Avis juridique important

|

31999L0100

Komission direktiivi 1999/100/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1999, moottoriajoneuvojen hiilidioksidipäästöistä ja polttoaineen kulutuksesta annetun neuvoston direktiivin 80/1268/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 334 , 28/12/1999 s. 0036 - 0040

KOMISSION DIREKTIIVI 1999/100/EY,annettu 15 päivänä joulukuuta 1999,moottoriajoneuvojen hiilidioksidipäästöistä ja polttoaineen kulutuksesta annetun neuvoston direktiivin 80/1268/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/91/EY(2), ja erityisesti sen 13 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon moottoriajoneuvojen hiilidioksidipäästöistä ja polttoaineen kulutuksesta 16 päivänä joulukuuta 1980 annetun neuvoston direktiivin 80/1268/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 93/116/EY(4), ja erityisesti sen 3 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:1) Direktiivi 80/1268/ETY on yksi direktiivillä 70/156/ETY perustettua EY-tyyppihyväksyntämenettelyä koskevista erityisdirektiiveistä. Tämän vuoksi ajoneuvojärjestelmiä, osia ja erillisiä teknisiä yksiköitä koskevia direktiivin 70/156/ETY säännöksiä sovelletaan tähän direktiiviin.2) Moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutettavista toimenpiteistä ja neuvoston direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/69/EY(5) muutettiin päästöjen mittaamisessa käytettävää tyyppi I -testisykliä poistamalla moottorin 40 sekunnin joutokäyntiaika testin alusta. On tarpeen muuttaa direktiivissä 80/1268/ETY olevaa hiilidioksidipäästöjen ja polttoaineen kulutuksen mittaamisen testisykliä vastaavasti.3) Henkilöautojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistä koskevan Euroopan yhteisön strategian puitteissa tapahtuvaa hiilidioksidipäästöjen seurantaa varten on tarpeen sisällyttää direktiiviin 80/1268/ETY uusia teknisiä vaatimuksia, jotka koskevat kaasulla toimivien ajoneuvojen (nestekaasu tai maakaasu) EY-tyyppihyväksyntään liittyvää hiilidioksidipäästöjen mittaamista. Tästä syystä on asianmukaista noudattaa niitä teknisiä vaatimuksia, jotka Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomissio on hyväksynyt säännössään N:o 101(6).4) Tämän direktiivin säännökset ovat direktiivillä 70/156/ETY perustetun tekniikan kehitykseen mukauttamista käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivin 80/1268/ETY liitteet I ja II tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla1. Alkaen 1 päivästä tammikuuta 2000 jäsenvaltiot eivät saa:- evätä EY-tyyppihyväksyntää moottoriajoneuvotyypiltä direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti, tai- evätä kansallista tyyppihyväksyntää, taikka- kieltää ajoneuvojen rekisteröintiä, myyntiä tai käyttöönottoa direktiivin 70/156/ETY 7 artiklan mukaisesti,jos päästö- ja kulutusluvut on määritelty direktiivin 80/1268/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukaisesti.2. Alkaen 1 päivästä tammikuuta 2000 direktiivin 70/156/ETY liitteessä II olevassa A jaksossa tarkoitettujen M1-luokan ajoneuvojen osalta, lukuun ottamatta ajoneuvoja, joiden enimmäismassa on yli 2500 kg, ja alkaen 1 päivästä tammikuuta 2001 niiden M1-luokan ajoneuvojen osalta, joiden enimmäismassa on yli 2500 kg,- jäsenvaltiot eivät enää saa antaa EY-tyyppihyväksyntää direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja- jäsenvaltioiden on evättävä kansallinen tyyppihyväksyntä, paitsi jos perusteena käytetään direktiivin 70/156/ETY 8 artiklan 2 kohtaa,jos päästö- ja kulutuslukuja ei ole määritelty direktiivin 80/1268/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukaisesti.3. Alkaen 1 päivästä tammikuuta 2001 direktiivin 70/156/ETY liitteessä II olevassa A jaksossa tarkoitettujen M1-luokan ajoneuvojen osalta, lukuun ottamatta ajoneuvoja, joiden enimmäismassa on yli 2500 kg, ja alkaen 1 päivästä tammikuuta 2002 niiden M1-luokan ajoneuvojen osalta, joiden enimmäismassa on yli 2500 kg,- jäsenvaltiot eivät enää saa pitää direktiivin 70/156/ETY säännösten mukaisia uusien ajoneuvojen vaatimustenmukaisuustodistuksia pätevinä kyseisen direktiivin 7 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi, ja- jäsenvaltioiden on kiellettävä sellaisten uusien ajoneuvojen rekisteröinti, myynti ja käyttöönotto, joilla ei ole direktiivin 70/156/ETY mukaista vaatimustenmukaisuustodistusta, paitsi jos perusteena käytetään direktiivin 70/156/ETY 8 artiklan 2 kohtaa,jos päästö- ja kulutuslukuja ei ole määritelty direktiivin 80/1268/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukaisesti.3 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.4 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.5 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 1999.Komission puolestaErkki LIIKANENKomission jäsen(1) EYVL L 42, 23.2.1970, s. 1.(2) EYVL L 11, 16.1.1999, s. 25.(3) EYVL L 375, 31.12.1980, s. 36.(4) EYVL L 329, 30.12.1993, s. 39.(5) EYVL L 350, 28.12.1998, s. 1.(6) UN/ECE sääntö N:o 101 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2/Add. 100), sellaisena kuin se on muutettuna.LIITEMUUTOKSET DIREKTIIVIN 80/1268/ETY LIITTEISIIN I JA IIMuutetaan liite I seuraavasti:1. Korvataan 4.1 kohta seuraavasti: "4.1 Hiilidioksidipäästöt mitataan sellaisen testisyklin aikana, jossa simuloidaan kaupunki- ja taajama-ajoa, kuten kuvataan direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna, liitteen III lisäyksessä 1."2. Korvataan 4.4 kohta seuraavasti: "4.4 Testipolttoaine4.4.1 Bensiini- ja dieselkäyttöiset ajoneuvotTestauksessa on käytettävä direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna, liitteessä IX määriteltyjä asianmukaisia vertailupolttoaineita.4.4.2 Nestekaasu- ja maakaasukäyttöiset ajoneuvotNestekaasun ja maakaasun osalta on käytettävä sitä polttoainetta, jonka valmistaja on valinnut nettotehon mittaukseen direktiivin 80/1269/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna, liitteen I mukaisesti. Valittu polttoaine on ilmoitettava liitteessä II tarkoitetussa ilmoituslomakkeessa.4.4.3 Edellä 4.3 kohdassa tarkoitetussa laskelmassa käytetään seuraavia polttoaineen ominaisuuksia:a) tiheys: mitataan testipolttoaineesta ISO 3675:n tai vastaavan menetelmän mukaisesti; bensiini- ja dieselöljyn osalta käytetään 15 °C:n lämpötilassa mitattua tiheyttä; nestekaasun ja maakaasun osalta käytetään seuraavia vertailutiheyksiä:0,538 kg/litra nestekaasun osalta0,654 kg/m3 maakaasun osalta(1)b) vety-hiilisuhde: käytetään seuraavia vahvistettuja arvoja:1,85 bensiinin osalta1,86 dieselöljyn osalta2,525 nestekaasun osalta4,00 maakaasun osalta2,93 maakaasun osalta (muut hiilivedyt kuin metaani)"3. Korvataan 5.1.4 kohdan toinen kappale seuraavasti: "Valmistajan pyynnöstä ottomoottorilla varustetut ajoneuvot voidaan esikäsitellä direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna, liitteessä VI olevassa 5.2.1 kohdassa kuvatun menettelyn mukaisesti. Dieselmoottorilla varustetut ajoneuvot voidaan esikäsitellä mainitun direktiivin liitteessä III olevassa 5.3 kohdassa kuvatun menettelyn mukaisesti."4. Korvataan 6.1 kohta seuraavasti: "6.1 TestisykliTestisykli, mukaan luettuna sekä osa 1 (kaupunkiajo) että osa 2 (taajama-ajo), kuvataan direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna, liitteessä III olevassa lisäyksessä 1. Kaikkia tässä lisäyksessä mainittuja ajo-ohjeita sovelletaan mitattaessa hiilidioksidia."5. Korvataan 6.3.1 kohta seuraavasti: "6.3.1 Dynamometrin kuorma- ja inertiasopeutukset määritellään direktiivin 70/220/ETY liitteen III mukaisesti."6. Poistetaan 6.3.2 ja 6.3.3 kohta.7. Muutetaan 6.4.1.3 kohta seuraavasti: "...Laimennuskerroin lasketaan seuraavasti:Bensiinin ja dieselöljyn osalta>VIITTAUS KAAVIOON>Nestekaasun osalta:>VIITTAUS KAAVIOON>Maakaasun osalta:>VIITTAUS KAAVIOON>jossa: ..."8. Korvataan 7.2 kohta seuraavasti: "7.2 Polttoaineen kulutus, joka ilmaistaan litroina/100 km (bensiinin, nestekaasun tai dieselöljyn osalta) tai m3:inä/100 km (maakaasun osalta), lasketaan seuraavan kaavan avulla(2):a) ajoneuvot, joissa bensiinillä toimivat ottomoottorit:>VIITTAUS KAAVIOON>b) ajoneuvot, joissa nestekaasulla toimivat ottomoottorit:>VIITTAUS KAAVIOON>Jos testissä käytetyn polttoaineen koostumus poikkeaa normalisoidun kulutuksen laskemisessa tarkoitetuksi käytettävästä koostumuksesta, voidaan valmistajan pyynnöstä käyttää seuraavaa korjauskerrointa cf:>VIITTAUS KAAVIOON>Korjauskerroin cf, jota voidaan käyttää, määritellään seuraavasti:>VIITTAUS KAAVIOON>jossa:ntodellinen= käytetyn polttoaineen todellinen vety-hiilisuhdec) ajoneuvot, joissa maakaasulla toimiva ottomoottori:>VIITTAUS KAAVIOON>d) ajoneuvot, joissa dieselmoottori:>VIITTAUS KAAVIOON>Näissä kaavoissa:FC= polttoaineen kulutus litroina/100 km (bensiinin, nestekaasun tai dieselöljyn osalta) tai m3:inä/100 km (maakaasun osalta)THC= mitatut hiilivetypäästöt yhteensä, g/kmCO= mitatut hiilimonoksidipäästöt, g/kmCO2= mitatut hiilidioksidipäästöt, g/kmD= testipolttoaineen tiheys. Kaasumaisten polttoaineiden osalta tämä tarkoittaa tiheyttä 15 °C:n lämpötilassa."9. Korvataan 9.1.1.2.4 kohta seuraavasti: "9.1.1.2.4 Testauksessa on käytettävä direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna, liitteissä IX ja IX a kuvailtuja vertailupolttoaineita."Muutetaan liite II seuraavasti:1. Korvataan lisäyksen 1.7 kohta seuraavasti: ">PIC FILE= "L_1999334FI.004001.EPS">"2. Lisätään lisäyksen loppuun alaviitteet (4) ja (5): "(4) Toistetaan bensiinin ja kaasumaisten polttoaineiden osalta, mikäli ajoneuvossa voidaan käyttää sekä bensiiniä että kaasumaista polttoainetta. Ajoneuvot, jotka voivat käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että kaasumaista polttoainetta, mutta joiden bensiinijärjestelmä on asennettu ainoastaan hätätapauksia tai käynnistystä varten ja joiden bensiinisäiliöön mahtuu enintään 15 litraa bensiiniä, katsotaan testin osalta ajoneuvoiksi, jotka voivat käyttää polttoaineena ainoastaan kaasumaista polttoainetta.(5) Maakaasulla toimivien ajoneuvojen osalta korvataan yksikkö "l/100 km" yksiköllä "m3/100" km."(1) Tämä on vertailupolttoaineiden G20 ja G23 keskiarvo 15 °C:n lämpötilassa.(2) Toistetaan bensiinin ja kaasumaisten polttoaineiden osalta, mikäli ajoneuvossa voidaan käyttää sekä bensiiniä että kaasumaista polttoainetta. Ajoneuvoa, jotka voivat käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että kaasumaista polttoainetta, mutta joiden bensiinijärjestelmä on asennettu ainoastaan hätätapauksia tai käynnistystä varten ja joiden bensiinisäiliöön mahtuu enintään 15 litraa bensiiniä, katsotaan testin osalta ajoneuvoiksi, jotka voivat käyttää polttoaineena ainoastaan kaasumaista polttoainetta.


