title: Neuvoston direktiivi (EU) 2019/997, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2019, EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan laatimisesta ja päätöksen 96/409/YUTP kumoamisesta

text:
                  20.6.2019

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 163/1

         NEUVOSTON DIREKTIIVI (EU) 2019/997,
         annettu 18 päivänä kesäkuuta 2019,
         EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan laatimisesta ja päätöksen 96/409/YUTP kumoamisesta
         EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
         ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 23 artiklan toisen kohdan,
         ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
         ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
         noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
         sekä katsoo seuraavaa:

                     (1)

                     Unionin kansalaisuus on jäsenvaltioiden kansalaisten perustavanlaatuinen asema. Asema antaa jokaiselle unionin kansalaiselle oikeuden nauttia kolmannen maan alueella, jossa jäsenvaltiolla, jonka kansalainen hän on, ei ole edustusta, toisen jäsenvaltion diplomaatti- ja konsuliviranomaisten antamasta suojelusta samoin edellytyksin kuin kyseisen jäsenvaltion omat kansalaiset. Tämä oikeus pannaan täytäntöön neuvoston direktiivillä (EU) 2015/637 (2), jossa säädetään edustusta vailla oleville unionin kansalaisille antamaa suojelua helpottavista tarpeellisista yhteistyö- ja yhteensovittamistoimenpiteistä.

                     (2)

                     Direktiivissä (EU) 2015/637 viitataan tilapäisiin matkustusasiakirjoihin yhtenä konsuliavun muotona, jota jäsenvaltioiden suurlähetystöt ja konsulaatit antavat edustusta vailla oleville unionin kansalaisille. Tilapäinen matkustusasiakirja on yhteen ainoaan matkaan oikeuttava asiakirja, jonka avulla sen haltija pääsee palaamaan kotiin tai poikkeuksellisesti muuhun määränpäähän, jos hän ei pysty käyttämään tavanomaista matkustusasiakirjaansa esimerkiksi siitä syystä, että se on varastettu tai kadonnut. Muu määränpää saattaa olla esimerkiksi naapurimaa tai samalla tavoin läheinen maa, jossa edustusta vailla olevan kansalaisen kansalaisuusjäsenvaltiolla on suurlähetystö tai konsulaatti.

                     (3)

                     Neuvostossa kokoontuneiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöksellä 96/409/YUTP (3) otettiin käyttöön yhteinen tilapäinen matkustusasiakirja, jonka jäsenvaltiot voivat myöntää unionin kansalaisille paikoissa, joissa kyseisten kansalaisten kansalaisuusjäsenvaltiolla ei ole pysyvää diplomaatti- tai konsuliedustusta. Nyt on tarpeen päivittää mainitun päätöksen sääntöjä ja laatia nykyaikainen ja aiempaa turvallisempi malli EU:n tilapäiselle matkustusasiakirjalle (EU TMA). Olisi varmistettava EU:n tilapäisten matkustusasiakirjojen myöntämistä koskevien edellytysten ja menettelyn sekä direktiivissä (EU) 2015/637 säädettyjen konsuliviranomaisten antamaa suojelua koskevien yleisten sääntöjen keskinäinen johdonmukaisuus, koska kyseistä direktiiviä, myös sen 14 artiklassa säädettyä rahoitusmenettelyä, sovelletaan EU:n tilapäisten matkustusasiakirjojen myöntämiseen edustusta vailla oleville kansalaisille. Tässä direktiivissä olisi säädettävä lisäsäännöistä, joita sovelletaan tarvittaessa direktiivin (EU) 2015/637 sääntöjen rinnalla.

                     (4)

                     EU:n tilapäinen matkustusasiakirja olisi myönnettävä pyynnöstä kolmannessa maassa edustusta vailla olevalle kansalaiselle, jonka passi tai matkustusasiakirja on kadonnut, varastettu tai tuhoutunut, tai kun passia tai matkustusasiakirjaa ei muuten voida saada kohtuullisessa ajassa esimerkiksi matkan aikana syntyneille vastasyntyneille tai tilanteessa, jossa henkilön asiakirjat eivät ole enää voimassa eikä kansalaisuusjäsenvaltio voi niitä helposti korvata. EU:n tilapäinen matkustusasiakirja olisi myönnettävä heti, kun edustusta vailla olevaa kansalaista avustava jäsenvaltio on saanut vahvistuksen kyseisen kansalaisen kansalaisuudesta ja henkilöllisyydestä tämän kansalaisuusjäsenvaltiolta.

                     (5)

                     Passin tai matkustusasiakirjan katoaminen kolmansissa maissa voi aiheuttaa suuria vaikeuksia edustusta vailla oleville kansalaisille, joten on tarpeen luoda yksinkertaistettu yhteistyö- ja koordinointimenettely avustavan jäsenvaltion ja edustusta vailla olevan kansalaisen kansalaisuusjäsenvaltion välille. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kuulemiset suoritetaan mahdollisimman nopeasti, tavallisesti muutaman työpäivän kuluessa. Samalla on tarpeen säilyttää riittävä joustavuus poikkeustapauksissa. Avustavan jäsenvaltion olisi voitava myöntää EU:n tilapäinen matkustusasiakirja kansalaisuusjäsenvaltiota etukäteen kuulematta ainoastaan äärimmäisen kiireellisissä tapauksissa. Sitä ennen jäsenvaltioiden olisi yleensä pitänyt käyttää kaikki käytettävissä olevat keinot ollakseen yhteydessä kansalaisuusjäsenvaltioon. Jäsenvaltioiden olisi esimerkiksi ensin yritettävä toimittaa osa asiaankuuluvista tiedoista, kuten hakijan nimi, kansalaisuus ja syntymäaika. Tällaisissa tilanteissa avustavan jäsenvaltion olisi ilmoitettava mahdollisimman nopeasti kansalaisuusjäsenvaltiolle tämän puolesta annetusta avusta sen varmistamiseksi, että kansalaisuusjäsenvaltio saa asianmukaiset tiedot.

                     (6)

                     Turvallisuussyistä EU:n tilapäisten matkustusasiakirjojen saajien olisi heti turvallisesti kotiin palattuaan palautettava saamansa matkustusasiakirjat esimerkiksi rajaviranomaisille tai passien myöntämisestä vastaaville viranomaisille. Asiakirjan myöntäneen avustavan jäsenvaltion viranomaisen olisi myös talletettava kustakin myönnetystä EU:n tilapäisestä matkustusasiakirjasta yksi kopio tai skannattu jäljennös, ja lisäksi yksi kopio tai skannattu jäljennös olisi lähetettävä asiakirjan saajan kansalaisuusjäsenvaltioon. Palautetut EU:n tilapäiset matkustusasiakirjat ja talletetut jäljennökset olisi hävitettävä mahdollisimman pian.

                     (7)

                     Edustusta vailla olevien kansalaisten olisi voitava hakea EU:n tilapäistä matkustusasiakirjaa minkä tahansa jäsenvaltion suurlähetystöstä tai konsulaatista. Jäsenvaltiot voivat direktiivin (EU) 2015/637 mukaisesti sopia vastuunjakoa koskevista käytännön järjestelyistä EU:n tilapäisten matkustusasiakirjojen myöntämisessä edustusta vailla oleville kansalaisille. EU:n tilapäistä matkustusasiakirjaa koskevia hakemuksia vastaanottavien jäsenvaltioiden olisi arvioitava tapauskohtaisesti, onko EU:n matkustusasiakirjan myöntäminen aiheellista vai olisiko asian käsittely siirrettävä jo mahdollisesti sovitun järjestelyn mukaisesti toimivaltaiseksi nimetylle suurlähetystölle tai konsulaatille.

                     (8)

                     EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan olisi yhteen ainoaan matkaan oikeuttavana asiakirjana oltava voimassa sen ajan, joka kyseiseen matkaan tarvitaan. Ottaen huomioon nykyajan matkustamisen mahdollisuudet ja nopeuden EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan voimassaoloaika saisi ylittää 15 kalenteripäivää vain poikkeuksellisissa olosuhteissa.

                     (9)

                     Sen lisäksi, että EU:n tilapäisiä matkustusasiakirjoja myönnetään kolmansissa maissa edustusta vailla oleville kansalaisille, tämä direktiivi ei saisi estää jäsenvaltioita myöntämästä EU:n tilapäisiä matkustusasiakirjoja muissa tilanteissa kansallinen lainsäädäntö ja käytännöt huomioon ottaen. Jäsenvaltioiden olisi myös voitava myöntää EU:n tilapäisiä matkustusasiakirjoja omille kansalaisilleen, unionin kansalaisille, jotka eivät ole edustettuja jäsenvaltioiden alueella, ja sellaisen toisen jäsenvaltion kansalaisille, joka on edustettuna maassa, jossa kyseiset kansalaiset pyrkivät saamaan EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan. Jäsenvaltioiden olisi näin tehdessään toteutettava tarvittavat toimenpiteet väärinkäytösten ja petosten estämiseksi. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin päättää olla myöntämättä EU:n tilapäisiä matkustusasiakirjoja tällaisissa tilanteissa.

                     (10)

                     Direktiivin (EU) 2015/637 5 artiklan mukaisesti ja jotta voidaan varmistaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 20 artiklan 2 kohdan c alakohdassa vahvistetun oikeuden ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan, jäljempänä ’perusoikeuskirja’, 7 artiklassa tunnustetun yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamista koskevan oikeuden vaikuttavuus ja ottaen huomioon kansallinen oikeus ja käytäntö, avustavan jäsenvaltion olisi voitava myöntää EU:n tilapäisiä matkustusasiakirjoja unionin kansalaisten mukana matkustaville perheenjäsenille, jotka eivät ole unionin kansalaisia, jos nämä perheenjäsenet asuvat laillisesti jossain jäsenvaltiossa, kunkin tapauksen yksilölliset olosuhteet huomioiden.

