title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/45/EY, annettu 7 päivänä syyskuuta 2005, jäsenvaltioiden myöntämien merenkulkijoiden pätevyyskirjojen keskinäisestä tunnustamisesta ja direktiivin 2001/25/EY muuttamisesta   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               30.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 255/160

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2005/45/EY,
   annettu 7 päivänä syyskuuta 2005,
   jäsenvaltioiden myöntämien merenkulkijoiden pätevyyskirjojen keskinäisestä tunnustamisesta ja direktiivin 2001/25/EY muuttamisesta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   ovat kuulleet alueiden komiteaa,
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Yhteisön merenkulun julkisuuskuvan parantamisesta ja nuorten kiinnostuksen herättämisestä merenkulkualan ammatteihin 5 päivänä kesäkuuta 2003 antamissaan päätelmissä neuvosto tähdensi olevan tarpeen edistää merenkulkijoiden ammatillista liikkuvuutta Euroopan unionissa, pitäen erityisen tärkeänä merenkulkijoiden pätevyyskirjoja koskevia tunnustamismenettelyjä, ja samalla varmistaa Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevan vuoden 1978 yleissopimuksen, ”STCW-yleissopimus”, sellaisena kuin se kulloinkin on voimassa, vaatimusten täydellinen noudattaminen.

               (2)

               Meriliikenne on luonteeltaan hyvin kansainvälinen ala, joka kehittyy nopeasti ja voimakkaasti. Niinpä ottaen huomioon, että yhteisön merenkulkijoista on yhä suurempi pula, henkilöstön kysynnän ja tarjonnan tasapainoa voidaan ylläpitää tehokkaammin yhteisön tasolla kuin kansallisella tasolla. Sen vuoksi on olennaista, että yhteistä liikennepolitiikkaa meriliikenteen alalla laajennetaan merenkulkijoiden liikkuvuuden helpottamiseksi yhteisössä.

               (3)

               Merenkulkijoiden pätevyyden osalta yhteisö on vahvistanut merenkulkualan koulutusta, harjoittelua ja pätevyyskirjojen myöntämistä koskevat vähimmäisvaatimukset merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta 4 päivänä huhtikuuta 2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/25/EY (3). Tällä direktiivillä sisällytetään STCW-yleissopimuksessa vahvistetut koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevat kansainväliset vaatimukset yhteisön lainsäädäntöön.

               (4)

               Direktiivin 2001/25/EY mukaan merenkulkijoilla on oltava jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen kyseisen direktiivin mukaisesti myöntämä ja merkinnöin varustama pätevyyskirja, joka oikeuttaa sen laillisen haltijan palvelemaan aluksella siinä toimessa ja suorittamaan niitä tehtäviä, jotka kuuluvat pätevyyskirjassa määriteltyyn vastuualueeseen.

               (5)

               Direktiivin 2001/25/EY mukaan jäsenvaltioiden välinen merenkulkijoille myönnettävien pätevyyskirjojen keskinäinen tunnustaminen riippumatta siitä, ovatko he jonkin jäsenvaltion kansalaisia, perustuu direktiiviin 89/48/ETY (4) ja direktiiviin 92/51/ETY (5), joilla perustetaan ensimmäinen ja toinen ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskeva yleinen järjestelmä. Näissä direktiiveissä ei säädetä merenkulkijoiden muodollisen kelpoisuuden tunnustamisesta ilman eri toimenpidettä, koska merenkulkijoihin voidaan soveltaa korvaavia toimenpiteitä.

               (6)

               Kunkin jäsenvaltion olisi tunnustettava kaikki jonkin toisen jäsenvaltion direktiivin 2001/25/EY mukaisesti myöntämät pätevyyskirjat ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat todisteet. Sen vuoksi kunkin jäsenvaltion olisi sallittava merenkulkijan, joka on hankkinut kyseisen direktiivin vaatimusten mukaisen pätevyyskirjansa toisessa jäsenvaltiossa, ryhtyä harjoittamaan merenkulkualan ammattia, johon hänellä on pätevyys, tai jatkaa kyseisen ammatin harjoittamista, ilman muita ehtoja kuin kyseisen jäsenvaltion omille kansalaisille asetettuja.

               (7)

               Koska tämän direktiivin tarkoituksena on helpottaa pätevyyskirjojen keskinäistä tunnustamista, siinä ei säädetä työhön pääsyä koskevista ehdoista.

               (8)

               STCW-yleissopimuksessa määritellään merenkulkijoiden kielitaitovaatimukset. Nämä vaatimukset olisi sisällytettävä yhteisön lainsäädäntöön, jotta varmistettaisiin tehokas viestintä laivoilla ja helpotettaisiin merenkulkijoiden vapaata liikkuvuutta yhteisössä.

               (9)

               Petoksella saatujen pätevyyskirjojen leviäminen on nykyään vakava uhka meriturvallisuudelle ja meriympäristön suojelulle. Vilpillisten pätevyyskirjojen haltijat eivät useimmissa tapauksissa täytä pätevyyskirjoja koskevia STCW-yleissopimuksen vähimmäisvaatimuksia. Tällaiset merenkulkijat voisivat helposti joutua merionnettomuuksiin.

               (10)

               Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi toteutettava ja saatettava voimaan erityisiä toimenpiteitä, joilla ehkäistään pätevyyskirjoihin liittyvät petolliset menettelytavat ja rankaistaan niistä, sekä jatkettava pyrkimyksiään Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä saada aikaan tiukat ja täytäntöönpanokelpoiset sopimukset tällaisten menettelytapojen torjumiseksi koko maailmassa. Meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevä COSS-komitea on tässä suhteessa asianmukainen foorumi tietojen, kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihdolle.

               (11)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1406/2002 (6) perustettiin Euroopan meriturvallisuusvirasto (jäljempänä ”virasto”) varmistamaan meriturvallisuuden ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisyn korkea, yhdenmukainen ja tehokas taso. Yksi virastolle annetuista tehtävistä on avustaa komissiota tälle alusten miehistön koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevan yhteisön lainsäädännön nojalla kuuluvien tehtävien hoitamisessa.

               (12)

               Sen vuoksi viraston olisi avustettava komissiota sen valvoessa, että jäsenvaltiot noudattavat tässä direktiivissä ja direktiivissä 2001/25/EY vahvistettuja vaatimuksia.

               (13)

               Jäsenvaltioiden välisen sellaisten merenkulkijoiden pätevyyskirjojen keskinäisen tunnustamisen riippumatta siitä, ovatko he jonkin jäsenvaltin kansalaisia, ei tulisi perustua enää direktiiveihin 89/48/ETY ja 92/51/ETY, vaan sitä olisi säänneltävä tällä direktiivillä.

               (14)

               Sen vuoksi olisi muutettava direktiiviä 2001/25/EY vastaavasti.

               (15)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on jäsenvaltioiden myöntämien merenkulkijoiden pätevyyskirjojen keskinäinen tunnustaminen, vaan se voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.

               (16)

               Jäsenvaltioita kannustetaan paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (7) 34 kohdan mukaisesti laatimaan itseään varten ja yhteisön edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin ja jäsenvaltioiden sen kansallisen lainsäädännön osaksi saattamista koskevien toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkaisemaan ne,

         OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Soveltamisala
   Tätä direktiiviä sovelletaan merenkulkijoihin, jotka ovat

               a)

               jäsenvaltion kansalaisia; tai

               b)

               jotka eivät ole jäsenvaltion kansalaisia mutta joilla on jäsenvaltion myöntämä pätevyyskirja.