Avis juridique important

|

31992L0112

Neuvoston direktiivi 92/112/ETY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1992, menettelytavoista titaanidioksiditeollisuuden jätteiden aiheuttaman pilaantumisen vähentämistä ja mahdollista poistamista koskevien ohjelmien yhdenmukaistamiseksi

Virallinen lehti nro L 409 , 31/12/1992 s. 0011 - 0016 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 12 s. 0032  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 12 s. 0032

NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/112/ETY,annettu 15 päivänä joulukuuta 1992,menettelytavoista titaanidioksiditeollisuuden jätteiden aiheuttaman pilaantumisen vähentämistä ja mahdollista poistamista koskevien ohjelmien yhdenmukaistamiseksi EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),toimii yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa (2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),sekä katsoo, ettämenettelytavoista titaanidioksiditeollisuuden jätteiden aiheuttaman pilaantumisen vähentämistä ja mahdollista kokonaan poistamista koskevien ohjelmien yhdenmukaistamiseksi (4) 21 päivänä kesäkuuta 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/428/ETY on yhteisön tuomioistuimen 11 päivänä kesäkuuta 1991 antamalla tuomiolla julistettu mitättömäksi (5), koska siltä puuttuu asianmukainen oikeudellinen perusta,jos jäsenvaltiot ovat toteuttaneet tarvittavat toimenpiteet noudattaakseen edellä mainittua direktiiviä, niiden ei ole välttämätöntä toteuttaa uusia toimenpiteitä tämän direktiivin osalta, edellyttäen että toteutetut toimenpiteet ovat tämän direktiivin mukaisia,edellä mainitun direktiivin mitättömäksi julistamisen aiheuttamalla oikeudellisella aukolla saattaa olla kielteisiä vaikutuksia ympäristöön ja titaanidioksidin tuotannonalan kilpailuolosuhteisiin; on suotavaa palauttaa mainitulla direktiivillä luotu aineellinen tilanne,tämän direktiivin tarkoituksena on lähentää titaanidioksidin tuotanto-olosuhteisiin liittyviä kansallisia sääntöjä, jotta voitaisiin poistaa alan eri tuottajien välillä vallitsevat kilpailun vääristymät sekä varmistaa ympäristönsuojelun korkea taso,titaanidioksiditeollisuuden jätteistä (6) 20 päivänä helmikuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/176/ETY ja erityisesti sen 9 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on laadittava ohjelmia 20 päivänä helmikuuta 1978 olemassa olevien teollisuuslaitosten tuottamien jätteiden aiheuttaman pilaantumisen asteittaiseksi vähentämiseksi ja mahdolliseksi poistamiseksi,näissä ohjelmissa asetetaan nestemäisten, kiinteiden ja kaasumaisten jätteiden aiheuttaman pilaantumisen vähentämiseksi yleiset tavoitteet, jotka tulisi saavuttaa 1 päivään heinäkuuta 1987 mennessä; nämä ohjelmat olisi toimitettava komissiolle, jotta tämä voisi antaa aiheelliset ehdotukset neuvostolle ohjelmien yhdenmukaistamiseksi ottaen huomioon pilaantumisen vähentämisen ja mahdollisen poistamisen sekä kilpailuolosuhteiden parantamisen titaanidioksiditeollisuudessa,vesistöjen suojelemiseksi olisi jätteen upottaminen ja tiettyjen jätteiden, erityisesti kiinteiden jätteiden ja vahvojen happojätteiden päästöt kiellettävä sekä muiden jätteiden, erityisesti heikkojen happojätteiden ja neutraloitujen jätteiden päästöjä olisi vähennettävä asteittain,olemassa olevien teollisuuslaitosten tulisi käyttää asianmukaisia järjestelmiä jätteiden käsittelemisessä saavuttaakseen vaaditut tavoitteet annettuihin päivämääriin mennessä,tiettyjen teollisuuslaitosten aiheuttamien heikkojen happojätteiden ja neutraloitujen jätteiden osalta voi näiden järjestelmien asentaminen aiheuttaa teknisiä ja taloudellisia vaikeuksia; jäsenvaltioille on tämän vuoksi sallittava mahdollisuus siirtää määräysten soveltamista edellyttäen, että on laadittu ohjelma pilaantumisen tehokkaaksi vähentämiseksi ja että se on toimitettu komissiolle; milloin jäsenvaltioilla on erityisiä vaikeuksia, komission on voitava pidentää määräaikoja,tiettyjen jätteiden päästöjen osalta jäsenvaltioiden olisi voitava soveltaa pitoisuustavoitteita siten, että ne antavat joka suhteessa vertailukelpoiset tulokset raja-arvojen perusteella saatujen tulosten kanssa; tämä vertailukelpoisuus on esitettävä komissiolle annettavassa ohjelmassa,mikäli raja- ja ohjearvoista rikkidioksidille ja leijumalle 15 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa neuvoston direktiivissä 80/779/ETY sekä teollisuuslaitosten aiheuttaman (7) ilman pilaantumisen estämisestä (8) 28 päivänä kesäkuuta 1984 annetussa neuvoston direktiivissä 84/360/ETY annetuissa velvotteissa ei muuta määrätä, on tarkoituksenmukaista suojella ilman laatua määrittelemällä asianmukaiset päästöstandardit titaanidioksiditeollisuuden kaasumaisille päästöille,toimenpiteiden tehokkaan soveltamisen todentamiseksi jäsenvaltioiden velvollisuutena on huolehtia kunkin laitoksen todellisen tuotannon huomioonottavasta valvonnasta,olisi vältettävä kaikkien jätteiden syntymistä titaanidioksiditeollisuudessa tai vaadittava, että se käytetään uudelleen, jos se on teknisesti ja taloudellisesti mahdollista; tällainen jäte tulisi käyttää uudelleen tai niistä tulisi huolehtia vaarantamatta ihmisen terveyttä tai ympäristöä, jatämän direktiivin säännöksillä ei vaikuteta jäsenvaltioiden mahdollisuuksiin ylläpitää ja säätää tiukempia säännöksiä ympäristön suojelemiseksi tässä direktiivissä säädetyllä alalla,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tässä direktiivissä säädetään direktiivin 78/176/ETY 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti menettelytavoista olemassa olevien teollisuuslaitosten aiheuttaman pilaantumisen vähentämistä ja mahdollista poistamista koskevien ohjelmien yhdenmukaistamiseksi ja sillä on tarkoitus parantaa kilpailuolosuhteita titaanidioksiditeollisuudessa.2 artikla 1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:a) sulfaattimenetelmää käytettäessä:- `kiinteällä jätteellä`:- liukenemattomia malmijätteitä, joita rikkihappo ei ole hajottanut tuotantoprosessin aikana,- vihtrilliä, toisin sanoen kiteistä ferrosulfaattia (FeSO47H20);-`vahvalla happojätteellä`:- titanyylisulfaattiliuoksen hydrolyysiä seuraavasta suodatusvaiheesta syntyviä emäliuoksia. Jos nämä emäliuokset liittyvät heikkoihin happojätteisiin, joiden vapaan rikkihapon kokonaispitoisuus on suurempi kuin 0,5 prosenttia sekä erilaisiin raskasmetalleihin (9), on nesteitä ja jätettä yhdessä pidettävä vahvana happojätteenä;- `käsittelyjätteellä`:- suodatussuoloja, lietteitä ja nestemäistä jätettä, jotka syntyvät vahvojen happojätteiden käsittelyssä (väkevöinnistä tai neutraloinnista) ja jotka sisältävät erilaisia raskasmetalleja, mutta ei neutraloituja, suodatettuja tai dekantoituja jätteitä, joissa on vain rippeitä raskasmetalleista ja joiden pH-arvo on, ennen laimennuksia on suurempi kuin 5,5;- `heikolla happojätteellä`:- pesuvesiä, jäähdytysvesiä ja lauhteita sekä muita lietteitä ja nestemäisiä jätteitä kuin edellä mainittuihin määritelmiin sisältyvät, joiden vapaan rikkihapon pitoisuus on 0,5 prosenttia tai vähemmän;- `neutraloidulla jätteellä`:- kaikkia nesteitä, joiden pH-arvo on korkeampi kuin 5,5, jotka sisältävät vain rippeitä raskasmetalleista ja jotka ovat syntyneet suoraan suodattamalla tai dekantoimalla vahvasta tai heikosta happojätteestä sen käsittelyn jälkeen, jossa on vähennetty sen happamuutta ja raskasmetallipitoisuutta;- `pölyllä`:- kaikenlaista tuotantolaitoksista syntyvää pölyä, erityisesti malmi- ja pigmenttipölyä;- `SOx:llä`:- kaasumaista rikkidioksidi-trioksidia, jota vapautuu tuotannon ja sisäisten jätteenkäsittelyprosessien eri vaiheissa, mukaan lukien happopisarat;b) kloorimenetelmää käytettäessä:- `kiinteällä jätteellä`:- liukenemattomia malmijätteitä, joita kloori ei ole hajottanut tuotantoprosessin aikana,- metalliklorideja ja metallihydroksideja (suodatusaineita), joita syntyy kiinteässä muodossa titaanitetrakloridin valmistuksessa,- koksijäännöksiä, joita syntyy titaanitetrakloridin valmistuksessa;- `vahvalla happojätteellä`:- jätettä, joka sisältää enemmän kuin 0,5 prosenttia vapaata suolahappoa ja erilaisia raskasmetalleja (10);- `käsittelyjätteellä`:- suodatussuoloja, lietteitä ja nestemäisiä jätteitä, jotka syntyvät vahvojen happojätteiden käsittelyssä (väkevöinnistä tai neutraloinnista) ja sisältävät erilaisia raskasmetalleja, mutta ei tarkoita neutraloituja, suodatettuja tai dekantoituja jätteitä, joissa on vain rippeitä raskasmetalleista ja joiden pH-arvo ennen laimennuksia on suurempi kuin 5,5;- `heikolla happojätteellä`:- pesuvesiä, jäähdytysvesiä ja lauhteita ja muita lietteitä ja nestemäisiä jätteitä kuin edellä mainittuihin määritelmiin sisältyvät, joiden vapaan suolahapon pitoisuus on 0,5 prosenttia tai vähemmän;- `neutraloidulla jätteellä`:- kaikkia nesteitä, joiden pH-arvo on suurempi kuin 5,5, jotka sisältävät vain rippeitä raskasmetalleista ja jotka ovat syntyneet suoraan suodattamalla tai dekantoimalla vahvasta tai heikosta happojätteestä sen käsittelyn jälkeen, jossa on vähennetty happamuutta ja raskasmetallipitoisuutta;- `pölyllä`:- kaikenlaista tuotantolaitoksista syntyvää pölyä, erityisesti malmi-, pigmentti- ja koksipölyä;- `kloorilla`:- kaasumaista klooria, jota vapautuu valmistusprosessin eri vaiheissa;c) sulfaatti- tai kloorimenetelmää käytettäessä:- `upottamisella vesistöön`:- kaikenlaisista laivoista tai ilma-aluksista (11) lähtöisin olevaa, mitä tahansa tarkoituksellista ainesten tai materiaalien sijoittamista sisäisiin pintavesiin, sisäisiin rannikkovesiin, aluevesiin tai avomerelle.2. Direktiivissä 78/176/ETY määritellyillä