title: Komission direktiivi 2008/79/EY, annettu 28 päivänä heinäkuuta 2008 , Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta IPBC:n lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               29.7.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 200/12

      KOMISSION DIREKTIIVI 2008/79/EY,
   annettu 28 päivänä heinäkuuta 2008,
   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta IPBC:n lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (1) ja erityisesti sen 16 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kymmenvuotisen työohjelman toisesta vaiheesta 4 päivänä joulukuuta 2007 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1451/2007 (2) vahvistetaan luettelo tehoaineista, jotka on arvioitava sen selvittämiseksi, olisiko ne mahdollisesti lisättävä direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, I A tai I B. Luetteloon kuuluu IPBC.

               (2)

               Asetuksen (EY) N:o 1451/2007 perusteella on arvioitu direktiivin 98/8/EY 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti IPBC:n käyttöä tuotetyypissä 8 (puunsuoja-aineet), siten kuin se on määritelty direktiivin 98/8/EY liitteessä V.

               (3)

               Tanska, joka oli nimetty esitteleväksi jäsenvaltioksi, toimitti komissiolle 29 päivänä syyskuuta 2006 toimivaltaisen viranomaisen kertomuksen sekä suosituksen asetuksen (EY) N:o 1451/2007 14 artiklan 4 ja 6 kohdan mukaisesti.

               (4)

               Jäsenvaltiot ja komissio tarkastelivat toimivaltaisen viranomaisen kertomusta. Biosidivalmisteita käsittelevä pysyvä komitea sisällytti tarkastelun tulokset 22 päivänä helmikuuta 2008 arviointikertomukseen asetuksen (EY) N:o 1451/2007 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

               (5)

               Tutkimukset osoittavat, että puunsuoja-aineina käytettävien IPBC:tä sisältävien biosidituotteiden voidaan odottaa täyttävän direktiivin 98/8/EY 5 artiklassa säädetyt vaatimukset. On aiheellista sisällyttää IPBC liitteeseen I sen varmistamiseksi, että kaikissa jäsenvaltioissa voidaan direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti myöntää, muuttaa tai peruuttaa lupia, jotka koskevat puunsuoja-aineina käytettäviä IPBC:tä sisältäviä biosidituotteita.

               (6)

               Arviointikertomuksen tulosten perusteella on aiheellista edellyttää, että lupamenettelyjen yhteydessä toteutetaan riskinhallintatoimenpiteitä, jotka koskevat puunsuoja-aineina käytettäviä IPBC:tä sisältäviä tuotteita, sen varmistamiseksi, että riskit vähenevät hyväksyttävälle tasolle direktiivin 98/8/EY 5 artiklan ja liitteen VI mukaisesti. Erityisesti olisi toteutettava tarvittavia toimenpiteitä maaperän ja vesiympäristön suojelemiseksi tuotteiden käytön jälkeen, koska arvioinnissa näille ympäristön osille todettiin aiheutuvan riskejä, joita ei voida hyväksyä; lisäksi henkilöiden, jotka käyttävät teolliseen ja/tai ammattikäyttöön tarkoitettuja tuotteita, olisi varustauduttava asianmukaisin henkilösuojaimin, jollei tällaisille käyttäjille aiheutuvia riskejä voida vähentää muilla tavoilla.

               (7)

               Tämän direktiivin säännösten samanaikainen soveltaminen kaikissa jäsenvaltioissa on tärkeää, sillä siten varmistetaan IPBC:tä tehoaineena sisältävien biosidituotteiden yhdenvertainen kohtelu markkinoilla ja edistetään biosidituotteiden markkinoiden moitteetonta toimintaa yleisesti.

               (8)

               Ennen tehoaineen sisällyttämistä liitteeseen I jäsenvaltioilla ja asianomaisilla osapuolilla olisi oltava käytettävissään kohtuullinen siirtymäaika uusiin vaatimuksiin valmistautumiseksi ja sen varmistamiseksi, että asiakirjat valmistelleet hakijat voivat hyötyä täysimääräisesti kymmenen vuoden tietosuojakaudesta, joka direktiivin 98/8/EY 12 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdan mukaisesti alkaa siitä päivästä, jona tehoaine sisällytetään liitteeseen.

               (9)

               Tehoaineen liitteeseen I sisällyttämisen jälkeen jäsenvaltioilla olisi oltava käytettävissään kohtuullinen määräaika direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanemiseksi ja erityisesti sellaisten lupien myöntämiseksi, muuttamiseksi tai peruuttamiseksi, jotka koskevat tuotetyyppiin 8 kuuluvia IPBC:tä sisältäviä biosidituotteita, jotta voidaan varmistaa direktiivissä 98/8/EY säädettyjen vaatimusten täyttyminen.

               (10)

               Sen vuoksi direktiiviä 98/8/EY olisi muutettava.

               (11)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat biosidituotteita käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaisia,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 98/8/EY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2009. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä heinäkuuta 2010.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 28 päivänä heinäkuuta 2008.

            Komission puolesta

         Stavros DIMAS

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2008/31/EY (EUVL L 81, 20.3.2008, s. 57).

      (2)  EUVL L 325, 11.12.2007, s. 3.

      LIITE
      Lisätään direktiivin 98/8/EY liitteeseen I kohta ”11” seuraavasti:

                     Nro

                     Yleisnimi

                     IUPAC-nimi
                     Tunnistenumerot

                     Markkinoille saatettavassa biosidituotteessa käytettävän tehoaineen vähimmäispuhtaus

                     Päivä, jona tehoaine sisällytetään liitteeseen

                     Määräaika 16 artiklan 3 kohdan noudattamiselle
                     (lukuun ottamatta tuotteita, jotka sisältävät useampaa kuin yhtä tehoainetta; näiden tuotteiden osalta sovelletaan 16 artiklan 3 kohdan noudattamista varten määräaikaa, joka on vahvistettu viimeisimmässä niistä päätöksistä, jotka koskevat tuotteessa käytettävien tehoaineiden sisällyttämistä liitteeseen)

                     Päivä, jona liitteeseen sisällyttäminen lakkaa

                     Tuotetyyppi

                     Erityissäännökset (1)

                     ”11

                     IPBC

                     3-jodi-2-propynyyli-butyylikarbamaatti
                     EY-numero: 259-627-5
                     CAS-numero: 55406-53-6

                     980 g/kg

                     1. heinäkuuta 2010

                     30. kesäkuuta 2012

                     30. kesäkuuta 2020

                     8

                     Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lupien myöntämisessä noudatetaan seuraavia vaatimuksia:

                                 Riskinarvioinnin aikana tehtyjen olettamusten huomioon ottamiseksi henkilöiden, jotka käyttävät teolliseen ja/tai ammattikäyttöön sallittuja tuotteita, on varustauduttava asianmukaisin henkilösuojaimin, jollei tuotteen lupahakemuksessa voida osoittaa, että tällaisille käyttäjille aiheutuvat riskit voidaan vähentää hyväksyttävälle tasolle muilla tavoilla.

                                 Koska maaperälle ja vesiympäristölle on todettu aiheutuvan riskejä, niiden suojelemiseksi on toteutettava asianmukaisia riskinhallintatoimenpiteitä. Teollisuuskäyttöön sallittujen tuotteiden päällysmerkinnöissä ja/tai käyttöturvallisuustiedotteissa on mainittava, että vastakäsitelty puutavara on varastoitava suojaan tai läpäisemättömälle kovalle perustalle, jotta tuotetta ei pääse valumaan suoraan maaperään tai vesistöön, ja että mahdolliset valumat on kerättävä uudelleenkäyttöä tai hävittämistä varten.”

         (1)  Liitteeseen VI sisältyvien yleisten periaatteiden noudattamista varten arviointikertomusten sisältö ja päätelmät asetetaan saataville komission internetsivustolle osoitteessa: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


Avis juridique important

|

31986L0388

Komission direktiivi 86/388/ETY, annettu 23 päivänä heinäkuuta 1986, regeneroidusta selluloosasta valmistetusta kalvosta tehtyjä, elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia tarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 83/229/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 228 , 14/08/1986 s. 0032 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 15 s. 0236  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 15 s. 0236