         2 artikla
   Määritelmät
   Tässä direktiivissä tarkoitetaan

               a)

               ”merenkulkijalla” henkilöä, joka on koulutettu ja jolla on jäsenvaltion ainakin direktiivin 2001/25/EY liitteessä I esitettyjen vaatimusten mukaisesti myöntämä pätevyyskirja;

               b)

               ”pätevyyskirjalla” direktiivin 2001/25/EY 4 artiklassa tarkoitettua voimassa olevaa asiakirjaa;

               c)

               ”asianmukaisella pätevyyskirjalla” direktiivin 2001/25/EY 1 artiklan 27 alakohdassa määriteltyä pätevyyskirjaa;

               d)

               ”kelpoisuustodistuksella” direktiivin 2001/25/EY 5 artiklan 2 ja 6 kohdan mukaista jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen myöntämää voimassa olevaa asiakirjaa;

               e)

               ”tunnustamisella” sitä, että vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät toisen jäsenvaltion myöntämän pätevyyskirjan tai asianmukaisen pätevyyskirjan;

               f)

               ”vastaanottavalla jäsenvaltiolla” jäsenvaltiota, jossa merenkulkija hakee yhden tai useamman asianmukaisen pätevyyskirjansa tai yhden tai useamman muun pätevyyskirjansa tunnustamista;

               g)

               ”STCW-yleissopimuksella” kansainvälistä merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevaa vuoden 1978 yleissopimusta, sellaisena kuin se kulloinkin on voimassa;

               h)

               ”STCW-säännöstöllä” merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevaa, STCW-yleissopimuksen sopimuspuolten vuonna 1995 pidetyn konferenssin päätöslauselmalla 2 hyväksyttyä säännöstöä, sellaisena kuin se kulloinkin on voimassa;

               i)

               ”virastolla” asetuksella (EY) N:o 1406/2002 perustettua Euroopan meriturvallisuusvirastoa.

         3 artikla
   Pätevyyskirjojen tunnustaminen
   1.   Jokaisen jäsenvaltion on tunnustettava asianmukaiset pätevyyskirjat tai muut pätevyyskirjat, jotka toinen jäsenvaltio on myöntänyt direktiivissä 2001/25/EY vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.
   2.   Asianmukaisten pätevyyskirjojen tunnustaminen on rajoitettava koskemaan siinä toimessa, niissä tehtävissä ja niillä pätevyystasoilla toimimista, jotka on vahvistettu asianmukaisessa pätevyyskirjassa, ja tunnustamisen yhteydessä on annettava kelpoisuustodistus todisteena tällaisesta tunnustamisesta.
   3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava oikeus muutoksenhakuun kansallisen lainsäädännön ja kansallisten menettelyjen mukaisesti, jos voimassa olevan pätevyyskirjan kelpoisuus evätään tai sitä koskevaan pyyntöön ei vastata.
   4.   Sen estämättä, mitä 2 kohdassa säädetään, vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat asettaa toimia, tehtäviä ja pätevyystasoja koskevia lisärajoituksia direktiivin 2001/25/EY 7 artiklan mukaisen rannikkoliikenteen osalta tai direktiivin 2001/25/EY liitteessä I olevan säännön VII/1 mukaisesti myönnettyjen vaihtoehtoisten pätevyyskirjojen osalta.
   5.   Vastaanottavan jäsenvaltion on varmistettava, että merenkulkijoilla, jotka esittävät pätevyyskirjan tunnustettavaksi johtotason tehtäviä varten, on asianmukaiset tiedot siitä kyseisen jäsenvaltion merenkulkulainsäädännöstä, jolla on merkitystä tehtävissä, joiden hoitamiseen heille annetaan lupa.
   4 artikla
   Direktiivin 2001/25/EY muuttaminen
   Muutetaan direktiivi 2001/25/EY seuraavasti:

               1)

               Korvataan 4 artikla seuraavasti:
               ”4 artikla
               Pätevyyskirja
               Pätevyyskirja on, siitä käytetystä nimestä riippumatta, voimassa oleva asiakirja, jonka on antanut jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen tai joka on annettu jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen valtuutuksella 5 artiklan ja liitteessä I vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.”

               2)

               Lisätään artikla seuraavasti:
               ”7 a artikla
               Petosten ja muiden laittomien menettelyjen torjunta
               1.   Jäsenvaltioiden on toteutettava ja saatettava voimaan asianmukaiset toimenpiteet ehkäistäkseen pätevyyskirjojen myöntämiseen tai toimivaltaisten viranomaistensa myöntämiin ja kelpoisuustodistuksella varustamiin pätevyyskirjoihin liittyvät petokset ja muut laittomat menettelyt ja säädettävä seuraamuksista, joiden on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
               2.   Jäsenvaltioiden on nimettävä kansalliset toimivaltaiset viranomaiset, joiden tehtävänä on havaita ja torjua petokset ja muut laittomat menettelyt ja vaihtaa muiden jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa tietoja merenkulkijoiden pätevyyskirjoista.
               Jäsenvaltioiden on viipymättä ilmoitettava tarkat tiedot tällaisista toimivaltaisista kansallisista viranomaisista muille jäsenvaltioille ja komissiolle.
               Jäsenvaltioiden on viipymättä ilmoitettava tarkat tiedot tällaisista toimivaltaisista kansallisista viranomaisista myös niille kolmansille maille, joiden kanssa ne ovat tehneet sopimuksen STCW-yleissopimuksen säännön I/10 1.2 kohdan mukaisesti.
               3.   Vastaanottavan jäsenvaltion pyynnöstä toisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on kirjallisesti vahvistettava taikka evättävä merenkulkijoiden pätevyyskirjojen, vastaavien kelpoisuustodistusten tai muiden kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa myönnettyjen koulutusta koskevien asiakirjatodisteiden aitous.”

               3)

               Kumotaan 18 artiklan 1 ja 2 kohta 20 päivästä lokakuuta 2007 alkaen.

               4)

               Lisätään artiklat seuraavasti:
               ”21 a artikla
               Vaatimusten noudattamisen säännöllinen valvonta
               Komissio tarkastaa asetuksella (EY) N:o 1406/2002 (8) perustetun Euroopan meriturvallisuusviraston avustamana säännöllisesti ja vähintään joka viides vuosi, että jäsenvaltiot noudattavat tässä direktiivissä säädettyjä vähimmäisvaatimuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 226 artiklan mukaista komission toimivaltaa.
               21 b artikla
               Vaatimustenmukaisuuskertomus
               Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle 21 a artiklan nojalla saatujen tietojen perusteella laaditun arviointikertomuksen viimeistään 20. lokakuuta 2010. Kertomuksessa komissio selvittää, miten jäsenvaltiot ovat noudattaneet tätä direktiiviä, ja tarvittaessa ehdottaa lisätoimenpiteitä.

               5)

               Lisätään liitteen I I lukuun seuraava kohta:
               ”1a.   Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että merenkulkijoilla on sellainen STCW-säännöstön A-II/1, A-III/1, A-IV/2 ja A-II/4 osastossa määritelty riittävä kielitaito, joka antaa heille mahdollisuuden suorittaa tehtävänsä vastaanottavan jäsenvaltion lipun alla kulkevassa aluksessa.”

         5 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 20 päivänä lokakuuta 2007. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   6 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   7 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 7 päivänä syyskuuta 2005.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         J.BORRELL FONTELLES

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         C. CLARKE

      (1)  EUVL C 157, 28.6.2005, s. 53.

      (2)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 23. helmikuuta 2005 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston päätös, vahvistettu 27. kesäkuuta 2005.

      (3)  EYVL L 136, 18.5.2001, s. 17, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2005/23/EY (EUVL L 62, 9.3.2005, s. 14).

      (4)  Neuvoston direktiivi 89/48/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1988, vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä (EYVL L 19, 24.1.1989, s. 16), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/19/EY (EYVL L 206, 31.7.2001, s. 1).

      (5)  Neuvoston direktiivi 92/51/ETY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 1992, direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä (EYVL L 209, 24.7.1992, s. 25), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 2004/108/EY (EUVL L 32, 5.2.2004, s. 15).

      (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1406/2002, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2002, Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta (EYVL L 208, 5.8.2002, s. 1), asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 724/2004 (EUVL L 129, 29.4.2004, s. 1).

      (7)  EUVL C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1406/2002, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2002, Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta (EYVL L 208, 5.8.2002, s. 1), asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 724/2004 (EUVL L 129, 29.4.2004, s. 1).”