                     (11)

                     Tiettyjä perheenjäseniä, jotka eivät ole unionin kansalaisia, voidaan vaatia hankkimaan EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan lisäksi viisumi unionin alueelle palaamista varten. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY (4) 5 artiklan 2 kohdan mukaan perheenjäseniltä, jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia, saa vaatia ainoastaan viisumin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1806 (5) tai soveltuvissa tapauksissa kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Viisumipakko ei koske sellaisia tällaisia perheenjäseniä, joilla on direktiivin 2004/38/EY 10 artiklassa tarkoitettu voimassa oleva oleskelukortti. Jäsenvaltioiden on annettava tällaisille henkilöille kaikki mahdollisuudet saada tarvittavat viisumit. Tällaiset viisumit on myönnettävä maksutta mahdollisimman pian nopeutettua menettelyä noudattaen.

                     (12)

                     EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan olisi koostuttava EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisestä lomakkeesta ja EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisestä tarrasta. EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan olisi sisällettävä kaikki tarvittavat tiedot ja täytettävä korkeat tekniset vaatimukset, erityisesti jäljittelyn ja väärentämisen estämiseksi tarvittavien turvaominaisuuksien osalta. Sen olisi oltava kustannustehokas ja sovelluttava käytettäväksi kaikissa jäsenvaltioissa, ja siinä olisi oltava yleisesti tunnistettavat turvatekijät, jotka voidaan erottaa selvästi paljain silmin.

                     (13)

                     EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisessä lomakkeessa olisi oltava tyhjiä sivuja, jotta viisumit voidaan tarvittaessa kiinnittää suoraan lomakkeeseen. Lomakkeen olisi toimittava alustana EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäiselle tarralle, joka sisältää tarvittavat tiedot asiakirjan saajasta. EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäinen tarra olisi laadittava saman mallin mukaan kuin neuvoston asetuksella (EY) N:o 1683/95 (6) säädetty yhtenäinen viisumin kaava, ja siinä olisi oltava vastaavanlaiset turvaominaisuudet. EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäinen tarra olisi täytettävä avustavan jäsenvaltion suurlähetystössä tai konsulaatissa käyttäen samoja tulostimia kuin viisumeita varten. EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäinen tarra olisi voitava täyttää käsin ylivoimaisen teknisen esteen tapauksessa. Hyväksyttävyyden heikkenemisen ja turvallisuusriskien välttämiseksi käsin täyttämistä olisi rajoitettava mahdollisimman paljon, ja sitä olisi käytettävä ainoastaan, jos tulostamalla täytettyä EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäistä tarraa ei ole mahdollista myöntää kohtuullisessa ajassa.

                     (14)

                     Turvallisuuden lisäämiseksi ja myöntämisprosessin nopeuttamiseksi hakijasta EU:n tilapäisessä matkustusasiakirjassa käytettävä kasvokuva olisi otettava suurlähetystössä tai konsulaatissa digitaalikameralla tai vastaavalla välineellä. Ainoastaan siinä tapauksessa, että tämä ei ole mahdollista, voidaan käyttää valokuvaa, sen jälkeen kun suurlähetystö tai konsulaatti on varmistanut, että kyseessä on hakijan valokuva. Sama kasvokuva tai valokuva olisi tämän jälkeen lähetettävä kansalaisuusjäsenvaltioon hakijan henkilöllisyyden vahvistamiseksi.

                     (15)

                     Tässä direktiivissä olisi säädettävä sellaisista eritelmistä, jotka eivät ole salassa pidettäviä. Kyseisiä eritelmiä voi asianmukaisissa tapauksissa olla tarpeen täydentää muilla salassa pidettävillä eritelmillä jäljittelyn ja väärentämisen estämiseksi.

                     (16)

                     Sen varmistamiseksi, että täydentäviä teknisiä eritelmiä ei saateta useamman henkilön saataville, kuin on välttämätöntä, kunkin jäsenvaltion olisi nimettävä elin, joka on vastuussa EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisten lomakkeiden ja tarrojen valmistamisesta. Jäsenvaltioita kannustetaan tehokkuussyistä nimeämään vain yksi elin. Jäsenvaltioiden olisi voitava tarvittaessa vaihtaa nimeämänsä elin. Turvallisuussyistä kunkin jäsenvaltion olisi ilmoitettava kyseisen elimen nimi komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

                     (17)

                     EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäistä lomaketta ja tarraa koskevien eritelmien mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen ja sen jäsenvaltion vaihtamiseksi, joka vastaa mallikappaleiden toimittamisesta EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisestä mallista ilmoittamiseksi kolmansille maille, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa (7) vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.

                     (18)

                     Jotta voidaan varmistaa tämän direktiivin yhdenmukainen täytäntöönpano mahdollisten täydentävien teknisten eritelmien ja tämän direktiivin soveltamisen seurantaan käytettävien indikaattoreiden osalta, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (8) mukaisesti.

                     (19)

                     Jotta lisättäisiin EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan hyväksyntää, kolmansissa maissa sijaitsevien unionin edustustojen olisi ilmoitettava kolmansien maiden asiaankuuluville viranomaisille EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisestä mallista ja siihen myöhemmin tehtävistä muutoksista, raportoitava EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan hyväksymisestä kolmansissa maissa sekä edistettävä sen käyttöä. Jäsenvaltion on komission tuella toimitettava tähän tarkoitukseen käytettävät mallikappaleet Euroopan ulkosuhdehallinnolle (EUH).

                     (20)

                     Tämän direktiivin ei tulisi vaikuttaa suotuisampiin kansallisiin säännöksiin, jos ne ovat sopusoinnussa tämän direktiivin kanssa.

                     (21)

                     Jäsenvaltioiden tämän direktiivin täytäntöönpanon puitteissa suorittamaan henkilötietojen käsittelyyn olisi sovellettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2016/679 (9). EU:n tilapäisiä matkustusasiakirjoja koskeva järjestely edellyttää henkilötietojen käsittelyä hakijan henkilöllisyyden todentamista, EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen tarran painamista ja kyseessä olevan hakijan matkustamisen helpottamista varten. On tarpeellista täsmentää edelleen käsiteltyihin henkilötietoihin sovellettavia suojatoimia, kuten kerättyjen henkilötietojen enimmäissäilytysaika. Enimmäissäilytysaika, joka on 180 päivää avustavan jäsenvaltion osalta ja kaksi vuotta kansalaisuusjäsenvaltion osalta, on tarpeen mahdollisten sovellettavien maksujen keräämisen varmistamiseksi ja mahdollisten väärinkäytösten tai muun petollisen toiminnan estämiseksi. Hakijoiden henkilötietojen poistaminen ei saisi vaikuttaa jäsenvaltioiden kykyyn seurata tämän direktiivin soveltamista.

                     (22)

                     Paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen 22 ja 23 kohdan mukaisesti komission olisi arvioitava tätä direktiiviä, varsinkin erityisten seurantajärjestelyjen avulla kerättyjen tietojen perusteella, tämän direktiivin vaikutusten ja mahdollisten lisätoimien tarpeen arvioimiseksi. Arvioinnissa voidaan ottaa huomioon myös tuleva tekniikan kehitys, joka mahdollistaa sähköisten tilapäisten matkustusasiakirjojen käyttöönoton.

                     (23)

                     Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta eli sellaisten toimenpiteiden käyttöönottoa, jotka ovat tarpeen edustusta vailla oleville kansalaisille annettavan konsuliviranomaisten suojelun helpottamiseksi myöntämällä turvallisia ja laajasti hyväksyttyjä tilapäisiä matkustusasiakirjoja, vaan se voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla, koska on vältettävä hajanaisuutta, joka johtaa siihen, että jäsenvaltioiden edustusta vailla oleville kansalaisille myöntämien tilapäisten matkustusasiakirjojen hyväksyntä heikkenee. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

                     (24)

                     Tämän direktiivin tavoitteena on edistää perusoikeuskirjan 46 artiklassa taattua konsuliviranomaisten antamaa suojelua. Direktiivissä kunnioitetaan niitä perusoikeuksia ja noudatetaan niitä periaatteita, jotka on tunnustettu erityisesti perusoikeuskirjassa, myös oikeutta yksityis- ja perhe-elämään ja oikeutta henkilötietojen suojaan. Tätä direktiiviä olisi tulkittava ja sovellettava kyseisten oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti.

                     (25)

                     Päätös 96/409/YUTP olisi kumottava,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
         I LUKU

            KOHDE JA MÄÄRITELMÄT

            1 artikla
            Kohde
            Tässä direktiivissä vahvistetaan niitä edellytyksiä ja menettelyä koskevat säännöt, joiden mukaisesti kolmansissa maissa edustusta vailla olevat kansalaiset voivat saada EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan (EU TMA), ja tällaisen asiakirjan yhtenäinen malli.

            2 artikla
            Määritelmät
            Tässä direktiivissä tarkoitetaan

                        1)

                        ’edustusta vailla olevilla kansalaisilla’ kaikkia kansalaisia, joilla on sellaisen jäsenvaltion kansalaisuus, jolla ei ole direktiivin (EU) 2015/637 6 artiklan mukaisesti edustusta kolmannessa maassa;

                        2)

                        ’hakijalla’ henkilöä, joka hakee EU:n tilapäistä matkustusasiakirjaa;

                        3)

                        ’asiakirjan saajalla’ henkilöä, jolle myönnetään EU:n tilapäinen matkustusasiakirja;

                        4)

                        ’avustavalla jäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, joka vastaanottaa EU:n tilapäistä matkustusasiakirjaa koskevan hakemuksen;

                        5)

                        ’kansalaisuusjäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, jonka kansalainen henkilö väittää olevansa;

                        6)

                        ’työpäivällä’ kaikkia muita päiviä kuin sen viranomaisen, jolta edellytetään toimia, viettämiä yleisiä vapaapäiviä tai viikonloppuja.