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 23 päivänä heinäkuuta 1986,regeneroidusta selluloosasta valmistetusta kalvosta tehtyjä, elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia tarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 83/229/ETY muuttamisesta (86/388/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia tarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 23 päivänä marraskuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/893/ETY(1) ja erityisesti sen 6 artiklan 3 kohdan,sekä katsoo, ettäneuvoston direktiivin 83/229/ETY(2) liitteessä II olevan 1 osan B kohdan 1 alakohdassa sallitaan bis(2-hydroksietyl)eetterin [dietylenglykoli] ja etandiolin [monoetylenglykoli] käyttö pehmittiminä, jos niiden yhteismäärä ei ole yli 20 prosenttia ja jos kyseinen kalvo pinnoitetaan ja käytetään yksinomaan sellaisten elintarvikkeiden pakkaamiseen, jotka eivät ole kosteita eli eivät sisällä pinnalla olevaa, fysikaalisesti vapaata vettä,direktiivin 76/893/ETY 6 artiklan suojalausekkeen perusteella Saksan liittotasavalta on ilmoittanut komissiolle, että sen tarkoituksena on varotoimenpiteenä kieltää yleisen terveyden vuoksi bis(2-hydroksietyl)eetterin ja etandiolin käyttö sillä perusteella, että näiden aineiden on havaittu siirtyvän merkittävässä määrin tiettyihin elintarvikkeisiin,direktiivin 76/893/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukainen jäsenvaltioiden yhteistyö pysyvässä elintarvikekomiteassa, ja muut selvitykset eivät ole johtaneet ratkaisuun kysymyksessä olevien siirtymisilmiöiden osalta,havaitut siirtymämäärät vaihtelevat suuresti, muutamasta milligrammasta useisiin satoihin milligrammoihin kilogrammassa elintarviketta; tähän mennessä ei ole ollut mahdollista tunnistaa elintarvikkeita tai ainesosia, jotka todennäköisimmin altistuvat tälle siirtymiselle, lisäksi näyttää siltä, että toistaiseksi tarkemmin tunnistamattomat lähteet, muut kuin pakkaaminen regeneroituun selluloosaan, vaikuttavat osaltaan näiden kahden pehmittimen esiintymiseen elintarvikkeissa,edellä mainitut seikat huomioon ottaen ei mahdollista vaaraa ihmisten terveydelle voida sulkea pois,näiden kahden aineen välitön ja täydellinen kieltäminen, jota Saksan liittotasavalta suunnittelee, olisi kuitenkin toimenpide, joka ei olisi oikeassa suhteessa mahdolliseen vaaraan, varotoimenpiteenä on tarkoituksenmukaisempaa säätää tällaisille aineille enimmäismäärä regeneroidun selluloosakalvon kanssa kosketuksiin joutuvissa elintarvikkeissa,tämä määrä tulee laskea huomioon otettavan toksikologisen aineiston perusteella, ja siinä tulee samoin ottaa huomioon direktiivin 76/893/ETY 2 artiklan toisen luetelmakohdan sisältämä materiaalien inerttisyysperiaate,tämä rajoitus tulisi katsoa väliaikaiseksi toimenpiteeksi, kunnes tutkimukset näiden kahden aineen siirtymisestä eri elintarvikkeisiin on saatu päätökseen,joka tapauksessa voidaan tehdä se johtopäätös, että näiden kahden aineen käyttö regeneroidussa selluloosakalvossa ei muodosta välitöntä vaaraa ihmisten terveydelle; sen vuoksi voidaan säätää tämän direktiivin sisältämien varotoimenpiteiden täytäntöönpanemiselle määräaika siten, että on mahdollista vähentää sekä pakkausten että jo pakattujen elintarvikkeiden varastoja,jäsenvaltioiden tulisi saada päättää täytäntöönpanon määräajasta huomioon ottaen sekä todetun kontaminoitumisasteen että siihen suhteutetut kuluttajien ruokailutottumukset; kuitenkin määräaikaa, joka päättyy viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 1987, on pidettävä joka tapauksessa riittävänä, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän elintarvikekomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Korvataan direktiivin 83/229/ETY liitteessä II olevan 1 osan B luvun 1 kohdassa olevien kahden ensimmäisen luetelmakohdan kohdalla sarakkeessa "Rajoitukset" oleva ilmaisu seuraavasti:"Vain kalvoihin, jotka on tarkoitus päällystää ja käyttää elintarvikkeisiin, jotka eivät ole kosteita, eli niiden pinnalla ei ole fysikaalisesti vapaata vettä.Bis(2-hydroksietyl)eetterin ja etandiolin yhteismäärä tämän tyyppisen kalvon kanssa kosketuksissa olevassa elintarvikkeessa saa olla enintään 50 mg/kg elintarviketta."2 artikla Jäsenvaltioiden on muutettava lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä siten, että 1 artiklassa säädettyä raja-arvoa sovelletaan viimeistään 1 päivästä huhtikuuta 1987 alkaen.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 23 päivänä heinäkuuta 1986.Komission puolestaCOCKFIELDVarapuheenjohtaja(1) EGT nr L 340, 9.12.1976, s. 19(2) EGT nr L 123, 11.5.1983, s. 31


Avis juridique important

|

31986L0378

Neuvoston direktiivi 86/378/ETY, annettu 24 päivänä heinäkuuta 1986, miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä

Virallinen lehti nro L 225 , 12/08/1986 s. 0040 - 0042 Suomenk. erityispainos Alue 5 Nide 4 s. 0083  Ruotsink. erityispainos Alue 5 Nide 4 s. 0083