Avis juridique important

|

31982L0475

Komission direktiivi 82/471/ETY, annettu 23 päivänä kesäkuuta 1982, lemmikkieläinten rehuseosten merkinnöissä käytettävistä ainesryhmistä

Virallinen lehti nro L 213 , 21/07/1982 s. 0027 - 0028 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 15 s. 0105  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 25 s. 0318  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 15 s. 0105  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 25 s. 0318

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 23 päivänä kesäkuuta 1982,lemmikkieläinten rehuseosten merkinnöissä käytettävistä ainesryhmistä (82/475/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon rehuseosten pitämisestä kaupan 2 päivänä huhtikuuta 1979() annetun neuvoston direktiivin 79/373/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 80/695/ETY(), ja erityisesti sen 10 artiklan b alakohdan,sekä katsoo, ettäedellä mainitussa direktiivissä säädetään, että jäsenvaltiot voivat vaatia tai sallia ilmoitettavaksi rehuseosten valmistuksessa käytettävät ainekset; ennen yhteisön säännösten antamista jäsenvaltiot voivat sallia yksittäisten ainesten sijasta ilmoitettavaksi ryhmiä, joihin kuuluu useita aineksia,joidenkin jäsenvaltioiden kansallisissa määräyksissä sallitaan ainesten ryhmittely erilaisiksi ryhmiksi; sen vuoksi olisi jäsenvaltioiden välisen kaupan edistämiseksi annettava merkintöjä koskevat yhtenäiset säännökset,nämä säännökset koskevat ainoastaan lemmikkieläinten rehuseoksia,rehuseosten päällysmerkintöjä koskevalla sääntelyllä on ensisijaisesti varmistettava, että tuotteen käyttäjät saavat oikeata tietoa tuotteista,ryhmä voidaan ilmoittaa vain, jos käytettävä ainesosa tai ainekset kuuluvat kyseessä olevaan ryhmään sen määritelmän mukaan,ainesten ilmoittamisesta annettujen määräysten mukaisesti luettelo ryhmistä on annettava jäsenvaltiosta riippuen joko ilmoittamalla jokaisen ryhmän määrä erikseen tai ilmoittamalla suurimmasta pienimpään ryhmän osuus rehuseoksen painosta,on kuitenkin mahdotonta laatia kaikki rehuseoksissa käytettävät ainekset kattavat ryhmät; sen vuoksi valmistajan on lisäksi ilmoitettava kaikki ne ainekset, jotka eivät kuulu liitteessä määriteltyihin ryhmiin, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän rehukomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaJos direktiivin 79/373/ETY 5 artiklan 7 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden kansallisessa lainsäädännössä säädetään, että aineksen ilmoittamisen sijasta voidaan ilmoittaa useita aineksia sisältävä ryhmä, vain tämän direktiivin liitteessä määritellyt ryhmät voidaan ilmoittaa lemmikkieläinten rehuseosten pakkauksessa, säiliössä tai etiketissä.2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1985. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 23 päivänä kesäkuuta 1982.Komission puolestaPoul DALSAGERKomission jäsen() EYVL N:o L 86, 6.4.1979, s. 30() EYVL N:o L 188, 22.7.1980, 23LIITE>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31988L0657

Neuvoston direktiivi 88/657/ETY, annettu 14 päivänä joulukuuta 1988, jauhetun lihan, vähemmän kuin 100 grammaa painavien lihapalojen ja raakalihavalmisteiden tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevista vaatimuksista sekä direktiivien 64/433/ETY, 71/118/ETY ja 72/462/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 382 , 31/12/1988 s. 0003 - 0014 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 28 s. 0064  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 28 s. 0064

