title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/38/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
30.4.2004           FI          Euroopan unionin virallinen lehti                         L 158/ 77
_______________________________________________________________________________
         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2003/38/EY,
                                annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004,
  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella
 vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien
   64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY,
                              90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta
                              (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 12, 18, 40, 44 ja
52 artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen1,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon2,
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon3,
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä4,
1
      EYVL C 270 E, 25.9.2001, s. 150.
2
      EYVL C 149, 21.6.2002, s. 46.
3
      EYVL C 192, 12.8.2002, s. 17.
4
      Euroopan parlamentin lausunto, annettu 11. helmikuuta 2003 (EUVL C 43 E, 19.2.2004, s.
      42), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 5. joulukuuta2003 (EUVL C 54 E, 2.3.2004, s. 12)
      ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 10. maaliskuuta 2004 (ei vielä julkaistu
      virallisessa lehdessä).
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI            Euroopan unionin virallinen lehti                        L 158/ 78
_______________________________________________________________________________
sekä katsovat seuraavaa:
1)    Unionin kansalaisuus antaa jokaiselle unionin kansalaiselle henkilökohtaisen perusoikeuden
      liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella perustamissopimuksessa asetettujen
      rajoitusten ja ehtojen sekä sen soveltamiseksi toteutettujen toimenpiteiden mukaisesti.
2)    Henkilöiden vapaa liikkuvuus on eräs sisämarkkinoiden perusvapauksista. Sisämarkkinat ovat
      alue, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla vapaus taataan perustamissopimuksen määräysten
      mukaisesti.
3)    Unionin kansalaisuuden olisi oltava jäsenvaltioiden kansalaisten oikeusaseman perusta, kun
      he käyttävät oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen ja oleskeluun. Sen vuoksi on välttämätöntä
      kodifioida ja tarkistaa olemassa olevat yhteisön säädökset, jotka koskevat erikseen
      työntekijöitä, ammattitoimintaa harjoittavia henkilöitä sekä opiskelijoita ja muita
      työmarkkinoiden ulkopuolella olevia henkilöitä, jotta voidaan yksinkertaistaa ja tehostaa
      kaikkien unionin kansalaisten oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen ja oleskeluun.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI          Euroopan unionin virallinen lehti                            L 158/ 79
_______________________________________________________________________________
4)    Jotta voidaan päästä eroon tästä alakohtaisesta ja epäyhtenäisestä tavasta käsitellä oikeutta
      vapaaseen liikkuvuuteen ja oleskeluun sekä helpottaa tämän oikeuden käyttämistä, tarvitaan
      yksi säädös, jolla muutetaan työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella
      15 päivänä lokakuuta 1968 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 1612/681, sekä kumotaan
      seuraavat säädökset: jäsenvaltioiden työntekijöiden ja heidän perheidensä liikkumista ja
      oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta 15 päivänä lokakuuta 1968
      annettu neuvoston direktiivi 68/360/ETY2, sijoittautumiseen ja palvelujen tarjoamiseen
      liittyvää jäsenvaltioiden kansalaisten liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien
      rajoitusten poistamisesta 21 päivänä toukokuuta 1973 annettu neuvoston direktiivi
      73/148/ETY3, oleskeluoikeudesta 28 päivänä kesäkuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi
      90/364/ETY4, ammattitoimintansa lopettaneiden työntekijöiden ja itsenäisten
      ammatinharjoittajien oleskeluoikeudesta 28 päivänä kesäkuuta 1990 annettu neuvoston
      direktiivi 90/365/ETY5 ja opiskelijoiden oleskeluoikeudesta 29 päivänä lokakuuta 1993
      annettu neuvoston direktiivi 93/96/ETY6.
5)    Jotta kaikki unionin kansalaiset voivat käyttää oikeutta liikkua ja oleskella vapaasti
      jäsenvaltioiden alueella vapauden ja ihmisarvon osalta objektiivisten edellytysten mukaisesti,
      tämä oikeus olisi myönnettävä myös heidän perheenjäsenilleen näiden kansalaisuudesta
      riippumatta. Perheenjäsenen määritelmän olisi tämän direktiivin soveltamiseksi käsitettävä
      myös rekisteröidyt kumppanit, jos vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti
      rekisteröityä parisuhdetta pidetään avioliittoon rinnastettavana.
1
      EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella
      (ETY) N:o 2434/92 (EYVL L 245, 26.8.92, s. 1).
2
      EYVL L 257, 19.10.1968, s. 13, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden
      2003 liittymisasiakirjalla.
3
      EYVL L 172, 28.6.1973, s. 14.
4
      EYVL L 180, 13.7.1990, s. 26.
5
      EYVL L 180, 13.7.1990, s. 28.
6
      EYVL L 317, 18.12.1993, s. 59.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI           Euroopan unionin virallinen lehti                            L 158/ 80
_______________________________________________________________________________
6)    Perheen yhtenäisyyden säilyttämiseksi laajemmassa merkityksessä ja jollei kansalaisuuteen
      perustuvan syrjinnän kiellosta muuta johdu, vastaanottavan jäsenvaltion olisi kansallisen
      lainsäädäntönsä valossa tarkasteltava niiden henkilöiden asemaa, jotka eivät kuulu tämän
      direktiivin mukaisen perheenjäsenen määritelmän piiriin ja joilla siten ei ole automaattista
      oikeutta maahantuloon ja oleskeluun vastaanottavassa jäsenvaltiossa, jotta se voi päättää,
      voidaanko tällaisille henkilöille myöntää maahantulo- ja oleskeluoikeus, ottaen huomioon
      heidän suhteensa unionin kansalaiseen tai muut olosuhteet, kuten heidän taloudellinen ja
      fyysinen riippuvuutensa unionin kansalaisesta.
7)    Olisi määriteltävä selkeästi muodollisuudet, jotka liittyvät unionin kansalaisten vapaaseen
      liikkuvuuteen jäsenvaltioiden alueella, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta säännöksiin, joita
      sovelletaan kansallisilla rajoilla suoritettaviin tarkastuksiin.
8)    Jotta voidaan helpottaa sellaisten perheenjäsenten vapaata liikkuvuutta, jotka eivät ole
      minkään jäsenvaltion kansalaisia, olisi henkilöt, joilla jo on oleskelukortti, vapautettava
      viisumivaatimuksesta, jota tarkoitetaan luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden
      kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden
      kansalaisia tämä vaatimus ei koske, 15 päivänä maaliskuuta 2001 annetussa neuvoston
      asetuksessa (EY) N:o 539/20011 tai soveltuvissa tapauksissa kansallisessa lainsäädännössä.
9)    Unionin kansalaisella olisi oltava oikeus oleskella vastaanottavassa jäsenvaltiossa enintään
      kolmen kuukauden ajan ilman, että hänelle asetetaan muita vaatimuksia, tai ilman, että häneltä
      edellytetään muita muodollisuuksia kuin se, että hänellä on voimassa oleva henkilötodistus tai
      passi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta työnhakijoihin sovellettavaa suotuisampaa kohtelua
      sellaisena kuin se on tunnustettuna yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä.
1
      EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella
      (ETY) N:o 453/2003 (EUVL L 69, 13.3.2003, s. 10).
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI           Euroopan unionin virallinen lehti                             L 158/ 81
_______________________________________________________________________________
10)   Henkilöistä, jotka käyttävät oleskeluoikeuttaan, ei kuitenkaan saisi aiheutua kohtuutonta
      rasitusta vastaanottavan jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmälle oleskelun alkuvaiheessa.
      Tämän vuoksi olisi unionin kansalaisen ja hänen perheenjäsentensä yli kuuden kuukauden
      mittaiselle oleskelulle asetettava ehtoja.
11)   Unionin kansalaisille on perustamissopimuksessa myönnetty suoraan henkilökohtainen
      perusoikeus oleskella toisessa jäsenvaltiossa, eikä tämä edellytä hallinnollisten menettelyjen
      noudattamista.
12)   Oleskelun kestäessä yli kolme kuukautta jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus vaatia, että
      unionin kansalainen rekisteröityy oleskelupaikkakuntansa toimivaltaisen viranomaisen luona,
      mistä todisteena on tätä varten annettu rekisteröintitodistus.
13)   Oleskelukorttia koskeva vaatimus olisi rajoitettava unionin kansalaisten sellaisten
      perheenjäsenten, jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia, yli kolmen kuukauden
      pituisiin oleskeluihin.
14)   Asiakirjat, joita toimivaltaiset viranomaiset vaativat rekisteröintitodistuksen tai oleskelukortin
      myöntämistä varten, olisi lueteltava tyhjentävästi, jotta vältetään se, että erilaiset
      hallintokäytännöt tai poikkeavat tulkinnat asettavat unionin kansalaisille tai heidän
      perheenjäsenilleen aiheettoman esteen käyttää oleskeluoikeutta.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI            Euroopan unionin virallinen lehti                             L 158/ 82
_______________________________________________________________________________
15)   Perheenjäsenille olisi annettava oikeudellinen suoja siltä varalta, että unionin kansalainen
      kuolee, avioliitto tai rekisteröity parisuhde purkautuu tai avioliitto julistetaan mitättömäksi.
      Sen vuoksi olisi perhe-elämän suojaa ja ihmisarvoa kunnioittaen ja tietyissä tapauksissa
      väärinkäytösten estämiseksi toteutettava toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että vastaanottavan
      jäsenvaltion alueella jo oleskelevat perheenjäsenet säilyttävät tällaisissa olosuhteissa
      oleskeluoikeutensa yksinomaisesti henkilökohtaisena oikeutena.