termeillä on sama merkitys tässä direktiivissä.3 artikla Minkä tahansa 2 artiklassa mainitun kiinteän jätteen, vahvan happojätteen, käsittelyjätteen, heikon happojätteen tai neutraloidun jätteen upottaminen vesistöön on oltava kiellettyä 15 päivästä kesäkuuta 1993 alkaen.4 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jätteiden päästäminen sisäisiin pintavesiin, sisäisiin rannikkovesiin, aluevesiin ja avomerelle on kiellettyä:a) olemassa olevien, sulfaattimenetelmää käyttävien laitosten tuottaman kiinteän jätteen, vahvan happojätteen ja käsittelyjätteen osalta:- 15 päivään kesäkuuta 1993 alkaen kaikkiin edellä mainittuihin vesistöihin;b) olemassa olevien, kloorimenetelmää käyttävien laitosten tuottaman kiinteän jätteen ja vahvan happojätteen osalta:- 15 päivään kesäkuuta 1993 alkaen kaikkiin edellä mainittuihin vesistöihin.5 artikla Siinä tapauksessa, että joillakin jäsenvaltioilla on huomattavia teknisiä ja taloudellisia vaikeuksia 4 artiklassa mainitun soveltamispäivän noudattamisessa, komissio voi myöntää lykkäyksen sillä edellytyksellä, että komissiolle on annettu 15 päivään kesäkuuta 1993 mennessä ohjelma kyseisten jätteiden päästöjen tehokkaasta vähentämisestä. Tämän ohjelman tulee johtaa näiden jätteiden päästöjen ehdottomaan kieltoon 30 päivään kesäkuuta 1993 mennessä.Viimeistään kolmen kuukauden kuluttua tämän direktiivin antamisesta komissiolle on ilmoitettava ja sitä on kuultava näistä tapauksista. Komissio ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille.6 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jätteiden päästöjä vähennetään seuraavien määräysten mukaisesti:a) olemassa olevista, sulfaattimenetelmää käyttävistä teollisuuslaitoksista:- heikko happojäte ja neutraloitu jäte on vähennettävä 31 päivään joulukuuta 1993 mennessä kaikissa vesistöissä alle 800 kilogramman kokonaissulfaattimäärään tuotettua titaanidioksiditonnia kohti (toisin sanoen vastaten SO4-ioneja vapaassa rikkihapossa ja metallisulfaateissa);b) olemassa olevista, kloorimenetelmää käyttävistä teollisuuslaitoksista:- heikko happojäte, käsittelyjäte ja neutraloitu jäte on vähennettävä 15 päivään kesäkuuta 1993 mennessä kaikissa vesistöissä seuraaviin kokonaiskloorimääriin tuotettua titaanidioksiditonnia kohti (toisin sanoen vastaten Cl-ioneja vapaassa suolahapossa ja metalliklorideissa)- käytettäessä luonnonrutiilia 130 kilogrammaan,- käytettäessä synteettistä rutiilia 228 kilogrammaan,- käytettäessä kuonaa 450 kilogrammaan.Jos laitos käyttää useampaa kuin yhtä malmityyppiä, on arvoja sovellettava samassa suhteessa kuin näitä malmeja on käytetty.7 artikla Muiden kuin sisäisten pintavesien osalta jäsenvaltiot voivat lykätä 6 artiklan a kohdassa mainittua käyttöönottopäivää enintään 31 päivään joulukuuta 1994 asti, mikäli vakavat tekniset ja taloudelliset vaikeudet niin vaativat ja sillä edellytyksellä, että komissiolle annetaan 15 päivään kesäkuuta 1993 mennessä ohjelma tällaisten jätteiden päästöjen tehokkaasta vähentämisestä. Tämän ohjelman mukaan on seuraavat päästörajat tuotettua titaanidioksiditonnia kohti saavutettava seuraaviin päivämääriin mennessä:- heikko happojäte ja neutraloitu jäte:1 200 kilogrammaa 15 päivään kesäkuuta 1993,- heikko happojäte ja neutraloitu jäte:800 kilogrammaa 31 päivään joulukuuta 1994.Viimeistään kolmen kuukauden kuluttua tämän direktiivin antamisesta komissiolle on ilmoitettava ja sitä on kuultava näistä tapauksista. Komissio ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille.8 artikla 1. Edellä 6 artiklassa säädettyjen velvoitteiden osalta jäsenvaltiot voivat valinnaisesti käyttää asianmukaisten raja-arvojen lisäksi pitoisuustavoitteita, jotka on asetettu niin, että niiden vaikutukset ympäristönsuojelun ja kilpailun vääristymisen välttämisen kannalta ovat vertailukelpoisia tässä direktiivissä säädettyjen päästörajojen vastaavien vaikutusten kanssa.2. Jos jäsenvaltio käyttää valinnaisesti pitoisuustavoitteita, sen on esitettävä komissiolle ohjelma (12), jossa osoitetaan, että kyseisten toimenpiteiden vaikutus ympäristönsuojeluun ja kilpailun vääristymiseen on vertailukelpoinen raja-arvojen vastaavien vaikutusten kanssa niihin päivämääriin mennessä, jolloin näitä päästörajoja on sovellettava 6 artiklan mukaisesti.Tämä ohjelma on toimitettava komissiolle vähintään kuusi kuukautta ennen kuin jäsenvaltio aloittaa suunnittelemiensa pitoisuustavoitteiden soveltamisen.Komissio vahvistaa tämän ohjelman direktiivin 78/176/ETY 10 artiklan menettelytapojen mukaisesti.Komissio tiedottaa asiasta muille jäsenvaltioille.9 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että päästöjä ilmakehään vähennetään seuraavien säännösten mukaisesti:a) olemassa olevat teollisuuslaitokset, jotka käyttävät sulfaattimenetelmää:i) pölypäästöt on rajoitettava 31 päivään joulukuuta 1993 mennessä määrään, joka on korkeintaan 50 mg/nm³ (13) niiden päälähteissä ja korkeintaan 150 mg/nm³ (14) mistä tahansa muusta lähteestä (15);ii) SOx-päästöt, jotka syntyvät titaanidioksidin valmistuksen uutto- ja kalsinointivaiheista, on rajoitettava 1 päivään tammikuuta 1995 mennessä määrään, joka on korkeintaan 10 kilogrammaa, SO2-ekvivalenttia tuotettua titaanidioksiditonnia kohti;iii) jäsenvaltioiden on asettava velvollisuus asentaa laitteet, joilla estetään happopisaroiden päästöt;iv) jätehappojen käsittelylaitokset eivät saa päästää enempää kuin 500 mg/nm³ SOx:ää laskettuna SO2-ekvivalenttina (16);v) laitokset, joilla pasutetaan jätteenkäsittelystä syntyviä suoloja, on SOx-päästöjen vähentämiseksi varustettava parhaalla saatavilla olevalla teknologialla, josta ei aiheudu liiallisia kustannuksia;b) olemassa olevat teollisuuslaitokset, jotka käyttävät kloorimenetelmää:i) pölypäästöt on rajoitettava 31 päivään kesäkuuta 1993 mennessä määrään, joka on korkeintaan 50 mg/nm³ (17) niiden päälähteistä ja korkeintaan 150 mg/nm³ (18) mistä tahansa muusta lähteestä (19);ii) klooripäästöt on vähennettävä 15 päivään kesäkuuta 1993 mennessä päivittäiseen keskimääräiseen pitoisuuteen, joka on korkeintaan 5 mg/nm³ (20) ja korkeintaan 40 mg/nm³ kullakin hetkellä.2. Tällä direktiivillä ei vaikuteta direktiivin 80/779/ETY säännöksiin.3. Ilmakehään tapahtuvien SOx-päästöjen viitemittausten menettelytapa on esitetty liitteessä.10 artikla Jäsenvaltioiden on tarkastettava 6, 8 ja 9 artiklassa mainittuja arvoja ja päästöjen vähenemistä kunkin laitoksen todellisessa tuotannossa.11 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kaikkien titaanidioksiditeollisuuden jätteiden ja erityisesti niiden jätteiden, joiden päästö taiupottaminen veteen tai päästö ilmakehään on estettävä:- syntyminen estetään tai ne käytetään uudelleen, milloin se teknisesti ja taloudellisesti on mahdollista,- ne käytetään uudelleen tai niistä huolehditaan vaarantamatta ihmisten terveyttä tai vahingoittamatta ympäristöä.Sama koskee myös jätteitä, jotka syntyvät edellä mainittujen jätteiden uudelleenkäytöstä tai käsittelystä.12 artikla 1. Niiden jäsenvaltioiden, jotka eivät ole vielä toteuttaneet tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä, on saatettava ne voimaan viimeistään 15 päivänä kesäkuuta 1993. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä tämän direktiivin noudattamiseksi annetuista kansallisista säännöksistä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.13 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 1992.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. HOWARD(1) EYVL N:o C 317, 7.12.1991, s. 5(2) EYVL N:o C 94, 13.4.1992, s. 158EYVL N:o C 305, 23.11.1992(3) EYVL N:o C 98, 21.4.1992, s. 9(4) EYVL N:o L 201, 14.7.1989, s. 56(5) 11 päivänä kesäkuuta 1991 annettu tuomio, asia C-300/89, komissio vastaan neuvosto(6) EYVL N:o L 54, 25.2.1978, s. 19. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 83/29/ETY (EYVL N:o L 32, 3.2.1983, s. 28)(7) EYVL N:o L 229, 30.8.1980, s. 30. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/427/ETY (EYVL N:o L 201, 14.7.1989, s. 53)(8) EYVL N:o L 188, 16.7.1989, s. 20(9) Vahva happojäte, joka on laimennettu niin, että se sisältää 0,5 prosenttia tai vähemmän vapaata rikkihappoa, sisältyy myös tähän määritelmään.(10) Vahva happojäte, joka on laimennettu niin, että se sisältää 0,5 prosenttia tai vähemmän vapaata rikkihappoa, sisältyy myös tähän määritelmään.(11) `Laivoilla ja ilma-aluksilla` tarkoitetaan kaikenlaisia vedessä kulkevia ja ilmassa liikkuvia aluksia. Tämä ilmaus käsittää ilmatyynyalukset, kelluvat alukset, joko omalla käyttövoimalla tai ilman, sekä kiinteät ja kelluvat lautat.(12) Nämä tiedot annetaan direktiivin 78/176/ETY 14 artiklan mukaisesti tai erillisinä, mikäli olosuhteet niin vaativat.(13) Kuutiometri 273 K:n lämpötilassa ja 101,3 kPa:n paineessa.(14) Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ne pienemmät lähteet, joita ei ole otettu huomioon niiden laskelmissa.(15) Uusille rikastusprosesseille komissio voi hyväksyä erilaiset arvot, jos jäsenvaltiot voivat osoittaa, että tämän standardin saavuttamiseksi ei ole käytettävissä sopivaa tekniikkaa.(16) Näiden määrien katsotaan vastaavan kuuden gramman maksimimäärää tuotettua titaanidioksiditonnia kohti.LIITE Kaasumaisten SOx-päästöjen viitemittausten tarkastusmenettely Kun lasketaan erillisten laitosten päästämiä SO2:n ja SO3:n määriä sekä SO2-ekvivalenttina ilmaistuja happopisaroita, on otettava huomioon kyseisten erillisten toimintojen kestäessä päästetyn kaasun tilavuus ja samaan aikaan mitattu keskimääräinen SO2/SO3-pitoisuus. SO2/SO3:n virtaama ja pitoisuus on määriteltävä samoissa lämpötila- ja kosteusolosuhteissa.