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 24 päivänä heinäkuuta 1986,miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä (86/378/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 ja 235 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäperustamissopimuksen mukaan jokaisen jäsenvaltion on varmistettava, että miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatetta noudatetaan; "palkalla" tulisi tarkoittaa tavallista perus- tai vähimmäispalkkaa ja muuta korvausta, jonka työntekijä välittömästi tai välillisesti saa työnantajaltaan työn tai tehtävän johdosta rahana tai luontoisetuna,vaikka samapalkkaisuuden periaate koskee sellaisenaan tapauksia, joissa syrjintä voidaan todeta yksinomaan tasa-arvoisen kohtelun ja samapalkkaisuuden pohjalta, on myös tapauksia, joissa tämän periaatteen soveltaminen edellyttää lisätoimenpiteitä sen tarkemman soveltamisalan määrittelemiseksi,miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9 päivänä helmikuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY(4) 1 artiklan 2 kohdan mukaan, jotta varmistetaan tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittainen toteuttaminen sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä, neuvosto antaa komission ehdotuksesta säännökset sen sisällöstä, soveltamisalasta ja järjestelyistä sen soveltamiseksi; neuvosto on antanut tätä varten 19 päivänä joulukuuta 1978 direktiivin 79/7/ETY(5) tasa-arvoisen kohtelun asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä,direktiivin 79/7/ETY 3 artiklan 3 kohdan mukaan, jotta varmistetaan tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttaminen ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä, neuvosto antaa komission ehdotuksesta säännökset sen sisällöstä, soveltamisalasta ja järjestelyistä sen soveltamiseksi,tasa-arvoisen kohtelun periaate olisi toteutettava niissä ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä, jotka antavat turvaa direktiivin 79/7/ETY 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tapausten varalta taikka, jotka antavat työntekijöille muita perustamissopimuksessa tarkoitettuja korvauksia joko rahana tai luontoisetuina, jatasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttaminen ei estä soveltamasta naisten suojelua äitiyden perusteella koskevia säännöksiä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tämän direktiivin tarkoituksena on toteuttaa ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaate, jäljempänä "tasa-arvoisen kohtelun periaate".2 artikla 1. "Ammatillisilla sosiaaliturvajärjestelmillä" tarkoitetaan järjestelmiä, joita direktiivi 79/7/ETY ei koske ja joiden tarkoituksena on antaa palkansaajille ja itsenäisille ammatinharjoittajille yrityksessä tai yritysryhmässä, taloudellisen toiminnan alueella tai ammattialalla tai ammattialojen ryhmässä etuudet, jotka täydentävät lakisääteisiin sosiaaliturvajärjestelmiin kuuluvia etuuksia tai korvaavat ne, riippumatta siitä, onko näiden järjestelmien piiriin kuuluminen pakollista tai vapaaehtoista.2. Tätä direktiiviä ei sovelleta:a) yksittäisiin sopimuksiin;b) järjestelmiin, joissa on vain yksi jäsen;c) palkansaajien osalta sellaisiin vakuutussopimuksiin, joissa työnantaja ei ole osapuolena;d) ammatillisten järjestelmien valinnaisiin määräyksiin, joita tarjotaan jäsenille yksilöllisesti takaamaan- joko lisäetuuksia tai- mahdollisuus päättää päivästä, jona tavalliset etuudet alkavat, tai valita useista etuuksista.3 artikla Tätä direktiiviä sovelletaan työtä tekevään väestöön, mukaan lukien itsenäiset ammatinharjoittajat ja henkilöt, joiden työnteko on keskeytynyt sairauden, synnytyksen, tapaturman tai muunlaisen kuin vapaaehtoisen työttömyyden vuoksi, sekä työnhakijat, sekä eläkkeellä oleviin ja työkyvyttömiin työntekijöihin.4 artikla Tätä direktiiviä sovelletaan:a) ammatillisiin järjestelmiin, jotka antavat turvaa seuraavien tapausten varalta:- sairaus,- työkyvyttömyys,- vanhuus, varhaiseläkkeelle siirtyminen mukaan lukien,- työtapaturmat ja ammattitaudit,- työttömyys;b) ammatillisiin järjestelmiin, jotka antavat sosiaalisia etuuksia joko rahana tai luontoisetuina, ja etenkin jälkeenjääneiden etuuksia ja perhe-etuuksia, jos näitä myönnetään työntekijöille ja ne ovat siten työnantajan työntekijälle työn tai tehtävän johdosta suorittamaa korvausta.5 artikla 1. Seuraavissa säännöksissä säädetyin edellytyksin tasa-arvoisen kohtelun periaatteella tarkoitetaan, että minkäänlaista sukupuoleen perustuvaa syrjintää ei saa esiintyä etenkään siviilisäädyn tai perheaseman perusteella eikä varsinkaan, jos kysymyksessä on:- järjestelmien soveltamisala tai niiden piiriin pääsemisen edellytykset;- velvollisuus osallistua rahoitukseen tai maksuosuuksien laskentaperusteet;- etuuksien laskentaperusteet, aviopuolisosta ja huollettavista johtuvat lisäetuudet mukaan lukien, taikka etuuksiin olevan oikeuden kestoa ja jatkumista koskevat edellytykset.2. Tasa-arvoisen kohtelun periaate ei estä soveltamasta naisten suojelua äitiyden perusteella koskevia säännöksiä.6 artikla 1. Tasa-arvoisen kohtelun periaatteen vastaisiin säännöksiin kuuluvat ne, jotka välittömästi tai välillisesti perustuvat sukupuoleen, etenkin siviilisäätyyn tai perheasemaan, ja joilla:a) määritellään henkilöt, jotka voivat kuulua ammatillisen järjestelmän piiriin;b) säädetään ammatillisen järjestelmän piiriin kuulumisen pakollisuudesta tai vapaaehtoisuudesta;c) vahvistetaan erilaiset, ammatillisen järjestelmän mukaisten etuuksien saamisen edellytyksenä olevat ikää taikka työsuhteen tai jäsenyyden vähimmäiskestoa koskevat säännöt;d) muissa kuin h ja i alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa vahvistetaan erilaiset säännöt maksuosuuksien suorittamisesta takaisin silloin, kun työntekijä lähtee järjestelmän piiristä ennen kuin hän on täyttänyt ne ehdot, jotka antavat hänelle oikeuden tuleviin pitkäaikaisetuuksiin;e) asetetaan eri sukupuolille erilaiset etuuksien myöntämistä tai rajoittamista koskevat ehdot;f) vahvistetaan erilaiset eläkeiät;g) evätään oikeuksien jatkuminen tai saaminen lakisääteisen tai sopimukseen perustuvan ja työnantajan maksaman äitiysloman tai perheasiaan perustuvan loman aikana;h) asetetaan erilaiset tasot etuuksille muissa kuin sellaisissa tapauksissa, joissa on tarpeen ottaa huomioon sukupuolen mukaan erilaiset vakuutusmatemaattiset tekijät niissä etuuksissa, jotka määräytyvät maksuosuuksien mukaan;i) asetetaan erilaiset tasot työntekijöiden maksuosuuksille;asetetaan erilaiset tasot työnantajan maksuosuuksille niissä tapauksissa, joissa etuudet määräytyvät maksuosuuksien mukaan, eikä kysymyksessä ole pyrkimys näiden etuuksien määrien yhtäläistämiseen;j) muissa kuin h ja i alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa asetetaan erilaiset ehdot tai vain toiseen sukupuoleen sovellettavat ehdot, jotka koskevat järjestelmän piiristä lähtevällä työntekijällä tuleviin etuuksiin olevan oikeuden takaamista tai jatkumista.2. Jos tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien etuuksien myöntäminen on järjestelmän johtoelinten harkinnassa, niiden on noudatettava tasa-arvoisen kohtelun periaatetta.7 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että:a) tasa-arvoisen kohtelun periaatteen vastaiset lakisääteisten kollektiivisten sopimusten, yritysten sisäisten sääntöjen tai muiden ammatillisiin järjestelmiin liittyvien järjestelyiden määräykset ovat mitättömiä tai voidaan julistaa mitättömiksi taikka niitä voidaan muuttaa;b) sellaisia määräyksiä sisältäviä järjestelmiä ei voida hyväksyä tai laajentaa hallinnollisin toimenpitein.8 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tasa-arvoisen kohtelun periaatteen vastaiset ammatillisia järjestelmiä koskevat säännökset muutetaan 1 päivään tammikuuta 1993 mennessä.2. Tämän direktiivin estämättä oikeuksiin ja velvoitteisiin, jotka liittyvät ammatillisen järjestelmän jäsenyyteen ennen järjestelmän muuttamista, saadaan edelleen soveltaa ennen sen muuttamista voimassa ollutta järjestelmää koskevia säännöksiä.9 artikla Jäsenvaltiot voivat lykätä tasa-arvoisen kohtelun periaatteen pakollista soveltamista tapauksissa, jotka koskevat:a) eläkeiän määrittelyä vanhuus- tai työeläkkeen myöntämiseksi sekä tästä muihin etuuksiin mahdollisesti aiheutuvia vaikutuksia:- siihen asti, kunnes vastaava tasa-arvo saavutetaan lakisääteisissä järjestelmissä; taikka- enintään siihen asti, kunnes direktiivillä säädetään tällaisesta tasa-arvosta;b) jälkeenjääneille suoritettavia eläkkeitä siihen asti, kunnes direktiivillä säädetään tasa-arvoisen kohtelun periaate tässä suhteessa noudatettavaksi lakisääteisissä sosiaaliturvajärjestelmissä;c) edellä 6 artiklan 1 kohdan i alakohdan ensimmäisen alakohdan soveltamista erilaisten vakuutusmatemaattisten tekijöiden huomioon ottamiseksi enintään 13 vuoden ajan tämän direktiivin tiedoksi antamisesta.10 artikla Jäsenvaltioiden on kansallisissa oikeusjärjestyksissään toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta jokainen, joka katsoo joutuneensa loukatuksi sen vuoksi, että tasa-arvoisen kohtelun periaatetta ei ole noudatettu, voi esittää vaatimuksensa tuomioistuimessa mahdollisesti ensin saatettuaan asian muun toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi.11 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet työntekijöiden suojaamiseksi palvelussuhteen lakkauttamiselta, joka on työnantajan vastatoimi tasa-arvoisen kohtelun periaatteen noudattamiseksi tehtyyn yrityksen sisäiseen valitukseen tai vireille pantuun oikeudelliseen menettelyyn.12 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan kolmen vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta(6). Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on viiden vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta toimitettava komissiolle kaikki tiedot, jotka se tarvitsee voidakseen laatia tämän direktiivin täytäntöön panemisesta neuvostolle annettavan kertomuksen.13 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 24 päivänä heinäkuuta 1986.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaA. CLARK(1) EYVL N:o C 134, 21.5.1983, s. 7(2) EYVL N:o C 117, 30.4.1984, s. 169(3) EYVL N:o C 35, 9.2.1984, s. 7(4) EYVL N:o L 39, 14.2.1976, s. 40(5) EYVL N:o L 6, 10.1.1979, s. 24(6) Tämä direktiivi on annettu tiedoksi jäsenvaltioille 30 päivänä heinäkuuta 1986.


Avis juridique important

|

31999L0090

Neuvoston direktiivi 1999/90/EY, annettu 15 päivänä marraskuuta 1999, eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä siipikarjan ja siitosmunien kaupassa ja tuonnissa kolmansista maista annetun direktiivin 90/539/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 300 , 23/11/1999 s. 0019 - 0021