16)   Oleskeluluvan haltijaa ei saisi karkottaa niin kauan kuin hän ei aiheuta kohtuutonta rasitusta
      vastaanottavan jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmälle. Siksi sosiaalihuoltojärjestelmään
      turvautumisesta ei saisi automaattisesti seurata karkottamistoimenpide. Vastaanottavan
      jäsenvaltion olisi tarkasteltava, onko kyse väliaikaisista vaikeuksista, ja otettava huomioon
      oleskelun pituus, henkilökohtaiset olosuhteet ja myönnetyn avustuksen määrä arvioidessaan,
      aiheuttaako henkilö kohtuuttoman rasituksen vastaanottavan jäsenvaltion
      sosiaalihuoltojärjestelmälle ja voidaanko hänet karkottaa. Työntekijöihin, itsenäisiin
      ammatinharjoittajiin ja työnhakijoihin, siten kuin yhteisöjen tuomioistuin on nämä määritellyt,
      ei missään tapauksessa saisi kohdistaa karkottamistoimenpidettä, paitsi yleiseen järjestykseen
      tai yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä.
17)   Niille unionin kansalaisille, jotka ovat päättäneet asettua pitkäksi aikaa vastaanottavaan
      jäsenvaltioon, annettava pysyvä oleskeluoikeus vahvistaisi tunnetta unionin kansalaisuudesta
      ja on keskeinen tekijä unionin perustavoitteisiin kuuluvan sosiaalisen yhteenkuuluvuuden
      vahvistamisessa. Tätä varten olisi säädettävä, että kaikki unionin kansalaiset ja heidän
      perheenjäsenensä saavat oikeuden pysyvään oleskeluun oleskeltuaan vastaanottavassa
      jäsenvaltiossa yhtäjaksoisesti viiden vuoden ajan tämän direktiivin ehtojen mukaisesti ilman,
      että heihin on kohdistettu karkottamistoimenpidettä.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI           Euroopan unionin virallinen lehti                           L 158/ 83
_______________________________________________________________________________
18)   Jotta jo saadusta oikeudesta pysyvään oleskeluun voisi tulla todellinen keino kotoutua sen
      vastaanottavan jäsenvaltion yhteiskuntaan, jossa unionin kansalainen oleskelee, siihen ei olisi
      kohdistuttava mitään ehtoja.
19)   Tietyt sellaisten unionin kansalaisten, jotka ovat työntekijöitä tai itsenäisiä
      ammatinharjoittajia, ja heidän perheenjäsentensä erityisedut, joiden perusteella voidaan sallia,
      että nämä henkilöt saavat oikeuden pysyvään oleskeluun ennen kuin he ovat oleskelleet viisi
      vuotta vastaanottavassa jäsenvaltiossa, olisi säilytettävä, koska ne ovat saavutettuja etuja,
      jotka on saatu 29 päivänä kesäkuuta 1970 työntekijöiden oikeudesta jäädä jäsenvaltion
      alueelle työskenneltyään siinä valtiossa annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1251/701 ja
      17 päivänä joulukuuta 1974 jäsenvaltion kansalaisten oikeudesta jäädä toisen jäsenvaltion
      alueelle toimittuaan siellä itsenäisinä ammatinharjoittajina annetun neuvoston
      direktiivin 75/34/ETY2 nojalla.
20)   Kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kiellon mukaisesti olisi kaikkia unionin kansalaisia ja
      heidän perheenjäseniään, jotka oleskelevat jossain jäsenvaltiossa tämän direktiivin nojalla,
      perustamissopimuksen soveltamisaloilla kohdeltava tässä jäsenvaltiossa tasavertaisesti sen
      omien kansalaisten kanssa, jollei perustamissopimuksen ja johdetun oikeuden nimenomaisista
      erityismääräyksistä muuta johdu.
1
      EYVL L 142, 30.6.1970, s. 24.
2
      EYVL L 14, 20.1.1975, s. 10.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI            Euroopan unionin virallinen lehti                               L 158/ 84
_______________________________________________________________________________
21)   Vastaanottavan jäsenvaltion olisi kuitenkin annettava päättää, myöntääkö se muille henkilöille
      kuin työntekijöille tai itsenäisille ammatinharjoittajille tai sellaisille, jotka säilyttävät tämän
      aseman, tai heidän perheenjäsenilleen sosiaaliavustusta ensimmäisten kolmen
      oleskelukuukauden tai, työnhakijoiden osalta, pitemmän jakson aikana taikka
      toimeentulotukea opintoja varten, ammattiin johtava koulutus mukaan luettuna, ennen
      pysyvän oleskeluoikeuden saamista.
22)   Perustamissopimus antaa mahdollisuuden asettaa liikkumis- ja oleskeluvapaudelle rajoituksia
      yleisen järjestyksen, yleisen turvallisuuden taikka kansanterveyden perusteella. Jotta taataan
      niiden olosuhteiden ja menettelyä koskevien takeiden tiukempi määrittely, joiden mukaisesti
      unionin kansalaisilta ja heidän perheenjäseniltään voidaan evätä lupa maahantuloon tai
      karkottaa heidät, olisi ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen
      järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden
      yhteensovittamisesta 25 päivänä helmikuuta 1984 annettu neuvoston direktiivi 64/221/ETY1
      korvattava tällä direktiivillä.
23)   Unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä karkottaminen yleisen järjestyksen tai
      yleisen turvallisuuden perusteella on toimenpide, joka voi aiheuttaa vakavaa haittaa
      henkilöille, jotka perustamissopimuksen heille suomia oikeuksia ja vapauksia käytettyään
      ovat aidosti kotoutuneet vastaanottavaan jäsenvaltioon. Tämän vuoksi näiden toimenpiteiden
      soveltamisalaa olisi rajoitettava suhteellisuusperiaatteen mukaisesti siten, että otetaan
      huomioon asianomaisten henkilöiden kotoutumisaste, heidän vastaanottavassa jäsenvaltiossa
      oleskelunsa kesto, heidän ikänsä sekä terveydentilansa, perhe- ja taloudellinen tilanteensa ja
      heidän siteensä kotimaahansa.
1
      EYVL 56, 4.4.1964, s. 850, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä
      75/35/ETY (EYVL L 14, 20.1.75, s. 14).
 ---pagebreak--- 30.4.2004            FI          Euroopan unionin virallinen lehti                              L 158/ 85
_______________________________________________________________________________
24)   Mitä paremmin unionin kansalainen ja hänen perheenjäsenensä ovat kotoutuneet
      vastaanottavaan jäsenvaltioon, sitä vahvemman tulisi siten olla myös suojan karkottamista
      vastaan. Unionin kansalainen, joka on oleskellut vastaanottavan jäsenvaltion alueella usean
      vuoden ajan, erityisesti jos hän on syntynyt ja asunut siellä koko ikänsä, olisi saatava
      karkottaa vain poikkeuksellisissa olosuhteissa, jos yleinen turvallisuus sitä ehdottomasti
      edellyttää. Tätä poikkeuksellisia olosuhteita koskevaa vaatimusta olisi lisäksi sovellettava
      alaikäisiin perheenjäseniin, jotta heidän yhteyksiään perheeseensä voidaan suojella 20 päivänä
      marraskuuta 1989 tehdyn lapsen oikeuksia koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien
      yleissopimuksen mukaisesti.
25)   Olisi myös täsmennettävä menettelyä koskevat takeet, jotta voidaan varmistaa unionin
      kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä korkeatasoinen suojelu tilanteissa, joissa heidän ei
      sallita tulla toiseen jäsenvaltioon tai oleskella siellä, sekä noudattaa periaatetta, jonka mukaan
      viranomaisten toteuttamat toimet on aina asianmukaisesti perusteltava.
26)   Unionin kansalaisilla ja heidän perheenjäsenillään olisi aina oltava käytettävissään
      oikeudellisia muutoksenhakukeinoja, jos heiltä on evätty oikeus tulla toiseen jäsenvaltioon tai
      oleskella siellä.
27)   Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön, joka kieltää jäsenvaltioita antamasta tässä
      direktiivissä tarkoitetuille henkilöille elinikäistä maahantulokieltoa alueelleen, mukaisesti
      olisi vahvistettava unionin kansalaisilla ja heidän perheenjäsenillään, joille on annettu
      maahantulokielto jäsenvaltion alueelle, oleva oikeus tehdä uusi hakemus kohtuullisen ajan
      kuluttua ja joka tapauksessa kolmen vuoden kuluttua siitä, kun maahantulokieltoa koskeva
      lopullinen päätös on pantu täytäntöön.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI             Euroopan unionin virallinen lehti                          L 158/ 86
_______________________________________________________________________________
28)   Jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus toteuttaa tarpeellisia toimenpiteitä suojautuakseen
      oikeuksien väärinkäytön ja petosten, erityisesti lumeavioliittojen tai vastaavien suhteiden
      varalta, jotka on solmittu pelkästään oikeuden saamiseksi vapaaseen liikkuvuuteen ja
      oleskeluun.
29)   Tällä direktiivillä ei pitäisi vaikuttaa suotuisampien kansallisten säännösten soveltamiseen.
30)   Sen tarkastelemiseksi, miten oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen ja oleskeluun voitaisiin käyttää
      entistä helpommin, komission olisi laadittava kertomus sen arvioimiseksi, onko mahdollista
      tehdä tätä koskevia tarpeellisia ehdotuksia, erityisesti sellaisen oleskelun keston
      pidentämiseksi, johon ei liity ehtoja.