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 14 päivänä joulukuuta 1988,jauhetun lihan, vähemmän kuin 100 grammaa painavien lihapalojen ja raakalihavalmisteiden tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevista vaatimuksista sekä direktiivien 64/433/ETY, 71/118/ETY ja 72/462/ETY muuttamisesta (88/657/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäon syytä säätää säännöksistä, jotka koskevat jauhetun lihan, vähemmän kuin 100 gramman painoisten lihapalojen sekä raakalihavalmisteiden valmistusta, pakkausta, varastointia ja kuljetusta; samoin on tarpeen säätää terveysvaatimuksista, jotka tällaisen lihan on täytettävä,direktiivillä 64/433/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 88/288/ETY(5), ja direktiivillä 71/118/ETY(6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 3805/87/ETY(7), on yhdenmukaistettu yhteisön sisäiseen tuoreen lihan kauppaan ja tuoreen siipikarjanlihan kauppaan liittyvät terveysmääräykset,direktiivillä 77/99/ETY(8), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3805/87, on yhdenmukaistettu yhteisön sisäiseen lihatuotteiden kauppaan liittyvät terveysmääräykset,voimassa olevia direktiivejä on pidettävä raaka-aineeksi tarkoitettuun lihaan ja laitosten hyväksymiseen liittyvien sääntöjen säätämisen perustana; lisäksi joitakin yhteisön sisäistä kauppaa koskevan direktiivin 64/433/ETY säännöksistä voidaan soveltaa jauhetun lihan, vähemmän kuin 100 gramman painoisten lihapalojen sekä raakalihavalmisteiden kauppaan,niin kauan kuin jäsenvaltioiden jauhettua lihaa, vähemmän kuin 100 gramman painoisia lihapaloja sekä raakalihavalmisteita koskevien terveysvaatimusten väliset erot haittaavat yhteisön sisäistä kauppaa, yhteismarkkinoiden ja erityisesti markkinoiden yhteisillä järjestelyillä ei ole toivottua vaikutusta,näiden tuotteiden erityinen herkkyys on johtanut siihen, että jäsenvaltiot ovat antaneet niiden koostumusta ja tuotantostandardeja koskevia kansallisia määräyksiä; näiden erilaisten koko tuotantoa koskevien kansallisten määräysten olemassaolosta seuraisi rajavalvonnan säilyminen,näiden erojen eliminoimiseksi on sen vuoksi tarpeen lähentää näiden tuotteiden valmistusta koskevia jäsenvaltioiden säännöksiä,sisämarkkinoiden toteuttamisen tavoitteiden yhteydessä on tarpeen välittömästi säätää periaatteesta, jonka mukaan yhdenmukaistetut määräykset ulotetaan koskemaan koko yhteisön tuotantoa; tällaisen laajentumisen tulee kuitenkin riippua lihaa koskevista määräyksistä, joista säädetään kotimarkkinoille tarkoitettua lihaa koskevista terveysmääräyksistä ja tällaisen lihan tarkastuksesta direktiivin 85/73/ETY mukaisesti veloitettavien maksujen suuruudesta 15 päivänä kesäkuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 88/409/ETY(9) 5 artiklan mukaisesti,vähemmän kuin 100 gramman painoisten lihapalojen tuontiin sovellettavien sääntöjen yhdenmukaistamiseksi on tarpeen muuttaa tuoreen lihan maahantuontia koskevaa direktiiviä 72/462/ETY(10), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 88/289/ETY(11), jotta niihin voidaan soveltaa eräitä erityisvaatimuksia,sen takaamiseksi, että kuluttajat saavat oikeata tietoa, on tarpeen poiketa kuluttajalle myytävien ruokatarvikkeiden merkintään, näytteillepanoon ja mainontaan liittyvien jäsenvaltioiden lakien lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1978 annetussa neuvoston direktiivissä 79/112/ETY(12), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 86/197/ETY(13), säädetyistä säännöistä,on todettu, että kaikilla jäsenvaltioilla on kansallisia sääntöjä, jotka koskevat tässä direktiivissä käsiteltyjen tuotteiden koostumusta ja rajoittavat näiden tuotteiden valmistuksessa sallittujen lisäaineiden määrää; erilaisten vaatimusten olemassaolo voi tässä yhteydessä olla sisämarkkinoiden vaatimusten vastaista; sen vuoksi on tarpeen säätää näiden vaatimusten enimmäisrajoista; on tarpeen lykätä kyseisissä tuotteissa sallittuja lisäaineita koskevien yhteisten määräysten antamista yhteisön puitteissa tehtävään päätökseen asti, jakomissiolle on tarpeen antaa tehtäväksi päättää tietyistä toimenpiteistä tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi; tätä varten on syytä säätää menettelyistä, joilla käynnistetään komission ja jäsenvaltioiden välinen tiivis ja tehokas yhteistyö pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tässä direktiivissä säädetään suoraan ihmisravinnoksi tai teollisuuteen tarkoitetun jauhetun lihan, vähemmän kuin 100 gramman painoisten lihapalojen sekä raakalihavalmisteiden valmistuksessa ja yhteisön sisäisessä kaupassa noudatettavista vaatimuksista.2 artikla Tässä direktiivissä:1 ovat tarvittaessa voimassa direktiivin 64/433/ETY 2 artiklassa, direktiivin 72/462/ETY 2 artiklassa sekä direktiivin 71/118/ETY 1 ja 2 artiklassa olevat määritelmät,2 tarkoitetaan:a) `jauhetulla lihalla` valmisteita, jotka saadaan jauhamalla direktiivissä 64/433/ETY määriteltyä tuoretta lihaa,`jauhettuna lihana` pidetään myös lihaa, joka on kulkenut kierremyllyn läpi,b) `vähemmän kuin 100 gramman painoisilla lihapaloilla` direktiivissä 64/433/ETY määriteltyä tuoretta lihaa, joka on jaettu vähemmän kuin 100 gramman paloihin,c) `raakalihavalmisteilla` valmisteita, jotka on kokonaan tai osittain valmistettu tuoreesta lihasta, jauhelihasta tai vähemmän kuin 100 gramman painoisista lihapaloista, ja jotka on- joko käsitelty muulla kuin direktiivin 77/99/ETY 2 artiklan a tai d kohdassa määritellyllä tavalla,- tai käsitelty lisäämällä niihin elintarvikkeita, mausteita tai lisäaineita,- tai käsitelty yllä olevien yhdistelmällä.Valmisteiden on oltava sellaisia, että lihan solurakenne on muuttumaton, ja että lopullinen tuote ei sisällä luunsiruja.Jauhettua lihaa tai vähemmän 100 gramman painoisia lihapaloja, jotka on ainoastaan kylmäkäsitelty, ei kuitenkaan pidetä raakalihavalmisteina,d) `mausteilla` ihmisravinnoksi tarkoitettua suolaa, sinappia, mausteita ja maustetiivisteitä, aromaattisia yrttejä ja niistä valmistettuja tiivisteitä,e) `elintarvikkeilla` kaikkia eläin- tai kasvituotteita, joita pidetään ihmisravinnoksi sopivina,f) `tuotantolaitoksella` kaikkia leikkaamoja tai jauhetun lihan ja vähemmän kuin 100 gramman painoisten lihapalojen tuotantoon tarkoitettuja rakennuksia, jotka täyttävät tämän direktiivin liitteessä I olevan I luvun vaatimukset, ja kaikkia raakalihavalmisteita tuottavia laitoksia, jotka täyttävät direktiivin 77/99/ETY liitteessä A olevan I luvun vaatimukset,g) `itsenäisellä tuotantoyksiköllä` tuotantolaitosta, joka ei sijaitse direktiivin 64/433/ETY tai 77/99/ETY mukaisesti hyväksytyn laitoksen tiloissa tai yhteydessä, ja joka täyttää tämän direktiivin liitteessä I olevan I luvun vaatimukset.3 tässä direktiivissä tarkoitettuina jauhettuna lihana, vähemmän kuin 100 gramman painoisina lihapaloina tai raakalihavalmisteina ei pidetä tuotteita, jotka on käsitelty jollakin direktiivin 77/99/ETY 2 artiklan d alakohdassa eritellyllä tavalla, ja joilla ei enää ole tuoreen lihan ominaisuuksia, vaan niitä pidetään lihavalmisteina.3 artikla 1 Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että 2 artiklan 2 kohdassa määriteltyä lihaa ja määriteltyjä raakalihavalmisteita lähetetään sen alueelta toisen jäsenvaltion alueelle vain jos ne täyttävät seuraavat edellytykset:a) ne on valmistettu tuoreesta lihasta, joka on:i) joko direktiivin 64/433/ETY tai direktiivin 71/118/ETY mukaista,ii) tai direktiivin 72/462/ETY mukaista, ja joka tulee kolmannesta maasta joko suoraan tai toisen jäsenvaltion kautta. Tuoreen sianlihan on oltava trikiinitarkastettua direktiivin 77/96/ETY(14) 2 artiklan mukaisesti,b) ne on valmistettu valmistuslaitoksessa, joka:i) täyttää tämän direktiivin liitteessä I olevan I luvun vaatimukset riippumatta siitä, onko se