NEUVOSTON DIREKTIIVI 1999/90/EY,annettu 15 päivänä marraskuuta 1999,eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä siipikarjan ja siitosmunien kaupassa ja tuonnissa kolmansista maista annetun direktiivin 90/539/ETY muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo seuraavaa:1) Eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä siipikarjan ja siitosmunien kaupassa ja tuonnissa kolmansista maista 15 päivänä lokakuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/539/ETY(4) 12 artiklan 1 kohdassa vahvistetaan säännöt, joita sovelletaan jäsenvaltioihin tai jäsenvaltioiden niille alueille, joiden asema on tunnustettu mainitun direktiivin 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti, tarkoitettuun siipikarjaan ja siitosmuniin.2) Rutiinirokotusohjelmien yhteydessä Newcastlen taudin torjunnassa käytettävien rokotteiden perusteista 8 päivänä helmikuuta 1993 tehtyä komission päätöstä 93/152/ETY(5) sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1995.3) Tämän tilanteen vuoksi neuvoston direktiivi 90/539/ETY ja erityisesti sen 12 artiklaa olisi muutettava.4) Direktiivin 11 artiklassa säädetään käytännön syistä erityisestä järjestelmästä, jota noudatetaan pieniä siipikarjaeriä koskevassa yhteisön sisäisessä kaupassa. Sileälastaisten lintujen kauppa olisi kuitenkin sisällytettävä direktiivin yleisiin säännöksiin.5) Kolmansiin maihin sovellettavia kaupan sääntöjä olisi muutettava siten, että niihin lisätään mahdollisuus ottaa käyttöön sellaisia lisäsäännöksiä siipikarjan ja siitosmunien tuontia varten, jotka antavat vähintään direktiivin 90/359/ETY II luvussa määriteltyjä eläinten terveyttä koskevia takuita vastaavat takuut ja joihin lisäksi sisältyy säännöksiä karanteenitoimenpiteiden käyttöönotosta.6) Direktiiviä 90/539/ETY olisi kuitenkin mukautettava menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston päätöksen säännösten 1999/468/EY(6) huomioon ottamiseksi,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 90/539/ETY seuraavasti:1) Lisätään 11 artiklaan kohta seuraavasti: "3. Mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, ei sovelleta sileälastaisia lintuja ja sileälastaisten lintujen siitosmunia sisältäviin lähetyksiin."2) Korvataan 12 artiklan 1 kohta seuraavasti: "1. Jäsenvaltioista tai jäsenvaltioiden sellaisilta alueilta, joilla annetaan rokotus 1 artiklassa tarkoitetun siipikarjan Newcastlen tautia vastaan, jäsenvaltioon tai jäsenvaltion sellaiselle alueelle, jonka asema on tunnustettu tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti, lähetettäviin siipikarjan ja siitosmunien lähetyksiin sovelletaan seuraavia sääntöjä:a) siitosmunien on oltava peräisin parvista,- joita ei ole rokotettu, tai- jotka on rokotettu inaktivoidulla rokotteella, tai- jotka on rokotettu elävällä rokotteella edellyttäen, että rokotus on suoritettu vähintään 30 päivää ennen siitosmunien keräämistä;b) päivän ikäisiä untuvikkoja (mukaan lukien riistan istutukseen tarkoitetut poikaset) ei saa rokottaa Newcastlen tautia vastaan, ja niiden on oltava peräisin:- a kohdan vaatimukset täyttävistä siitosmunista, ja- hautomoista, joissa käytetyt työtavat takaavat, että munat haudotaan täysin eri aikaan ja erillisessä paikassa sellaisiin muniin nähden, jotka eivät täytä a alakohdan vaatimuksia;c) siitos- ja tuotantosiipikarja:- ei saa olla rokotettu Newcastlen tautia vastaan, ja- on 14 päivän ajan ennen lähetystä täytynyt pitää eristettynä virkaeläinlääkärin valvonnassa joko tilalla tai karanteeniasemalla. Tällöin yhtään lintua alkuperätilalla tai karanteeniasemalla, sen mukaan kumpi on kyseessä, ei ole saanut rokottaa Newcastlen tautia vastaan lähetystä edeltävien 21 päivän aikana eikä mainittuna aikana tilalle tai asemalle ole saanut päästää yhtään lintua, joka ei ole lähetykseen tarkoitettu; karanteeniasemalla ei myöskään saa suorittaa rokotuksia, ja- on lähetystä edeltävien 14 päivän aikana täytynyt tutkia edustavin serologisin kokein, joista on saatu negatiivinen tulos, Newcastlen taudin vasta-aineiden toteamiseksi 32 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annettujen yksityiskohtaisten säännösten mukaisesti;d) teurassiipikarjan lähtöparvien- on täytettävä c alakohdan kolmannen luetelmakohdan vaatimukset, jos niitä ei ole rokotettu Newcastlen tautia vastaan,- jos ne on rokotettu, on lähetystä edeltäneiden 14 päivän aikana täytynyt läpikäydä edustaviin näytteisiin perustuva tutkimus Newcastlen taudin viruksen eristämiseksi 32 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annettujen yksityiskohtaisten säännösten mukaisesti."3) Poistetaan 12 artiklan 4 kohta.4) Korvataan 26 artiklan 2 kohta seuraavasti: "2. Komissio voi 32 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen päättää, että tuotu siipikarja, siitosmunat tai tuoduista munista haudottu siipikarja on pidettävä karanteenissa tai eristyksissä enintään kaksi kuukautta."5) Lisätään artikla seuraavasti: " 27 a artiklaKomissio voi 32 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen päättää sallia tapauskohtaisesti siipikarjan ja siitosmunien tuonnin kolmansista maista, jos tuonti ei ole 20, 22, 23 ja 24 artiklan säännösten mukaista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 20, 22, 23 ja 24 artiklan säännösten soveltamista. Tällaiseen tuontiin sovellettavat yksityiskohtaiset säännöt annetaan samassa menettelyssä. Näiden yksityiskohtaisten sääntöjen on annettava vähintään tämän direktiivin II luvussa määriteltyjä eläinten terveyttä koskevia takuita vastaavat takuut, joihin sisältyy pakollinen karanteeni ja pakollisia kokeita lintuinfluenssan, Newcastlen taudin ja muiden vastaavien tautien osalta."6) Korvataan 32 artikla seuraavasti: " 32 artikla1. Komissiota avustaa 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen päätöksellä 68/361/ETY(7) perustettu pysyvä eläinlääkintäkomitea.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen toteutettavista toimenpiteistä. Komitea antaa lasuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 205 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.4. Jos toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai jos lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä ja antaa siitä tiedon Euroopan parlamentille.5. Neuvosto voi tehdä määräenemmistöllä päätöksen ehdotuksesta kolmen kuukauden määräajassa.Jos neuvosto on tässä määräajassa ilmaissut määräenemmistöllä vastustavansa ehdotusta, komissio tarkastelee sitä uudelleen. se voi tehdä neuvostolle muutetun ehdotuksen, tehdä ehdotuksensa uudelleen tai antaa perustamissopimukseen perustuvan säädösehdotuksen.Jos neuvosto ei ole tässä määräajassa antanut ehdotettua täytäntöönpanosäädöstä eikä ilmoittanut vastustavansa ehdotusta täytäntöönpanotoimenpiteiksi, komissio antaa ehdotetun täytäntöönpanosäädöksen."7) Korvataan 33 artikla seuraavasti: " 33 artikla1. Komissiota avustaa 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen päätöksellä 68/361/ETY perustettu pysyvä eläinlääkintäkomitea.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen toteutettavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 205 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.4. Jos toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai jos lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä ja antaa siitä tiedon Euroopan parlamentille.5. Neuvosto voi tehdä määräenemmistöllä päätöksen ehdotuksesta 15 päivän määräajassa.Jos neuvosto on tässä määräajassa ilmaissut määräenemmistöllä vastustavansa ehdotusta, komissio tarkastelee sitä uudelleen. Se voi tehdä neuvostolle muutetun ehdotuksen, tehdä ehdotuksensa uudelleen tai antaa perustamissopimukseen perustuvan säädösehdotuksen.Jos neuvosto ei ole tässä määräajassa antanut ehdotettua täytäntöönpanosäädöstä eikä ilmoittanut vastustavansa ehdotusta täytäntöönpanotoimenpiteiksi, komissio antaa ehdotetun täytäntöönpanosäädöksen."2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset ennen 1 päivää heinäkuuta 2000. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ne keskeiset kansalliset säädökset, jotka ne ovat antaneet tai antavat direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 15 päivänä marraskuuta 1999.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaK. HEMILÄ(1) EYVL C 15, 20.1.1996, s. 13.(2) EYVL C 261, 9.9.1996, s. 187.(3) EYVL C 153, 28.5.1996, s. 46.(4) EYVL L 303, 31.9.1990, s. 6, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.(5) EYVL L 59, 12.3.1993, s. 35.(6) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.(7) EYVL L 255, 18.10.1968, s. 23.


Avis juridique important

|

31962L1633

Direktiivi perusnormien vahvistamisesta terveyden suojelemiseksi annettujen direktiivien liitteiden 1 ja 3 muuttamisesta

Virallinen lehti nro 057 , 09/07/1962 s. 1633 - 1649 Suomenk. erityispainos Alue 5 Nide 1 s. 0007  Ruotsink. erityispainos Alue 5 Nide 1 s. 0007  Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1959-1962 s. 0202  Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1959-1962 s. 0229