31)   Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja -vapauksia, ja siinä otetaan huomioon
      erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet. Perusoikeuskirjan
      sisältämän syrjintäkiellon mukaisesti jäsenvaltioiden olisi pantava tämän direktiivin
      säännökset täytäntöön ilman direktiivissä tarkoitettujen henkilöiden syrjintää, joka perustuu
      esimerkiksi sukupuoleen, rotuun, ihonväriin, etniseen tai yhteiskunnalliseen alkuperään,
      geneettisiin ominaisuuksiin, kieleen, uskontoon tai vakaumukseen, poliittisiin tai muihin
      mielipiteisiin, kansalliseen vähemmistöön kuulumiseen, varallisuuteen, syntyperään,
      vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI           Euroopan unionin virallinen lehti                          L 158/ 87
_______________________________________________________________________________
                                                I LUKU
                                           Yleiset säännökset
                                                1 artikla
                                                 Kohde
Tässä direktiivissä säädetään:
a)    edellytykset, jotka koskevat sitä, miten unionin kansalaiset ja heidän perheenjäsenensä voivat
      käyttää oikeutta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella;
b)    unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeus oleskella pysyvästi jäsenvaltioiden
      alueella;
c)    edellä a ja b alakohdassa vahvistettuja oikeuksia koskevat rajoitukset, jotka perustuvat
      yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen taikka kansanterveyteen.
                                                2 artikla
                                               Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
1)    'unionin kansalaisella' henkilöä, jolla on jonkin jäsenvaltion kansalaisuus;
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI           Euroopan unionin virallinen lehti                             L 158/ 88
_______________________________________________________________________________
2)     'perheenjäsenellä':
       a)    aviopuolisoa;
       b)    kumppania, jonka kanssa unionin kansalainen on rekisteröinyt parisuhteen jonkin
             jäsenvaltion lainsäädännön nojalla, jos vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännössä
             rekisteröity parisuhde rinnastetaan avioliittoon, ja vastaanottavan jäsenvaltion asiaa
             koskevassa lainsäädännössä säädettyjen edellytysten mukaisesti;
       c)    unionin kansalaisen alle 21-vuotiaita tai hänestä riippuvaisia jälkeläisiä suoraan
             etenevässä polvessa samoin kuin unionin kansalaisen aviopuolison tai b alakohdassa
             tarkoitetun kumppanin vastaavanlaisia jälkeläisiä;
       d)    unionin kansalaisesta riippuvaisia sukulaisia suoraan takenevassa polvessa samoin kuin
             unionin kansalaisen aviopuolison tai b alakohdassa tarkoitetun kumppanin
             vastaavanlaisia sukulaisia;
3)     'vastaanottavalla jäsenvaltiolla' jäsenvaltiota, johon unionin kansalainen siirtyy käyttääkseen
       oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen ja oleskeluun.
                                                  3 artikla
                               Henkilöt, joihin tätä direktiiviä sovelletaan
1.     Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin unionin kansalaisiin, jotka siirtyvät toiseen jäsenvaltioon
tai oleskelevat toisessa jäsenvaltiossa kuin jonka kansalaisia he ovat, sekä heidän 2 artiklan
2 alakohdassa määriteltyihin perheenjäseniinsä, jotka tulevat heidän mukanaan tai seuraavat heitä
myöhemmin.
 ---pagebreak--- 30.4.2004         FI           Euroopan unionin virallinen lehti                             L 158/ 89
_______________________________________________________________________________
2.    Vastaanottavan jäsenvaltion on kansallista lainsäädäntöään noudattaen helpotettava
seuraavien henkilöiden maahanpääsyä ja oleskelua, tämän kuitenkaan rajoittamatta heillä
mahdollisesti olevaa henkilökohtaista oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen ja oleskeluun:
a)    muut kuin 2 artiklan 2 alakohdan määritelmän mukaiset unionin kansalaisen perheen jäsenet
      näiden kansalaisuuteen katsomatta, jos he lähtömaassaan ovat sellaisesta unionin
      kansalaisesta, joka on ensisijainen oleskeluoikeuden haltija, riippuvaisia tai asuivat samassa
      taloudessa tämän kanssa tai jos vakavat terveydelliset syyt ehdottomasti edellyttävät, että
      kyseinen unionin kansalainen antaa henkilökohtaista hoitoa asianomaiselle perheen jäsenelle;
b)    kumppani, jonka kanssa unionin kansalainen on asianmukaisesti todistetussa pysyvässä
      suhteessa.
Vastaanottavan jäsenvaltion on tutkittava laajasti kyseisten henkilöiden olosuhteet, ja sen on
perusteltava heidän maahanpääsynsä tai oleskelunsa mahdollinen epääminen.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI            Euroopan unionin virallinen lehti                           L 158/ 90
_______________________________________________________________________________
                                                II LUKU
                             Oikeus maasta poistumiseen ja maahantuloon
                                                 4 artikla
                                     Oikeus maasta poistumiseen
1.    Unionin kansalaisilla, joilla on voimassa oleva henkilötodistus tai passi, ja heidän
perheenjäsenillään, jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia mutta joilla on voimassa oleva
passi, on oikeus poistua jäsenvaltion alueelta matkustaakseen toiseen jäsenvaltioon, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta matkustusasiakirjoihin kansallisilla rajoilla kohdistettavia tarkastuksia
koskevien määräysten soveltamista.
2.    Edellä 1 kohdassa tarkoitetuilta henkilöiltä ei saa vaatia maastapoistumisviisumia eikä muun
vastaavan muodollisuuden noudattamista.
3.    Jäsenvaltioiden on kunkin oman lainsäädäntönsä mukaisesti myönnettävä kansalaisilleen
henkilötodistus tai passi, jossa mainitaan haltijan kansalaisuus, sekä uusittava se.
4.    Passin on oltava voimassa ainakin kaikissa jäsenvaltioissa sekä niissä maissa, joiden kautta
sen haltijan on kuljettava matkustaessaan johonkin toiseen jäsenvaltioon. Jos jäsenvaltion
lainsäädännössä ei säädetä henkilötodistuksen myöntämisestä, myönnetyn tai uusitun passin on
oltava voimassa vähintään viiden vuoden ajan.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI           Euroopan unionin virallinen lehti                              L 158/ 91
_______________________________________________________________________________
                                                 5 artikla
                                          Oikeus maahantuloon
1.    Jäsenvaltioiden on sallittava unionin kansalaisen, jolla on voimassa oleva henkilötodistus tai
passi, ja hänen perheenjäsentensä, jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia ja joilla on
voimassa oleva passi, tulo alueelleen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta matkustusasiakirjoihin
kansallisilla rajoilla kohdistettavia tarkastuksia koskevien määräysten soveltamista.
Unionin kansalaiselta ei saa vaatia viisumia eikä muun vastaavan muodollisuuden noudattamista.
2.    Perheenjäseniltä, jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia, saa vaatia ainoastaan
viisumin asetuksen (EY) N:o 539/2001 tai soveltuvissa tapauksissa kansallisen lainsäädännön
mukaisesti. Tätä direktiiviä sovellettaessa ei sellaisilta perheenjäseniltä, joilla on 10 artiklassa
tarkoitettu voimassa oleva oleskelukortti, saa vaatia viisumia.
Jäsenvaltioiden on kaikin tavoin helpotettava näiden henkilöiden tarvitsemien viisumien saantia.
Tällaiset viisumit on myönnettävä maksutta mahdollisimman pian nopeutettua menettelyä
noudattaen.
3.    Vastaanottava jäsenvaltio ei saa merkitä maahantulo- tai maastapoistumisleimaa sellaisen
perheenjäsenen passiin, joka ei ole minkään jäsenvaltion kansalainen, edellyttäen, että tämä esittää
10 artiklassa tarkoitetun oleskelukortin.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI            Euroopan unionin virallinen lehti                           L 158/ 92
_______________________________________________________________________________
4.     Jos unionin kansalaisella tai hänen perheenjäsenellään, joka ei ole minkään jäsenvaltion
kansalainen, ei ole vaadittavia matkustusasiakirjoja tai mahdollisesti tarvittavaa viisumia,
asianomaisen jäsenvaltion on ennen maahanpääsyn epäämistä annettava näille henkilöille kaikin
kohtuullisin tavoin mahdollisuus hankkia tarpeelliset asiakirjat tai saada ne toimitetuksi heille
kohtuullisessa määräajassa, tai vahvistaa tai osoittaa muilla keinoin, että heillä on oikeus vapaaseen
liikkuvuuteen ja oleskeluun.
5.     Jäsenvaltio voi vaatia asianomaista henkilöä tekemään ilmoituksen jäsenvaltion alueella
oleskelustaan määräajassa, joka on kohtuullinen ja ketään syrjimätön. Tämän velvollisuuden
laiminlyönnistä saatetaan asianomaiselle määrätä seuraamuksia, joiden on oltava oikeasuhteisia ja
syrjimättömiä.
                                               III LUKU
                                            Oleskeluoikeus
                                                6 artikla
                               Oikeus oleskella enintään kolme kuukautta
1.     Unionin kansalaisilla on oikeus oleskella toisen jäsenvaltion alueella enintään kolmen
kuukauden ajan ilman muita edellytyksiä tai muodollisuuksia kuin se, että heillä on oltava voimassa
oleva henkilökortti tai passi.