erillinen tuotantoyksikkö vai laitos, joka sijaitsee direktiivien 64/433/ETY tai 77/99/ETY mukaisesti jo hyväksytyssä laitoksessa tai sen yhteydessä,ii) on hyväksytty ja sisällytetty 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti laadittuun luetteloon tai laadittuihin luetteloihin,c) ne on valmistettu, pakattu ja säilytetty liitteessä I olevan II, III ja IV luvun mukaisesti,d) ne on tarkastettu liitteessä I olevan V ja VI luvun mukaisesti,e) ne on merkitty liitteessä I olevan VII luvun mukaisesti,f) ne on kuljetettu liitteessä I olevan VIII luvun mukaisesti,g) niiden mukana seuraa määrämaahan kuljetuksen ajan terveystodistus, joka täyttää direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevan XII luvun vaatimukset ja joka päättyy seuraaviin merkintöihin:`Allekirjoittanut virkaeläinlääkäri todistaa, että edellä esitetty/esitetyt (a) jauheliha, vähemmän kuin 100 gramman painoiset lihapalat ja raakalihavalmisteet on tuotettu jauhetun lihan, vähemmän kuin 100 gramman painoisten lihapalojen sekä raakalihavalmisteiden valmistusta ja kauppaa koskevista vaatimuksista sekä direktiivien 64/433/ETY, 71/118/ETY ja 72/462/ETY muuttamisesta annetussa direktiivissä 88/657/ETY säädettyjen tuotanto- ja tarkastusehtojen mukaisesti.(a) Tarpeeton viivataan yli.`,h) nimitykset `vähärasvainen jauhettu liha` tai `jauhettu liha`, tarvittaessa yhdessä kyseessä olevan eläinlajin nimen kanssa, on rajoitettava kuluttajalle tarkoitettuihin tuotteisiin, jotka liitteessä I olevassa III luvussa säädettyjen yleisten edellytysten lisäksi täyttävät liitteessä II olevan I kohdan vaatimukset.2 Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että   1 kohdassa säädettyjen yleisten vaatimusten lisäksi   jauhettu liha, vähemmän kuin 100 gramman painoiset lihapalat ja, sikäli kuin ne sisältävät tällaista lihaa, raakalihavalmisteet, jotka on tarkoitettu yhteisön sisäiseen kauppaan, täyttävät seuraavat vaatimukset:a) ne on tuotettu teuraseläinten tuoreesta lihasta:i) kun on kyse luuttomana jäädytetystä tai syväjäädytetystä lihasta, naudan- ja vasikanliha 18 kuukauden, lampaanliha 12 kuukauden ja sianliha 6 kuukauden kuluessa direktiivin 64/433/ETY 9 artiklan mukaisesti hyväksytyssä varastossa tapahtuneesta jäädytyksestä tai syväjäädytyksestä,ii) muu tuore liha viimeistään kuuden päivän kuluttua asianomaisen eläimen teurastuksesta, kun tämän vaatimuksen noudattaminen taataan toimivaltaisen viranomaisen määrittämällä tunnistamistavalla,edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 artiklan soveltamista,b) ne on kylmäkäsitelty enintään yhden tunnin kuluttua annoksiin leikkaamisesta ja käärimisestä, paitsi jos käytetään menettelyjä, jotka edellyttävät lihan sisälämpötilan alentamista valmistuksen aikana,c) jos ne on määrä pitää kaupan:- jäähdytettyinä ja käärittyinä kuluttajalle, ne on tuotettava yksinomaan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitetusta lihasta ja jäähdytettävä alle +2 °C:n sisälämpötilaan enintään yhden tunnin kuluessa,- syväjäädytettyinä ja käärittyinä kuluttajalle, ne on tuotettava a kohdan ii alakohdassa tarkoitetusta lihasta, tai ellei 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyssä kiellossa toisin säädetä, a alakohdan i alakohdassa tarkoitetusta lihasta, ja saattaa alle -18 °C:n lämpötilaan tuotteen sisällä enintään neljän tunnin kuluessa,- jäädytettyinä, ne voidaan tuottaa a alakohdan i tai ii alakohdassa tarkoitetusta lihasta ja saattaa alle -12 °C:n lämpötilaan tuotteen sisällä enintään 12 tunnin kuluessa. Tällaista lihaa ei saa kääriä kuluttajaa varten,d) niitä ei saa käsitellä ionisoivalla säteilyllä eikä ultraviolettisäteilyllä,e) raakalihavalmisteiden suhteen mausteiden määrä ei saa ylittää 3 % lopputuotteesta, jos ne lisätään kuivina, tai 10 %, jos ne lisätään jossakin muussa muodossa.4 artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan soveltamista, että seuraavanlaista lihaa ei lähetetä niiden alueelta toisen jäsenvaltion alueelle:a) jauhettu kavioeläinten liha tai kavioeläinten liha vähemmän kuin 100 gramman painoisina paloina,b) sivutuotteita sisältävä jauhettu liha,c) jauhettu liha, vähemmän kuin 100 gramman painoiset lihapalat sekä raakalihavalmisteet, jotka on tuotettu mekaanisesti erotetusta lihasta tai sitä käyttäen,d) jauhettu siipikarjan liha.5 artikla 1 Määrämaat voivat perustamissopimuksen yleisiä säännöksiä noudattaen myöntää yhdelle tai useammalle lähettäjämaalle yleisiä lupia tai tapauskohtaisia lupia, jotka koskevat seuraavien tuotteiden tuontia niiden alueelle:i) 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu liha tai valmisteet, joka ei/jotka eivät täytä 3 artiklan 1 kohdan h alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdan ja c alakohdan tai liitteessä I olevassa VI luvussa määrättyjä vaatimuksia,ii) edellä 4 artiklassa tarkoitettu liha tai tarkoitetut valmisteet.Tällaisia lihoja tai valmisteita saa lähettää ainoastaan 3 artiklan mukaisesti.2 Kun määrämaa myöntää 1 kohdan mukaisen luvan, sen on ilmoitettava siitä komissiolle ja muille jäsenvaltioille pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa.3 Lähettäjämaiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 3 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitetussa terveystodistuksessa on maininta siitä, että tämän artiklan 1 kohdassa säädettyä mahdollisuutta on käytetty.6 artikla 1 Jäsenvaltiot, jotka kieltävät 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitetun lihan käytön syväjäädytettyjen, käärittyjen kuluttajalle tarkoitettujen raakalihavalmisteiden valmistukseen tai jäädyttämättömän tai syväjäädyttämättömän jauhetun lihan, vähemmän kuin 100 gramman painoisten lihapalojen tai raakalihavalmisteiden kuljetuksen alueellaan, voivat kieltää tällaisen lihan tai tällaisten valmisteiden tuomisen alueelleen muista jäsenvaltioista tai rajoittaa sitä.Jäsenvaltioiden, jotka haluavat käyttää tätä mahdollisuutta, on ensin ilmoitettava tästä etukäteen komissiolle ja muille jäsenvaltioille pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa.2 Jäsenvaltiot, jotka sallivat alueellaan seuraavien tuotteiden tuotannon tai pitämisen kaupan:- maustettu jauhettu liha tai raakalihavalmisteet, jotka on molemmat valmistettu sivutuotteista,- jauhettu liha, joka on tuotettu tuoreesta kavioeläinten lihasta tai sitä käyttäen, tai joka on tuotettu valmistavalle teollisuudelle tarkoitetusta tuoreesta siipikarjanlihasta tai sitä käyttäen,eivät saa kieltää tai rajoittaa vastaavissa oloissa muissa jäsenvaltioissa tuotetun jauhetun lihan tai tuotettujen raakalihavalmisteiden tuontia alueelleen.Edellä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun jauhetun lihan ja tarkoitettujen raakalihavalmisteiden kaupassa on noudatettava tässä direktiivissä säädettyjä edellytyksiä.Tällaista jauhettua lihaa ja tällaisia raakalihavalmisteita voidaan lähettää vain 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja tuoretta siipikarjanlihaa sisältävän lihan on täytettävä direktiivissä 71/118/ETY säädetyt vaatimukset.Tässä artiklassa sovelletaan direktiivin 64/433/ETY 6 artiklan 2 ja 3 kohtaa soveltuvin osin.3 Neuvosto päättää komission ehdotuksesta 31 päivään joulukuuta 1991 mennessä edellytyksistä, joiden mukaan tämän direktiivin vaatimuksia laajennetaan koskemaan edellä olevissa kohdissa tarkoitettuja tuotteita, etenkin niiden päätösten perusteella, jotka tehdään 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti.7 artikla 1 Kunkin jäsenvaltion on laadittava luettelo 2 artiklan 2 alakohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuja tuotteita valmistavista laitoksista. Tämä luettelo on toimitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle, ja samalla on mainittava, onko kysymys tuotantolaitoksista vai itsenäisistä