         II LUKU

            EU:N TILAPÄINEN MATKUSTUSASIAKIRJA

            3 artikla
            EU:n tilapäinen matkustusasiakirja

               1.   EU:n tilapäinen matkustusasiakirja (EU TMA) on matkustusasiakirja, jonka jäsenvaltio myöntää kolmannessa maassa edustusta vailla olevalle kansalaiselle yhtä ainoaa matkaa varten kansalaisen toivomuksen mukaan joko tämän kansalaisuus- tai asuinjäsenvaltioon taikka poikkeuksellisesti muuhun määränpäähän. Jäsenvaltiot voivat myös päättää myöntää EU:n tilapäisiä matkustusasiakirjoja muille saajille 7 artiklan mukaisesti.

               2.   Jäsenvaltioiden on myönnettävä 4 artiklassa esitetyn menettelyn mukaisesti EU:n tilapäiset matkustusasiakirjat kolmansissa maissa edustusta vailla oleville kansalaisille, joiden passit tai matkustusasiakirjat ovat kadonneet, varastettu tai tuhoutuneet, tai kun niitä ei muuten voida saada kohtuullisessa ajassa.

            4 artikla
            Menettely

               1.   Kun jäsenvaltio vastaanottaa EU:n tilapäistä matkustusasiakirjaa koskevan hakemuksen, sen on mahdollisimman pian ja viimeistään kahden työpäivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta kuultava kansalaisuusjäsenvaltiota direktiivin (EU) 2015/637 10 artiklan 2 kohdan mukaisesti hakijan kansalaisuuden ja henkilöllisyyden todentamiseksi.

               2.   Avustavan jäsenvaltion on toimitettava kansalaisuusjäsenvaltiolle kaikki asian kannalta merkitykselliset tiedot, mukaan lukien

                           a)

                           hakijan sukunimi ja etunimi tai etunimet, kansalaisuus, syntymäaika ja sukupuoli;

                           b)

                           hakijan kasvokuva, jonka avustavan jäsenvaltion viranomaiset ottavat hakemuksen jättämishetkellä, tai – ainoastaan siinä tapauksessa, että tämä ei ole mahdollista – hakijan skannattu tai digitaalinen valokuva, joka on koneluettavia asiakirjoja käsittelevän Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) asiakirjan 9303 (seitsemäs painos, 2015), jäljempänä ’ICAOn asiakirja 9303’, osassa 3 vahvistettujen standardien mukainen;

                           c)

                           kopio tai skannattu jäljennös kaikista käytettävissä olevista henkilöllisyyden tunnistamisvälineistä, kuten henkilö- tai ajokortista, sekä korvatun asiakirjan tyyppi ja numero sekä kansallinen rekisterinumero tai sosiaaliturvatunnus, jos nämä ovat saatavilla.

               3.   Kansalaisuusjäsenvaltion on mahdollisimman pian ja viimeistään kolmen työpäivän kuluessa 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen vastaanottamisesta vastattava kuulemispyyntöön direktiivin (EU) 2015/637 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja vahvistettava, onko hakija sen kansalainen. Jos kansalaisuusjäsenvaltio ei voi vastata kolmen työpäivän kuluessa, sen on kyseisen ajanjakson aikana ilmoitettava tästä avustavalle jäsenvaltiolle ja esitettävä arvio ajankohdasta, jolloin vastus on odotettavissa. Avustavan jäsenvaltion on ilmoitettava asiasta hakijalle. Kun hakijan kansalaisuus on vahvistettu, avustavan jäsenvaltion on annettava hakijalle EU:n tilapäinen matkustusasiakirja mahdollisimman pian ja viimeistään kahden työpäivänä kuluttua vahvistuksen saamisesta.

               4.   Jos kansalaisuusjäsenvaltio vastustaa EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan myöntämistä kansalaiselleen, sen on ilmoitettava tästä avustavalle jäsenvaltiolle. Tässä tapauksessa EU:n tilapäistä matkustusasiakirjaa ei myönnetä ja kansalaisuusjäsenvaltio vastaa konsuliviranomaisten antaman suojan tarjoamisesta kansalaiselleen oikeudellisten velvoitteidensa ja käytäntönsä mukaisesti. Avustavan jäsenvaltion on tiiviisti kansalaisjäsenvaltiota kuullen ilmoitettava asiasta hakijalle.

               5.   Jäsenvaltiot voivat perustelluissa tapauksissa ylittää 1 ja 3 kohdassa säädetyt määräajat.

               6.   Avustava jäsenvaltio voi äärimmäisen kiireellisissä tapauksissa myöntää EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan kuulematta etukäteen kansalaisuusjäsenvaltiota. Sitä ennen avustavan jäsenvaltion on pitänyt käyttää kaikki käytettävissä olevat keinot ollakseen yhteydessä kansalaisuusjäsenvaltioon. Avustavan jäsenvaltion on ilmoitettava mahdollisimman nopeasti kansalaisuusjäsenvaltiolle EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan myöntämisestä ja sen saaneen henkilön henkilöllisyydestä. Ilmoituksessa on mainittava kaikki EU:n tilapäiseen matkustusasiakirjaan sisällytetyt tiedot.

               7.   EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan myöntäneen jäsenvaltion viranomaisen on talletettava kustakin myönnetystä EU:n tilapäisestä matkustusasiakirjasta yksi kopio tai skannattu jäljennös ja lähetettävä lisäksi yksi kopio tai skannattu jäljennös hakijan kansalaisuusjäsenvaltioon.

               8.   EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan saajaa on pyydettävä palauttamaan EU:n tilapäinen matkustusasiakirja lopulliseen määränpäähän saavuttuaan riippumatta siitä, onko asiakirjan voimassaolo päättynyt.

               9.   Komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan vakiomuotoinen hakemuslomake, joka sisältää tiedot velvollisuudesta palauttaa EU:n tilapäinen matkustusasiakirja määränpäähän saapumisen jälkeen. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

            5 artikla
            Taloudelliset määräykset

               1.   Avustavan jäsenvaltion on perittävä hakijalta samat maksut kuin omilta kansalaisiltaan kansallisten tilapäisten asiakirjojen myöntämisestä.

               2.   Avustava jäsenvaltio voi luopua maksujen perimisestä yleisesti tai tietyissä valitsemissaan tilanteissa.

               3.   Jos hakijat eivät kykene maksamaan mahdollisia sovellettavia maksuja avustavalle jäsenvaltiolle hakemusta jättäessään, heidän on sitouduttava direktiivin (EU) 2015/637 liitteessä I olevaa vakiolomaketta käyttäen maksamaan tällaiset maksut takaisin kansalaisuusjäsenvaltiolleen. Tällöin sovelletaan direktiivin (EU) 2015/637 14 artiklan 2 kohtaa ja 15 artiklaa.

            6 artikla
            Voimassaolo
            EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan on oltava voimassa niin pitkään, kuin sen matkan tekeminen edellyttää, jota varten asiakirja on myönnetty. Tätä aikaa laskettaessa on otettava huomioon tarvittavien yöpymisten ja jatkoyhteyksien vaatima aika. Voimassaoloaikaan on sisällyttävä ylimääräinen kahden päivän lisäaika. EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan voimassaoloaika saa ylittää 15 kalenteripäivää vain poikkeuksellisissa olosuhteissa.

            7 artikla
            EU:n tilapäisten matkustusasiakirjojen vapaaehtoinen myöntäminen

               1.   Jos hakijan passi tai matkustusasiakirja on kadonnut, varastettu tai tuhoutunut tai jos passia tai matkustusasiakirjaa ei muutoin voida saada kohtuullisessa ajassa, jäsenvaltio voi myöntää EU:n tilapäisiä matkustusasiakirjoja

                           a)

                           omille kansalaisilleen;

                           b)

                           unionin kansalaisille, jotka eivät ole edustettuja jäsenvaltioiden alueella, mukaan lukien Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 355 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut merentakaiset maat ja alueet;

                           c)

                           sellaisen toisen jäsenvaltion kansalaisille, joka on edustettuna maassa, jossa kyseiset kansalaiset pyrkivät saamaan EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan, jos asianomaisten jäsenvaltioiden välillä on sovittu tätä koskevista järjestelyistä;

                           d)

                           perheenjäsenille, jotka eivät ole unionin kansalaisia mutta jotka matkustavat sellaisten unionin kansalaisten mukana, jotka eivät ole edustettuja kolmannessa maassa tai a, b tai c alakohdassa tarkoitettujen unionin kansalaisten mukana, jos kyseiset perheenjäsenet asuvat laillisesti jäsenvaltiossa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisia sovellettavia viisumivaatimuksia;

                           e)

                           muille henkilöille, joille kyseinen jäsenvaltio tai jokin toinen jäsenvaltio on kansainvälisen oikeuden tai kansallisen lainsäädännön mukaan velvollinen antamaan suojelua ja jotka asuvat laillisesti jäsenvaltiossa.

               2.   Jos jäsenvaltio myöntää EU:n tilapäisiä matkustusasiakirjoja

                           a)

                           tämän artiklan 1 kohdan b tai c alakohdan mukaisesti, 4 artiklassa säädetty kuuleminen koskee unionin kansalaisten kansalaisuusjäsenvaltiota;

                           b)

                           tämän artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti, 4 artiklassa säädetty kuuleminen koskee sen unionin kansalaisen kansalaisuusjäsenvaltiota, jonka mukana perheenjäsen matkustaa, ja tarvittaessa perheenjäsenen asuinjäsenvaltiota. Edellä 4 artiklan 6 kohdasta poiketen EU:n tilapäistä matkustusasiakirjaa ei myönnetä, ennen kuin on kuultu sen unionin kansalaisen kansalaisuusjäsenvaltiota, jonka mukana perheenjäsen matkustaa, ja tarvittaessa perheenjäsenen asuinjäsenvaltiota;

                           c)

                           tämän artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti, 4 artiklassa säädetty kuuleminen koskee jäsenvaltiota, joka on kansainvälisen oikeuden tai kansallisen lainsäädännön mukaan velvollinen antamaan hakijalle suojelua ja joka on EU:n tilapäisessä matkustusasiakirjassa ilmoitettu määränpäänä oleva valtio.