Avis juridique important

|

32002L0003

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/3/EY, annettu 12 päivänä helmikuuta 2002, ilman otsonista

Virallinen lehti nro L 067 , 09/03/2002 s. 0014 - 0030

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/3/EY,annettu 12 päivänä helmikuuta 2002,ilman otsonistaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon(3),noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(4), ja ottavat huomioon sovittelukomitean 10 päivänä joulukuuta 2001 hyväksymän yhteisen tekstin,sekä katsovat seuraavaa:(1) Viidennellä ympäristöalan toimintaohjelmalla, joka on hyväksytty Euroopan yhteisön ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevasta poliittisesta toimintaohjelmasta 1 päivänä helmikuuta 1993 annetussa neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöslauselmassa(5), ja jota on tarkistettu päätöksellä N:o 2179/98/EY(6), pyritään perustamissopimuksen 174 artiklassa esitettyjen periaatteiden pohjalta erityisesti muutoksiin ilman epäpuhtauksia koskevassa, olemassa olevassa lainsäädännössä. Ohjelmassa suositetaan pitkän aikavälin tavoitteiden asettamista ilmanlaadulle.(2) Ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta 27 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/62/EY(7) 4 artiklan 5 kohdan nojalla neuvosto antaa saman artiklan 1 kohdassa tarkoitetun lainsäädännön sekä sen 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut säännökset.(3) On tärkeää varmistaa, että ihmisten terveyttä suojellaan tehokkaasti otsonille altistumisen haitallisilta vaikutuksilta. Otsonin haitallisia vaikutuksia kasvillisuuteen, ekosysteemeihin ja koko ympäristöön olisi mahdollisuuksien mukaan vähennettävä. Koska otsonin aiheuttaman pilaantuminen siirtyy helposti maasta toiseen, on toteutettava toimenpiteitä yhteisön tasolla.(4) Direktiivissä 96/62/EY säädetään, että raja-arvoja koskevien lukuarvojen on perustuttava tämän alan kansainvälisten tieteellisten ryhmien töiden tuloksiin. Komission on otettava huomioon viimeisimmät tiedot alan epidemiologisista ja ympäristötutkimuksista sekä mittausmenetelmissä tapahtunut viimeisin kehitys raja-arvojen perustana olevien tekijöiden uudelleenarvioimiseksi.(5) Direktiivissä 96/62/EY edellytetään raja- ja/tai tavoitearvojen asettamista otsonille. Koska otsonin aiheuttama pilaantuminen siirtyy helposti maasta toiseen, olisi ihmisten terveyden ja kasvillisuuden suojelemiseksi asetettava tavoitearvot yhteisön tasolla. Näiden tavoitearvojen olisi perustuttava happamoitumisen ja alailmakehän otsonin torjuntaa koskevaan yhteisön yhtenäiseen strategiaan sisältyviin välitavoitteisiin, jotka ovat myös perusta tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista 23 päivänä lokakuuta 2001 annetulle Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiville 2001/81/EY(8).(6) Direktiivin 96/62/EY mukaisesti suunnitelmia ja ohjelmia olisi toteutettava niillä alueilla ja niissä taajamissa, joissa otsonipitoisuudet ylittävät tavoitearvot, jotta tavoitearvot voitaisiin mahdollisuuksien mukaan saavuttaa määräaikaan mennessä. Tällaisten suunnitelmien ja ohjelmien olisi perustuttava pitkälle valvontatoimenpiteisiin, joita toteutetaan yhteisön sovellettavan lainsäädännön mukaisesti.(7) Pitkän aikavälin tavoitteet olisi asetettava niin, että niillä pyritään ihmisten terveyden ja ympäristön tehokkaaseen suojeluun. Pitkän aikavälin tavoitteiden olisi perustuttava otsonin ja happamoitumisen torjuntastrategiaan ja siihen sisältyvään tavoitteeseen kuroa umpeen nykyisten otsonitasojen ja pitkän aikavälin tavoitteiden välinen kuilu.(8) Mittausten olisi oltava pakollisia alueilla, joilla pitkän aikavälin tavoitearvot ylittyvät. Täydentävillä arviointikeinoilla on mahdollista vähentää kiinteiden näytteenottopaikkojen vaadittavaa määrää.(9) Otsonille olisi asetettava varoituskynnys väestön suojelemiseksi. Olisi asetettava tiedotuskynnys herkkien väestönosien suojelemiseksi. Yleisön saatavilla olisi oltava säännöllisesti ajantasaista tietoa ilman otsonipitoisuuksista.(10) Silloin kun varoituskynnyksen ylittymisen riskiä voidaan merkittävästi vähentää, olisi laadittava lyhyen aikavälin toimintasuunnitelmia. Mahdollisuuksia vähentää ylittymisen riskiä, kestoa ja vakavuutta olisi selvitettävä ja arvioitava. Paikallistason toimenpiteitä ei olisi edellytettävä, jos niillä saavutettavien hyötyjen voidaan osoittaa olevan epäsuhteessa kustannuksiin nähden.(11) Otsonin aiheuttaman pilaantumisen helppo siirtyminen maasta toiseen voi edellyttää tiettyä naapurijäsenvaltioiden välistä yhteensovittamista suunnitelmien, ohjelmien ja lyhyen aikavälin toimintasuunnitelmien laatimisessa ja täytäntöönpanossa sekä yleisölle tiedottamisessa. Jäsenvaltioiden olisi tarvittaessa jatkettava yhteistyötä kolmansien maiden kanssa, korostaen erityisesti jäsenyyttä hakeneiden ehdokasmaiden varhaista mukanaoloa.(12) Komissiolle olisi toimitettava mitatuista pitoisuuksista kerätyt tiedot käytettäviksi määräaikaiskertomusten perustana.(13) Komission olisi tarkasteltava tämän direktiivin säännöksiä uudelleen viimeisimpien, erityisesti otsonin vaikutuksia ihmisten terveyteen ja ympäristöön koskevien tutkimustulosten valossa. Komission kertomuksen olisi oltava olennainen osa ilmanlaatua koskevaa strategiaa, jonka tarkoituksena on tarkastella ja ehdottaa yhteisön ilmanlaatutavoitteita ja kehittää käytäntöönpanostrategioita kyseisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Tässä yhteydessä olisi kertomuksessa otettava huomioon mahdollisuudet pitkän aikavälin tavoitteiden saavuttamiseksi tietyn ajanjakson kuluessa.(14) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(9) mukaisesti.(15) Suunnitellun toiminnan tavoitteita, jotka ovat varmistaa ihmisten terveyden tehokas suojelu otsonille altistumisen haitallisilta vaikutuksilta sekä vähentää otsonin haitallisia vaikutuksia kasvillisuuteen, ekosysteemeihin ja koko ympäristöön, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, koska otsonin aiheuttama pilaantuminen siirtyy helposti maasta toiseen, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.(16) Otsonin aiheuttamasta ilman pilaantumisesta 21 päivänä syyskuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/72/ETY(10) olisi kumottava,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTarkoitusTämän direktiivin tarkoituksena on:a) vahvistaa pitkän aikavälin tavoitteet, tavoitearvot, varoituskynnys ja tiedotuskynnys ilman otsonipitoisuuksille yhteisössä ihmisten terveydelle ja koko ympäristölle haitallisten vaikutusten välttämiseksi, ehkäisemiseksi tai vähentämiseksi;b) varmistaa yhteisten menetelmien ja perusteiden käyttö arvioitaessa ilman otsonin ja tarvittaessa otsonia muodostavien yhdisteiden (typen oksidit ja haihtuvat orgaaniset yhdisteet) pitoisuuksia jäsenvaltioissa;c) varmistaa, että ilman otsonitasoista saadaan riittävästi tietoja ja että tiedot ovat yleisön saatavilla;d) varmistaa, että ilmanlaatua ylläpidetään silloin, kun se on otsonin osalta hyvä, ja että sitä muussa tapauksessa parannetaan;e) edistää jäsenvaltioiden yhteistyötä otsonitasojen alentamiseksi sekä rajat ylittävien toimenpiteiden tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämistä ja tällaisista toimenpiteistä sopimista.2 artiklaMääritelmätTässä direktiivissä tarkoitetaan1) "ilmalla" ulkoilmaa alailmakehässä lukuun ottamatta työpaikkoja;2) "epäpuhtaudella" ihmisen suoraan tai välillisesti ilmaan päästämiä aineita, joilla todennäköisesti on haitallisia vaikutuksia ihmisten terveydelle ja/tai koko ympäristölle;3) "otsonia muodostavalla yhdisteellä" aineita, jotka lisäävät alailmakehän otsonin muodostumista; joitakin näistä aineista on lueteltu liitteessä VI;4) "tasolla" epäpuhtauden pitoisuutta ilmassa tai sen laskeumaa tiettynä aikana;5) "arvioinnilla" menetelmää, jolla mitataan, lasketaan, ennustetaan tai arvioidaan epäpuhtauden taso ilmassa;6) "jatkuvilla mittauksilla" direktiivin 96/62/EY 6 artiklan 5 kohdan mukaisia mittauksia;7) "alueella" jäsenvaltion alueestaan rajaamaa osaa;8) "taajamalla" aluetta, jolla on 250000 asukasta suurempi väestökeskittymä tai, jos väestökeskittymä on enintään 250000 asukasta, sellaista aluetta, jonka asukastiheys neliökilometriä kohden edellyttää kyseisen jäsenvaltion mielestä ilmanlaadun arviointia ja hallintaa;9) "tavoitearvolla" tasoa, joka on vahvistettu ihmisten terveyteen ja/tai koko ympäristöön kohdistuvien haitallisten vaikutusten välttämiseksi pitkällä aikavälillä ja joka on saavutettava mahdollisuuksien mukaan määrätyn ajan kuluessa;10) "pitkän aikavälin tavoitteella" ilmakehän otsonipitoisuutta, jota pienemmällä pitoisuudella ei nykyisen tieteellisen tietämyksen mukaan todennäköisesti ole välittömiä haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen ja/tai koko ympäristöön. Tämä tavoite on ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi tehokkaasti saavutettava pitkällä aikavälillä, paitsi jos sen saavuttaminen ei ole mahdollista oikeasuhteisilla toimenpiteillä;11) "varoituskynnyksellä" tasoa, jonka ylittyessä lyhytaikainen altistuminen vaarantaa väestön terveyden ja jonka ylittyessä jäsenvaltioiden on ryhdyttävä välittömästi tämän direktiivin 6 ja 7 artiklassa säädettyihin toimiin;12) "tiedotuskynnyksellä" tasoa, jonka ylittyessä lyhytaikainen altistuminen vaarantaa erityisen herkkien väestöryhmien terveyden ja jonka ylittyessä tarvitaan ajantasaista tiedottamista;13) "haihtuvilla orgaanisilla yhdisteillä" (VOC) metaania lukuun ottamatta kaikkia ihmisten toiminnasta tai luonnosta