DIREKTIIVI perusnormien vahvistamisesta terveyden suojelemiseksi annettujen direktiivien liitteiden 1 ja 3 muuttamisestaEUROOPAN ATOMIENERGIAYHTEISÖN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 31 ja 32 artiklan,ottaa huomioon perusnormien vahvistamisesta väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 2 päivänä helmikuuta 1959 annetut direktiivit (Euroopan yhteisöjen virallinen lehti N:o 11, 20.2.1959),ottaa huomioon tieteellis-teknisen komitean nimittämän, jäsenvaltioiden tieteellisten asiantuntijoiden joukosta kootun ryhmän lausunnon,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,kuultuaan parlamentaarista edustajakokousta,sekä katsoo, ettädirektiivit perusnormien vahvistamisesta ja erityisesti niiden liitteet on mukautettava tuoreemman tieteellisen tiedon mukaiseksi,perusnormien liitettä 1 on suotavaa laajentaa näiden tietojen huomioon ottamiseksi,liite 3 laadittiin väliaikaiseksi ja sitä on tarkoitus muuttaa Kansainvälisen säteilysuojelutoimikunnan uusien päätelmien perusteella,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan perusnormien vahvistamisesta väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 2 päivänä helmikuuta 1959 annetut direktiivit seuraavasti:Liite 1 ja 3 korvataan tämän direktiivin liitteellä 1 ja 3.2 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 5 päivänä maaliskuuta 1962.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. COUVE de MURVILLELIITE 1 Aktiivisuus, jonka alittavalle aktiivisuuden osalta ei vaadita etukäteisilmoitusta tai -lupaa §1. Varjostetuilla alueilla kuvatut aktiivisuudet ovat niitä, joiden ilmoittamista ei vaadita etukäteen ja joihin ei vaadita etukäteislupaa.>VIITTAUS KAAVIOON>(Pystysarakkeessa nuklidien suhteellinen säteilymyrkyllisyys ja vaakasarakkeessa aktiivisuus curie-yksikköinä ilmaistuna.)§2. Keskeiset radionuklidit voidaan luokitella suhteellisen säteilymyrkyllisyytensä mukaisesti seuraavasti:a) Erittäin säteilymyrkylliset90Sr + 90Y, 210Po, 211At, 226Ra, 227Ac, 228Ra, 228Th, 230Th, 232Th, 237Np, 238Pu, 239Pu, 240Pu, 241Am, 242Pu, 242Cm, 243Am, 243Cm, 244Cm, 245Cm, 246Cm, 249Cf, 250Cf, 252Cf.b) Säteilymyrkylliset45Ca, 47Ca, 59Fe, 89Sr, 91Y, 106Ru + 106Rh, 126I, 129I, 131I, 140Ba + 140La, 144Ce + 144Pr, 151Sm, 152Eu (13 vuotta), 154Eu, 155Eu, 170Tm, 203Hg, 206Bi, 207Bi, 210Pb + hajoamistuotteet, 210Bi, 212Bi, 212Pb, 223Ra, 224Ra, 227Th, 228Ac, 230Pa, 230U, 233U, 234Th + 234Pa, 235U (234U)*, 236U, 238U, 241Pu, 249Bk.c) Kohtalaisen säteilymyrkylliset22Na, 24Na, 32P, 35S, 36Cl, 41A, 42K, 46Sc, 47Sc, 48Sc, 48V, 52Mn, 54Mn, 55Fe, 56Mn, 57Co, 58Co, 58mCo, 60Co, 59Ni, 63Ni, 64Cu, 65Ni, 65Zn, 69Zn, 69mZn, 72Ga, 73As, 74As, 75Se, 76As, 77As, 82Br, 85mKr, 86Rb, 87Kr, 90Y, 91Sr + 91Y, 92Sr + 92Y, 92Y, 93Y, 93Zr, 93mNb, 95Zr + 95Nb, 95Nb, 96Tc, 97Tc, 97mTc, 97Ru, 99Mo, 99Tc, 103Ru, 103Pd + 103Rh, 105Ru, 105Rh, 105Ag, 109Cd + 109Ag, 109Pd + 109mAg, 110mAg, 111Ag, 113Sn, 114mIn, 115mCd, 115Cd, 122Sb, 124Sb, 125Sb, 125Sn, 125mTe, 127mTe, 127Te, 129mTe, 129Te, 131Ba, 131mTe, 132I, 133Xe, 133I, 134Cs, 134I, 135Cs, 135I, 135Xe, 136Cs, 137Cs + 137mBa, 140La, 141Ce, 142Pr, 143Ce, 143Pr, 147Nd, 147Pm, 149Pm, 152Eu (9 h), 153Sm, 153Gd, 160Tb, 166Ho, 166Dy, 169Er, 171Tm, 175Yb, 177Lu, 181Hf, 181W, 182Ta, 183Re, 185W, 185Os, 186Re, 188Re, 190Ir, 191Os, 191Pt, 192Ir, 193Os, 193mPt, 193Pt, 194Ir, 196Au, 197Pt, 197mHg, 197Hg, 198Au, 199Au, 200Tl, 202Tl, 203Pb, 204Tl, 220Rn, 231Th, 233Pa, 239Np.d) Lievästi säteilymyrkylliset3H, 7Be, 14C, 18F, 31Si, 37A, 38Cl, 51Cr, 71Ge, 85Kr, 96mTc, 97Zr + 97Nb, 97Nb, 99mTc, 103Rh, 113mIn, 115mIn, 131Cs, 134mCs, 149Nd, 159Gd, 165Dy, 171Er, 191mOs, 197mPt, 201Tl.§3. Luonnon uraanin ja luonnon toriumin osalta rajat ovat 1 710-4 ja 1 710-6 curie-yksikköinä.Käytöstä riippuen luonnon uraanin yhden curien katsotaan vastaavan:238U:n 3,7 71010 hajoamista sekunnissa,234U:n 3,7 71010 hajoamista sekunnissa,235U:n 1,7 7109 hajoamista sekunnissa.* Vaarallisuus riippuu 234U:n määrästä.m = metastabiiliKäytöstä riippuen luonnon toriumin yhden curien katsotaan vastaavan:232Th:n 3,7 71010 hajoamista sekunnissa228Th:n 3,7 71010 hajoamista sekunnissa.§4. Näiden radionuklidien osalta - 144Nd, 147Sm, 87Rb, 115In, 187Re - ei käytetyistä määristä riippumatta vaadita etukäteisilmoitusta tai -lupaa.§5. Eriasteisesti säteilymyrkyllisten radionuklidien seosten osalta seoksen säteilymyrkyllisyys määritellään seuraavasti: lasketaan jokaisen seoksessa olevan aineen suhde aineen curie-yksikköinä ilmaistun määrän ja säteilymyrkyllisyystaulukossa § 1 ja § 2 ilmaistujen rajojen välillä kyseiselle nuklidille. Suhteiden summa ei saa olla suurempi kuin yksi.§6. Radionuklidien, joita ei ole mainittu § 2 säteilymyrkyllisyysluokissa ja joiden säteilymyrkyllisyydestä on epäselvyyttä tai sitä ei tiedetä, on katsottava kuuluvan ylimpään säteilymyrkyllisyysluokkaan.LIITE 3 (1a) A. Tunnistettujen radionuklidien suurin sallittu konsentraatio (MPC) juomavedessä ja hengitysilmassa ammatissaan jatkuvasti säteilylle altistuville henkilöille (Taulukko perustuu Kansainvälisen säteilysuojelutoimikunnan (ICRP) vuonna 1959 suosittamiin arvoihin)>TAULUKON PAIKKA>B. Sellainen suurin sallittu tunnistettujen radionuklidien konsentraatio JUOMAVEDESSÄ ja HENGITYSILMASSA ammatissaan jatkuvasti säteilylle altistuville henkilöille, jota ei ole esitetty liitteessä 3 olevassa taulukossa A >TAULUKON PAIKKA>Huom.: Näitä arvoja sovelletaan nuklideihin, joita ei ole esitetty liitteen 3 taulukossa (taulukko A), joiden säteilymyrkyllisyys on epäselvä tai sitä ei tiedetä.C. Suurin sallittu tunnistettujen radionuklidien seoksen konsentraatio JUOMAVEDESSÄ ja HENGITYSILMASSA ammatissaan jatkuvasti säteilylle altistuville henkilöille Käytetään kaavaa: >VIITTAUS KAAVIOON>jossa >VIITTAUS KAAVIOON>on seoksen jokaisen nuklidin konsentraation C ja kunkin näiden nuklidien suurimman sallitun konsentraation (MPC), tapauskohtaisesti joko vedessä tai ilmassa, suhteiden summa,ja jossa K on kerroin, jonka avulla kaavaa voidaan soveltaa erilaisiin altistusolosuhteisiin:K = ¹/3 40-48 tunnin altistukselle viikossa valvonta-alueellaK = 1 jatkuvalle altistukselle valvonta-alueella (168 tuntia viikossa)K = 10 jatkuvalle altistukselle valvonta-alueen ulkopuolella (168 tuntia viikossa).D. Suurin sallittu tunnistamattomien radionuklidien seoksen konsentraatio JUOMAVEDESSÄ ammatissaan jatkuvasti säteilylle altistuville henkilöille >TAULUKON PAIKKA>E. Suurin sallittu tunnistamattomien radionuklidien seoksen konsentraatio HENGITYSILMASSA ammatissaan jatkuvasti säteilylle altistuville henkilöille >TAULUKON PAIKKA>(1a) Liitteessä esitetyt luvut koskevat jatkuvaa altistusta, joka on laskettu 168 viikkotunnin perusteella ammatissaan altistuville, valvonta-alueela työskenteleville henkilöille.Nämä arvot kerrotaan kolmella 40-48-tuntisen työviikon osalta.Valvonta-alueen ulkopuolella MPC-arvot ovat yksi kymmenesosa näiden taulukkojen arvoista.(*) Veden MPC-arvoa (1 710-7ìc/ml) ei sovelleta harvinaisille kaasuille kuten 37A, 41A, 85mKr, 85Kr, 87Kr, 131mXe, 133Xe, 135Xe, 220Rn ja 222Rn.


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/99/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008 , ympäristönsuojelusta rikosoikeudellisin keinoin (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               6.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 328/28

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2008/99/EY,
   annettu 19 päivänä marraskuuta 2008,
   ympäristönsuojelusta rikosoikeudellisin keinoin
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   ovat kuulleet alueiden komiteaa,
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Perustamissopimuksen 174 artiklan 2 kohdan mukaan yhteisön ympäristöpolitiikalla on pyrittävä suojelun korkeaan tasoon.

               (2)

               Yhteisö on huolestunut ympäristörikosten lisääntymisestä ja niiden vaikutuksista, jotka ulottuvat yhä useammin niiden valtioiden rajojen ulkopuolelle, joissa rikokset tehdään. Tällaiset rikokset ovat uhka ympäristölle ja niihin on sen vuoksi puututtava asianmukaisesti.

               (3)

               Kokemus on osoittanut, että nykyisillä seuraamusjärjestelmillä ei ole voitu riittävästi varmistaa ympäristönsuojelulainsäädännön täysimääräistä noudattamista. Lainsäädännön noudattamista voidaan ja sitä pitäisi parantaa sillä, että käytettävissä on rikosoikeudelliset rangaistukset, jotka ovat luonteeltaan aivan erilainen osoitus yhteiskunnan paheksunnasta kuin hallinnolliset seuraamukset tai yksityisoikeudellinen korvausjärjestelmä.