2.     Edellä 1 kohdan säännöksiä sovelletaan myös perheenjäseniin, jotka eivät ole minkään
jäsenvaltion kansalaisia, joilla on voimassa oleva passi ja jotka tulevat unionin kansalaisen mukana
tai seuraavat häntä myöhemmin.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI            Euroopan unionin virallinen lehti                             L 158/ 93
_______________________________________________________________________________
                                                  7 artikla
                                   Oikeus oleskella yli kolme kuukautta
1.    Unionin kansalaisilla on oikeus oleskella toisen jäsenvaltion alueella yli kolmen kuukauden
ajan
a)    jos he ovat työntekijöitä tai itsenäisiä ammatinharjoittajia vastaanottavassa jäsenvaltiossa; tai
b)    jos heillä on itseään ja perheenjäseniään varten riittävät varat niin, että he eivät oleskelunsa
      aikana muodostu rasitteeksi vastaanottavan jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmälle, ja
      kattava sairausvakuutusturva vastaanottavassa jäsenvaltiossa; tai
c)    –     jos he ovat kirjoittautuneet yksityiseen tai julkiseen laitokseen, jonka vastaanottava
            jäsenvaltio on hyväksynyt tai jota se rahoittaa lainsäädäntönsä tai hallinnollisen
            käytäntönsä mukaisesti, pääasiallisena tarkoituksenaan osallistua koulutukseen,
            ammattikoulutus mukaan lukien, ja
      –     jos heillä on kattava sairausvakuutusturva vastaanottavassa jäsenvaltiossa ja he
            osoittavat asiaankuuluvalle kansalliselle viranomaiselle vakuutuksella tai muulla
            vastaavalla valitsemallaan tavalla, että heillä on itseään ja perheenjäseniään varten
            riittävät varat niin, että he eivät oleskelunsa aikana muodostu rasitteeksi vastaanottavan
            jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmälle; tai
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI            Euroopan unionin virallinen lehti                          L 158/ 94
_______________________________________________________________________________
d)    jos he ovat a, b tai c alakohdassa tarkoitetut edellytykset täyttävän unionin kansalaisen
      mukana matkustavia tai häntä myöhemmin seuraavia perheenjäseniä.
2.    Edellä 1 kohdassa säädetty oleskeluoikeus koskee myös perheenjäseniä, jotka eivät ole
minkään jäsenvaltion kansalaisia ja jotka tulevat unionin kansalaisen mukana vastaanottavaan
jäsenvaltioon tai seuraavat häntä sinne myöhemmin, edellyttäen, että kyseinen unionin kansalainen
täyttää 1 kohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetut edellytykset.
3.    Sovellettaessa 1 kohdan a alakohtaa unionin kansalainen, joka ei enää ole työntekijä tai
itsenäinen ammatinharjoittaja, säilyttää työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan aseman
a)    jos hän joutuu tilapäisesti työkyvyttömäksi sairauden tai tapaturman vuoksi;
b)    jos hän yli vuoden työskenneltyään joutuu asianmukaisesti rekisteröidyksi työttömäksi
      tahtomattaan ja ilmoittautuu työnhakijaksi asianomaiseen työvoimatoimistoon;
c)    jos hän alle vuoden kestäneen määräaikaisen työsuhteen päätyttyä tai kahdentoista
      ensimmäisen kuukauden aikana joutuu asianmukaisesti rekisteröidyksi työttömäksi
      tahtomattaan ja ilmoittautuu työnhakijaksi asianomaiseen työvoimatoimistoon. Tällöin hän
      säilyttää työntekijän asemansa vähintään kuuden kuukauden ajan;
d)    jos hän aloittaa ammatillisen koulutuksen. Työntekijän aseman säilyttäminen edellyttää, että
      ammatillinen koulutus liittyy asianomaisen henkilön aiempaan työskentelyyn, paitsi jos
      henkilö on työttömänä tahtomattaan.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI           Euroopan unionin virallinen lehti                           L 158/ 95
_______________________________________________________________________________
4.     Edellä 1 kohdan d alakohdasta ja 2 kohdasta poiketen vain aviopuolisolla, 2 artiklan 2 kohdan
b alakohdassa tarkoitetulla rekisteröidyllä kumppanilla ja riippuvaisilla lapsilla on oleskeluoikeus
1 kohdan c alakohdassa säädetyt edellytykset täyttävän unionin kansalaisen perheenjäseninä. Edellä
3 artiklan 2 kohtaa sovelletaan kyseisestä kansalaisesta riippuvaisiin sukulaisiin suoraan
takenevassa polvessa samoin kuin unionin kansalaisen aviopuolison tai rekisteröidyn kumppanin
vastaavanlaisiin sukulaisiin.
                                                  8 artikla
                    Unionin kansalaisiin sovellettavat hallinnolliset muodollisuudet
1.     Kun oleskelu kestää yli kolme kuukautta, vastaanottava jäsenvaltio voi vaatia unionin
kansalaisia rekisteröitymään asianomaisen viranomaisen luona, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
5 artiklan 5 kohdan soveltamista.
2.     Rekisteröinnille asetettavan määräajan on oltava vähintään kolme kuukautta
maahantulopäivästä. Asianomaiselle on välittömästi annettava rekisteröintitodistus, jossa mainitaan
rekisteröidyn henkilön nimi ja osoite sekä rekisteröinnin päivämäärä. Rekisteröintivelvollisuuden
laiminlyönnistä saatetaan määrätä asianomaiselle henkilölle seuraamuksia, joiden on oltava
oikeasuhteisia ja syrjimättömiä.
3.     Rekisteröintitodistuksen antamista varten jäsenvaltiot voivat vaatia ainoastaan, että
–      7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu unionin kansalainen esittää voimassa olevan
       henkilökortin tai passin, työnantajalta saadun vahvistuksen työsuhteesta tai todistuksen
       työssäolosta taikka selvityksen siitä, että hän on itsenäinen ammatinharjoittaja;
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI            Euroopan unionin virallinen lehti                            L 158/ 96
_______________________________________________________________________________
–     7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu unionin kansalainen esittää voimassa olevan
      henkilökortin tai passin ja selvityksen siitä, että hän täyttää mainitussa alakohdassa esitetyt
      edellytykset.
–     7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu unionin kansalainen esittää voimassa olevan
      henkilökortin tai passin, selvityksen siitä, että hän on kirjoilla hyväksytyssä laitoksessa ja että
      hänellä on kattava sairausvakuutusturva, sekä 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun
      vakuutuksen tai vastaavan osoituksen. Jäsenvaltiot eivät saa vaatia, että tässä vakuutuksessa
      on mainittava jokin tietty määrä varoja.
4.    Jäsenvaltiot eivät saa vahvistaa määrää, jonka ne katsovat 'riittäviksi varoiksi', vaan niiden on
otettava huomioon kyseessä olevan henkilön henkilökohtainen tilanne. Tämä määrä ei missään
tapauksessa saa olla suurempi kuin se, jonka alittuessa vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisille
voidaan myöntää sosiaaliavustusta tai, jos tätä perustetta ei voida soveltaa, suurempi kuin
vastaanottavan jäsenvaltion maksama sosiaaliturvajärjestelmän mukainen vähimmäiseläke.
5.    Jotta unionin kansalaisen perheenjäsenille, jotka ovat itse unionin kansalaisia, voidaan antaa
rekisteröintitodistus, jäsenvaltiot voivat vaatia esittämään seuraavat asiakirjat:
a)    voimassa oleva henkilötodistus tai passi;
b)    asiakirja, joka osoittaa perhesuhteen tai rekisteröidyn parisuhteen;
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI           Euroopan unionin virallinen lehti                          L 158/ 97
_______________________________________________________________________________
c)    tarvittaessa sen unionin kansalaisen rekisteröintitodistus, jonka mukana asianomaiset henkilöt
      tulevat tai jota he myöhemmin seuraavat;
d)    edellä 2 artiklan 2 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa asiakirjaselvitys siitä,
      että näissä alakohdissa tarkoitetut edellytykset täyttyvät;
e)    edellä 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa koti- tai lähtömaan
      asiaankuuluvan viranomaisen antama asiakirja, josta käy ilmi, että asianomaiset ovat unionin
      kansalaisesta riippuvaisia tai asuivat samassa taloudessa tämän kanssa, tai selvitys vakavista
      terveydellisistä syistä, jotka ehdottomasti edellyttävät, että kyseinen unionin kansalainen antaa
      asianomaiselle perheensä jäsenelle henkilökohtaista hoitoa;
f)    edellä 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa selvitys pysyvästä
      suhteesta asianomaiseen unionin kansalaiseen.
                                                 9 artikla
               Niihin perheenjäseniin, jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia,
                               sovellettavat hallinnolliset muodollisuudet
1.    Jäsenvaltioiden on myönnettävä oleskelukortti niille unionin kansalaisen perheenjäsenille,
jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia, jos heillä on tarkoitus oleskella maassa yli kolme
kuukautta.
2.    Määräajan oleskelukortin hakemiselle on oltava vähintään kolme kuukautta
maahantulopäivästä.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI           Euroopan unionin virallinen lehti                            L 158/ 98
_______________________________________________________________________________
3.    Oleskelukortin hakemisen laiminlyönnistä saatetaan määrätä asianomaiselle henkilölle
seuraamuksia, joiden on oltava oikeasuhtaisia ja syrjimättömiä.
                                                 10 artikla
                                     Oleskelukortin myöntäminen
1.    Sellaisten unionin kansalaisen perheenjäsenten oleskeluoikeus, jotka eivät ole minkään
jäsenvaltion kansalaisia, on osoitettava myöntämällä heille viimeistään kuuden kuukauden kuluttua
hakemuksen jättämisestä asiakirja "Unionin kansalaisen perheenjäsenen oleskelukortti". Todistus
oleskelukorttia koskevan hakemuksen jättämisestä on annettava välittömästi.
2.    Oleskelukortin myöntämistä varten jäsenvaltioiden on vaadittava seuraavien asiakirjojen
esittämistä:
a)    voimassa oleva passi;
b)    asiakirja, joka osoittaa perhesuhteen tai rekisteröidyn parisuhteen;
c)    unionin kansalaisen, jonka mukana asianomaiset henkilöt tulevat tai jota he myöhemmin
      seuraavat, rekisteröintitodistus tai, rekisteröintijärjestelmän puuttuessa, muu todistus kyseisen
      unionin kansalaisen oleskelusta vastaanottavassa jäsenvaltiossa;
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI            Euroopan unionin virallinen lehti                          L 158/ 99
_______________________________________________________________________________
d)    edellä 2 artiklan 2 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa asiakirjaselvitys siitä,
      että näissä alakohdissa tarkoitetut edellytykset täyttyvät;
e)    edellä 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa koti- tai lähtömaan
      asiaankuuluvan viranomaisen antama asiakirja, josta käy ilmi, että asianomaiset ovat unionin
      kansalaisesta riippuvaisia tai asuivat samassa taloudessa tämän kanssa, tai selvitys vakavista
      terveydellisistä syistä, jotka ehdottomasti edellyttävät, että kyseinen unionin kansalainen antaa
      asianomaiselle perheensä jäsenelle henkilökohtaista hoitoa;
f)    edellä 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa selvitys pysyvästä
      suhteesta asianomaiseen unionin kansalaiseen.