tuotantoyksiköistä.Jokaiselle laitokselle on annettava hyväksyntänumero, joka ensimmäisessä tapauksessa on hyväksytyn laitoksen numero, josta käy ilmi, että se on hyväksytty 2 artiklassa tarkoitetun lihan ja raakalihavalmisteiden tuotantoon.Näin hyväksytyt laitokset merkitään direktiivin 64/433/ETY 8 artiklassa tai direktiivin 77/99/ETY 6 artiklassa tarkoitettuun laitosluetteloon erilliseen sarakkeeseen, tai itsenäinen tuotantoyksikön ollessa kyseessä erilliseen, samojen perusteiden mukaisesti laadittuun luetteloon.2 Jäsenvaltio ei saa sisällyttää tuotantolaitosta tai itsenäistä tuotantoyksikköä 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon, ellei se ole varma siitä, että laitos täyttää tässä direktiivissä säädetyt edellytykset. Jäsenvaltion on peruutettava erityinen merkintä, jos edellytykset eivät enää täyty.3 Kyseisen jäsenvaltion on otettava huomioon kaikkien direktiivin 64/433/ETY 9 artiklan mukaisesti suoritettujen tarkastusten tulokset. Muille jäsenvaltioille ja komissiolle on ilmoitettava 1 kohdassa säädetyn erityismaininnan peruuttamisesta.8 artikla 1 Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuotantolaitoksille ja itsenäisille tuotantoyksiköille suoritetaan virallinen tarkastus, sen varmistamiseksi, että tuotantohygieniavaatimukset täyttyvät.Jos ensimmäisessä alakohdassa ja 2 kohdassa tarkoitetussa tarkastuksessa tai tarkoitetuissa tarkastuksissa havaitaan hygieniavaatimuksia koskevia puutteellisuuksia, virkaeläinlääkärin on toteutettava aiheelliset toimenpiteet.2 Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että vähemmän kuin 100 gramman painoisille lihapaloille, jauhetulle lihalle ja raakalihavalmisteille suoritetaan mikrobiologinen tarkastus, jonka laitokset suorittavat virkaeläinlääkärin valvonnassa, ohjauksessa ja vastuulla, sen varmistamiseksi, että edellä tarkoitetut lihat täyttävät tämän direktiivin vaatimukset.3 Jäsenvaltioiden on varmistettava, että suoritetaan säännöllisiä mikrobiologisia tarkastuksia, joilla etsitään aerobisia mesofiilisiä bakteereja, salmonellaa, stafylokokkeja, Escherichia coli'a ja sulfiittia redusoivia anaerobeja liitteessä I olevan VI luvun määräyksiä noudattaen.4 Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tämän direktiivin liitteessä II olevassa II kohdassa määrättyjä vaatimuksia ja tulkintamenetelmiä sovelletaan kaikkeen niiden 2 artiklan 2 kohdassa määritellyn lihan ja määriteltyjen raakalihavalmisteiden tuotantoon, lukuun ottamatta niitä, jotka ostajan pyynnöstä valmistetaan välittömästi, sekä sellaisten laitosten lihaa, jotka myyvät suoraan kuluttajalle, kun tähän ei liity kuljetusta ja pakkausta.Jäsenvaltioilla saavat kuitenkin lykätä tämän soveltamista 13 artiklassa säädettyjen päätösten täytäntöönpanoon asti. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle ja muille jäsenvaltioille pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa.Jäsenvaltiot, jotka eivät käytä toisessa alakohdassa annettua mahdollisuutta, voivat asettaa 2 artiklan 2 alakohdassa määritellyn lihan ja määriteltyjen raakalihavalmisteiden maahantuonnin ehdoksi vaatimuksen, jonka mukaan niiden on tultava liitteessä II määrättyjen vaatimusten mukaisista laitoksista.5 Mikrobiologiset tarkastukset on suoritettava noudattaen tutkittuja ja tieteellisesti tunnustettuja menetelmiä, erityisesti niitä, joista säädetään yhteisön direktiiveissä tai muissa kansainvälisissä määräyksissä.Mikrobiologisten tarkastusten tuloksia on arvioitava liitteessä II määrättyjen tulkintavaatimusten mukaisesti.Kaupankäynnissä esiintyvien erimielisyyksien ollessa kyseessä jäsenvaltioiden on hyväksyttävä ISO-menetelmät vertailumenetelmiksi.6 Tuotantotilojen tarkastamista varten komissio laatii, kuultuaan pysyvää eläinlääkintäkomiteaa, yleiset hygieniaa koskevat menettelyohjeet, jossa määritellään tuotantolaitoksissa ja itsenäisissä tuotantoyksiköissä noudatettavat yleiset hygieniavaatimukset, erityisesti tilojen kunnossapitoa koskevat edellytykset. Komissio huolehtii menettelyohjeiden julkaisemisesta.7 Jos on perusteltua aihetta epäillä, että tämän direktiivin vaatimuksia ei noudateta, virkaeläinlääkärin on suoritettava tarvittavat tarkastukset ja, jos epäily todetaan aiheelliseksi, ryhtyy tarvittaviin toimenpiteisiin ja erityisesti esittää toimivaltaiselle viranomaiselle, että hyväksyntä peruutetaan.9 artikla Tässä direktiivissä 7 artiklassa tarkoitettu laitosten tarkastaminen ja valvonta suoritetaan direktiivin 64/433/ETY 8 artiklan 2 kohdan, direktiivin 77/99/ETY 6 artiklan 2 kohdan ja direktiivin 88/409/ETY 2 artiklan mukaisesti.10 artikla 1 Direktiivin 64/433/ETY 8 artiklan 3 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin, mikäli on riitaa siitä, onko hyväksytty laitos tässä direktiivissä säädettyjen edellytysten mukainen.2 Direktiivin 64/433/ETY 9 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin paikalla tapahtuviin tarkastuksiin, jotka ovat tarpeen, jotta tätä direktiiviä voidaan soveltaa yhtenäisesti 7 artiklassa tarkoitettuihin laitoksiin.3 Direktiivin 64/433/ETY 10 ja 11 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin tämän direktiivin 2 artiklan 2 alakohdassa tarkoitetun lihan kauppaan.11 artikla 1 Muutetaan direktiiviä 64/433/ETY seuraavasti:a) korvataan direktiivin 5 artiklan b kohta seuraavasti:"b) mekaanisesti erotettu liha",b) poistetaan 5 artiklan 1 kohta,c) korvataan 6 artiklan 1 kohdan iii alakohta seuraavasti:"iii) edellä 5 artiklan b kohdassa ja i k kohdassa tarkoitettu tuore liha".2 Muutetaan direktiiviä 71/118/ETY seuraavasti:a) lisätään 3 artiklan 3 kohtaan seuraava alakohta:"Jauhetun tai vastaavalla tavalla hienonnetun tuoreen siipikarjanlihan yhteisön sisäinen kauppa ei kuulu tämän direktiivin piiriin."b) kumotaan 15 a artikla.3 Korvataan direktiivin 72/462/ETY 18 artiklan 2 kohta seuraavasti:"2 Sen estämättä, mitä 20 artiklan j ja k kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat sallia puremalihaksista ja aivoista valmistettujen, direktiivin 88/657/ETY(1) 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen vähemmän kuin 100 gramman painoisten lihapalojen tuonnin alueelleen sillä edellytyksellä, että ne täyttävät 17 artiklan 2 kohdan ja tämän artiklan 1 kohdan b alakohdan iii, iv ja v alakohdan vaatimukset, sekä, kun on kyse vähemmän kuin 100 grammaa painavista lihapaloista direktiivissä 88/657/ETY säädetyt ehdot.(1) EYVL N:o L 382, 31.12.1988, s. 3."12 artikla Edellä 2 artiklan 2 alakohdassa määritellyn lihan ja määriteltyjen raakalihavalmisteiden kauppa on direktiivissä 72/461/ETY säädettyjen tuoreen lihan kauppaa säätelevien eläintautimääräysten mukaista.13 artikla 1 Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että viimeistään direktiivin 88/409/ETY 5 artiklan 1 kohdassa säädettyjen päätösten täytäntöönpanopäivänä kaikki 2 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettu liha ja tarkoitetut raakalihavalmisteet, jotka on tuotettu niiden alueella siellä pidettäväksi kaupan tämän kohdan 2 alakohdan mukaisesti, täyttävät tämän direktiivin vaatimukset, lukuun ottamatta (erityisesti 3 artiklan 2 kohdan c alakohdasta tehtäviä) poikkeuksia, joista neuvosto päättää ennen 1 päivää tammikuuta 1992 2 kohdassa tarkoitetun päätöksen yhteydessä.Edellä oleva alakohta ei koske 4 artiklassa tarkoitettua lihaa ja tarkoitettuja raakalihavalmisteita, ostajan pyynnöstä paikalla valmistettua lihaa sekä lihaa, joka tuotetaan laitoksissa, jotka myyvät suoraan kuluttajalle, kun tähän ei liity kuljetusta ja pakkausta.2 Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ennen 1 päivää tammikuuta 1992 vähimmäissäännöt, joita kaikkien laitosten, jotka aikovat rajoittaa tuotantonsa paikallisille markkinoille, on noudatettava, ja tarkastelee samalla uudelleen 6 artiklaa.14 