         III LUKU

            EU:N TILAPÄISTEN MATKUSTUSASIAKIRJOJEN YHTENÄINEN MALLI

            8 artikla
            EU:n tilapäisten matkustusasiakirjojen yhtenäinen malli

               1.   EU:n tilapäinen matkustusasiakirja muodostuu EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisestä lomakkeesta ja EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisestä tarrasta. Lomakkeen ja tarran on oltava liitteissä I ja II esitettyjen eritelmien ja 9 artiklan mukaisesti vahvistettujen täydentävien teknisten eritelmien mukaisia.

               2.   Kun EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäinen tarra täytetään, on täytettävä liitteessä II esitetyt kentät ja koneluettava alue ICAOn asiakirjan 9303 mukaisesti.

               3.   Tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi ja erityisesti konsuliviranomaisten antamaa suojelua koskevan oikeuden käytön varmistamiseksi EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan nykyaikaisen ja turvallisen mallin pohjalta komissiolla on valta antaa 11 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä liitteiden I ja II sekä tämän artiklan 2 kohdassa ja 4 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen, ICAOn vahvistamiin standardeihin tehtyjen viittausten muuttamiseksi tekniikan kehityksen vuoksi.

               4.   Jäsenvaltiot voivat tarvittaessa tehdä liitteen II 9 kohdassa tarkoitettuja kansallisia merkintöjä EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen tarran ”Huomautuksia”-kenttään. Nämä kansalliset merkinnät eivät saa olla samoja kuin liitteessä II esitettyihin kenttiin tehdyt merkinnät.

               5.   Kaikki EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäiseen tarraan tehdyt merkinnät, kasvokuva mukaan lukien, on painettava. Painettuun EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäiseen tarraan ei saa tehdä muutoksia käsin.
               Poikkeustapauksessa, kun on kyse ylivoimaisesta teknisestä esteestä, EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäinen tarra voidaan täyttää käsin ja siihen voidaan kiinnittää valokuva. Tällöin valokuva on suojattava lisäksi valokuvan vaihtamiselta. Käsin täytettyyn EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäiseen tarraan ei saa tehdä muutoksia.

               6.   Jos EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisessä tarrassa, jota ei ole vielä kiinnitetty EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäiseen lomakkeeseen, havaitaan virhe, EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäinen tarra on mitätöitävä ja tuhottava. Jos virhe havaitaan sen jälkeen, kun EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäinen tarra on jo kiinnitetty EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäiseen lomakkeeseen, on mitätöitävä ja tuhottava molemmat ja laadittava uusi EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäinen tarra.

               7.   Painettu EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäinen tarra, jonka kentät on täytetty, on kiinnitettävä EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäiseen lomakkeeseen liitteen I mukaisesti.

               8.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäiset blankolomakkeet ja -tarrat varastoidaan niin, että ne ovat suojassa varkauksilta.

            9 artikla
            Täydentävät tekniset eritelmät

               1.   Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa on seuraavia seikkoja koskevia EU:n tilapäisten matkustusasiakirjojen täydentäviä teknisiä eritelmiä:

                           a)

                           EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen lomakkeen ja tarran ulkoasu, malli ja värit;

                           b)

                           EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen lomakkeen materiaalia ja painotekniikkaa koskevat vaatimukset;

                           c)

                           turvaominaisuudet ja -vaatimukset, mukaan lukien tehostetut vaatimukset väärentämisen ja jäljentämisen estämiseksi;

                           d)

                           muut EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan täyttämistä ja myöntämistä koskevat säännöt.

                     Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

               2.   Voidaan päättää, että 1 kohdassa tarkoitetut täydentävät tekniset eritelmät ovat salassa pidettäviä ja että niitä ei julkaista. Tällöin ne annetaan ainoastaan jäsenvaltioiden nimeämien, EU:n tilapäisten matkustusasiakirjojen valmistamisesta vastaavien elinten ja jäsenvaltion tai komission asianmukaisesti valtuuttamien henkilöiden saataville.

            10 artikla
            EU:n tilapäisten matkustusasiakirjojen valmistaminen

               1.   Kunkin jäsenvaltion on nimettävä elin, joka vastaa EU:n tilapäisten matkustusasiakirjojen yhtenäisten lomakkeiden ja tarrojen valmistamisesta. Useat tai kaikki jäsenvaltiot voivat nimetä saman elimen.

               2.   Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille sen elimen nimi, joka valmistaa sen EU:n tilapäisten matkustusasiakirjojen yhtenäiset lomakkeet ja tarrat. Jos jäsenvaltio vaihtaa nimeämäänsä elintä, sen on ilmoitettava siitä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

            11 artikla
            Siirretyn säädösvallan käyttäminen

               1.   Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.

               2.   Siirretään komissiolle 10 päivästä heinäkuuta 2019 määräämättömäksi ajaksi 8 artiklan 3 kohdassa ja 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.

               3.   Neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 8 artiklan 3 kohdassa ja 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.

               4.   Ennen kuin komissio hyväksyy delegoidun säädöksen, se kuulee kunkin jäsenvaltion nimeämiä asiantuntijoita paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti.

               5.   Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi neuvostolle.

               6.   Edellä olevien 8 artiklan 3 kohdan ja 13 artiklan 1 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos neuvosto on ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittanut komissiolle, että se ei vastusta säädöstä. Neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.

               7.   Komissio ilmoittaa Euroopan parlamentille hyväksymistään delegoiduista säädöksistä, delegoitujen säädösten mahdollisesta vastustamisesta tai siitä, jos neuvosto on peruuttanut säädösvallan siirron.

            12 artikla
            Komiteamenettely

               1.   Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 1683/95 6 artiklalla perustettu komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.

               2.   Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.

            13 artikla
            Ilmoitus kolmansille maille

               1.   Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 16 artiklan 9 kohdan mukaisesti neuvoston puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion on 21 kuukauden kuluessa 9 artiklassa tarkoitettujen täydentävien teknisten eritelmien hyväksymisestä toimitettava komissiolle ja EUH:lle EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen lomakkeen ja tarran mallikappaleet.
               Komissiolla on valta antaa tämän kohdan ensimmäisen alakohdan muuttamiseksi delegoituja säädöksiä 11 artiklan mukaisesti nimetäkseen kyseisessä alakohdassa tarkoitettujen mallikappaleiden toimittamisesta vastaavaksi valtioksi toisen jäsenvaltion objektiivisten kriteerien perusteella, kuten sen, että kyseisen valtion alueella on elin, jonka useat tai kaikki jäsenvaltiot ovat nimenneet EU:n tilapäisiä matkustusasiakirjoja valmistavaksi elimeksi.

               2.   EUH toimittaa EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen lomakkeen ja tarran mallikappaleet kolmansissa maissa sijaitseviin unionin edustustoihin.

               3.   Kolmansissa maissa sijaitsevat unionin edustustot ilmoittavat kyseisten kolmansien maiden asiaankuuluville viranomaisille EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan käytöstä sekä sen yhtenäisestä mallista ja keskeisistä turvaominaisuuksista, mukaan lukien toimittamalla niille mallikappaleet EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisestä lomakkeesta ja tarrasta vertailutarkoituksiin. Ilmoitus yksittäiselle kolmannelle maalle annetaan toistamiseen kyseisen kolmannen maan pyynnöstä. Ilmoitukseen ei sisällytetä 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti salassa pidettäviä eritelmiä.

               4.   Aina kun EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäistä lomaketta tai tarraa muutetaan, toistetaan 1–3 kohdassa säädetty menettely. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu määräaika on 21 kuukautta EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen lomakkeen tai tarran muutetun mallin hyväksymisestä.

               5.   Jos kolmannessa maassa ei ole unionin edustustoa, edustettuina olevien jäsenvaltioiden on päätettävä konsuliviranomaisten paikallisen yhteistyön avulla, mikä jäsenvaltio ilmoittaa kyseisen kolmannen maan asiaankuuluville viranomaisille EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisestä mallista ja sen keskeisistä turvaominaisuuksista. EUH koordinoi asianomaisen jäsenvaltion kanssa EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen lomakkeen ja tarran mallikappaleiden toimittamisen tätä tarkoitusta varten.

         IV LUKU

            LOPPUSÄÄNNÖKSET

            14 artikla
            Suotuisampi kohtelu
            Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön tämän direktiivin säännöksiä suotuisampia säännöksiä tai säilyttää sellaiset, jos ne ovat sopusoinnussa tämän direktiivin kanssa.

            15 artikla
            Henkilötietojen suoja

               1.   Tämän direktiivin soveltamiseksi käsiteltäviä henkilötietoja, mukaan lukien 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu hakijan kasvokuva tai valokuva, saa käyttää ainoastaan hakijan henkilöllisyyden todentamiseen 4 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti, EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen tarran painamiseen ja kyseisen hakijan matkustamisen helpottamiseen. Avustavan jäsenvaltion ja kansalaisuusjäsenvaltion on varmistettava henkilötietojen asianmukainen turvallisuus.

               2.   Hakijalla, jolle on myönnetty EU:n tilapäinen matkustusasiakirja, on oikeus tarkistaa EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan sisältämät henkilötiedot ja tarvittaessa pyytää, että ne oikaistaan myöntämällä uusi asiakirja, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) 2016/679 soveltamista.