peräisin olevia orgaanisia yhdisteitä, jotka voivat tuottaa valokemiallisia hapettimia reagoidessaan auringonvalossa typen oksidien kanssa.3 artiklaTavoitearvot1. Ilman otsonipitoisuuksia koskevat tavoitearvot vuodeksi 2010 on vahvistettu liitteessä I olevassa II jaksossa.2. Jäsenvaltioiden on laadittava luettelo niistä alueista ja taajamista, joissa 9 artiklan mukaisesti arvioidut ilman otsonitasot ovat korkeammat kuin edellä kohdassa 1 tarkoitetut tavoitearvot.3. Jäsenvaltioiden on toteutettava direktiivin 2001/81/EY säännösten mukaisesti toimenpiteitä sellaisen suunnitelman tai ohjelman laatimisen ja täytäntöönpanon varmistamiseksi, jonka avulla tavoitearvo saavutetaan, paitsi jos sen saavuttaminen ei ole mahdollista oikeasuhteisilla toimenpiteillä, 2 kohdassa tarkoitetuilla alueilla ja taajamissa liitteessä I olevassa II jaksossa mainitusta päivästä alkaen.Jos direktiivin 96/62/EY 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti on laadittava tai pantava täytäntöön muita epäpuhtauksia kuin otsonia koskevia suunnitelmia tai ohjelmia, jäsenvaltioiden on tarvittaessa laadittava ja pantava täytäntöön kaikkia kyseessä olevia epäpuhtauksia koskevia yhtenäisiä suunnitelmia tai ohjelmia.4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettuihin suunnitelmiin ja ohjelmiin on sisällyttävä vähintään direktiivin 96/62/EY liitteessä IV luetellut tiedot, ja ne on toimitettava yleisön ja asiaan kuuluvien organisaatioiden, kuten ympäristö- ja kuluttajajärjestöjen, herkkiä väestöryhmiä edustavien järjestöjen ja muiden asiaan kuuluvien terveydenhuoltoalan elinten saataville.4 artiklaPitkän aikavälin tavoitteet1. Ilman otsonipitoisuuksia koskevat pitkän aikavälin tavoitteet on vahvistettu liitteessä I olevassa III jaksossa.2. Jäsenvaltioiden on laadittava luettelo niistä alueista ja taajamista, joissa 9 artiklan mukaisesti arvioidut ilman otsonitasot ovat korkeammat kuin edellä 1 kohdassa tarkoitetut pitkän aikavälin tavoitteet, mutta enintään yhtä korkeat kuin liitteessä I olevassa II jaksossa vahvistetut tavoitearvot. Jäsenvaltioiden on suunniteltava ja toteutettava kustannustehokkaita toimenpiteitä tällaisilla alueilla ja taajamissa pitkän aikavälin tavoitteiden saavuttamiseksi. Toteutettavien toimenpiteiden on oltava sopusoinnussa vähintään kaikkien edellä 3 artiklan 3 kohdassa mainittujen suunnitelmien tai ohjelmien kanssa. Niiden on lisäksi perustuttava direktiivin 2001/81/EY ja Euroopan yhteisön muun asiaankuuluvan nykyisen ja tulevan lainsäädännön mukaisesti toteutettuihin toimenpiteisiin.3. Yhteisön edistymistä pitkän aikavälin tavoitteiden saavuttamisessa tarkastellaan toistuvasti osana 11 artiklassa säädettyä prosessia ja direktiivin 2001/81/EY yhteydessä käyttäen vertailuvuotena vuotta 2020 ja ottaen huomioon, miten mainitussa direktiivissä asetettujen kansallisten päästörajojen saavuttamisessa edistytään.5 artiklaNiitä alueita ja taajamia koskevat vaatimukset, joissa otsonitasot vastaavat pitkän aikavälin tavoitteitaJäsenvaltioiden on laadittava luettelo niistä alueista ja taajamista, joissa otsonitasot vastaavat pitkän aikavälin tavoitteita. Jäsenvaltioiden on pidettävä näiden alueiden ja taajamien otsonitasot pitkän aikavälin tavoitteiden alapuolella ja oikeasuhteisin toimenpitein säilytettävä kestävän kehityksen kannalta paras mahdollinen ilmanlaadun taso sekä ympäristön ja ihmisten suojelun korkea taso, siinä määrin kuin se on mahdollista ottaen huomioon senkaltaiset tekijät kuin otsonin aiheuttaman ilman pilaantumisen rajat ylittävä luonne ja sääolosuhteet.6 artiklaYleisölle tiedottaminen1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteeta) varmistaakseen, että ilman otsonipitoisuuksia koskevat ajantasaiset tiedot toimitetaan säännöllisesti yleisön sekä asianmukaisten järjestöjen, kuten ympäristö- ja kuluttajajärjestöjen, herkkiä väestöryhmiä edustavien järjestöjen ja muiden asiaankuuluvien terveydenhuoltoalan elinten saataville.Tiedot on päivitettävä vähintään kerran päivässä sekä tarvittaessa ja mahdollisuuksien mukaan kerran tunnissa.Tiedot on annettava vähintään kaikista pitoisuuksista, jotka ylittävät terveyden suojelemiseksi määritellyn pitkän aikavälin tavoitteen, tiedotuskynnyksen ja varoituskynnyksen kyseisenä keskiarvon laskentajaksona. Lisäksi olisi annettava lyhyt arviointi terveysvaikutuksista.Liitteessä II olevassa I jaksossa esitetään tiedotuskynnys ja varoituskynnys ilman otsonipitoisuuksille;b) saattaakseen yleisön ja kyseeseen tulevien järjestöjen, kuten ympäristö- ja kuluttajajärjestöjen, herkkiä väestöryhmiä edustavien järjestöjen sekä muiden asiaankuuluvien terveydenhuoltoalan elinten saataville kattavia vuosittaisia kertomuksia, joissa on mainittava ainakin ihmisten terveyttä koskien kaikki tavoitearvon ja pitkän aikavälin tavoitteen pitoisuuksien ylitykset sekä tiedotus- ja varoituskynnys kyseiseltä keskiarvon laskentajaksolta, ja kasvillisuutta koskien tavoitearvon ja pitkän aikavälin tavoitteen ylitykset, sekä tarvittaessa lyhyt arviointi näiden ylitysten vaikutuksista. Kertomuksiin voidaan tarvittaessa sisällyttää lisätietoja ja arvioita metsien suojelusta liitteessä III olevan I jakson mukaisesti. Ne voivat myös sisältää tietoja merkityksellisistä otsonia muodostavista yhdisteistä siltä osin kuin niistä ei säädetä voimassa olevassa yhteisön lainsäädännössä;c) varmistaakseen, että terveydenhoitolaitokset ja väestö saavat ajantasaiset tiedot tosiasiallisista tai ennustetuista varoituskynnyksen ylityksistä.Edellä tarkoitetut tiedot ja kertomukset julkaistaan asianmukaisella tavalla käyttämällä tapauksen mukaan esimerkiksi radiota ja televisiota, lehdistöä tai julkaisuja, ilmoitustauluja tai verkkopalveluja kuten Internetiä.2. Kumman tahansa kynnysarvon ylittyessä on yleisölle direktiivin 96/62/EY 10 artiklan nojalla annettaviin tietoihin sisällyttävä liitteessä II olevassa II jaksossa luetellut seikat. Jäsenvaltioiden on mahdollisuuksien mukaan myös toteutettava toimenpiteitä näiden tietojen antamiseksi silloin, kun tiedotuskynnyksen tai varoituskynnyksen ennustetaan ylittyvän.3. Edellä 1 ja 2 kohdan mukaisesti annettavien tietojen on oltava selkeitä, ymmärrettäviä ja helposti saatavilla.7 artiklaLyhyen aikavälin toimintasuunnitelmat1. Jäsenvaltioiden on direktiivin 96/62/EY 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti laadittava asianmukaisilla hallinnon tasoilla toimintasuunnitelmat, joista käyvät ilmi erityistoimenpiteet, jotka on toteutettava lyhyellä aikavälillä paikalliset erityisolot huomioon ottaen niitä alueita silmälläpitäen, joilla varoituskynnys uhkaa ylittyä, jos kyseistä vaaraa tai varoituskynnyksen ylityksen kestoa tai vakavuutta voidaan vähentää merkittävästi. Jos todetaan, että yksittäisen ylityksen uhkaa, kestoa tai vakavuutta ei kyseisillä alueilla voida vähentää merkittävästi, jäsenvaltiot vapautetaan direktiivin 96/62/EY 7 artiklan 3 kohdan säännösten soveltamisesta. Jäsenvaltioiden tehtävänä on määritellä, voidaanko yksittäisen ylityksen uhkaa, kestoa tai vakavuutta vähentää merkittävästi, ottaen huomioon kansalliset, maantieteelliset, meteorologiset ja taloudelliset olosuhteet.2. Lyhyen aikavälin toimintasuunnitelmien laatiminen, mukaan lukien tasot, jotka käynnistävät erityistoimia, on jäsenvaltioiden vastuulla. Tapauksen mukaan suunnitelmissa voidaan määrätä asteittaisista, kustannustehokkaista valvontatoimenpiteistä ja tarvittaessa varoituskynnyksen ylittymiseen johtavia päästöjä aiheuttavien toimintojen kuten moottoriajoneuvoliikenteen vähentämisestä tai keskeyttämisestä. Tähän voi kuulua myös teollisuuslaitosten tai tuotteiden käyttöön liittyviä tehokkaita toimenpiteitä.3. Laatiessaan lyhyen aikavälin toimintasuunnitelmia ja pannessaan niitä täytäntöön jäsenvaltioiden on harkittava esimerkkejä toimenpiteistä (joiden tehokkuus on arvioitu), jotka olisi sisällytettävä 12 artiklassa tarkoitettuihin ohjeisiin.4. Jäsenvaltioiden on toimitettava tekemiensä tutkimusten tulokset sekä lyhyen aikavälin toimintasuunnitelmiensa sisältö ja tiedot suunnitelmien täytäntöönpanosta yleisön ja asiaan kuuluvien organisaatioiden, kuten ympäristö- ja kuluttajajärjestöjen ja herkkiä väestöryhmiä edustavien järjestöjen sekä muiden asiaan kuuluvien terveydenhuoltoalan elinten saataville.8 artiklaValtioiden rajat ylittävä pilaantuminen1. Jos tavoitearvot tai pitkän aikavälin tavoitteet ylittävät otsonipitoisuudet ovat seurausta pääasiassa muissa jäsenvaltioissa syntyvistä otsonia muodostavien yhdisteiden päästöistä, asianomaisten jäsenvaltioiden on tarvittaessa tehtävä yhteistyötä laatiakseen yhteisiä suunnitelmia ja ohjelmia tavoitearvojen tai pitkän aikavälin tavoitteiden saavuttamiseksi, paitsi jos niiden saavuttaminen ei ole mahdollista oikeasuhteisilla toimenpiteillä. Komissio osallistuu tähän työhön. Komissio harkitsee sille 11 artiklan nojalla kuuluvia velvollisuuksia hoitaessaan, ottaen huomioon direktiivi 2001/81/EY ja erityisesti sen 9 artikla, onko yhteisön tasolla toteutettava lisätoimia sellaisten otsonia muodostavien yhdisteiden päästöjen rajoittamiseksi, joiden seurauksena on tällainen valtioiden rajat ylittävä otsonin aiheuttama ilman pilaantuminen.2. Jäsenvaltioiden on, tarvittaessa 7 artiklan mukaisesti, laadittava ja pantava täytäntöön yhteisiä lyhyen aikavälin toimintasuunnitelmia, jotka kattavat eri jäsenvaltioissa sijaitsevia naapurialueita. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niille eri jäsenvaltioissa sijaitseville naapurialueille, joissa on laadittu lyhyen aikavälin toimintasuunnitelmia, toimitetaan kaikki niiden tarvitsemat tiedot.3. Jos tiedotuskynnys tai varoituskynnys ylittyy kansallisten rajojen läheisyydessä sijaitsevilla alueilla, asiasta olisi tiedotettava mahdollisimman pian kyseisten naapurijäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jotta helpotetaan yleisölle tiedottamista näissä valtioissa.4. Laatiessaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja suunnitelmia ja ohjelmia sekä tiedottaessaan yleisölle 3 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden on tarvittaessa jatkettava yhteistyötä kolmansien maiden, erityisesti jäsenyyttä hakeneiden ehdokasmaiden, kanssa.9 artiklaIlman otsonin ja otsonia muodostavien yhdisteiden pitoisuuksien arviointi1. Alueilla ja taajamissa, joissa otsonipitoisuus on jonkin viimeksi kuluneen viiden mittausvuoden aikana ylittänyt pitkän aikavälin tavoitteen, kiinteässä paikassa tapahtuvat ja jatkuvat mittaukset ovat pakollisia.Jos tietoja on saatavilla lyhyemmältä kuin viiden vuoden ajalta, jäsenvaltiot voivat ylitysten määrittämiseksi yhdistää lyhyistä mittausjaksoista, jotka koskevat sellaisia ajankohtia ja sellaisia paikkoja, joille korkeimmat epäpuhtaustasot ovat todennäköisesti tyypillisiä, sekä päästöjen kartoituksesta ja mallintamisesta saadut tiedot.Liitteessä IV vahvistetaan perusteet näytteenottopaikkojen sijainnin määrittelemiseksi otsonin mittaamista varten.Liitteessä V olevassa I jaksossa vahvistetaan kiinteiden näytteenottopaikkojen vähimmäismäärä otsonin jatkuvaa mittausta varten kullakin sellaisella alueella ja taajamassa, jossa mittaaminen on ainoa ilmanlaadun arvioimisessa käytettävä tiedonlähde.Myös typpidioksidia on mitattava vähintään puolessa liitteessä V olevassa I jaksossa edellytetyistä otsonin näytteenottopaikoista. Typpioksidimittausten on oltava jatkuvia lukuun ottamatta liitteessä IV olevassa I jaksossa määriteltyjä maaseututausta-asemia, joissa voidaan käyttää muita mittausmenetelmiä.Alueilla ja taajamissa, joissa kiinteässä paikassa tapahtuvassa mittauksessa käytettäviltä näytteenottopaikoilta peräisin olevia tietoja täydennetään mallintamisesta ja/tai suuntaa-antavista mittauksista saatavilla tiedoilla, liitteessä V olevassa I jaksossa määriteltyä näytteenottopaikkojen kokonaismäärää voidaan vähentää edellyttäen, ettäa) täydentävällä menetelmillä saadaan riittävästi tietoja ilmanlaadun arvioimiseksi tavoitearvojen sekä tiedotus- ja varoituskynnyksen osalta,b) asennettavien näytteenottopaikkojen lukumäärä ja muiden menetelmien alueellinen erotuskyky on riittävä, jotta otsonipitoisuudet voidaan määrittää liitteessä VII olevassa I jaksossa määriteltyjen laatutavoitteiden mukaisesti ja jotta voidaan saada liitteessä VII olevassa II jaksossa määritellyt arviointitulokset,c) näytteenottopaikkojen määrä kullakin alueella tai kussakin taajamassa on vähintään yksi näytteenottopaikka kahta miljoonaa asukasta kohden tai yksi näytteenottopaikka 50000 neliökilometriä kohden; näistä vaihtoehdoista valitaan se, jossa näytteenottopaikkojen määrä on suurempi,d) kullakin alueella tai kussakin taajamassa on vähintään yksi näytteenottopaikka, jae) typpidioksidia mitataan kaikilla jäljelle jäävillä näytteenottopaikoilla lukuun ottamatta maaseututausta-asemia.Tässä tapauksessa mallintamisen ja/tai suuntaa-antavien mittauksien tulokset on otettava huomioon arvioitaessa ilmanlaatua suhteessa tavoitearvoihin.2. Alueilla ja taajamissa, joissa pitoisuudet ovat kunkin viiden viimeksi kuluneen mittausvuoden aikana alittaneet pitkän aikavälin tavoitteet, jatkuvia mittauksia suorittavien asemien määrä määritellään liitteessä V olevan II jakson mukaisesti.3. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että niiden alueella toimii vähintään yksi asema, jossa mitataan liitteessä VI lueteltujen otsonia muodostavien yhdisteiden pitoisuuksia. Kunkin jäsenvaltion on määriteltävä niiden asemien määrä ja sijainti, joilla otsonia muodostavia yhdisteitä mitataan, ottaen huomioon mainitussa liitteessä vahvistetut tavoitteet, menetelmät ja suositukset.Osana 12 artiklan nojalla laadittavia ohjeita on vahvistettava suuntaviivat otsonia muodostavien yhdisteiden asianmukaista mittausstrategiaa varten siten, että otetaan huomioon voimassa olevan yhteisön lainsäädännön ja ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumisen tarkkailun ja arvioinnin Euroopan yhteistyöohjelman (EMEP) asettamat voimassa olevat vaatimukset.4. Otsonin analysoinnissa käytettävät vertailumenetelmät on vahvistettu liitteessä VIII olevassa I jaksossa. Vertailumenetelmistä ilmanlaadun mallintamiseksi on säädetty liitteessä VIII olevassa II jaksossa.5. Tarvittavat muutokset tämän artiklan ja liitteiden IV-VIII mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen tehdään 13 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.10 artiklaTietojen ja kertomusten toimittaminen1. Kun jäsenvaltiot toimittavat direktiivin 96/62/EY 11 artiklan nojalla tietoja komissiolle, niiden on lisäksi ja ensimmäisellä kerralla 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua päivää seuraavan kalenterivuoden osalta:a) lähetettävä komissiolle kunkin kalenterivuoden osalta viimeistään seuraavan vuoden syyskuun 30 päivänä luettelot 3 artiklan 2 kohdassa, 4 artiklan 2 kohdassa ja 5 artiklassa tarkoitetuista alueista ja taajamista;b) lähetettävä komissiolle kertomus, joka sisältää yleiskatsauksen liitteessä I olevassa II jaksossa määrättyjen tavoitearvojen ylityksistä. Kertomuksen on sisällettävä selostus ihmisten terveyden suojelua koskevan tavoitearvon vuosittaisista ylityksistä. Kertomuksen on myös sisällettävä 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut suunnitelmat ja ohjelmat. Kertomus on lähetettävä komissiolle viimeistään kahden vuoden kuluttua sen kauden päättymisestä, jonka kuluessa otsonin tavoitearvojen ylityksiä on todettu;c) tiedotettava komissiolle kolmen vuoden välein tällaisten suunnitelmien tai ohjelmien edistymisestä.2. Jäsenvaltioiden on lisäksi, ensimmäisellä kerralla 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua päivää seuraavan kalenterivuoden osalta:a) kultakin kuukaudelta kunkin vuoden huhti-syyskuun väliseltä ajalta lähetettävä komissiolle alustavastii) viimeistään seuraavan kuukauden loppuun mennessä kunkin sellaisen päivän osalta, jona tiedotus- ja /tai varoituskynnys on ylittynyt, seuraavat tiedot: päivämäärä, ylittymisen kokonaistuntimäärä, suurin yhden tunnin otsoniarvo tai -arvot;ii) kunkin vuoden lokakuun 31 päivään mennessä mahdolliset muut liitteessä III määritellyt tiedot;b) kultakin kalenterivuodelta viimeistään 30 päivänä syyskuuta seuraavana vuonna lähetettävä komissiolle liitteessä III määritellyt vahvistetut tiedot ja liitteessä VI määriteltyjen otsonia muodostavien yhdisteiden vuotuiset keskimääräiset pitoisuudet kyseiseltä vuodelta;c) toimitettava komissiolle joka kolmas vuosi viimeistään kunkin kolmivuotiskauden päättymistä seuraavana syyskuun 30 päivänä neuvoston direktiivin 91/692/ETY(11) 4 artiklassa tarkoitetun sektorikohtaisen kertomuksen yhteydessä:i) tiedot, jotka sisältävät yhteenvedon, tapauksesta riippuen, havaituista tai arvioiduista otsonitasoista 3 artiklan 2 kohdassa, 4 artiklan 2 kohdassa ja 5 artiklassa tarkoitetuilla alueilla ja taajamissa;ii) tiedot 4 artiklan 2 kohdan nojalla toteutetuista tai suunnitelluista toimenpiteistä;iii) tiedot 7 artiklan mukaisesti laadittuja lyhyen aikavälin toimintasuunnitelmia koskevista päätöksistä, jotka koskevat kyseisten suunnitelmien laatimista, sisältöä ja vaikutusten arviointia.3. Komissioa) varmistaa, että 2 kohdan a alakohdan nojalla toimitettavat tiedot saatetaan viipymättä käytettäviksi asianmukaisin keinoin ja toimitetaan Euroopan ympäristökeskukselle;b) julkaisee vuosittain luettelon 1 kohdan a alakohdan nojalla ilmoitetuista alueista ja taajamista, sekä kunkin vuoden marraskuun 30 päivään mennessä kyseisen vuoden kesän ja edellisen kalenterivuoden otsonitilannetta koskevan kertomuksen, jossa pyritään antamaan vertailukelpoisessa muodossa yleiskatsaukset kunkin jäsenvaltion tilanteesta ottaen huomioon erilaiset sääolosuhteet ja rajat ylittävä pilaantuminen sekä yleiskatsaus kaikista jäsenvaltioissa tapahtuneista pitkän aikavälin tavoitteiden ylityksistä;c) valvoo säännöllisesti 1 kohdan b alakohdan nojalla toimitettujen suunnitelmien tai ohjelmien täytäntöönpanoa seuraamalla niiden etenemistä ja ilmanlaadun kehittymistä, ottaen huomioon meteorologiset olosuhteet ja otsonia muodostavien yhdisteiden alkuperän (luonnosta tai ihmisen toiminnasta johtuva);d) ottaa huomioon 1 ja 2 kohdan nojalla toimitetut tiedot laatiessaan ilmanlaatua koskevia kolmivuotiskertomuksia direktiivin 96/62/EY 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti;e) huolehtii lyhyen aikavälin toimintasuunnitelmien laatimiseen ja täytäntöönpanoon liittyvien, 2 kohdan c alakohdan iii alakohdan mukaisesti toimitettujen tietojen ja kokemusten asianmukaisesta vaihdosta.4. Suorittaessaan 3 kohdassa tarkoitettuja tehtäviä komissio käyttää tarvittaessa hyväkseen Euroopan ympäristökeskuksen (EEA) asiantuntemusta.5. Määräpäivä, johon mennessä jäsenvaltioiden on direktiivin 96/62/EY 11 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla ilmoitettava komissiolle ilmanlaadun alustavassa arvioinnissa käytetyt menetelmät, on 9 päivä syyskuuta 2003.11 artiklaTarkistusmenettely ja kertomukset1. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle 31 päivään joulukuuta 2004 mennessä kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta saaduista kokemuksista. Siinä selvitetään erityisestia) Maailman terveysjärjestön suositusten pohjalta viimeisimpiä tutkimustuloksia, jotka koskevat otsonille altistumisen vaikutuksia ympäristöön ja ihmisten terveyteen, ottaen erityisesti huomioon herkät väestöryhmät; tällöin otetaan huomioon entistä tarkempien mallien kehittäminen;b) tekniikan kehitystä, mukaan luettuna Euroopan otsonipitoisuuksien ja niiden kehityksen mittaamiseen tai muuhun arviointiin käytettävien menetelmien kehitystä;c) malleilla laskettujen ennusteiden vertailua todellisiin mittauksiin;d) pitkän aikavälin tavoitteiden, tavoitearvojen sekä tiedotus- ja varoituskynnysten asettamista ja tasoja;e) valtiosta toiseen tapahtuvasta ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumisesta tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimuksen mukaisesta kansainvälisestä yhteistyöohjelmasta (ICP) saatuja tuloksia otsonin vaikutuksista viljelykasveihin ja luonnonvaraiseen kasvillisuuteen.2. Kertomus on olennainen osa ilmanlaatua koskevaa strategiaa, jonka tarkoituksena on tarkastella ja ehdottaa ilmanlaatua koskevia yhteisön tavoitteita sekä kehittää täytäntöönpanostrategioita näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Kertomuksessa otetaan huomioon:a) laajat mahdollisuudet vähentää kaikista kyseeseen tulevista lähteistä peräisin olevia epäpuhtauspäästöjä ottaen huomioon niiden tekninen toteutettavuus ja kustannustehokkuus;b) epäpuhtauksien väliset vaikutussuhteet ja yhdistettyjen strategioiden tarjoamat mahdollisuudet ilmanlaatua koskevien ja siihen liittyvien yhteisön tavoitteiden saavuttamiseksi;c) mahdollisuudet toteuttaa yhteisön tasolla lisätoimia otsonia muodostavien yhdisteiden päästöjen vähentämiseksi;d) edistyminen liitteessä I olevien tavoitearvojen täytäntöönpanossa, mukaan lukien 3 ja 4 artiklan mukaisesti laaditut ja täytäntöönpannut suunnitelmat ja ohjelmat, 7 artiklan nojalla laadittujen lyhyen aikavälin toimintasuunnitelmien täytäntöönpanosta saatu kokemus sekä liitteessä IV vahvistetut olosuhteet, joissa ilmanlaadun mittaukset on tehty;e) mahdollisuudet saavuttaa liitteessä I olevassa III jaksossa esitetyt pitkän aikavälin tavoitteet tiettynä ajanjaksona;f) yleisölle tiedottamista sekä jäsenvaltioiden ja komission välistä tietojenvaihtoa koskevat nykyiset ja tulevat vaatimukset;g) tämän direktiivin ja niiden odotettujen muutosten suhde, jotka johtuvat yhteisön ja jäsenvaltioiden toimenpiteistä ilmastonmuutokseen liittyvien velvoitteiden täyttämiseksi;h) epäpuhtauksien kulkeutuminen kansallisten rajojen yli ottaen huomioon jäsenyyttä hakeneissa ehdokasmaissa toteutetut toimenpiteet.3. Kertomuksessa tarkastellaan siinä todetut tulokset huomioon ottaen myös tämän direktiivin säännöksiä, ja siihen liitetään tarvittaessa ehdotuksia tämän direktiivin muuttamiseksi, ottaen huomioon erityisesti otsonin vaikutukset ympäristöön ja ihmisten terveyteen etenkin herkkien väestöryhmien osalta.12 artiklaOhjeet1. Komissio laatii 9 päivään syyskuuta 2002 mennessä ohjeet tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi. Tässä työssä se käyttää asianmukaisesti hyväkseen jäsenvaltioiden, Euroopan ympäristökeskuksen ja muiden asiantuntijatahojen asiantuntemusta sekä ottaa huomioon yhteisön lainsäädäntöön ja EMEP:een sisältyvät voimassa olevat vaatimukset.2. Ohjeet annetaan 13 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Ohjeilla ei saa suoraan tai välillisesti muuttaa tavoitearvoja, pitkän aikavälin tavoitteita, varoituskynnystä eikä tiedotuskynnystä.13 artiklaKomiteamenettely1. Komissiota avustaa direktiivin 96/62/EY 12 artiklan 2 kohdassa perustettu komitea.2. Jos tähän kohtaan viitataan, noudatetaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon päätöksen 8 artiklan säännökset.Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.14 artiklaSeuraamuksetJäsenvaltioiden on vahvistettava tämän direktiivin nojalla annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen sovellettavat seuraamukset. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.15 artiklaSaattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 9 päivään syyskuuta 2003 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden toteuttamissa toimenpiteissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säädökset kirjallisina komissiolle.16 artiklaKumoaminenKumotaan direktiivi 92/72/ETY 9 päivästä syyskuuta 2003 lukien.17 artiklaVoimaantuloTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.18 artiklaOsoitusTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 12 päivänä helmikuuta 2002.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesP. CoxNeuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. Piqué i Camps(1) EYVL C 56 E, 29.2.2000, s. 40 jaEYVL C 29 E, 30.1.2001, s. 291.(2) EYVL C 51, 23.2.2000, s. 11.(3) EYVL C 317, 6.11.2000, s. 35.(4) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 15. maaliskuuta 2000 (EYVL C 377, 29.12.2000, s. 154), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 8. maaliskuuta 2001 (EYVL C 126, 26.4.2001, s. 1) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 13. kesäkuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Euroopan parlamentin päätös, tehty 17. tammikuuta 2002, ja neuvoston päätös, tehty 19. joulukuuta 2001.(5) EYVL C 138, 17.5.1993, s. 1.(6) EYVL L 275, 10.10.1998, s. 1.(7) EYVL L 296, 21.11.1996, s. 55.(8) EYVL L 309, 27.11.2001, s. 22.(9) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.(10) EYVL L 297, 13.10.1992, s. 1.(11) EYVL L 377, 31.12.1991, s. 48.LIITE IOTSONIA KOSKEVAT MÄÄRITELMÄT, TAVOITEARVOT JA PITKÄN AIKAVÄLIN TAVOITTEETI MääritelmätKaikki arvot ilmoitetaan mikrogrammoina kuutiometrissä (µg/m³). Tilavuus on standardoitava seuraaviin olosuhteisiin: lämpötila 293 K ja paine 101,3 kPa. Aika on ilmoitettava Keski-Euroopan aikana (CET).AOT40 (ilmaistuna yksikössä µg/m³.h) tarkoittaa 80 µg/m³ (= 40 ppb) ylittävien tuntipitoisuuksien ja 80 µg/m³ erotuksen kumulatiivista summaa määrättynä ajanjaksona käyttäen ainoastaan päivittäin klo 8.00 ja 20.00 CET(1) välillä mitattuja tuntiarvoja.Jotta ylittymisiä koskevat vuosittaiset tiedot, joiden avulla tarkistetaan oheisten tavoitearvojen ja pitkän aikavälin tavoitteiden toteutuminen, olisivat hyväksyttäviä, niiden on täytettävä liitteen III osassa II annetut vaatimukset.II Otsonin tavoitearvot>TAULUKON PAIKKA>III Otsonia koskevat pitkän aikavälin tavoitteet>TAULUKON PAIKKA>(1) Tai syrjäisimpien alueiden osalta asianmukaisena aikana.LIITE IITIEDOTUSKYNNYS JA VAROITUSKYNNYSI Otsonia koskeva tiedotus- ja varoituskynnys>TAULUKON PAIKKA>II Yleisölle annettavat vähimmäistiedot tiedotus- tai varoituskynnyksen ylittyessä tai silloin, kun ylitys on ennustettavissaRiittävän laajalle yleisölle mahdollisimman pian annettavien tietojen olisi käsitettävä:1) Tiedot havaitusta yhdestä tai useammasta ylityksestä:- sijainti tai alue, jossa ylittyminen on tapahtunut;- onko kysymyksessä tiedotus- vai varoituskynnyksen ylittyminen;- ylittymisen alkamisaika ja kesto;- suurin yhden ja kahdeksan tunnin keskipitoisuus.2) Ennuste seuraavaksi iltapäiväksi ja/tai yhdeksi tai useammaksi vuorokaudeksi:- tiedotus- ja/tai varoituskynnyksen odotettavissa olevien ylittymisten maantieteellinen alue;- pitoisuudessa odotettavissa olevat muutokset (tilanteen paraneminen, vakiintuminen tai huononeminen).3) Tiedot asianomaisista väestöryhmistä ja mahdollisista terveysvaikutuksista sekä suositeltavasta toimintatavasta:- tiedot väestön riskiryhmistä;- todennäköisten oireiden kuvaus;- suositukset kyseisiä väestöryhmiä koskeviksi varotoimenpiteiksi;- mistä saa lisätietoja.4) Tiedot ennalta ehkäisevistä toimista pitoisuuden ja/tai sille altistumisen vähentämiseksi:alat, joilla otsonin muodostumiseen vaikuttavia päästöjä syntyy eniten; toimintasuositukset päästöjen vähentämiseksi.LIITE IIIJÄSENVALTIOIDEN KOMISSIOLLE TOIMITTAMAT TIEDOT SEKÄ PERUSTEET MITTAUSTULOSTEN YHDISTÄMISEKSI JA TILASTOLLISTEN TUNNUSLUKUJEN LASKEMISEKSII Komissiolle toimitettavat tiedotSeuraavasta taulukosta käy ilmi, mitä tietoja jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle:>TAULUKON PAIKKA>Vuosittaisiin kertomuksiin on sisällyttävä myös seuraavat tiedot, jollei kaikkia otsonia, typpidioksidia ja typen oksideja koskevia käytettävissä olevia tuntikohtaisia tietoja kyseiseltä vuodelta ole jo toimitettu neuvoston päätöksen 97/101/EY(1) mukaisesti:- otsonin, typpidioksidin, typen oksidien sekä otsonin ja typpioksidin summan (laskettu yhteen ppb:nä ja ilmoitettu otsonina yksikössä µg/m³) osalta enimmäisarvo, 99,9., 98. ja 50. prosenttipiste, vuosikeskiarvo sekä hyväksyttyjen tuntiarvojen lukumäärä,- otsonin osalta enimmäisarvo, 98. ja 50. prosenttipiste sekä vuosikeskiarvo, jotka on laskettu vuorokauden suurimmista kahdeksan tunnin keskiarvoista.Kuukausittaisissa kertomuksissa annettuja tietoja pidetään alustavina, ja niitä on tarvittaessa päivitettävä myöhemmin toimitettavissa kertomuksissa.II Perusteet mittaustulosten yhdistämiseksi ja tilastollisten tunnuslukujen laskemiseksiProsenttipisteet lasketaan käyttämällä neuvoston päätöksessä 97/101/EY määriteltyä menetelmää.Mittaustuloksia yhdistettäessä ja tilastollisia tunnuslukuja laskettaessa on käytettävä seuraavia hyväksymisperusteita:>TAULUKON PAIKKA>(1) EYVL L 35, 5.2.1997, s. 14.LIITE IVPERUSTEET OTSONIPITOISUUKSIEN ARVIOINTIA KOSKEVIEN NÄYTTEENOTTOPAIKKOJEN LUOKITTELEMISEKSI JA SIJOITTAMISEKSISeuraavia perusteita sovelletaan kiinteisiin mittauksiin:I Yleiset sijoitussuositukset>TAULUKON