artikla Neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta muuttaa tämän direktiivin liitteitä erityisesti mukauttaakseen niitä tekniikan kehitykseen.Ennen 1 päivää tammikuuta 1991 neuvosto tarkastelee uudelleen liitteessä II olevan II kohdan mikrobiologisia standardeja koskevia tietoja tieteellisiin johtopäätöksiin perustuvan komission raportin ja siihen mahdollisesti liittyvien ehdotusten perusteella, ja tekee päätöksen ensimmäisessä alakohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti.15 artikla Siihen asti kunnes yhteisön lisäainelainsäädännön yhteydessä laadittava luettelo elintarvikkeista, joihin sallittuja lisäaineita voidaan lisätä, on laadittu, ja ennen kuin vahvistetaan ne edellytykset, joiden mukaan niitä voidaan lisätä, sekä tarvittaessa rajoitetaan niiden teknologista käyttöä, kansalliset määräykset ja kahdenväliset sopimukset, jotka rajoittavat lisäaineiden käyttöä tämän direktiivin piiriin kuuluvissa tuotteissa, pysyvät voimassa sillä edellytyksellä, että ne koskevat erottelematta kansallisia ja maahantuotuja tuotteita.16 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 1 päivään tammikuuta 1992 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.17 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 14 päivänä joulukuuta 1988.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaY. POTTAKIS(1) EYVL N:o C 18, 23.1.1988, s. 8(2) EYVL N:o C 290, 14.11.1988, s. 49(3) EYVL N:o C 134, 24.5.1988, s. 8(4) EYVL N:o 121, 29.7.1964, s. 2012/64(5) EYVL N:o L 124, 18.5.1988, s. 28(6) EYVL N:o L 55, 8.3.1971, s. 23(7) EYVL N:o L 357, 19.12.1987, s. 1(8) EYVL N:o L 26, 31.1.1977, s. 85(9) EYVL N:o L 194, 22.7.1988, s. 28(10) EYVL N:o L 302, 31.12.1972, s. 28(11) EYVL N:o L 124, 18.5.1988, s. 31(12) EYVL N:o L 33, 8.2.1979, s. 1(13) EYVL N:o L 144, 29.5.1986, s. 38(14) EYVL N:o L 26, 31.1.1977, s. 67LIITE I I LUKU 2 ARTIKLAN 2 ALAKOHDASSA MÄÄRITELTYÄ LIHAA TUOTTAVIEN LAITOSTEN HYVÄKSYMISTÄ KOSKEVAT ERITYISVAATIMUKSET 1 Direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevassa 1 12 ja 14, 15 ja 16 kohdassa sekä direktiivin 77/99/ETY liitteessä A olevassa I luvussa määrättyjen yleisten edellytysten lisäksi tämän direktiivin 2 artiklan 2 alakohdassa määritellyissä tuotantolaitoksissa tai erillisissä tuotantoyksiköissä on oltava ainakin:a) rekisteröivällä lämpömittarilla tai rekisteröivällä kaukolämpömittarilla varustettu leikkaustiloista erillään oleva tila jauhamista, käärimistä ja muiden elintarvikkeiden lisäämistä varten.Toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin sallia lihan jauhamisen leikkaustiloissa sillä edellytyksellä, että jauhaminen suoritetaan erillisellä alueella, ja että siihen ei liity mausteiden ja muiden elintarvikkeiden lisäämistä,b) pakkaustilat, elleivät direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevan XI luvun 62 kohdassa määrätyt edellytykset täyty,c) tilat mausteiden ja muiden käyttövalmiiden puhdistettujen elintarvikkeiden säilytystä varten,d) jäähdytyslaitteet, jotka mahdollistavat tässä direktiivissä säädettyjen lämpötilojen noudattamisen.Raakalihavalmisteita tuottavien laitosten on lisäksi täytettävä direktiivin 77/99/ETY liitteen B I luvussa esitetyt asianmukaiset vaatimukset.2 Direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevassa IV luvussa määrättyjä sääntöjä sovelletaan laitosten henkilökunnan, tilojen ja laitteiden hygieniaan.Käsin tapahtuvaan jauhelihan valmistukseen osallistuvan henkilökunnan on myös käytettävä nenän ja suun peittäviä suojuksia sekä käsineitä, jollaisia käytetään kirurgiassa.II LUKU VÄHEMMÄN KUIN 100 GRAMMAN PAINOISTEN LIHAPALOJEN TUOTANTOA KOSKEVAT VAATIMUKSET 3 Liha tarkastetaan ennen leikkausta. Kaikki likaantuneet tai epäilyttävät osat poistetaan ja hylätään ennen lihan leikkaamista.4 Vähemmän kuin 100 gramman painoisia lihapaloja ei saa ottaa jäteleikkeistä tai jäteviipaleista tai sivutuotteista.Hygieenisesti tyydyttävissä oloissa viipaloituja sivutuotteita pidetään tässä direktiivissä kuitenkin vähemmän kuin 100 gramman painoisina lihapaloina.5 Kun toimet, jotka suoritetaan alkaen siitä, kun liha tuodaan I luvun 1 kohdan a alakohdassa mainittuihin tiloihin, ja päättyen siihen, kun valmiille tuotteelle tehdään jäähdytys- tai jäädytysprosessi, suoritetaan enintään yhden tunnin aikana, lämpötila lihan sisällä ei saa olla korkeampi kuin + 7 °C ja tuotantotilojen lämpötila ei saa olla korkeampi kuin + 12 °C. Toimivaltainen viranomainen voi yksittäisissä tapauksissa sallia pitemmän ajan, jos se mausteiden tai elintarvikkeiden lisäämisen vuoksi on teknisesti perusteltua, sillä edellytyksellä, että tuo poikkeus ei vaikuta hygieniamääräyksiin.Kun näiden toimien kesto ylittää yhden tunnin tai toimivaltaisen viranomaisen edellisen alakohdan mukaisesti salliman jakson, tuoretta lihaa ei saa käyttää ennen kuin lämpötila lihan sisällä on laskenut enintään + 4 °C:een.6 Välittömästi valmistuksen jälkeen vähemmän kuin 100 gramman painoiset lihapalat on hygieenisesti käärittävä ja pakattava ja varastoitava jäähdytetty liha enintään + 2 °C:n lämpötilassa, syväjäädytetty liha enintään -18 °C:n lämpötilassa ja jäädytetty liha enintään -12 °C:n lämpötilassa.III LUKU JAUHETUN LIHAN TUOTANTOA KOSKEVAT VAATIMUKSET 7 Liha tarkastetaan ennen jauhamista. Kaikki likaantuneet ja epäilyttävät osat poistetaan ja hylätään ennen lihan jauhamista.8 Jauhettu liha ei saa olla peräisin leikkuujätteistä tai niihin verrattavista osista.Erityisesti sitä ei saa valmistaa nautaeläinten, sikojen, lampaiden tai vuohien seuraavien osien lihasta: pään lihasten osat, luuton sääriliha, eläimen pistokohta, injektioalueet, pallea ja vatsalihasten keskiosa sekä luista kaavittu liha. Se ei saa sisältää luunsiruja.Mitä 5 kohdassa määrätään vähemmän kuin 100 grammaa painavista lihapaloista koskee soveltuvin osin jauhetun lihan tuotantoa.9 Välittömästi valmistuksen jälkeen jauhettu liha on hygieenisesti käärittävä ja pakattava sekä varastoitava 3 artiklan 2 kohdan c alakohdassa säädetyissä lämpötiloissa.IV LUKU RAAKALIHAVALMISTEIDEN TUOTANTOA KOSKEVAT ERITYISMÄÄRÄYKSET 10 Liitteen I luvun yleisten vaatimusten lisäksi ja kyseisen tuotantotyypin mukaan:a) raakalihavalmisteiden tuotannon on tapahduttava valvotussa lämpötilassa. Välittömästi valmistuksen jälkeen raakalihavalmisteet on jäähdytettävä 3 artiklan 2 kohdan c alakohdassa säädettyihin lämpötiloihin,b) edellä 2 artiklan 2 kohdan c alakohdassa säädetyllä tavalla jauhetusta lihasta valmistettuja raakalihavalmisteita voidaan lähettää vain edellyttäen, että:- ne on jäädytetty jäädytysnopeudella yksi cm/tunti,- ne on kääritty lähetyseriin.Tällaiset valmisteet on toimitettava kaupan pidettäväksi enintään kuuden kuukauden määräajassa,c) muut kuin b kohdassa tarkoitetut raakalihavalmisteet, jotka on tarkoitettu myytäväksi suoraan kuluttajalle, on käärittävä jakamattomiin myyntieriin,d) raakalihavalmisteiden uudelleenjäädyttäminen on kielletty.V LUKU TARKASTUKSET 11 Edellä 2 artiklan 2 kohdassa määriteltyä lihaa tai määriteltyjä raakalihavalmisteita tuottavat laitokset ovat virallisten tarkastusten alaisia. Virkaeläinlääkärin on oltava läsnä, kun aloitetaan työ 2 artiklassa määritellyn lihan tai määriteltyjen valmisteiden parissa.Virkaeläinlääkäriä voivat tarkastuksen suorittamisessa auttaa tämän alaisina ja vastuulla toimivat avustajat.Avustajia koskevat yksityiskohtaiset säännöt määritetään tarvittaessa direktiivin 77/99/ETY 19 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.Neuvosto määrittää komission ehdotuksesta tässä kohdassa tarkoitettujen avustajien ammatillisen pätevyyden ja tehtävät, joita he voivat suorittaa.12 Virkaeläinlääkärin suorittama tarkastus sisältää seuraavat tehtävät:- tuoreiden lihaerien tarkastus,- edellä 2 artiklan 2 alakohdassa