               3.   EU:n tilapäinen matkustusasiakirja ei saa sisältää mitään tietoja koneluettavassa muodossa, ellei niitä ole annettu myös liitteessä II olevassa 6 kohdassa tarkoitetuissa kentissä.

               4.   Avustava jäsenvaltio ja kansalaisuusjäsenvaltio saavat säilyttää hakijan henkilötietoja ainoastaan niin kauan, kuin se on tarpeen, mukaan lukien 5 artiklassa tarkoitettujen maksujen perimistä varten. Joka tapauksessa avustava jäsenvaltio saa säilyttää kyseisiä henkilötietoja enintään 180 päivän ajan ja kansalaisuusjäsenvaltio enintään kahden vuoden ajan. Henkilötietojen säilyttämisajan päätyttyä hakijan henkilötiedot on poistettava.

               5.   Edellä olevasta 4 kohdasta poiketen jäsenvaltioiden on varmistettava, että palautetut EU:n tilapäiset matkustusasiakirjat ja kaikki niihin liittyvät kopiot ja jäljennökset tuhotaan turvallisesti mahdollisimman pian.

            16 artikla
            Seuranta

               1.   Jäsenvaltioiden on seurattava säännöllisesti tämän direktiivin soveltamista seuraavien indikaattorien perusteella:

                           a)

                           3 artiklan mukaisesti myönnettyjen EU:n tilapäisten matkustusasiakirjojen lukumäärä ja saajien kansalaisuus;

                           b)

                           7 artiklan mukaisesti myönnettyjen EU:n tilapäisten matkustusasiakirjojen lukumäärä ja saajien kansalaisuus; ja

                           c)

                           EU:n tilapäisiä matkustusasiakirjoja koskevien petos- ja väärennöstapausten lukumäärä.

               2.   Jäsenvaltioiden on järjestettävä 1 kohdassa säädettyjen indikaattorien muutosten mittaamiseksi tarvittavien tietojen tuottaminen ja keruu ja toimitettava kyseiset tiedot komissiolle vuosittain.

               3.   Komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä 1 kohdassa mainittuja indikaattoreita täydentävien indikaattoreiden vahvistamiseksi. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

            17 artikla
            Arviointi

               1.   Komissio arvioi direktiiviä aikaisintaan viiden vuoden kuluttua sen saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä ja esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen arvioinnin tärkeimmistä havainnoista. Kertomukseen on sisällytettävä arviointi henkilötietojen turvallisuustason asianmukaisuudesta, perusoikeuksiin kohdistuvista vaikutuksista ja EU:n tilapäisten matkustusasiakirjojen yhtenäisen maksun mahdollisesta käyttöönotosta.

               2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava 1 kohdassa tarkoitetun kertomuksen laatimiseen tarvittavat tiedot komissiolle.

            18 artikla
            Kumoaminen

               1.   Kumotaan päätös 96/409/YUTP 36 kuukauden kuluttua 9 artiklassa tarkoitettujen täydentävien teknisten eritelmien hyväksymisestä.

               2.   Viittauksia kumottuun päätökseen pidetään viittauksina tähän direktiiviin.

               3.   Jäsenvaltioiden on huolehdittava päätöksen 96/409/YUTP mukaisesti valmistettujen matkustusasiakirjalomakkeiden mitätöinnistä ja tuhoamisesta 1 kohdassa tarkoitetussa määräajassa.

            19 artikla
            Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä

               1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 24 kuukauden kuluttua 9 artiklassa tarkoitettujen täydentävien teknisten eritelmien hyväksymisestä. Niiden on välittömästi toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.
               Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 36 kuukauden kuluttua 9 artiklassa tarkoitettujen täydentävien teknisten eritelmien hyväksymisestä.
               Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

               2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säännellyistä kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

            20 artikla
            Voimaantulo
            Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

            21 artikla
            Osoitus
            Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

            Tehty Luxemburgissa 18 päivänä kesäkuuta 2019.

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               G. CIAMBA

            (1)  Lausunto annettu 16. tammikuuta 2019 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

            (2)  Neuvoston direktiivi (EU) 2015/637, annettu 20 päivänä huhtikuuta 2015, yhteensovittamis- ja yhteistyötoimenpiteistä edustusta vailla oleville unionin kansalaisille kolmansissa maissa annettavan konsuliviranomaisten suojelun helpottamiseksi ja päätöksen 95/553/EY kumoamisesta (EUVL L 106, 24.4.2015, s. 1).

            (3)  Neuvostossa kokoontuneiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös 96/409/YUTP, tehty 25 päivänä kesäkuuta 1996, tilapäisen matkustusasiakirjan laatimisesta (EYVL L 168, 6.7.1996, s. 4).

            (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta (EUVL L 158, 30.4.2004, s. 77).

            (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1806, annettu 14 päivänä marraskuuta 2018, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske (EUVL L 303, 28.11.2018, s. 39).

            (6)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1683/95, annettu 29 päivänä toukokuuta 1995, yhtenäisestä viisumin kaavasta (EYVL L 164, 14.7.1995, s. 1).

            (7)  EUVL L 123, 12.5.2016, s. 1.

            (8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).

            (9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/679, annettu 27 päivänä huhtikuuta 2016, luonnollisten henkilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja direktiivin 95/46/EY kumoamisesta (yleinen tietosuoja-asetus) (EUVL L 119, 4.5.2016, s. 1).

            LIITE I

               EU:N TILAPÄISEN MATKUSTUSASIAKIRJAN YHTENÄINEN LOMAKE

            EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen lomakkeen on oltava seuraavien eritelmien mukainen:
            1.   Malli ja koko
            EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen lomakkeen on oltava malliltaan kolmitaitteinen (yksi molemmin puolin painettu arkki, joka taitetaan kolmeen osaan). Taitettuna lomakkeen on oltava kooltaan ISO/IEC 7810 ID-3 -standardin mukainen.
            2.   Sivu yksi: Etusivu
            EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen lomakkeen etusivulla on oltava, tässä järjestyksessä, ilmaus ”EUROOPAN UNIONI” kaikilla unionin virallisilla kielillä sekä tekstit ”EMERGENCY TRAVEL DOCUMENT” ja ”TITRE DE VOYAGE PROVISOIRE”. Siinä on oltava myös 12 kultaisen tähden muodostama ympyrä.
            3.   Sivu kaksi: EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen tarran kiinnittäminen
            EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäinen tarra on kiinnitettävä lujasti EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen lomakkeen toiselle sivulle siten, että sitä ei voi poistaa helposti. EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäinen tarra on kiinnitettävä sivun reunaan, reunan suuntaisesti. EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen tarran koneluettava alue on sijoitettava sivun ulkoreunan suuntaisesti. Asiakirjan myöntävien viranomaisten leima on sijoitettava EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäiseen tarraan siten, että se ulottuu sivulle.
            4.   Sivut kolme ja neljä: Tiedot
            Kolmannella ja neljännellä sivulla on oltava ilmauksen ”Emergency Travel Document” ja EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen tarran otsikoiden käännökset kaikilla unionin virallisilla kielillä englantia ja ranskaa lukuun ottamatta. Lisäksi niillä on oltava seuraava teksti:

               ”This EU Emergency Travel Document is a travel document issued by a Member State of the European Union for a single journey to the holder's Member State of nationality or residence or, exceptionally, to another destination. Authorities of non-EU countries are hereby requested to allow the holder to pass freely without hindrance.
               Le présent titre de voyage provisoire de l'UE est un titre de voyage délivré par un État membre de l'Union européenne aux fins d'un trajet unique vers l'État membre de nationalité ou de résidence du détenteur, ou, à titre exceptionnel, vers une autre destination. Les autorités des pays tiers sont priées d'autoriser le détenteur du titre de voyage provisoire à circuler sans entraves.”

            5.   Sivut viisi ja kuusi: Viisumit sekä maahantulo- ja maastalähtöleimat
            Viidennellä ja kuudennella sivulla on oltava otsikko ”VISA/VISA” ja sivut on jätettävä muutoin tyhjiksi.
            Nämä sivut on varattu viisumeille sekä maahantulo- ja maastalähtöleimoille.
            6.   EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen lomakkeen numero
            Seitsemännumeroinen numero on painettava valmiiksi EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäiseen lomakkeeseen.

            LIITE II

               EU:N TILAPÄISEN MATKUSTUSASIAKIRJAN YHTENÄINEN TARRA

            EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen tarran on oltava seuraavien eritelmien mukainen:
            EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen tarran ominaisuudet

                        1.

                        EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisessä tarrassa on oltava korkeiden turvallisuusvaatimusten mukaisesti painettu haltijan kasvokuva, paitsi jos käytetään valokuvaa 8 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Kasvokuvan tai valokuvan on oltava 4 artiklan 2 kohdan mukaisissa tarkoituksissa käytetty kuva.

                        2.

                        EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisessä tarrassa on oltava turvatekijät, joilla varmistetaan riittävä suoja väärentämistä vastaan ottaen erityisesti huomioon yhtenäisessä viisumin kaavassa käytetyt turvatekijät.

                        3.

                        Samoja turvatekijöitä on käytettävä kaikkien jäsenvaltioiden osalta.

                        4.

                        EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisessä tarrassa on oltava

                                    a)

                                    lyhenne ”EU ETD/TVP UE”;

                                    b)

                                    teksti ”European Union/Union européenne”;

                                    c)

                                    ICAOn asiakirjassa 9303 vahvistettu kolmikirjaiminen tunnus ”EUE”.

                        5.