                                               11 artikla
                                       Oleskelukortin voimassaolo
1.    Edellä 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu oleskelukortti on voimassa viiden vuoden ajan sen
myöntämispäivästä tai unionin kansalaisen oleskelun aiotun keston ajan, jos tämä on vähemmän
kuin viisi vuotta.
2.    Oleskelukortin voimassaoloon eivät vaikuta tilapäiset poissaolot, jotka eivät ylitä kuutta
kuukautta vuodessa, eivätkä pitemmät poissaolot asevelvollisuuden suorittamista varten eikä yksi
enintään kahdentoista peräkkäisen kuukauden poissaolo tärkeästä syystä, kuten raskauden ja
synnytyksen, vakavan sairauden, opiskelun tai ammatillisen koulutuksen tai työtehtäviä varten
toisen jäsenvaltion tai kolmannen maan alueelle tapahtuvan siirron vuoksi.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI            Euroopan unionin virallinen lehti                           L 158/ 100
_______________________________________________________________________________
                                                 12 artikla
                              Perheenjäsenten oleskeluoikeuden säilyminen
                         unionin kansalaisen kuoltua tai poistuttua jäsenvaltiosta
1.     Unionin kansalaisen kuolema tai poistuminen vastaanottavan jäsenvaltion alueelta ei vaikuta
hänen perheenjäsentensä, jotka ovat jonkin jäsenvaltion kansalaisia, oleskeluoikeuteen, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta toisen alakohdan soveltamista.
Kyseisten henkilöiden on ennen pysyvän oleskeluoikeuden saamista täytettävä 7 artiklan 1 kohdan
a, b, c tai d alakohdassa säädetyt edellytykset.
2.     Unionin kansalaisen perheenjäsenet, jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia ja jotka
ovat oleskelleet vastaanottavassa jäsenvaltiossa perheenjäseninä vähintään yhden vuoden ajan
ennen unionin kansalaisen kuolemaa, eivät menetä oleskeluoikeuttaan tämän kuoleman myötä,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta toisen alakohdan soveltamista.
Ennen kuin asianomaiset henkilöt saavat oikeuden pysyvään oleskeluun, heidän
oleskeluoikeuteensa sovelletaan edelleen vaatimusta, jonka mukaan heidän on voitava todistaa
olevansa työntekijöitä tai itsenäisiä ammatinharjoittajia tai että heillä on itseään ja perheenjäseniään
varten riittävät varat niin, että he eivät oleskelunsa aikana muodostu rasitteeksi vastaanottavan
jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmälle, ja kattava sairausvakuutusturva vastaanottavassa
jäsenvaltiossa, tai että he ovat nämä edellytykset täyttävän henkilön vastaanottavaan jäsenvaltioon
jo muodostuneen perheen jäseniä. 'Riittävät varat' on määritelty 8 artiklan 4 kohdassa.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI           Euroopan unionin virallinen lehti                          L 158/ 101
_______________________________________________________________________________
Nämä perheenjäsenet säilyttävät oleskeluoikeutensa yksinomaan henkilökohtaisten perusteiden
nojalla.
3.     Unionin kansalaisen poistuessa vastaanottavan jäsenvaltion alueelta tai kuollessa hänen
lapsensa tai lasten tosiasiallisena huoltajana toimiva vanhempi eivät, kansalaisuudestaan
riippumatta, menetä oleskeluoikeuttaan ennen lasten opintojen päättymistä, jos lapset oleskelevat
vastaanottavassa jäsenvaltiossa ja ovat kirjoilla oppilaitoksessa opiskellakseen siellä.
                                                13 artikla
                        Perheenjäsenten oleskeluoikeuden säilyminen avioeron,
         avioliiton mitättömäksi julistamisen tai rekisteröidyn parisuhteen päättymisen jälkeen
1.     Unionin kansalaisen avioero, avioliiton mitättömäksi julistaminen tai 2 artiklan 2 kohdan
b alakohdassa tarkoitetun rekisteröidyn parisuhteen päättyminen ei vaikuta unionin kansalaisen
perheenjäsenten oleskeluoikeuteen, jos he ovat jonkin jäsenvaltion kansalaisia, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta toisen alakohdan soveltamista.
Kyseisten henkilöiden on ennen pysyvän oleskeluoikeuden saamista täytettävä 7 artiklan 1 kohdan
a, b, c tai d alakohdassa säädetyt edellytykset.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI            Euroopan unionin virallinen lehti                        L 158/ 102
_______________________________________________________________________________
2.    Unionin kansalaisen perheenjäsenet, jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia, eivät
menetä oleskeluoikeuttaan avioeron, avioliiton mitättömäksi julistamisen eivätkä 2 artiklan
2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun rekisteröidyn parisuhteen päättymisen jälkeen, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta toisen alakohdan soveltamista, jos
a)    avioliitto tai rekisteröity parisuhde on kestänyt ennen avioeron, avioliiton mitättömäksi
      julistamisen tai 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun rekisteröidyn parisuhteen
      päättymisen edellyttämän menettelyn vireille panoa vähintään kolme vuotta, joista yksi vuosi
      vastaanottavassa jäsenvaltiossa; tai
b)    unionin kansalaisen lasten huolto on aviopuolisoiden tai 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa
      tarkoitettujen kumppaneiden keskinäisellä sopimuksella tai oikeuden päätöksellä uskottu
      aviopuolisolle tai kumppanille, joka ei ole minkään jäsenvaltion kansalainen; tai
c)    erityisen vaikea tilanne, kuten perheväkivallan kohteeksi joutuminen avioliiton tai
      rekisteröidyn parisuhteen aikana, sitä edellyttää; tai
d)    kun aviopuolisoiden tai 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen kumppaneiden
      keskinäisellä sopimuksella tai oikeuden päätöksellä aviopuolisolla tai kumppanilla, joka ei ole
      minkään jäsenvaltion kansalainen, on oikeus tavata alaikäistä lasta, ja jos tuomioistuin on
      katsonut, että tapaamisten on tapahduttava vastaanottavassa jäsenvaltiossa, niin pitkäksi aikaa
      kuin on tarpeen.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI           Euroopan unionin virallinen lehti                             L 158/ 103
_______________________________________________________________________________
Ennen kuin asianomaiset saavat oikeuden pysyvään oleskeluun, heidän oleskeluoikeuteensa
sovelletaan edelleen vaatimusta, jonka mukaan heidän on voitava todistaa olevansa työntekijöitä tai
itsenäisiä ammatinharjoittajia tai että heillä on itseään ja perheenjäseniään varten riittävät varat niin,
että he eivät oleskelunsa aikana muodostu rasitteeksi vastaanottavan jäsenvaltion
sosiaalihuoltojärjestelmälle, ja kattava sairausvakuutusturva vastaanottavassa jäsenvaltiossa, tai että
he ovat nämä edellytykset täyttävän henkilön vastaanottavaan jäsenvaltioon jo muodostuneen
perheen jäseniä. 'Riittävät varat' on määritelty 8 artiklan 4 kohdassa.
Nämä perheenjäsenet säilyttävät oleskeluoikeutensa yksinomaan henkilökohtaisten perusteiden
nojalla.
                                                14 artikla
                                      Oleskeluoikeuden säilyminen
1.     Unionin kansalaisella ja hänen perheenjäsenillään on 6 artiklassa säädetty oleskeluoikeus
sikäli kuin he eivät muodosta kohtuutonta rasitetta vastaanottavan jäsenvaltion
sosiaalihuoltojärjestelmälle.
2.     Unionin kansalaisella ja hänen perheenjäsenillään on 7, 12 ja 13 artiklassa säädetty
oleskeluoikeus sikäli kuin he täyttävät näissä artikloissa säädetyt edellytykset.
Yksittäisissä tapauksissa, joissa on perusteltua aihetta epäillä, täyttääkö unionin kansalainen tai
hänen perheenjäsenensä 7, 12 ja 13 artiklassa säädetyt edellytykset, jäsenvaltiot voivat tarkistaa
näiden edellytysten täyttymisen. Tällaista tarkistusta ei saa suorittaa järjestelmällisesti.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI           Euroopan unionin virallinen lehti                            L 158/ 104
_______________________________________________________________________________
3.     Karkottamistoimenpide ei saa automaattisesti olla seurauksena siitä, että unionin kansalainen
tai hänen perheenjäsenensä turvautuu vastaanottavan jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmään.
4.     Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, unionin kansalaista tai hänen perheenjäseniään
koskevaa karkottamistoimenpidettä ei saa missään tapauksessa toteuttaa, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta VI luvun säännösten soveltamista, jos:
a)     unionin kansalainen on työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja; tai
b)     unionin kansalainen on tullut vastaanottavan jäsenvaltion alueelle työnhakuun. Tässä
       tapauksessa unionin kansalaista tai hänen perheenjäsentään ei saa karkottaa niin kauan kuin
       unionin kansalainen voi esittää näyttöä siitä, että hän jatkaa työnhakua ja että hänellä on
       todellisia mahdollisuuksia löytää työtä.
                                                15 artikla
                                       Menettelyä koskevat takeet
1.     Jäljempänä 30 ja 31 artiklassa säädettyjä menettelyjä on soveltuvin osin sovellettava kaikkiin
päätöksiin, joilla rajoitetaan unionin kansalaisen tai tämän perheenjäsenten vapaata liikkuvuutta
muista kuin yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen taikka kansanterveyteen perustuvista
syistä.