               (4)

               Rikoksia koskevat yhteiset säännöt antaisivat mahdollisuuden käyttää jäsenvaltioissa ja niiden välillä tehokkaita tutkinta- ja virka-apumenetelmiä.

               (5)

               Jotta ympäristöä voitaisiin suojella tehokkaasti, tarvitaan erityisesti varoitusvaikutukseltaan tehokkaampia seuraamuksia sellaisesta ympäristölle haitallisesta toiminnasta, joka tavallisesti aiheuttaa tai on omiaan aiheuttamaan huomattavaa vahinkoa ilmalle, ilmakehä mukaan luettuna, maaperälle, vesistöille, eläimille tai kasveille, ja myös lajien suojelulle.

               (6)

               Lakisääteisen toimimisvelvollisuuden laiminlyömisellä voi olla sama vaikutus kuin aktiivisella toiminnalla, joten siitä määrättävien rangaistusten olisi oltava vastaavat.

               (7)

               Tällainen toiminta olisi sen vuoksi katsottava rikokseksi koko yhteisön alueella silloin, kun se on tahallista tai tapahtuu törkeästä tuottamuksesta.

               (8)

               Tämän direktiivin liitteissä luetellut säädökset sisältävät säännöksiä, joihin olisi liityttävä rikosoikeudellisia toimenpiteitä ympäristönsuojelua koskevien sääntöjen täyden tehokkuuden varmistamiseksi.

               (9)

               Tämän direktiivin mukaiset velvoitteet koskevat vain niitä sen liitteissä lueteltujen säädösten säännöksiä, jotka velvoittavat jäsenvaltioita säätämään kieltotoimenpiteistä kyseisten säädösten täytäntöönpanon yhteydessä.

               (10)

               Tämä direktiivi velvoittaa jäsenvaltiot säätämään kansallisessa lainsäädännössään rikosoikeudellisia rangaistuksia yhteisön ympäristönsuojelulainsäädännön vakavasta rikkomisesta. Tällä direktiivillä ei luoda velvoitteita, jotka koskisivat kyseisten seuraamusten tai muun käytössä olevan lainvalvontajärjestelmän soveltamista yksittäistapauksissa.

               (11)

               Tällä direktiivillä ei rajoiteta muiden sellaisten ympäristövahinkoja koskevien vastuujärjestelmien soveltamista, joista säädetään yhteisön lainsäädännössä tai kansallisessa lainsäädännössä.

               (12)

               Koska tässä direktiivissä säädetään vähimmäissäännöistä, jäsenvaltiot voivat vapaasti toteuttaa tai pitää voimassa tiukempia toimenpiteitä tehokkaasta ympäristönsuojelusta rikosoikeudellisin keinoin. Tällaisten toimenpiteiden on oltava yhteensopivia perustamissopimuksen kanssa.

               (13)

               Jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle tietoja tämän direktiivin täytäntöönpanosta, jotta komissio voi arvioida direktiivin vaikutuksia.

               (14)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta eli tehokkaamman ympäristönsuojelun varmistamista, vaan se voidaan tämän direktiivin laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.

               (15)

               Kun ympäristökysymyksiä koskevaa myöhempää lainsäädäntöä hyväksytään, siinä olisi aina tarpeen mukaan tarkennettava, että tätä direktiiviä sovelletaan. Tarvittaessa olisi muutettava 3 artiklaa.

               (16)

               Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan periaatteita,

         OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Kohde
   Tässä direktiivissä säädetään rikosoikeudellisista toimenpiteistä ympäristön suojelemiseksi entistä tehokkaammin.
   2 artikla
   Määritelmät
   Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

               a)

               ’laittomalla’ toiminnalla

                           i)

                           EY:n perustamissopimuksen perusteella annettujen, liitteessä A lueteltujen säädösten rikkomista, tai

                           ii)

                           Euratomin perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvan toiminnan osalta Euratomin perustamissopimuksen perusteella annettujen, liitteessä B lueteltujen säädösten rikkomista, tai

                           iii)

                           sellaisen jäsenvaltion lain, hallinnollisen määräyksen tai toimivaltaisen viranomaisen tekemän päätöksen rikkomista, jolla pannaan täytäntöön i tai ii alakohdassa tarkoitettua yhteisön lainsäädäntöä;

               b)

               ’suojelluilla luonnonvaraisilla eläin- ja kasvilajeilla’

                           i)

                           3 artiklan f alakohtaa sovellettaessa:

                                       —

                                       lajeja, jotka luetellaan luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (3) liitteessä IV; ja

                                       —

                                       lajeja, jotka luetellaan luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (4) liitteessä I, sekä lajeja, joita tarkoitetaan kyseisen direktiivin 4 artiklan 2 kohdassa;

                           ii)

                           3 artiklan g alakohtaa sovellettaessa luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä 9 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 338/97 (5) liitteessä A tai B lueteltuja lajeja;

               c)

               ’suojelualueella olevalla elinympäristöllä’ lajin elinympäristöä, jonka osalta jokin alue on osoitettu direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti erityiseksi suojelualueeksi, tai mitä tahansa luontotyyppiä tai lajin elinympäristöä, jonka osalta jokin esiintymispaikka on määritetty direktiivin 92/43/ETY 4 artiklan 4 kohdan nojalla erityiseksi suojelualueeksi;

               d)

               ’oikeushenkilöllä’ oikeussubjektia, jolla on tämä asema sovellettavan kansallisen lainsäädännön perusteella, ei kuitenkaan valtioita tai julkisyhteisöjä niiden käyttäessä julkiseen valtaan liittyviä oikeuksia eikä julkisoikeudellisia kansainvälisiä järjestöjä.

         3 artikla
   Rikokset
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että seuraava toiminta säädetään rikoksena rangaistavaksi silloin, kun se on lainvastaista ja se tehdään tahallaan tai ainakin törkeästä tuottamuksesta:

               a)

               sellainen aineen tai ionisoivan säteilyn saattaminen, päästäminen tai johtaminen ilmaan, maaperään tai veteen, joka aiheuttaa tai on omiaan aiheuttamaan kuoleman tai vakavan vamman ihmiselle tai huomattavaa vahinkoa ilman laadulle, maaperän laadulle tai veden laadulle taikka eläimille tai kasveille;

               b)

               sellainen jätteen keräys, kuljetus, hyödyntäminen ja loppukäsittely, mukaan luettuna tällaisten toimien valvonta ja loppusijoituspaikkojen jälkihoito sekä kauppiaana tai välittäjänä toteutetut toimet (jätehuolto), joka aiheuttaa tai on omiaan aiheuttamaan kuoleman tai vakavan vamman ihmiselle tai huomattavaa vahinkoa ilman laadulle, maaperän laadulle tai veden laadulle taikka eläimille tai kasveille;

               c)

               jätteiden siirrosta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1013/2006 (6) 2 artiklan 35 kohdan soveltamisalaan kuuluva jätteiden siirto huomattavissa määrin riippumatta siitä, onko kyseessä erillinen siirto vai monta ilmeisesti toisiinsa yhteydessä olevaa siirtoa;

               d)

               sellaisen laitoksen, jossa harjoitetaan vaarallista toimintaa tai jossa varastoidaan tai käytetään vaarallisia aineita tai valmisteita, käyttäminen, joka aiheuttaa tai on omiaan aiheuttamaan laitoksen ulkopuolella kuoleman tai vakavan vamman ihmiselle tai huomattavaa vahinkoa ilman laadulle, maaperän laadulle tai veden laadulle taikka eläimille tai kasveille;

               e)

               sellainen ydinmateriaalin tai muun vaarallisen radioaktiivisen aineen tuotanto, jalostus, käsittely, käyttö, varastointi, kuljettaminen, tuonti, vienti tai loppusijoitus, joka aiheuttaa tai on omiaan aiheuttamaan kuoleman tai vakavan vamman ihmiselle tai huomattavaa vahinkoa ilman laadulle, maaperän laadulle tai veden laadulle taikka eläimille tai kasveille;

               f)

               suojeltujen luonnonvaraisten eläin- tai kasvilajien yksilöiden tappaminen, tuhoaminen, hallussapito tai ottaminen, paitsi jos menettely kohdistuu tällaisten yksilöiden merkityksettömään määrään ja sen vaikutus lajin säilymiseen on merkityksetön;

               g)

               suojeltujen luonnonvaraisten eläin- ja kasvilajien yksilöiden taikka niiden osien tai johdannaisten kauppaaminen lukuun ottamatta tapauksia, joissa teko koskee merkityksetöntä määrää yksilöitä ja sillä on merkityksetön vaikutus lajien säilyttämiseen;

               h)

               menettely, joka aiheuttaa suojelualueella olevan elinympäristön merkittävää heikentymistä;

               i)

               otsonikerrosta heikentävien aineiden tuotanto, tuonti, vienti, markkinoille saattaminen tai käyttö.