                        EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisessä tarrassa on oltava vaakasuunnassa seitsemännumeroinen EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen tarran numero, joka on valmiiksi painettu mustalla. On käytettävä erikoiskirjasinlajia. Tämän numeron edellä on oltava ICAOn asiakirjassa 9303 vahvistettu asiakirjan myöntävän jäsenvaltion kaksikirjaiminen maatunnus, joka voi olla valmiiksi painettu tai joka voidaan lisätä EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäistä tarraa täytettäessä. Sama seitsemännumeroinen numero voidaan turvallisuussyistä painaa valmiiksi useita kertoja EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäiseen tarraan.

                  Täytettävät kentät

                        6.

                        EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisessä tarrassa on oltava kentät seuraavia tietoja varten:

                                    a)

                                    määränpäänä oleva maa ja mahdollinen kauttakulkumaa, joihin matkustamista varten EU:n tilapäinen matkustusasiakirja myönnetään;

                                    b)

                                    myöntävä jäsenvaltio ja myöntävän viranomaisen sijaintipaikka;

                                    c)

                                    myöntämispäivä ja voimassaolon päättymispäivä;

                                    d)

                                    EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan saajan sukunimi ja etunimi tai etunimet, kansalaisuus, syntymäaika ja sukupuoli;

                                    e)

                                    sen EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen lomakkeen numero, johon EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäinen tarra kiinnitetään liitteessä I olevan 6 kohdan mukaisesti.

                        7.

                        Täytettävien kenttien otsikoiden on oltava englanniksi ja ranskaksi, ja ne on numeroitava.

                        8.

                        Päivämäärät on merkittävä seuraavasti: päivä kahdella numerolla, joista ensimmäinen on nolla päivien 1–9 osalta; kuukausi kahdella numerolla, joista ensimmäinen on nolla kuukausien 1–9 osalta; vuosi neljällä numerolla. Päivän ja kuukauden jälkeen on lisättävä välilyönti. Esimerkki: 20 01 2018 = 20. tammikuuta 2018.

                        9.

                        EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisessä tarrassa on oltava ”Huomautuksia”-kenttä, jota myöntävän viranomaisen on käytettävä tarvittavien lisätietojen, esimerkiksi korvattavan asiakirjan tyypin ja numeron ilmoittamiseen.

                  Koneluettavat tiedot

                        10.

                        EU:n tilapäisen matkustusasiakirjan yhtenäisen tarran on sisällettävä ICAOn asiakirjan 9303 mukaiset asiaankuuluvat koneluettavat tiedot ulkorajoilla tapahtuvien tarkastusten helpottamiseksi. Koneluettavan alueen ensimmäisinä merkkeinä on käytettävä suuraakkosia ”AE”, jotka osoittavat, että kyseessä on EU:n tilapäinen matkustusasiakirja. Koneluettavan alueen näkyvässä taustapainatuksessa on oltava painettuna teksti ”Euroopan unioni” kaikilla unionin virallisilla kielillä. Teksti ei saa vaikuttaa koneluettavan alueen teknisiin ominaisuuksiin tai sen luettavuuteen.

                        11.

                        Yhteisen kaksiulotteisen viivakoodin mahdollista lisäämistä varten on varattava tilaa.


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2019/983, annettu 5 päivänä kesäkuuta 2019, työntekijöiden suojelemisesta syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille tai perimän muutoksia aiheuttaville aineille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta annetun direktiivin 2004/37/EY muuttamisesta

text:
                  20.6.2019

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 164/23

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI (EU) 2019/983,
         annettu 5 päivänä kesäkuuta 2019,
         työntekijöiden suojelemisesta syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille tai perimän muutoksia aiheuttaville aineille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta annetun direktiivin 2004/37/EY muuttamisesta
         (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
         EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
         ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 153 artiklan 2 kohdan b alakohdan yhdessä sen 153 artiklan 1 kohdan a alakohdan kanssa,
         ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
         sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
         ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
         ovat kuulleet alueiden komiteaa,
         noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
         sekä katsovat seuraavaa:

                     (1)

                     Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarista oikeudenmukaisia työpaikkoja ja kasvua käsitelleessä sosiaalialan huippukokouksessa Göteborgissa 17 päivänä marraskuuta 2017 annetun Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission julistuksen (3) täytäntöönpano on yhteinen poliittinen sitoumus ja velvollisuus. Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin 10. periaatteen mukaan työntekijöillä on oikeus terveelliseen, turvalliseen ja asianmukaiseen työympäristöön. Työntekijöiden oikeus korkeatasoiseen työterveyteen ja -turvallisuuteen sekä oikeus työympäristöön, joka on mukautettu heidän ammatillisiin tarpeisiinsa, sisältää myös suojelun syöpää aiheuttavilta aineilta ja perimän muutoksia aiheuttavilta aineilta työpaikalla työsuhteen tai altistumisen kestosta riippumatta.

                     (2)

                     Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, erityisesti sen 2 artiklassa vahvistettua oikeutta elämään ja sen 31 artiklassa vahvistettua oikeutta oikeudenmukaisiin ja kohtuullisiin työoloihin ja työehtoihin.

                     (3)

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/37/EY (4) tarkoituksena on suojella työntekijöitä heidän terveyttään ja turvallisuuttaan uhkaavilta vaaroilta, jotka johtuvat altistumisesta työssä syöpää aiheuttaville aineille tai perimän muutoksia aiheuttaville aineille. Kyseisessä direktiivissä säädetään syöpää aiheuttaviin aineisiin ja perimän muutoksia aiheuttaviin aineisiin liittyviltä vaaroilta suojelun yhtenäisestä tasosta yleisillä periaatteilla, joilla jäsenvaltiot voivat varmistaa vähimmäisvaatimusten johdonmukaisen soveltamisen. Tällaisten vähimmäisvaatimusten tavoitteena on suojella työntekijöitä unionin tasolla ja auttaa vähentämään eroja, joita työntekijöiden suojelun tasossa on eri puolilla unionia, sekä varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset. Sitovat työperäisen altistumisen raja-arvot ovat tärkeä osa direktiivillä 2004/37/EY vahvistettuja yleisiä työsuojelujärjestelyjä. Näiden raja-arvojen on oltava näyttöön perustuvia, oikeasuhteisia ja mitattavia, ja ne olisi vahvistettava käytettävissä olevien tietojen perusteella, mukaan lukien ajan tasalle saatettu tieteellinen ja tekninen tieto, täytäntöönpanon ja noudattamisen taloudellinen toteutettavuus, sosioekonomisten vaikutusten perusteellinen arviointi sekä altistumisen mittausta työpaikalla koskevien protokollien ja tekniikoiden saatavuus. Jäsenvaltiot voivat asettaa tiukempia sitovia työperäisen altistumisen raja-arvoja tiiviissä yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa. Direktiivi 2004/37/EY ei myöskään estä jäsenvaltioita soveltamasta lisätoimenpiteitä, kuten biologista raja-arvoa.

                     (4)

                     Direktiivin 2004/37/EY on tarkoitus kattaa aineet tai seokset, jotka täyttävät Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/2008 (5) liitteessä I säädetyt syöpää aiheuttavan aineen tai perimän muutoksia aiheuttavan aineen (kategoria 1A tai 1B) luokituskriteerit, sekä direktiivin 2004/37/EY liitteessä I tarkoitetut aineet, seokset ja prosessit. Aineet, jotka täyttävät asetuksen (EY) N:o 1272/2008 liitteessä I säädetyt syöpää aiheuttavat aineen tai perimän muutoksia aiheuttavan aineen (kategoria 1A tai 1B) luokituskriteerit, ovat aineita, joiden luokitus on yhdenmukaistettu tai jotka on luokiteltu kyseisen asetuksen 4 tai 36 artiklan mukaisesti ja joista on ilmoitettu kyseisen asetuksen 40 artiklan mukaisesti Euroopan kemikaalivirastolle (ECHA). Kyseiset aineet on lueteltu ECHA:n ylläpitämässä luokitusten ja merkintöjen luettelossa. Jotta voidaan tehdä uusi lisäys direktiivin 2004/37/EY liitteessä I tarkoitettuun luetteloon aineista, seoksista ja prosesseista kyseisen direktiivin 2 artiklan a alakohdan ii alakohdan mukaisesti, asiaankuuluvan aineen syöpää aiheuttavista vaikutuksista on osoitettava vahva tieteellinen näyttö, joka perustuu käytettävissä oleviin päteviin tieteellisiin lähteisiin, kuten ECHA:n riskinarviointikomitea (RAC), Kansainvälinen syöväntutkimuslaitos (IARC) ja kansalliset elimet, ja huomiota on kiinnitettävä erityisesti vertaisarvioituun julkaistuun kirjallisuuteen kyseisestä aineesta.

                     (5)

                     Työperäisen altistumisen raja-arvot ovat osa direktiivin 2004/37/EY mukaisia riskinhallintatoimenpiteitä. Kyseisiä raja-arvoja olisi tarkistettava säännöllisesti ennalta varautumisen periaatteen sekä työntekijöiden suojelun periaatteiden mukaisesti ja ottaen huomioon käytettävissä olevat luotettavat tieteelliset ja tekniset tiedot syöpää aiheuttavista aineista ja perimän muutoksia aiheuttavista aineista. Huomioon olisi otettava myös mittaustekniikan kehittyminen, riskinhallintatoimenpiteet ja muut merkitykselliset tekijät. Näiden raja-arvojen noudattaminen ei vaikuta muihin kyseisen direktiivin mukaisiin työnantajien velvoitteisiin, etenkään syöpää aiheuttavien aineiden ja perimän muutoksia aiheuttavien aineiden vähentämiseen työpaikalla, sen estämiseen tai vähentämiseen, että työntekijät altistuvat syöpää aiheuttaville aineille tai perimän muutoksia aiheuttaville aineille, eikä toimenpiteisiin, joita olisi tätä varten toteutettava. Kyseisiin toimenpiteisiin olisi kuuluttava, niin pitkälti kuin se on teknisesti mahdollista, syöpää aiheuttavan aineen tai perimän muutoksia aiheuttavan aineen korvaaminen aineella, seoksella tai prosessilla, joka ei ole vaarallinen tai joka on vähemmän vaarallinen työntekijöiden terveydelle, ja suljetun järjestelmän tai muiden sellaisten toimenpiteiden käyttö, joiden tavoitteena on alentaa työntekijöiden altistumistasoa.