2.     Henkilötodistuksen tai passin, jota asianomainen henkilö on käyttänyt vastaanottavaan
jäsenvaltioon saapumisen perusteena ja jonka nojalla hänelle on myönnetty rekisteröintitodistus tai
oleskelukortti, voimassaoloajan päättyminen ei saa olla peruste henkilön karkottamiselle
vastaanottavasta jäsenvaltiosta.
3.     Vastaanottava jäsenvaltio ei 1 kohdassa tarkoitetun karkottamispäätöksen yhteydessä saa
asettaa maahantulokieltoa.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI           Euroopan unionin virallinen lehti                            L 158/ 105
_______________________________________________________________________________
                                                 IV LUKU
                                           Pysyvä oleskeluoikeus
                                                    I Jakso
                                                Edellytykset
                                                  16 artikla
               Unionin kansalaisiin ja heidän perheenjäseniinsä sovellettava yleissääntö
1.     Unionin kansalaisilla, jotka ovat oleskelleet laillisesti vastaanottavan jäsenvaltion alueella
yhtäjaksoisesti viisi vuotta, on oikeus pysyvään oleskeluun sen alueella. Tämä oikeus ei riipu
III luvussa säädetyistä edellytyksistä.
2.     Edellä 1 kohdan säännöksiä sovelletaan myös perheenjäseniin, jotka eivät ole minkään
jäsenvaltion kansalaisia ja jotka ovat oleskelleet vastaanottavassa jäsenvaltiossa unionin kansalaisen
kanssa laillisesti ja yhtäjaksoisesti viisi vuotta.
3.     Oleskelun yhtäjaksoisuuteen eivät vaikuta tilapäiset poissaolot, jotka eivät ylitä yhteensä
kuutta kuukautta vuodessa, eivätkä pitemmät poissaolot asevelvollisuuden suorittamista varten eikä
yksi enintään 12 peräkkäisen kuukauden poissaolo tärkeästä syystä, kuten raskauden ja
synnytyksen, vakavan sairauden, opiskelun tai ammatillisen koulutuksen tai työtehtäviä varten
toisen jäsenvaltion tai kolmannen maan alueelle tapahtuvan siirron vuoksi.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI           Euroopan unionin virallinen lehti                          L 158/ 106
_______________________________________________________________________________
4.    Kun oikeus pysyvään oleskeluun on saatu, se voidaan menettää ainoastaan olemalla
vastaanottavan jäsenvaltion alueelta poissa yhtäjaksoisesti yli kaksi vuotta.
                                                17 artikla
            Vastaanottavassa jäsenvaltiossa työskentelynsä päättäneitä henkilöitä ja näiden
                                  perheenjäseniä koskevat poikkeukset
1.    Poiketen siitä, mitä 16 artiklassa säädetään, oikeus oleskella pysyvästi vastaanottavassa
jäsenvaltiossa ennen kuin viiden vuoden yhtäjaksoinen oleskelu on tullut täyteen on
a)    työntekijällä tai itsenäisellä ammatinharjoittajalla, joka lopettaessaan työskentelynsä on
      saavuttanut kyseisen jäsenvaltion lainsäädännössä säädetyn vanhuuseläkkeeseen oikeuttavan
      iän, tai työntekijällä, joka päättää palkkatyön varhaiseläkkeelle siirtymisen vuoksi,
      edellyttäen, että hän on työskennellyt siinä jäsenvaltiossa vähintään viimeksi kuluneet
      12 kuukautta sekä asunut siellä yhtäjaksoisesti yli kolme vuotta.
      Jos vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännössä ei myönnetä oikeutta vanhuuseläkkeeseen
      tietyille itsenäisten ammatinharjoittajien ryhmille, ikää koskeva vaatimus katsotaan täytetyksi,
      kun kyseinen henkilö on täyttänyt 60 vuotta;
b)    työntekijällä tai itsenäisellä ammatinharjoittajalla, joka asuttuaan vastaanottavassa
      jäsenvaltiossa yhtäjaksoisesti yli kaksi vuotta lopettaa siellä työskentelyn pysyvän
      työkyvyttömyyden vuoksi.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI            Euroopan unionin virallinen lehti                           L 158/ 107
_______________________________________________________________________________
      Jos työkyvyttömyys johtuu työtapaturmasta tai ammattitaudista, joka oikeuttaa kyseisen
      henkilön etuuteen, jonka kyseisen jäsenvaltion jokin laitos maksaa kokonaan tai osittain,
      asumisen kestolle ei saa asettaa ehtoja;
c)    työntekijällä tai itsenäisellä ammatinharjoittajalla, joka työskenneltyään ja asuttuaan
      vastaanottavassa jäsenvaltiossa yhtäjaksoisesti kolme vuotta työskentelee joko työntekijänä
      tai itsenäisenä ammatinharjoittajana toisen jäsenvaltion alueella mutta säilyttää
      asuinpaikkansa vastaanottavan jäsenvaltion alueella, jonne hän säännönmukaisesti palaa
      päivittäin tai vähintään kerran viikossa.
      Edellä a ja b alakohdassa tarkoitettujen oikeuksien saamiseksi ne työssäolojaksot, jotka on
      vietetty siinä jäsenvaltiossa, jossa kyseinen henkilö työskentelee, katsotaan vietetyiksi
      vastaanottavassa jäsenvaltiossa.
Omasta tahdosta riippumattomat työttömyysjaksot, jotka asianomainen työvoimaviranomainen on
asianmukaisesti kirjannut, tai työskentelyn katkaisseet jaksot, jotka ovat aiheutuneet kyseisen
henkilön omasta tahdosta riippumattomista syistä, sekä sairaudesta tai tapaturmasta johtuvat työstä
poissaolot tai työskentelyn keskeyttämiset katsotaan työssäolojaksoiksi.
2.    Asumisen ja työnteon kestolle 1 kohdan a alakohdassa säädettyjä edellytyksiä ja asumisen
kestolle 1 kohdan b alakohdassa säädettyjä edellytyksiä ei sovelleta, jos työntekijän tai itsenäisen
ammatinharjoittajan aviopuoliso tai 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu kumppani on
vastaanottavan jäsenvaltion kansalainen tai on menettänyt tuon jäsenvaltion kansalaisuuden
mennessään naimisiin kyseisen työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan kanssa.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI           Euroopan unionin virallinen lehti                           L 158/ 108
_______________________________________________________________________________
3.    Työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan perheenjäsenillä, jotka oleskelevat hänen
kanssaan vastaanottavan jäsenvaltion alueella, on kansalaisuudestaan riippumatta oikeus pysyvään
oleskeluun kyseisessä jäsenvaltiossa, jos työntekijä tai ammatinharjoittaja on itse saanut 1 kohdan
nojalla oikeuden pysyvään oleskeluun kyseisessä jäsenvaltiossa.
4.    Jos työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja kuitenkin kuolee työskentelynsä alettua mutta
ennen kuin hän on saanut 1 kohdan nojalla oikeuden oleskella pysyvästi vastaanottavassa
jäsenvaltiossa, hänen perheenjäsenensä, jotka asuvat hänen kanssaan vastaanottavassa
jäsenvaltiossa, saavat oikeuden pysyvään oleskeluun siellä edellyttäen, että
a)    työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja oli oleskellut tämän jäsenvaltion alueella
      yhtäjaksoisesti kahden vuoden ajan ennen kuolemaansa; tai
b)    hänen kuolemansa aiheutui työtapaturmasta tai ammattitaudista; tai
c)    kuolleen henkilön aviopuoliso on menettänyt kyseisen jäsenvaltion kansalaisuuden
      mennessään naimisiin kyseisen työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan kanssa.
 ---pagebreak--- 30.4.2004         FI           Euroopan unionin virallinen lehti                             L 158/ 109
_______________________________________________________________________________
                                              18 artikla
                 Pysyvän oleskeluoikeuden myöntäminen tietyille perheenjäsenille,
                           jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia
Unionin kansalaisen 12 artiklan 2 kohdassa ja 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuille perheenjäsenille,
jotka täyttävät mainituissa kohdissa säädetyt edellytykset, on myönnettävä oikeus oleskella
pysyvästi, kun he ovat oleskelleet vastaanottavassa jäsenvaltiossa laillisesti ja yhtäjaksoisesti viisi
vuotta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 17 artiklan säännösten soveltamista.
                                               II jakso
                                    Hallinnolliset muodollisuudet
                                              19 artikla
           Unionin kansalaisille myönnettävä pysyvän oleskeluoikeuden osoittava todistus
1.    Jäsenvaltioiden on oleskelun keston tarkistettuaan myönnettävä unionin kansalaisille, joilla on
oikeus pysyvään oleskeluun, hakemuksesta pysyvän oleskeluoikeuden osoittava todistus.
2.    Pysyvän oleskeluoikeuden osoittava todistus on myönnettävä mahdollisimman nopeasti.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI           Euroopan unionin virallinen lehti                        L 158/ 110
_______________________________________________________________________________
                                                20 artikla
                                Perheenjäsenille, jotka eivät ole minkään
                      jäsenvaltion kansalaisia, myönnettävä pysyvä oleskelukortti
1.    Jäsenvaltioiden on myönnettävä perheenjäsenille, jotka eivät ole minkään jäsenvaltion
kansalaisia ja joilla on oikeus pysyvään oleskeluun, pysyvä oleskelukortti kuuden kuukauden
kuluessa hakemuksen tekemisestä. Pysyvän oleskelukortin on oltava uusittavissa automaattisesti
joka kymmenes vuosi.
2.    Pysyvää oleskelukorttia koskeva hakemus on tehtävä ennen oleskelukortin voimassaolon
päättymistä. Pysyvän oleskelukortin hankkimista koskevan vaatimuksen laiminlyönnistä saatetaan
määrätä asianomaiselle henkilölle seuraamuksia, joiden on oltava syrjimättömiä ja oikeasuhteisia.