PAIKKA>Tarvittaessa on harkittava maaseutu- ja maaseututausta-asemia koskevien vaatimusten yhteensovittamista yhteisön metsien suojelua ilmansaasteilta koskevaan komission asetukseen (EY) N:o 1091/94(1) sisältyvien seurantavaatimusten kanssa.II Yksityiskohtaiset sijoitusohjeetSeuraavia ohjeita olisi noudatettava niin hyvin kuin se on mahdollista:1) Näytteenottopään lähellä ei saisi olla ilmavirtaa rajoittavia esteitä, jotka vaikuttavat ilmavirran kulkuun näytteenottolaitteen läheisyydessä (vapaa kulma vähintään 270 astetta); näytteenottolaitteen on siten sijaittava rakennuksiin, parvekkeisiin, puihin ja muihin esteisiin nähden etäisyydellä, joka on vähintään kaksi kertaa se mitta, jonka este kohoaa näytteenottolaitteen yläpuolelle.2) Näytteenottokohdan olisi yleensä oltava vähintään 1,5 metrin (hengitystaso) ja enintään 4 metrin korkeudella maanpinnasta. Sijainti voi olla korkeampi kaupunkialueilla tietyissä olosuhteissa ja puustoisilla alueilla.3) Näytteenottopää olisi sijoitettava riittävän etäälle uunien ja savuhormien tyyppisistä lähteistä ja vähintään 10 metrin päähän lähimmältä tieltä; välimatkaa on pidennettävä suhteessa liikenteen määrän kasvuun.4) Näytteenottolaitteen poistoaukko olisi sijoitettava siten, että poistoilma ei kierrä näytteenottopäähän.Myös seuraavat tekijät voidaan ottaa huomioon:1) häiriöitä aiheuttavat lähteet,2) toimintavarmuus,3) kulkuyhteydet,4) sähkön ja puhelinyhteyksien saatavuus,5) paikan näkyvyys suhteessa ympäristöönsä,6) väestön ja mittaajien turvallisuus,7) eri epäpuhtauksien mittauksissa käytettävien näytteenottopaikkojen sijoittaminen yhteen,8) suunnittelun vaatimukset.III Dokumentointi ja valitun näytteenottopaikan tarkastaminenNäytteenottopaikan valintamenettely olisi dokumentoitava asianmukaisesti luokitteluvaiheessa esimerkiksi ympäristöstä eri ilmansuunnista otettujen valokuvien ja yksityiskohtaisen kartan avulla. Näytteenottopaikat olisi tarkastettava ja dokumentoitava säännöllisin väliajoin, jotta voidaan varmistaa, että ne täyttävät edelleen valintaperusteet.Tämä edellyttää seuranta-aineiston perusteellista seulontaa ja tulkintaa siten, että otetaan huomioon ne meteorologiset ja valokemialliset prosessit, jotka vaikuttavat kulloisellakin paikalla mitattuihin otsonipitoisuuksiin.(1) EYVL L 125, 18.5.1994, s. 1.LIITE VOTSONIN PITOISUUKSIEN JATKUVASSA MITTAUKSESSA KÄYTETTÄVIEN NÄYTTEENOTTOPAIKKOJEN VÄHIMMÄISLUKUMÄÄRÄN MÄÄRITTÄMISPERUSTEETI Jatkuvissa mittauksissa käytettävien kiinteiden näytteenottopaikkojen vähimmäislukumäärä ilman laadun tavoitearvojen, pitkän aikavälin tavoitteiden, tiedotuskynnyksen ja varoituskynnyksen noudattamisen arvioimiseksi siellä, missä jatkuvat mittaukset ovat ainoa tiedonlähde>TAULUKON PAIKKA>II Jatkuvissa mittauksissa käytettävien näytteenottopaikkojen vähimmäislukumäärä alueilla ja taajamissa, joissa pitkän aikavälin tavoitteet saavutetaanOtsonin näytteenottopaikkoja on oltava riittävästi, kun otetaan huomioon muut täydentävät arviointikeinot, kuten ilmanlaadun mallintaminen ja typpidioksidin yhdistetyt mittaukset, jotta otsonin aiheuttaman pilaantumisen kehittymistä voidaan tutkia ja varmistaa pitkän aikavälin tavoitteiden toteutuminen. Taajamissa ja muilla alueilla sijaitsevien asemien määrää voidaan vähentää kolmannekseen I jaksossa vahvistetusta määrästä. Jos kiinteiden mittausasemien tiedot ovat ainoa tiedonlähde, olisi säilytettävä vähintään yksi mittausasema. Jos tämän seurauksena jollekin niistä alueista, joilla täydentävää arviointia tehdään, ei jää yhtään asemaa, naapurialueiden eri asemien välisellä koordinoinnilla on varmistettava, että otsonipitoisuuksia arvioidaan riittävästi pitkän aikavälin tavoitteisiin nähden. Maaseututausta-alueilla olisi oltava yksi asema 100000 neliökilometriä kohden.LIITE VIOTSONIA MUODOSTAVIEN YHDISTEIDEN MITTAUKSETTavoitteetMittausten tärkeimmät tavoitteet ovat otsonia muodostavien yhdisteiden kehityssuunnan analysointi, päästöjen vähentämisstrategioiden tehokkuuden tarkistaminen, päästökartoitusten yhtenäisyyden tarkistaminen ja epäpuhtauspäästöjen paikantaminen niiden lähteisiin.Lisätavoitteena on tukea otsonin muodostumisen ja otsonia muodostavien yhdisteiden leviämisprosessien ymmärtämistä sekä valokemiallisten mallien soveltamista.AineetOtsonia muodostavien yhdisteiden mittauksiin on sisällytettävä ainakin typen oksidit ja kyseeseen tulevat haihtuvat orgaaniset yhdisteet (VOC). Ohessa luettelo haihtuvista orgaanisista yhdisteistä, joiden mittaamista suositellaan:EtaaniEtyleeniAsetyleeniPropaaniPropeenin-butaanii-butaani1-buteenitrans-2-buteenicis-2-buteeni1,3-butadieenin-pentaanii-pentaani1-penteeni2-penteeniIsopreenin-heksaanii-heksaanin-heptaanin-oktaanii-oktaaniBentseeniTolueeniEtyylibentseenim+p-ksyleenio-ksyleeni1,2,4-trimetyylibentseeni1,2,3-trimetyylibentseeni1,3,5-trimetyylibentseeniFormaldehydiMuiden hiilivetyjen kuin metaanin kokonaismääräVertailumenetelmätTypen oksideihin sovelletaan direktiivissä 1999/30/EY(1) tai sen jälkeen annetussa yhteisön lainsäädännössä määriteltyä vertailumenetelmää.Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle menetelmät, joita ne käyttävät näytteiden ottamiseksi haihtuvista orgaanisista yhdisteistä ja niiden mittaamiseksi. Komission on suoritettava niiden keskinäisen vertailun mahdollisimman pian ja selvittää mahdollisuuden määritellä otsonia muodostavien yhdisteiden näytteenotto- ja mittaamismenetelmät, jotta mittausten vertailukelpoisuutta ja tarkkuutta voidaan parantaa 11 artiklan mukaista tämän direktiivin tarkistusmenettelyä varten.SijaintiMittauksia olisi tehtävä erityisesti kaupunki- ja esikaupunkialueilla sellaisilla seurantapaikoilla, jotka on perustettu direktiivin 96/62/EY vaatimusten mukaisesti ja joiden katsotaan olevan edellä mainittujen seurantatavoitteiden kannalta tarkoituksenmukaisia.(1) EYVL L 163, 29.6.1999, s. 41.LIITE VIIAINEISTON LAATUTAVOITTEET JA ILMANLAADUN ARVIOINTITULOSTEN YHDISTÄMINENI Aineiston laatutavoitteetSeuraavassa taulukossa on laadunvarmistusohjelmien valmistelemiseksi esitetty aineistoa koskevat laatutavoitteet, joihin kuuluvat arviointimenetelmien sallittu epävarmuus, ajallinen vähimmäiskattavuus ja mittaustulosten määrä.>TAULUKON PAIKKA>Mittausmenetelmien epävarmuus (95 prosentin luottamusvälillä) arvioidaan ISO:n julkaisun Guide to the Expression of Uncertainty in Measurement (1993) tai julkaisun ISO 5725-1 Accuracy (trueness and precision) of measurement methods and results (1994) tai vastaavan julkaisun menettelytapojen mukaisesti. Epävarmuutta koskevat taulukon prosenttiarvot on annettu yksittäisille mittauksille laskettuna keskiarvona tavoitearvojen ja pitkän aikavälin tavoitteiden laskenta-ajanjaksolle 95 prosentin luottamusvälille. Jatkuvien kiinteiden mittausten epävarmuutta olisi sovellettava kyseisen kynnysarvon pitoisuusalueella.Mallintamisen ja objektiivisen arvioinnin epävarmuus määritellään enimmäispoikkeamana mitatuista ja lasketuista pitoisuustasoista asianomaisen kynnysarvon laskentajaksolla ottamatta huomioon tapahtumien ajoitusta."Ajallinen kattavuus" tarkoittaa epäpuhtauden mittaamiseen käytetyn ajan suhdetta kynnysarvon määrittelyaikaan."Mittaustulosten määrä" tarkoittaa laitteen tuottamien hyväksyttyjen tulosten kattaman ajan suhdetta tilastollisen tunnusluvun tai aikakeskiarvon laskenta-aikaan.Mittaustulosten vähimmäismäärää ja ajallista kattavuutta koskevissa vaatimuksissa ei oteta huomioon tietohukkaa, joka aiheutuu laitteiden vaatimasta säännöllisestä kalibroinnista tai normaalista kunnossapidosta.II Ilmanlaadun arvioinnin tuloksetNiiltä alueilta ja taajamista, joissa mittaustietoja täydennetään muista lähteistä saaduilla tiedoilla, olisi kerättävä seuraavat tiedot:- kuvaus toteutetuista arviointitoimista,- käytetyt erityismenetelmät ja viittaukset niiden kuvauksiin,- tiedonlähteet,- kuvaus tuloksista, mukaan luettuina epävarmuudet ja erityisesti kyseisillä alueilla tai taajamissa sijaitsevien sellaisten osa-alueiden koko laajuus, joissa pitoisuudet ylittävät pitkän aikavälin tavoitteet tai tavoitearvot,- ihmisten terveyden suojelua koskevien pitkän aikavälin tavoitteiden tai tavoitearvojen kynnysrajan ylittäville pitoisuuksille mahdollisesti altistuva väestö.Jäsenvaltioiden on mahdollisuuksien mukaan laadittava karttoja, joista ilmenee pitoisuuksien jakautuminen kullakin alueella ja kussakin taajamassa.III StandardointiOtsonitulokset on standardoitava seuraaviin olosuhteisiin: lämpötila 293 K ja paine 101,3 kPa. Typen oksidien osalta sovelletaan direktiivissä 1999/30/EY säädettyä standardointia.LIITE VIIIOTSONIN ANALYSOINNISSA KÄYTETTÄVÄ VERTAILUMENETELMÄ JA ANALYSOINTILAITTEIDEN KALIBROINTII Otsonin analysoinnissa käytettävä vertailumenetelmä ja analysointilaitteiden kalibrointi- Analysointimenetelmä: UV-fotometrimenetelmä (ISO FDIS 13964)- Kalibrointimenetelmä: vertailu-UV-fotometri (ISO FDIS 13964, VDI 2468, Bl. 6)Menetelmän standardointi on meneillään Euroopan standardointikomiteassa (CEN). Heti kun se on julkaissut kyseisen standardin, siinä kuvatuista menetelmästä ja tekniikoista tulee tässä direktiivissä tarkoitettu vertailu- ja kalibrointimenetelmä.Jäsenvaltio voi käyttää myös mitä tahansa muuta menetelmää, jonka se voi osoittaa antavan edellä mainittua menetelmää vastaavat tulokset.II Otsonin mallintamisen vertailumenetelmäMallintamisen vertailumenetelmiä ei voida tällä hetkellä määritellä. Kaikki muutokset tämän kohdan mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen hyväksytään 13 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.