         4 artikla
   Yllyttäminen ja avunanto
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yllyttäminen ja avunanto 3 artiklassa tarkoitettuun tahalliseen toimintaan ovat rikosoikeudellisesti rangaistavia tekoja.
   5 artikla
   Rangaistukset
   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 3 ja 4 artiklassa tarkoitetuista rikoksista on säädetty rangaistukseksi tehokkaat, oikeasuhteiset ja varoittavat rikosoikeudelliset rangaistukset.
   6 artikla
   Oikeushenkilöiden vastuu
   1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että oikeushenkilö voidaan saattaa vastuuseen 3 ja 4 artiklassa tarkoitetuista rikoksista, jotka on oikeushenkilön hyväksi tehnyt joko yksin tai oikeushenkilön toimielimeen kuuluvana oikeushenkilössä johtavassa asemassa oleva henkilö, jonka asema perustuu

               a)

               toimivaltaan edustaa oikeushenkilöä,

               b)

               valtuuksiin tehdä päätöksiä oikeushenkilön puolesta, tai

               c)

               valtuuksiin harjoittaa valvontaa oikeushenkilössä.

         2.   Jäsenvaltioiden on lisäksi varmistettava, että oikeushenkilö voidaan saattaa vastuuseen, jos 1 kohdassa tarkoitetun henkilön harjoittaman ohjauksen tai valvonnan puutteellisuus on mahdollistanut sen, että oikeushenkilön alaisena toimiva henkilö on voinut tehdä 3 ja 4 artiklassa tarkoitettuja rikoksia kyseisen oikeushenkilön hyväksi.
   3.   Se, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään oikeushenkilön vastuusta, ei estä rikosoikeudenkäyntiä sellaisia luonnollisia henkilöitä vastaan, jotka ovat tekijöinä, yllyttäjinä tai avunantajina 3 ja 4 artiklassa tarkoitetuissa rikoksissa.
   7 artikla
   Oikeushenkilöille määrättävät seuraamukset
   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 6 artiklan mukaisessa vastuussa olevaa oikeushenkilöä voidaan rangaista tehokkailla, oikeasuhteisilla ja varoittavilla seuraamuksilla.
   8 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 26 päivää joulukuuta 2010.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset sekä kyseisten säännösten ja tämän direktiivin välinen vastaavuustaulukko kirjallisina komissiolle.
   9 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   10 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 19 päivänä marraskuuta 2008.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         H.-G. PÖTTERING

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J.-P. JOUYET

      (1)  EUVL C 10, 15.1.2008, s. 47.

      (2)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 21. toukokuuta 2008 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 24. lokakuuta 2008.

      (3)  EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.

      (4)  EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1.

      (5)  EYVL L 61, 3.3.1997, s. 1.

      (6)  EUVL L 190, 12.7.2006, s. 1.

      LIITE A
      Luettelo EY:n perustamissopimuksen nojalla annetusta yhteisön lainsäädännöstä, jonka rikkominen katsotaan lainvastaiseksi menettelyksi tämän direktiivin 2 artiklan a kohdan i alakohdan nojalla

                  —

                  Neuvoston direktiivi 70/220/ETY, (1) annettu 20 päivänä maaliskuuta 1970, moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä;

                  —

                  neuvoston direktiivi 72/306/ETY (2), annettu 2 päivänä elokuuta 1972, ajoneuvojen dieselmoottoreiden päästöjen vähentämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä;

                  —

                  neuvoston direktiivi 75/439/ETY (3), annettu 16 päivänä kesäkuuta 1975, jäteöljyhuollosta;

                  —

                  neuvoston direktiivi 76/160/ETY (4), annettu 8 päivänä joulukuuta 1975, uimaveden laadusta;

                  —

                  neuvoston direktiivi 76/769/ETY (5), annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976, tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä;

                  —

                  neuvoston direktiivi 77/537/ETY (6), annettu 28 päivänä kesäkuuta 1977, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden dieselmoottoreiden päästöjen vähentämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä;

                  —

                  neuvoston direktiivi 78/176/ETY (7), annettu 20 päivänä helmikuuta 1978, titaanidioksiditeollisuuden jätteistä;

                  —

                  neuvoston direktiivi 79/117/ETY (8), annettu 21 päivänä joulukuuta 1978, tiettyjä tehoaineita sisältävien torjunta-aineiden markkinoille saattamisen ja käytön kieltämisestä;

                  —

                  neuvoston direktiivi 79/409/ETY (9), annettu 2 päivänä huhtikuuta 1979, luonnonvaraisten lintujen suojelusta;

                  —

                  neuvoston direktiivi 82/176/ETY (10), annettu 22 päivänä maaliskuuta 1982, kloorialkalielektrolyysiteollisuuden elohopeapäästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista;

                  —

                  neuvoston direktiivi 83/513/ETY (11), annettu 26 päivänä syyskuuta 1983, kadmiumpäästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista;

                  —

                  neuvoston direktiivi 84/156/ETY (12), annettu 8 päivänä maaliskuuta 1984, muiden kuin kloorialkalielektrolyysiteollisuuden elohopeapäästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista;

                  —

                  neuvoston direktiivi 84/360/ETY (13), annettu 28 päivänä kesäkuuta 1984, teollisuuslaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen estämisestä;

                  —

                  neuvoston direktiivi 84/491/ETY (14), annettu 9 päivänä lokakuuta 1984, heksakloorisykloheksaanipäästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista;

                  —

                  neuvoston direktiivi 85/203/ETY (15), annettu 7 päivänä maaliskuuta 1985, ilmanlaatustandardeista typpidioksidille;

                  —

                  neuvoston direktiivi 86/278/ETY (16), annettu 12 päivänä kesäkuuta 1986, ympäristön, erityisesti maaperän, suojelusta käytettäessä puhdistamolietettä maataloudessa;

                  —

                  neuvoston direktiivi 86/280/ETY (17), annettu 12 päivänä kesäkuuta 1986, direktiivin 76/464/ETY liitteen luetteloon I sisältyvien tiettyjen vaarallisten aineiden päästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista;

                  —

                  neuvoston direktiivi 87/217/ETY (18), annettu 19 päivänä maaliskuuta 1987, asbestin aiheuttaman ympäristön pilaantumisen ehkäisemisestä ja vähentämisestä;

                  —

                  neuvoston direktiivi 90/219/ETY (19), annettu 23 päivänä huhtikuuta 1990, geneettisesti muunnettujen mikro-organismien käytöstä suljetuissa oloissa;

                  —

                  neuvoston direktiivi 91/271/ETY (20), annettu 21 päivänä toukokuuta 1991, yhdyskuntajätevesien käsittelystä;

                  —

                  neuvoston direktiivi 91/414/ETY (21), annettu 15 päivänä heinäkuuta 1991, kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta;

                  —

                  neuvoston direktiivi 91/676/ETY (22), annettu 12 päivänä joulukuuta 1991, vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta;

                  —

                  neuvoston direktiivi 91/689/ETY (23), annettu 12 päivänä joulukuuta 1991, vaarallisista jätteistä;

                  —

                  neuvoston direktiivi 92/43/ETY (24), annettu 21 päivänä toukokuuta 1992, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta;

                  —

                  neuvoston direktiivi 92/112/ETY (25), annettu 15 päivänä joulukuuta 1992, menettelytavoista titaanidioksiditeollisuuden jätteiden aiheuttaman pilaantumisen vähentämistä ja mahdollista poistamista koskevien ohjelmien yhdenmukaistamiseksi;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/25/EY, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1994, huviveneitä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä: direktiivillä 2003/44/EY (26) muutetut säännökset;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/62/EY (27), annettu 20 päivänä joulukuuta 1994, pakkauksista ja pakkausjätteistä;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/63/EY (28), annettu 20 päivänä joulukuuta 1994, bensiinin varastoinnista ja sen jakelusta varastoalueilta huoltoasemille aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden (VOC) päästöjen torjunnasta;

                  —

                  neuvoston direktiivi 96/49/EY (29), annettu 23 päivänä heinäkuuta 1996, vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä;

                  —

                  neuvoston direktiivi 96/59/EY (30), annettu 16 päivänä syyskuuta 1996, polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien käsittelystä (PCB/PCT);

                  —

                  neuvoston direktiivi 96/62/EY (31), annettu 27 päivänä syyskuuta 1996, ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta;

                  —

                  neuvoston direktiivi 96/82/EY (32), annettu 9 päivänä joulukuuta 1996, vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/68/EY (33), annettu 16 päivänä joulukuuta 1997, liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä;

                  —

                  neuvoston asetus (EY) N:o 338/97, annettu 9 päivänä joulukuuta 1996 (34), luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/8/EY (35), annettu 16 päivänä helmikuuta 1998, biosidituotteiden markkinoille saattamisesta;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/70/EY (36), annettu 13 päivänä lokakuuta 1998, bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta;

                  —

                  neuvoston direktiivi 98/83/EY (37), annettu 3 päivänä marraskuuta 1998, ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta;

                  —

                  neuvoston direktiivi 1999/13/EY (38), annettu 11 päivänä maaliskuuta 1999, orgaanisten liuottimien käytöstä tietyissä toiminnoissa ja laitoksissa aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta;

                  —

                  neuvoston direktiivi 1999/30/EY (39), annettu 22 päivänä huhtikuuta 1999, ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista;

                  —

                  neuvoston direktiivi 1999/31/EY (40), annettu 26 päivänä huhtikuuta 1999, kaatopaikoista;