3.    Oleskelun keskeytymiset, jotka ovat yhtäjaksoisesti korkeintaan kahden vuoden pituisia, eivät
vaikuta pysyvän oleskelukortin voimassaoloon.
                                                21 artikla
                                       Oleskelun yhtäjaksoisuus
Tässä direktiivissä tarkoitettu oleskelun yhtäjaksoisuus voidaan osoittaa millä tahansa
vastaanottavassa jäsenvaltiossa käytettävällä todistuskeinolla. Oleskelun yhtäjaksoisuus keskeytyy,
jos asianomaista koskeva karkotuspäätös pannaan asianmukaisesti täytäntöön.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI             Euroopan unionin virallinen lehti                         L 158/ 111
_______________________________________________________________________________
                                                V LUKU
                              Oleskeluoikeutta ja pysyvää oleskeluoikeutta
                                       koskevat yhteiset säännökset
                                                22 artikla
                                          Alueellinen kattavuus
Oleskeluoikeus ja oikeus oleskella pysyvästi on voimassa vastaanottavan jäsenvaltion koko
alueella. Jäsenvaltio voi liittää oleskeluoikeuteen ja pysyvään oleskeluoikeuteen alueellisia
rajoituksia ainoastaan, jos nämä rajoitukset koskevat myös sen omia kansalaisia.
                                                23 artikla
                                          Liitännäiset oikeudet
Unionin kansalaisen perheenjäsenillä, joilla on oleskeluoikeus tai oikeus oleskella pysyvästi
jäsenvaltiossa, on kansalaisuudestaan riippumatta oikeus toimia siellä työntekijöinä tai itsenäisinä
ammatinharjoittajina.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI            Euroopan unionin virallinen lehti                              L 158/ 112
_______________________________________________________________________________
                                                 24 artikla
                                          Tasavertainen kohtelu
1.     Jollei perustamissopimuksessa ja johdetussa oikeudessa annetuista nimenomaisista
erityismääräyksistä muuta johdu, kaikkia vastaanottavan jäsenvaltion alueella tämän direktiivin
nojalla asuvia unionin kansalaisia on kohdeltava jäsenvaltion kansalaisten kanssa tasavertaisesti
perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla. Tämä oikeus on ulotettava koskemaan
perheenjäseniä, jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia, mutta joilla on oleskeluoikeus tai
oikeus pysyvään oleskeluun.
2.     Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, vastaanottavan jäsenvaltion ei tarvitse myöntää
oikeutta sosiaaliavustukseen oleskelun ensimmäisten kolmen kuukauden aikana tai soveltuvassa
tapauksessa 14 artiklan 4 kohdan b alakohdassa säädetyn pidemmän ajanjakson aikana muille kuin
työntekijöille tai itsenäisille ammatinharjoittajille taikka henkilöille, joilla säilyy tällainen asema, ja
heidän perheensä jäsenille eikä sen tarvitse myöntää heille ennen pysyvän oleskeluoikeuden
saamista toimeentulotukea opintoja varten, ammattiin johtava koulutus mukaan luettuna,
opintorahan tai -lainan muodossa.
                                                 25 artikla
                              Oleskeluasiakirjoja koskevat yleiset säännökset
1.     Edellä 8 artiklassa tarkoitettu rekisteröintitodistus, todistus oikeudesta pysyvään oleskeluun,
todistus perheenjäsenen oleskelukorttia koskevan hakemuksen jättämisestä, oleskelukortti tai
pysyvä oleskelukortti ei missään olosuhteissa saa olla edellytys oikeuden käyttämiselle tai
hallinnollisen muodollisuuden täyttämiselle, koska oikeus oikeuksien saamiseen voidaan osoittaa
muilla todistuskeinoilla.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI          Euroopan unionin virallinen lehti                            L 158/ 113
_______________________________________________________________________________
2.     Kaikki 1 kohdassa mainitut asiakirjat on annettava maksutta tai sellaista maksua vastaan, joka
ei ole suurempi kuin kansalaisilta samanlaisten asiakirjojen myöntämisestä perittävät maksut.
                                                 26 artikla
                                               Tarkastukset
Jäsenvaltio voi tarkastaa, noudatetaanko sen kansallisesta lainsäädännöstä johtuvaa vaatimusta,
jonka mukaan ulkomaalaisten on aina pidettävä rekisteröintitodistus tai oleskelukortti mukanaan,
edellyttäen, että samaa vaatimusta sovelletaan jäsenvaltion omiin kansalaisiin heidän
henkilötodistuksensa osalta. Jäsenvaltiot voivat sen varalta, että tätä vaatimusta ei noudateta,
määrätä samat seuraamukset kuin joita määrätään jäsenvaltion omille kansalaisille, jos nämä eivät
pidä henkilötodistusta mukanaan.
                                                VI LUKU
           Maahantulo- ja oleskeluoikeuden rajoittaminen yleiseen järjestykseen tai yleiseen
                       turvallisuuteen taikka kansanterveyteen liittyvistä syistä
                                                 27 artikla
                                            Yleiset periaatteet
1.     Jollei tämän luvun säännöksistä muuta johdu, jäsenvaltiot voivat rajoittaa unionin kansalaisen
tai hänen perheenjäsentensä, näiden kansalaisuudesta riippumatta, vapaata liikkuvuutta ja oleskelua
yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen taikka kansanterveyteen liittyvistä syistä. Näihin
perusteisiin ei saa vedota taloudellisista syistä.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI           Euroopan unionin virallinen lehti                            L 158/ 114
_______________________________________________________________________________
2.     Yleisen järjestyksen tai yleiseen turvallisuuden vuoksi toteutettujen toimenpiteiden on oltava
suhteellisuusperiaatteen mukaisia, ja niiden on perustuttava yksinomaan asianomaisen henkilön
omaan käyttäytymiseen. Aiemmat rikostuomiot eivät yksin saa olla perusteena tällaisten
toimenpiteiden toteuttamiselle.
Asianomaisen yksilön käyttäytymisen on muodostettava todellinen, välitön ja riittävän vakava uhka,
joka vaikuttaa johonkin yhteiskunnan olennaiseen etuun. Perustelut, jotka eivät liity yksittäiseen
tapaukseen tai jotka johtuvat yleistävistä näkökohdista, eivät ole hyväksyttäviä.
3.     Sen selvittämiseksi, onko asianomainen henkilö vaaraksi yleiselle järjestykselle tai yleiselle
turvallisuudelle, vastaanottava jäsenvaltio voi, jos se pitää sitä välttämättömänä, myöntäessään
rekisteröintitodistuksen tai, rekisteröintijärjestelmän puuttuessa, viimeistään kolme kuukautta
asianomaisen henkilön saapumisesta sen alueelle tai 5 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun maassa
oleskelua koskevan ilmoituksen tekopäivästä, tai myöntäessään oleskelukortin pyytää
kotijäsenvaltiota ja tarvittaessa muita jäsenvaltioita antamaan tietoja kyseisen henkilön
mahdollisesta aikaisemmasta poliisirekisteristä. Tällaisten tiedustelujen tekeminen ei saa olla
järjestelmällistä. Jäsenvaltion, jolta asiaa tiedustellaan, on annettava vastaus kahden kuukauden
kuluessa.
4.     Passin tai henkilökortin myöntäneen jäsenvaltion on sallittava asiakirjan haltijan, joka on
karkotettu toisesta jäsenvaltiosta yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen taikka
kansanterveyteen liittyvistä syistä, palata alueelleen ilman muodollisuuksia, vaikka asiakirja ei enää
ole voimassa tai vaikka haltijan kansalaisuus on kiistanalainen.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI            Euroopan unionin virallinen lehti                          L 158/ 115
_______________________________________________________________________________
                                                28 artikla
                                       Suoja karkottamista vastaan
1.     Vastaanottavan jäsenvaltion on ennen yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen
liittyviin syihin perustuvan karkottamispäätöksen tekemistä otettava huomioon se, kuinka kauan
asianomainen on oleskellut sen alueella, asianomaisen ikä, terveydentila, perhe- ja taloudellinen
tilanne, kuinka hyvin asianomainen on kotoutunut vastaanottavan jäsenvaltion yhteiskuntaan ja
kulttuuriin, sekä se, missä määrin asianomaisella on yhteyksiä kotimaahansa.
2.     Vastaanottava jäsenvaltio voi tehdä karkottamispäätöksen, joka koskee sellaista unionin
kansalaista tai tämän perheenjäsentä, tämän kansalaisuudesta riippumatta, jolla on oikeus oleskella
pysyvästi jäsenvaltion alueella, ainoastaan yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen
liittyvistä vakavista syistä.
3.     Unionin kansalaisia koskevaa karkottamispäätöstä ei saa tehdä, ellei päätös perustu
jäsenvaltioiden määrittämiin yleistä turvallisuutta koskeviin pakottaviin syihin, jos he
a)     ovat oleskelleet vastaanottavassa jäsenvaltiossa edelliset kymmenen vuotta, tai he
b)     ovat alaikäisiä, jollei karkottaminen ole lapsen edun mukaista lapsen oikeuksista 20 päivänä
       marraskuuta 1989 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen mukaisesti.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI             Euroopan unionin virallinen lehti                           L 158/ 116
_______________________________________________________________________________
                                                 29 artikla
                                              Kansanterveys
1.     Vain sellaisen taudin perusteella, joka on jokin Maailman terveysjärjestön asiaankuuluvissa
asiakirjoissa määritelty, mahdollisesti epidemian aiheuttava tauti tai muu tarttuva tauti tai tarttuva
loistauti, ovat vapaata liikkuvuutta rajoittavat toimenpiteet oikeutettuja, edellyttäen, että näistä
taudeista säädetään suojaa koskevissa säännöksissä, joita sovelletaan vastaanottavan jäsenvaltion
kansalaisiin.