                     (6)

                     Vaarallisilla lääkkeillä, mukaan lukien pääasiassa syövän hoitoon käytettävät sytotoksiset lääkkeet, voi olla genotoksisia, syöpää aiheuttavia tai perimää vaurioittavia ominaisuuksia. Sen vuoksi on tärkeää suojella työntekijöitä, jotka altistuvat tällaisille lääkkeille työssään, joka sisältää: vaarallisten lääkkeiden, mukaan lukien sytotoksiset lääkkeet, valmistusta, antamista tai hävittämistä; vaarallisiin lääkkeisiin tai niiden saastuttamiin materiaaleihin liittyviä puhdistus-, kuljetus-, pesula- tai hävittämispalveluja; tai vaarallisilla lääkkeillä hoidettavien potilaiden henkilökohtaisia hoitotoimenpiteitä. Vaarallisiin lääkkeisiin, mukaan lukien sytotoksiset lääkkeet, sovelletaan unionin toimenpiteitä, joissa säädetään työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelua koskevista vähimmäisvaatimuksista, erityisesti niistä, joista säädetään neuvoston direktiivissä 98/24/EY (6). Vaarallisiin lääkkeisiin, jotka sisältävät syöpää aiheuttavia tai perimän muutoksia aiheuttavia aineita, sovelletaan direktiiviä 2004/37/EY. Komission olisi arvioitava, mikä on tarkoituksenmukaisin väline, jolla varmistetaan vaarallisille lääkkeille, mukaan lukien sytotoksiset lääkkeet, altistuvien työntekijöiden työturvallisuus. Potilaiden mahdollisuus saada parasta saatavilla olevaa hoitoa ei saisi tässä yhteydessä vaarantua.

                     (7)

                     Useimpien syöpää aiheuttavien aineiden ja perimän muutoksia aiheuttavien aineiden osalta ei ole tieteellisesti mahdollista määrittää tasoja, joita vähäisempi altistuminen ei aiheuttaisi haittavaikutuksia. Vaikka syöpää aiheuttavia aineita tai perimän muutoksia aiheuttavia aineita koskevien raja-arvojen vahvistaminen työpaikalla tämän direktiivin mukaisesti ei kokonaan poista työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen kohdistuvia riskejä, jotka aiheutuvat altistumisesta työpaikalla (jäännösriski), se vähentää kuitenkin osaltaan merkittävästi tällaisesta altistumisesta aiheutuvia vaaroja direktiivin 2004/37/EY mukaisessa vaiheittaisessa ja tavoiteasetteluun perustuvassa lähestymistavassa. Toisten syöpää aiheuttavien aineiden ja perimän muutoksia aiheuttavien aineiden osalta on tieteellisesti mahdollista määritellä tasot, joita vähäisemmän altistumisen ei odoteta aiheuttavan haittavaikutuksia.

                     (8)

                     Työntekijöiden altistumista joillekin syöpää aiheuttaville aineille tai perimän muutoksia aiheuttaville aineille koskevat enimmäistasot vahvistetaan arvoilla, joita ei direktiivin 2004/37/EY mukaisesti saa ylittää.

                     (9)

                     Tällä direktiivillä vahvistetaan työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelua työpaikalla. Komission olisi tarkasteltava direktiiviä 2004/37/EY säännöllisesti uudelleen ja annettava tarvittaessa säädösehdotuksia. Kyseisessä direktiivissä olisi vahvistettava uusia raja-arvoja käytettävissä olevien tietojen perusteella, mukaan lukien uusi tieteellinen ja tekninen tieto sekä altistumistason mittausta työpaikalla koskevat näyttöön perustuvat parhaat käytännöt, tekniikat ja protokollat. Kyseisiin tietoihin olisi mahdollisuuksien mukaan sisällytettävä tiedot työntekijöiden terveyteen kohdistuvista jäännösriskeistä sekä kemiallisten aineiden työperäisen altistuksen raja-arvoja käsittelevän tiedekomitean (SCOEL) suositukset sekä RAC:n ja työturvallisuuden ja työterveyden neuvoa-antavan komitean (ACSH) lausunnot ja IARC:n monografiat. Tässä yhteydessä tietojen avoimuus on ennaltaehkäisyn keino, ja se olisi varmistettava. Jäännösriskiä koskevat tiedot ovat arvokkaita kaiken sen tulevan työn kannalta, jolla pyritään rajoittamaan riskejä, jotka syntyvät työperäisestä altistumisesta syöpää aiheuttaville aineille ja perimän muutoksia aiheuttaville aineille, ja tiedot olisi asetettava julkisesti saataville unionin tasolla. Tämä direktiivi on SCOELin, RAC:n ja ACSH:n erityisten suositusten mukainen; näiden suositusten merkitystä on korostettu direktiiviin 2004/37/EY aiemmin tehdyissä muutoksissa.

                     (10)

                     Tieteellisen tiedon perusteella on myös tarpeen ottaa huomioon kaikkien syöpää aiheuttavien aineiden ja perimän muutoksia aiheuttavien aineiden muut imeytymistiet kuin hengitysteitse tapahtuva imeytyminen, mukaan lukien mahdollinen ihon läpi imeytyminen, ja tällaisessa tapauksessa asettaa asiaankuuluville aineille ihohuomautus, jotta voidaan varmistaa paras mahdollinen suojelun taso. Tässä direktiivissä säädetyt direktiivin 2004/37/EY liitteen III muutokset ovat lisäaskel pidemmän aikavälin prosessissa kyseisen direktiivin päivittämiseksi.

                     (11)

                     Tässä direktiivissä käsiteltyjen syöpää aiheuttavien aineiden terveysvaikutusten arviointi perustuu SCOELin ja RAC:n asiaa koskevaan tieteelliseen asiantuntemukseen.

                     (12)

                     SCOEL perustettiin komission päätöksellä 2014/113/EU (7), ja se avustaa komissiota erityisesti tuoreimpien käytettävissä olevien tieteellisten tietojen kartoituksessa, arvioinnissa ja seikkaperäisessä analysoinnissa sekä ehdottaa unionin tasolla direktiivin 98/24/EY ja direktiivin 2004/37/EY mukaisesti asetettavia työperäisen altistumisen raja-arvoja työntekijöiden suojelemiseksi kemiallisilta riskeiltä.

                     (13)

                     Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (8) mukaisesti RAC laatii ECHA:n lausuntoja, jotka koskevat kemiallisten aineiden aiheuttamia riskejä ihmisten terveydelle ja ympäristölle. Tämän direktiivin yhteydessä RAC laati lausuntonsa kyseisen asetuksen 77 artiklan 3 kohdan c alakohdassa edellytetyn mukaisesti.

                     (14)

                     Vuosien 2018–2019 Terveellinen työ – Tunnista ja hallitse kemialliset tekijät -kampanja on hyvä esimerkki siitä, miten Euroopan työterveys- ja työturvallisuusvirasto (EU-OSHA) voi tukea työterveys- ja työturvallisuuslainsäädännön täytäntöönpanoa unionin tasolla. EU-OSHA:n olisi suotavaa tehdä tiivistä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa, tarjota räätälöityä tietoa ja esimerkkejä hyvistä käytännöistä työntekijöille, jotka ovat kosketuksissa tiettyjen aineiden kanssa, korostaen politiikassa tapahtuneita muutoksia ja jo voimassa olevaa lainsäädäntökehystä.

                     (15)

                     Kadmium ja monet sen epäorgaanisista yhdisteistä täyttävät asetuksen (EY) N:o 1272/2008 mukaiset syöpää aiheuttavan aineen (kategoria 1B) luokituskriteerit, joten ne ovat direktiivissä 2004/37/EY tarkoitettuja syöpää aiheuttavia aineita. Käytettävissä olevien tietojen, mukaan lukien tieteellinen ja tekninen tieto, perusteella on sen vuoksi aiheellista vahvistaa kyseisessä direktiivissä raja-arvo kadmiumille ja sen epäorgaanisille yhdisteille. Lisäksi kadmium, kadmiumnitraatti, kadmiumhydroksidi ja kadmiumkarbonaatti on yksilöity asetuksen (EY) N:o 1907/2006 57 artiklan a alakohdan mukaisesti erityistä huolta aiheuttaviksi aineiksi, ja ne sisältyvät kyseisen asetuksen 59 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun mahdollisesti sisällytettävien aineiden luetteloon.

                     (16)

                     Kadmiumin osalta on ennakoitavissa, että raja-arvoa 0,001 mg/m3 on vaikea noudattaa lyhyellä aikavälillä. Sen vuoksi on aiheellista ottaa käyttöön kahdeksan vuoden siirtymäaika, jonka aikana olisi sovellettava raja-arvoa 0,004 mg/m3 (hengittyvä osuus). Luottamuksensuojan turvaamiseksi ja niissä jäsenvaltioissa käytössä olevien käytäntöjen mahdollisten häiriöiden välttämiseksi, joissa on tämän direktiivin voimaantulopäivänä käytössä biomonitorointijärjestelmä, jossa biologinen raja-arvo on enintään 0,002 mg Cd/g kreatiniinia virtsassa, kyseisissä jäsenvaltioissa raja-arvo 0,004 mg/m3 olisi siirtymäkauden ajan mitattava keuhkorakkuloihin päätyvänä osuutena, SCOELin ja ACSH:n kadmiumia ja sen epäorgaanisia yhdisteitä koskevat lausunnot huomioon ottaen.