                  —

                  neuvoston direktiivi 1999/32/EY (41), annettu 26 päivänä huhtikuuta 1999, tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/53/EY (42), annettu 18 päivänä syyskuuta 2000, romuajoneuvoista;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY (43), annettu 23 päivänä lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/69/EY (44), annettu 16 päivänä marraskuuta 2000, ilmassa olevan bentseenin ja hiilimonoksidin raja-arvoista;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/76/EY (45), annettu 4 päivänä joulukuuta 2000, jätteenpoltosta;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2037/2000 (46), annettu 29 päivänä kesäkuuta 2000, otsonikerrosta heikentävistä aineista;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/18/EY (47), annettu 12 päivänä maaliskuuta 2001, geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/80/EY (48), annettu 23 päivänä lokakuuta 2001, tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/3/EY (49), annettu 12 päivänä helmikuuta 2002, ilman otsonista;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/95/EY (50), annettu 27 päivänä tammikuuta 2003, tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/96/EY (51), annettu 27 päivänä tammikuuta 2003, sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/107/EY (52), annettu 15 päivänä joulukuuta 2004, ilmassa olevasta arseenista, kadmiumista, elohopeasta, nikkelistä ja polysyklisistä aromaattisista hiilivedyistä;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 648/2004 (53), annettu 31 päivänä maaliskuuta 2004, pesuaineista;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 850/2004 (54), annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, pysyvistä orgaanisista yhdisteistä;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/55/EY (55), annettu 28 päivänä syyskuuta 2005, ajoneuvojen puristussytytysmoottoreiden kaasumaisten ja hiukkasmaisten päästöjen sekä ajoneuvoissa käytettävien maa- tai nestekaasulla toimivien ottomoottoreiden kaasupäästöjen torjumiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä;

                  —

                  komission direktiivi 2005/78/EY (56), annettu 14 päivänä marraskuuta 2005, ajoneuvojen puristussytytysmoottoreiden kaasumaisten ja hiukkasmaisten päästöjen sekä ajoneuvoissa käytettävien maa- tai nestekaasulla toimivien ottomoottoreiden kaasupäästöjen torjumiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/55/EY täytäntöönpanosta sekä sen liitteiden I–IV ja VI muuttamisesta;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/7/EY (57), annettu 15 päivänä helmikuuta 2006, uimaveden laadun hallinnasta;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/11/EY (58), annettu 15 päivänä helmikuuta 2006, tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/12/EY (59), annettu 5 päivänä huhtikuuta 2006, jätteistä;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/21/EY (60), annettu 15 päivänä maaliskuuta 2006, kaivannaisteollisuuden jätehuollosta;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/40/EY (61), annettu 17 päivänä toukokuuta 2006, moottoriajoneuvojen ilmastointijärjestelmien päästöistä;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/44/EY (62), annettu 6 päivänä syyskuuta 2006, suojelua ja parantamista edellyttävien makeiden vesien laadusta kalojen elämän turvaamiseksi;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/66/EY (63), annettu 6 päivänä syyskuuta 2006, paristoista ja akuista sekä käytetyistä paristoista ja akuista;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/118/EY (64), annettu 12 päivänä joulukuuta 2006, pohjaveden suojelusta pilaantumiselta ja huononemiselta;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 842/2006 (65), annettu 17 päivänä toukokuuta 2006, tietyistä fluoratuista kasvihuonekaasuista;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1013/2006 (66), annettu 14 päivänä kesäkuuta 2006, jätteiden siirrosta;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 715/2007 (67), annettu 20 päivänä kesäkuuta 2007, moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta;

                  —

                  Komission asetus (EY) N:o 1418/2007 (68), annettu 29 päivänä marraskuuta 2007, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1013/2006 liitteessä III tai IIIA lueteltujen tietyntyyppisten jätteiden viennistä hyödynnettäväksi maihin, joihin ei sovelleta OECD:n päätöstä jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen valvonnasta;

                  —

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/1/EY (69), annettu 15 päivänä tammikuuta 2008, ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi.

         (1)  EYVL L 76, 6.4.1970, s. 1.

         (2)  EYVL L 190, 20.8.1972, s. 1.

         (3)  EYVL L 194, 25.7.1975, s. 23.

         (4)  EYVL L 31, 5.2.1976, s. 1.

         (5)  EYVL L 262, 27.9.1976, s. 201.

         (6)  EYVL L 220, 29.8.1977, s. 38.

         (7)  EYVL L 54, 25.2.1978, s. 19.

         (8)  EYVL L 33, 8.2.1979, s. 36.

         (9)  EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1.

         (10)  EYVL L 81, 27.3.1982, s. 29.

         (11)  EYVL L 291, 24.10.1983, s. 1.

         (12)  EYVL L 74, 17.3.1984, s. 49.

         (13)  EYVL L 188, 16.7.1984, s. 20.

         (14)  EYVL L 274, 17.10.1984, s. 11.

         (15)  EYVL L 87, 27.3.1985, s. 1.

         (16)  EYVL L 181, 4.7.1986, s. 6.

         (17)  EYVL L 181, 4.7.1986, s. 16.

         (18)  EYVL L 85, 28.3.1987, s. 40.

         (19)  EYVL L 117, 8.5.1990, s. 1.

         (20)  EYVL L 135, 30.5.1991, s. 40.

         (21)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1.

         (22)  EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1.

         (23)  EYVL L 377, 31.12.1991, s. 20.

         (24)  EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.

         (25)  EYVL L 409, 31.12.1992, s. 11.

         (26)  EUVL L 214, 26.8.2003, s. 18.

         (27)  EYVL L 365, 31.12.1994, s. 10.

         (28)  EYVL L 365, 31.12.1994, s. 24.

         (29)  EYVL L 235, 17.9.1996, s. 25.

         (30)  EYVL L 243, 24.9.1996, s. 31.

         (31)  EYVL L 296, 21.11.1996, s. 55.

         (32)  EYVL L 10, 14.1.1997, s. 13.

         (33)  EYVL L 59, 27.2.1998, s. 1.

         (34)  EYVL L 61, 3.3.1997, s. 1.

         (35)  EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.

         (36)  EYVL L 350, 28.12.1998, s. 58.

         (37)  EYVL L 330, 5.12.1998, s. 32.

         (38)  EYVL L 85, 29.3.1999, s. 1.

         (39)  EYVL L 163, 29.6.1999, s. 41.

         (40)  EYVL L 182, 16.7.1999, s. 1.

         (41)  EYVL L 121, 11.5.1999, s. 13.

         (42)  EYVL L 269, 21.10.2000, s. 34.

         (43)  EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1.

         (44)  EYVL L 313, 13.12.2000, s. 12.

         (45)  EYVL L 332, 28.12.2000, s. 91.

         (46)  EYVL L 244, 29.9.2000, s. 1.

         (47)  EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.

         (48)  EYVL L 309, 27.11.2001, s. 1.

         (49)  EYVL L 67, 9.3.2002, s. 14.

         (50)  EUVL L 37, 13.2.2003, s. 19.

         (51)  EUVL L 37, 13.2.2003, s. 24.

         (52)  EUVL L 23, 26.1.2005, s. 3.

         (53)  EUVL L 104, 8.4.2004, s. 1.

         (54)  EUVL L 158, 30.4.2004, s. 7.

         (55)  EUVL L 275, 20.10.2005, s. 1.

         (56)  EUVL L 313, 29.11.2005, s. 1.

         (57)  EUVL L 64, 4.3.2006, s. 37.

         (58)  EUVL L 64, 4.3.2006, s. 52.

         (59)  EUVL L 114, 27.4.2006, s. 9.

         (60)  EUVL L 102, 11.4.2006, s. 15.

         (61)  EUVL L 161, 14.6.2006, s. 12.

         (62)  EUVL L 264, 25.9.2006, s. 20.

         (63)  EUVL L 266, 26.9.2006, s. 1.

         (64)  EUVL L 372, 27.12.2006, s. 19.

         (65)  EUVL L 161, 14.6.2006, s. 1.

         (66)  EUVL L 190, 12.7.2006, s. 1.

         (67)  EUVL L 171, 29.6.2007, s. 1.

         (68)  EUVL L 316, 4.12.2007, s. 6.

         (69)  EUVL L 24, 29.1.2008, s. 8.

      LIITE B
      Luettelo Euratomin perustamissopimuksen nojalla annetusta yhteisön lainsäädännöstä, jonka rikkominen katsotaan lainvastaiseksi menettelyksi tämän direktiivin 2 artiklan a kohdan ii alakohdan nojalla

                  —

                  Neuvoston direktiivi 96/29/Euratom (1), annettu 13 päivänä toukokuuta 1996, perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta;

                  —

                  neuvoston direktiivi 2003/122/Euratom (2), annettu 22 päivänä joulukuuta 2003, korkea-aktiivisten radioaktiivista ainetta sisältävien umpilähteiden ja isännättömien lähteiden valvonnasta;

                  —

                  neuvoston direktiivi 2006/117/Euratom (3), annettu 20 päivänä marraskuuta 2006, radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta.

         (1)  EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1.

         (2)  EUVL L 346, 31.12.2003, s. 57.

         (3)  EUVL L 337, 5.12.2006, s. 21.