2.     Taudit, jotka ilmenevät saapumista seuraavien kolmen kuukauden jälkeen, eivät saa olla
perusteena alueelta karkottamiselle.
3.     Jäsenvaltio voi, jos se näyttää selvästi tarpeelliselta, kolmen kuukauden kuluessa
saapumispäivästä vaatia, että oleskeluun oikeutetuille tehdään maksuton lääkärintarkastus sen
toteamiseksi, ettei heillä ole mitään 1 kohdassa tarkoitetuista taudeista. Tällaisia
lääkärintarkastuksia ei saa vaatia suoritettavaksi järjestelmällisesti kaikille hakijoille.
                                                 30 artikla
                                         Päätöksistä ilmoittaminen
1.     Edellä 27 artiklan 1 kohdan nojalla tehdyistä päätöksistä on ilmoitettava asianomaiselle
henkilölle kirjallisesti siten, että hän ymmärtää päätöksen sisällön ja seuraukset.
2.     Asianomaiselle henkilölle on ilmoitettava täsmällisesti ja täydellisinä ne yleiseen
järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen taikka kansanterveyteen liittyvät seikat, joihin hänen
tapauksessaan tehty päätös perustuu, jollei tämä ole vastoin valtion turvallisuusetuja.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI          Euroopan unionin virallinen lehti                             L 158/ 117
_______________________________________________________________________________
3.     Ilmoituksessa on mainittava, missä tuomioistuimessa tai miltä hallintoviranomaiselta
asianomainen henkilö voi hakea päätökseen muutosta sekä missä ajassa tämä on tehtävä, ja
tarvittaessa mainittava aika, jonka kuluessa henkilön on poistuttava jäsenvaltion alueelta.
Asianmukaisesti perusteltuja kiireellisiä tapauksia lukuun ottamatta alueelta poistumiseen varatun
ajan on oltava vähintään yksi kuukausi ilmoittamispäivästä lukien.
                                               31 artikla
                                      Menettelyä koskevat takeet
1.     Henkilöllä, jonka osalta on tehty päätös yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen
taikka kansanterveyteen liittyvistä syistä, on oltava vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollisuus
hakea siihen muutosta tuomioistuimessa tai soveltuvissa tapauksissa hallinnollisella
muutoksenhakumenettelyllä.
2.     Jos karkottamispäätöstä koskevan muutoksenhaun yhteydessä haetaan väliaikaismääräystä
kyseisen päätöksen täytäntöönpanon keskeyttämiseksi, ei alueelta poistamista saa suorittaa ennen
kuin on tehty väliaikaismääräystä koskeva päätös, paitsi jos
–      karkottamispäätös perustuu aikaisemmin annettuun oikeuden päätökseen, tai
 ---pagebreak--- 30.4.2004            FI          Euroopan unionin virallinen lehti                           L 158/ 118
_______________________________________________________________________________
–      asianomaisilla henkilöillä on aikaisemmin ollut mahdollisuus hakea muutosta, tai
–      karkottamispäätös perustuu 28 artiklan 3 kohdan mukaisiin yleistä turvallisuutta koskeviin
       pakottaviin syihin.
3.     Muutoksenhakumenettelyssä on voitava tarkastaa päätöksen laillisuus sekä suunnitellun
toimenpiteen perusteena olevat tosiseikat ja olosuhteet. Menettelyssä on varmistettava, ettei päätös
ole suhteeton erityisesti 28 artiklassa säädettyihin vaatimuksiin nähden.
4.     Jäsenvaltiot voivat kieltää asianomaiselta maahantulon muutoksenhakumenettelyn ollessa
vireillä, mutta ne eivät kuitenkaan saa estää tätä esittämästä vastinettaan henkilökohtaisesti, paitsi
jos tämän esiintyminen oikeudessa saattaa vakavasti häiritä yleistä järjestystä tai yleistä
turvallisuutta tai jos muutoksenhaku koskee maahantulokieltoa.
                                                32 artikla
                                     Maahantulokiellon voimassaolo
1.     Henkilö, jolta on kielletty maahantulo yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen
liittyvistä syistä, voi hakea maahantulokiellon poistamista olosuhteisiin nähden kohtuullisen ajan
kuluttua ja joka tapauksessa kolmen vuoden kuluttua yhteisön lainsäädännön mukaisesti
asianmukaisesti tehdyn lopullisen maahantulokieltopäätöksen täytäntöönpanosta, sillä perusteella,
että maahantulokieltopäätöksen perusteena olleet aineelliset olosuhteet ovat muuttuneet.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI          Euroopan unionin virallinen lehti                           L 158/ 119
_______________________________________________________________________________
Asianomaisen jäsenvaltion on tehtävä päätös tällaisen hakemuksen johdosta kuuden kuukauden
kuluessa sen tekemisestä.
2.    Edellä 1 kohdassa tarkoitetulla henkilöllä ei ole oikeutta tulla kyseisen jäsenvaltion alueelle
sinä aikana, jona hänen hakemustaan tutkitaan.
                                              33 artikla
                       Karkotus rangaistuksena tai oikeudellisena seuraamuksena
1.    Vastaanottava jäsenvaltio voi tehdä karkottamispäätöksen rangaistuksena tai
vankeusrangaistuksen oikeudellisena seuraamuksena ainoastaan, jos tämä tapahtuu 27, 28 ja
29 artiklan vaatimusten mukaisesti.
2.    Jos 1 kohdassa tarkoitettu karkottamispäätös pannaan täytäntöön yli kahden vuoden kuluttua
sen tekemisestä, jäsenvaltion on varmistettava, että asianomaisen henkilön yleiselle järjestykselle tai
yleiselle turvallisuudelle aiheuttama uhka on edelleen todellinen, ja arvioitava, ovatko aineelliset
olosuhteet karkottamispäätöksen tekemisen jälkeen muuttuneet.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI           Euroopan unionin virallinen lehti                           L 158/ 120
_______________________________________________________________________________
                                                VII LUKU
                                            Loppusäännökset
                                                 34 artikla
                                                 Julkisuus
Jäsenvaltioiden on tiedotettava unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeuksista ja
velvollisuuksista tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvista asioista erityisesti järjestämällä
tiedotuskampanjoita valtakunnallisia ja paikallisia tiedotus- ja muita viestintävälineitä käyttäen.
                                                 35 artikla
                                        Oikeuksien väärinkäyttö
Jäsenvaltiot voivat toteuttaa tarpeelliset toimenpiteet evätäkseen, lopettaakseen tai peruuttaakseen
tässä direktiivissä tarkoitetut oikeudet, jos ne on saatu oikeuksien väärinkäytöllä tai petoksella,
kuten lumeavioliitolla. Näiden toimenpiteiden on oltava oikeasuhteisia, ja niissä on sovellettava
30 ja 31 artiklan mukaisia menettelyä koskevia takeita.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI           Euroopan unionin virallinen lehti                          L 158/ 121
_______________________________________________________________________________
                                               36 artikla
                                             Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on annettava säännökset seuraamuksista, joita sovelletaan tämän direktiivin
täytäntöönpanemiseksi annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen, ja toteutettava niiden
soveltamisen varmistamiseksi tarvittavat toimenpiteet. Säädettyjen seuraamusten on oltava
tehokkaita ja oikeasuhteisia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä säännöksistä komissiolle
viimeistään .....* ja ilmoitettava niiden muutokset mahdollisimman pian.
                                               37 artikla
                                   Edullisemmat kansalliset säännökset
Tämän direktiivin säännökset eivät vaikuta sellaisiin jäsenvaltion lakeihin, asetuksiin tai
hallinnollisiin määräyksiin, jotka ovat tämän direktiivin piiriin kuuluvien henkilöiden kannalta
edullisempia.
                                               38 artikla
                                              Kumoamiset
1.    Kumotaan asetuksen (ETY) N:o 1612/68 10 ja 11 artikla ... päivästä .... kuuta ... *.
2.    Kumotaan direktiivit 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY,
75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY ... päivästä ... kuuta ...*.
*
      Kaksi vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI           Euroopan unionin virallinen lehti                             L 158/ 122
_______________________________________________________________________________
3.     Kumottuihin säännöksiin tehtyjä viittauksia pidetään tähän direktiiviin tehtyinä.
                                                  39 artikla
                                                 Kertomus
Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään .....* kertomuksen tämän
direktiivin soveltamisesta sekä liittää siihen mahdollisesti tarvittavat muutosehdotukset erityisesti
siltä osin, onko mahdollista pidentää sitä aikaa, jonka unionin kansalaiset ja heidän
perheenjäsenensä voivat ilman ehtoja oleskella vastaanottavan jäsenvaltion alueella. Jäsenvaltioiden
on annettava komissiolle tämän kertomuksen laatimista varten tarvittavat tiedot.
                                                  40 artikla
                              Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
1.     Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait,
asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään ... päivänä ... kuuta ...**.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä
tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten
viittaukset tehdään.
*
       Neljä vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä.
**
       Kaksi vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä.
 ---pagebreak--- 30.4.2004         FI           Euroopan unionin virallinen lehti                          L 158/ 123
_______________________________________________________________________________
2.    Jäsenvaltioiden on toimitettava tämän direktiivin piiriin kuuluvista kysymyksistä antamansa
kansalliset säännökset sekä tämän direktiivin säännösten ja annettujen kansallisten säännösten
välinen vastaavuustaulukko kirjallisina komissiolle.
                                               41 artikla
                                             Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
                                               42 artikla
                                                Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Strasbourgissa, 29 päivänä huhtikuuta 2004.
     Euroopan parlamentin puolesta                                  Neuvoston puolesta
                Puhemies                                               Puheenjohtaja
                 P. COX                                              M. McDOWELL