tarkoitetun lähtevän lihan tarkastus,- tilojen, laitteiden ja työvälineiden hygienian tarkastus,- tarvittavien ja erityisesti VI luvussa tarkoitettuihin mikrobiologisiin testeihin vaadittavien näytteiden otto.VI LUKU MIKROBIOLOGISET TESTIT 13 Jauhetun lihan, vähemmän kuin 100 gramman painoisten lihapalojen sekä raakalihavalmisteiden tuotantoa on valvottava päivittäisin tuotantolaitoksessa tai hyväksytyssä laboratoriossa suoritettavin mikrobiologisin testein.Tätä varten laitoksen johtajan tai omistajan tai tämän edustajan on säännöllisesti tarkastettava laitoksensa tuotanto-olojen yleinen hygienia erityisesti mikrobiologisin tarkastuksin.Näiden tarkastusten tulee kattaa kaikkien työvaiheiden työvälineet, laitteet ja koneet sekä kulloinkin kyseessä olevan tuotantotyypin mukaisesti tuotteet.Hänen tulee pystyä virallisen laitoksen pyynnöstä ilmoittamaan toimivaltaiselle viranomaiselle tai komission eläinlääkintäasiantuntijoille tätä tarkoitusta varten suoritettujen tarkastusten luonne, taajuus ja tulokset, sekä tarvittaessa tarkastuslaboratorion nimi.Toimivaltainen viranomainen analysoi säännöllisesti ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tarkastusten tulokset. Se voi tämän analyysin perusteella suorittaa kaikkien tuotantovaiheiden tai tuotteiden mikrobiologisia lisätutkimuksia.Näiden analyysien tulokset kirjataan raporttiin, jonka johtopäätökset ja suositukset annetaan tiedoksi johtajalle, joka huolehtii siitä, että todetut puutteet korjataan hygienian parantamiseksi.14 Analyysiä varten otetun näytteen tulee käsittää viisi 100 gramman painoista yksikköä. Kun jauhettua lihaa tuotetaan lopulliselle kuluttajalle tarkoitetuissa erissä, näyte on otettava käärityistä tuotteista. Näytteiden on edustettava päivittäistä tuotantoa.15 Kyseisen tuotetyypin mukaan näytteet on tutkittava päivittäin aerobisten mesofiilisten bakteerien ja salmonellan sekä viikottain stafylokokkien, Escherichia colin ja sulfiittia redusoivien anaerobien varalta.Kuitenkin- jos salmonellanormeja on noudatettu kolmen kuukauden ajan, toimivaltainen viranomainen voi sallia viikottaiset tarkastukset.- kun kyseessä ovat tuotteet, jotka pidetään kaupan jäädytettyinä tai syväjäädytettyinä, toimivaltainen viranomainen voi luopua stafylokokkitestistä.16 Tuotantolaitoksissa tai itsenäisissä tuotantoyksiköissä suoritetuissa pistokokeissa 2 artiklan 2 alakohdassa tarkoitetun lihan ja tarkoitettujen raakalihavalmisteiden tuotannon on käytetyn lihatyypin mukaan täytettävä liitteessä II olevassa II kohdassa määrätyt vaatimukset.17 Mikrobiologisten testien tulosten on oltava virkaeläinlääkärin käytettävissä.Laitoksen on ilmoitettava virkaeläinlääkärille liitteessä II olevassa II kohdassa määrättyjen edellytysten täyttymisestä. Virkaeläinlääkärin on toteutettava aiheelliset toimenpiteet.Jos tuotantolaitoksen tai itsenäisen tuotantoyksikön tuotanto ei 15 päivän kuluessa näytteenotosta vieläkään täytä vahvistettuja vaatimuksia, tällaisista laitoksista tulevat tuotteet on poistettava yhteisön sisäisestä kaupasta, ja noudatettaessa 8 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdan mukaisia, kotimaan kaupasta.VII LUKU MERKITSEMINEN JA PÄÄLLYSMERKINNÄT 18 Lihan ja raakalihavalmisteiden pakkaukset on merkittävä laitoksen terveysmerkillä, joka määritellään direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevassa X luvussa ja direktiivin 77/99/ETY liitteessä A olevassa VIII luvussa.Tämän direktiivin 2 artiklan 2 alakohdassa määritellyt ja mainitun direktiivin 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuissa laitoksissa tuotetun lihan ja tuotettujen raakalihavalmisteiden pakkaukset on merkittävä laitoksen terveysmerkillä direktiivin 77/99/ETY liitteessä A olevassa VIII luvussa määritellyllä tavalla.19 Tuottajan on tarkastusta varten varmistettava, että seuraavat tiedot on näkyvästi ja luettavasti esitetty jauhetun lihan, vähemmän kuin 100 gramman painoisten lihapalojen sekä raakalihavalmisteiden kääreessä sikäli kuin sitä ei vaadita direktiivissä 79/112/ETY:- eläinlaji tai eläinlajit, josta tai joista liha on peräisin, ja seoksen kohdalla kunkin lajin prosenttiosuus, jollei tämä käy ilmi myyntinimityksestä,- valmistuspäivä,- luettelo mausteista ja muista mahdollisista elintarvikkeista,- sanat: "rasvapitoisuus alle..."- sanat: "kollageeni/lihaproteiinisuhde alle...".20 Kun tämän direktiivin 2 artiklan 2 alakohdassa määritelty liha on kääritty suoraan kuluttajalle myytäväksi tarkoitettuihin pakkauksiin, kääreessä tai kääreeseen kiinnitetyssä merkinnöissä on oltava 18 kohdassa tarkoitettu merkki, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 18 ja 19 kohtien soveltamista. Tämän merkin tulee sisältää laitoksen hyväksymisnumero. Direktiiveissä 64/433/ETY ja 77/99/ETY säädetyt mitat eivät koske tässä kohdassa tarkoitettua merkkiä sillä edellytyksellä, että vaaditut tiedot ovat luettavissa.VIII LUKU KULJETUS 21 Direktiivin 2 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettua lihaa on kuljetettava siten, että se on kuljetuksen aikana suojattu kaikelta, joka voi saastuttaa sen tai vaikuttaa siihen epäsuotuisasti, ottaen huomioon kuljetuksen kesto ja olosuhteet ja käytetty kuljetustapa. Erityisesti 2 artiklan 2 alakohdassa määritellyn lihan kuljetukseen käytettävien kulkuneuvojen on oltava varustettu siten, että varmistetaan, että tässä direktiivissä säädetyt lämpötilat eivät ylity, ja pitkän matkan yhteisön sisäistä kauppaa varten ne on varustettava rekisteröivällä lämpömittarilla, jonka avulla varmistetaan, että viimeksi mainittu vaatimus täyttyy.LIITE II KOOSTUMUSTA KOSKEVAT MIKROBIOLOGISET NORMIT I KOOSTUMUSTA KOSKEVAT NORMIT>TAULUKON PAIKKA>II MIKROBIOLOGISET NORMITTuotantolaitosten ja erillisten tuotantoyksiköiden on varmistettava, että ilman jatkokäsittelyä tai raakalihavalmisteiden osina kaupan pidettäväksi aiottu jauhettu liha ja vähemmän kuin 100 gramman painoiset lihapalat täyttävät seuraavat normit liitteessä I olevan VI luvun ja jäljempänä esitettyjen tulkintamenetelmien mukaisesti:>TAULUKON PAIKKA>Mikrobiologisten analyysien tuloksia on tulkittava seuraavasti:A Kolme saastumisluokkaa aerobisille mesofiilisille bakteereille, Escherichia colille, sulfiittia redusoiville anaerobeille ja stafylokokeille, nimittäin:- kriteeri m:ään asti se mukaan luettuna,- kriteeristä m raja-arvoon M,- raja-arvon M yläpuolella.1. Erän laatua pidetään:a) tyydyttävänä, kun kaikki todetut arvot ovat yhtä suuria tai pienempiä kuin 3 m, kun on käytetty kiinteää elatusainetta, tai 10 m, kun on käytetty nestemäistä elatusainetta,b) hyväksyttävänä, kun kaikki todetut arvot ovat:i) 3 m - 10 m (= M) kiinteässä elatusaineessa,ii) 10 m - 30 m (= M) nestemäisessä elatusaineessaja kun c/n on yhtä suuri tai pienempi kuin 2/5, kun n = 5 ja c = 2 tai mitkä tahansa muut luvut, joiden luotettavuus on vastaava tai yhtä suuri, ja jotka neuvosto hyväksyy määräenemmistöllä komission ehdotuksesta.2. Erän laatua pidetään epätyydyttävänä:- kaikissa tapauksissa, joissa todetaan M:n ylittäviä arvoja,- kun c/n>2/5.Kuitenkin, jos tämä jälkimmäinen raja-arvo ylittyy aerobisten mikro-organismien osalta + 30 °C:ssa, kun kaikki muut kriteerit täyttyvät, tämän raja-arvon ylitys on tutkittava perusteellisemmin erityisesti kun on kyse raaoista tuotteista.Joka tapauksessa tuotetta on pidettävä myrkyllisenä tai pilaantuneena, kun saastuminen saavuttaa mikrobiraja-arvon S, joka yleensä asetetaan 10(3) m:ään.Staphylococcus aureusin tapauksessa S:n arvo ei milloinkaan saa ylittää 5 x 10(4).Analyyttisiin tekniikoihin liittyvät sallitut poikkeamat eivät koske M:n ja S:n arvoja.B kaksi luokkaa salmonellalle, jonka suhteen ei sallita luokkapoikkeamaa:- `ei ole`: tulosta pidetään tyydyttävänä,- `on`: tulosta pidetään epätyydyttävänä.