                     (17)

                     Komission olisi esimerkiksi SCOELin, RAC:n ja ACSH:n esittämien käytettävissä olevien pätevien tieteellisten lähteiden perusteella arvioitava viimeistään kolmen vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulopäivästä mahdollisuutta muuttaa direktiiviä 2004/37/EY lisäämällä siihen säännökset kadmiumille ja sen epäorgaanisille yhdisteille ilmateitse tapahtuvan työperäisen altistumisen raja-arvon ja biologisen raja-arvon yhdistelmästä.

                     (18)

                     Biologisen raja-arvon asettaminen kadmiumille ja sen epäorgaanisille yhdisteille suojelisi työntekijöitä niiden systeemiseltä toksisuudelta, joka vaikuttaa pääasiassa munuaisiin ja luihin. Biomonitorointi voi näin ollen edistää työntekijöiden suojelua työpaikalla, mutta ainoastaan eräänä keinona täydentää ilmassa ja näin ollen työntekijän hengitysalueella olevien kadmiumin ja sen epäorgaanisten yhdisteiden pitoisuuksien seurantaa. Komission olisi annettava käytännön ohjeet biomonitorointia varten.

                     (19)

                     Beryllium ja useimmat sen epäorgaanisista yhdisteistä täyttävät asetuksen (EY) N:o 1272/2008 mukaiset syöpää aiheuttavan aineen (kategoria 1B) luokituskriteerit, joten ne ovat direktiivissä 2004/37/EY tarkoitettuja syöpää aiheuttavia aineita. Syöpää aiheuttavien ominaisuuksien lisäksi berylliumin tiedetään aiheuttavan kroonista beryllioosia (CBD) ja beryllium-herkistymistä (BeS). Käytettävissä olevien tietojen, mukaan lukien tieteellinen ja tekninen tieto, perusteella on sen vuoksi aiheellista vahvistaa raja-arvo berylliumille ja sen epäorgaanisille yhdisteille kyseisessä direktiivissä ja liittää siihen ihon ja hengitysteiden herkistymistä koskeva huomautus.

                     (20)

                     Berylliumin osalta on ennakoitavissa, että raja-arvoa 0,0002 mg/m3 on vaikea noudattaa lyhyellä aikavälillä. Sen vuoksi on aiheellista ottaa käyttöön seitsemän vuoden siirtymäaika, jonka aikana olisi sovellettava raja-arvoa 0,0006 mg/m3.

                     (21)

                     Arseenihappo ja sen suolat sekä useimmat epäorgaaniset arseeniyhdisteet täyttävät asetuksen (EY) N:o 1272/2008 mukaiset syöpää aiheuttavan aineen (kategoria 1A) luokituskriteerit, joten ne ovat direktiivissä 2004/37/EY tarkoitettuja syöpää aiheuttavia aineita. Käytettävissä olevien tietojen, mukaan lukien tieteellinen ja tekninen tieto, perusteella on sen vuoksi aiheellista vahvistaa kyseisessä direktiivissä raja-arvo arseenihapolle ja sen suoloille sekä epäorgaanisille arseeniyhdisteille. Lisäksi arseenihappo, diarseenipentaoksidi ja diarseenitrioksidi on yksilöity asetuksen (EY) N:o 1907/2006 57 artiklan a alakohdan nojalla erityistä huolta aiheuttaviksi aineiksi, ja ne sisältyvät kyseisen asetuksen liitteeseen XIV aineina, joille on hankittava lupa ennen niiden käyttöä.

                     (22)

                     Arseenihapon osalta on ennakoitavissa, että kuparinsulatusalalla on vaikeuksia noudattaa raja-arvoa 0,01 mg/m3. Sen vuoksi olisi otettava käyttöön neljän vuoden siirtymäkausi.

                     (23)

                     Formaldehydi täyttää asetuksen (EY) N:o 1272/2008 mukaiset syöpää aiheuttavan aineen (kategoria 1B) luokituskriteerit, joten se on direktiivissä 2004/37/EY tarkoitettu syöpää aiheuttava aine. Formaldehydi on paikallisesti vaikuttava genotoksinen syöpää aiheuttava aine, ja sen ihmisille syöpää aiheuttavista vaikutuksista on olemassa riittävästi tieteellistä näyttöä. Formaldehydi on myös kosketusallergiaa aiheuttava aine iholla (ihoa herkistävä aine). Käytettävissä olevien tietojen, mukaan lukien tieteellinen ja tekninen tieto, perusteella on sen vuoksi aiheellista asettaa kyseisessä direktiivissä formaldehydille pitkän ja lyhyen aikavälin raja-arvo ja liittää siihen ihohuomautus. Lisäksi ECHA kerää komission pyynnöstä saatavilla olevia tietoja, jotta voidaan arvioida mahdollinen altistuminen formaldehydille ja formaldehydiä vapauttaville aineille työpaikalla, mukaan luettuna teollisuus- ja ammattikäyttö.

                     (24)

                     Forumaldehydikiinnitteitä käytetään rutiininomaisesti terveydenhuollossa kaikkialla unionissa, koska niitä on helppo käsitellä, ne ovat erittäin tarkkoja ja äärimmäisen mukautettavia. Eräissä jäsenvaltioissa on ennakoitavissa, että terveydenhuoltoalalla on vaikeuksia noudattaa lyhyellä aikavälillä raja-arvoa 0,37 mg/m3 tai 0,3 ppm. Sen vuoksi on aiheellista ottaa kyseisellä alalla käyttöön viiden vuoden siirtymäaika, jonka aikana olisi sovellettava raja-arvoa 0,62 mg/m3 tai 0,5 ppm. Terveydenhuoltoalan olisi kuitenkin minimoitava altistuminen formaldehydille, ja sitä kannustetaan noudattamaan siirtymäkaudella mahdollisuuksien mukaan raja-arvoa 0,37 mg/m3 tai 0,3 ppm.

                     (25)

                     Joissakin jäsenvaltioissa formaldehydiä käytetään rutiininomaisesti kuolleiden balsamointiin, joka on osa niiden kulttuurisia ja uskonnollisia käytänteitä. On ennakoitavissa, että hautausalalla on vaikeuksia noudattaa lyhyellä aikavälillä raja-arvoa 0,37 mg/m3 tai 0,3 ppm. Sen vuoksi on aiheellista ottaa kyseisellä alalla käyttöön viiden vuoden siirtymäaika, jonka aikana olisi sovellettava raja-arvoa 0,62 mg/m3 tai 0,5 ppm.

                     (26)

                     Tässä direktiivissä otetaan selkeyden lisäämiseksi käyttöön berylliumin ja formaldehydin osalta vahvistetut herkistymistä koskevat huomautukset. Kun tällaisia huomautuksia vahvistetaan direktiivin 2004/37/EY päivittämisen yhteydessä, olisi varmistettava johdonmukaisuus unionin asiaa koskevan oikeuden kanssa. Tähän voi sisältyä herkistymistä koskevien huomautusten lisääminen tarvittaessa sellaisten aineiden osalta, jotka mainitaan jo nimenomaisesti kyseisen direktiivin liitteessä III.

                     (27)

                     4,4′-Metyleeni-bis(2-kloorianiliini) (MOCA) täyttää asetuksen (EY) N:o 1272/2008 mukaiset syöpää aiheuttavan aineen (kategoria 1B) luokituskriteerit, joten se on direktiivissä 2004/37/EY tarkoitettu syöpää aiheuttava aine. Sen syöpää aiheuttavien vaikutusten ja sen ilmeisten genotoksisten ominaisuuksien johdosta kyseinen aine on voitu luokitella ihmiselle syöpää aiheuttavaksi. MOCAn todettiin voivan imeytyä merkittävässä määrin ihon kautta. Sen vuoksi on aiheellista vahvistaa MOCAlle raja-arvo ja liittää siihen ihohuomautus. Lisäksi se on yksilöity asetuksen (EY) N:o 1907/2006 57 artiklan a alakohdan nojalla erityistä huolta aiheuttavaksi aineeksi, ja se on sisällytetty kyseisen asetuksen liitteeseen XIV aineena, jolle on hankittava lupa ennen markkinoille saattamista tai käyttöä. Käytettävissä olevien tietojen, mukaan luettuna tieteellinen ja tekninen tieto, perusteella on mahdollista määritellä MOCAlle raja-arvo.

                     (28)

                     Komissio kuuli ASCH:ta. Lisäksi se järjesti unionin tason työmarkkinaosapuolten kaksivaiheisen kuulemisen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 154 artiklan mukaisesti. ASCH on antanut lausuntoja tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvista aineista ja ehdottanut niille kaikille sitovia työperäisen altistumisen raja-arvoja ja tukenut joihinkin liitettäviä huomautuksia.

                     (29)

                     Tässä direktiivissä vahvistettuja raja-arvoja on seurattava ja tarkasteltava säännöllisin väliajoin uudelleen, jotta voidaan varmistaa johdonmukaisuus asetuksen (EY) N:o 1907/2006 kanssa ja ottaa erityisesti huomioon direktiivissä 2004/37/EY vahvistettujen raja-arvojen ja mainitun asetuksen mukaisesti johdettujen vaikutuksettomien altistumistasojen vuorovaikutus työntekijöiden suojelemiseksi tehokkaasti.

                     (30)

                     Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta eli suojella työntekijöitä heidän terveyttään uhkaavilta vaaroilta, jotka aiheutuvat tai voivat aiheutua altistumisesta työssä syöpää aiheuttaville aineille ja perimän muutoksia aiheuttaville aineille, mukaan lukien näiden vaarojen ehkäisy, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

                     (31)

                     Jäsenvaltioiden olisi tätä direktiiviä täytäntöönpantaessa vältettävä säätämästä sellaisia hallinnollisia, rahoituksellisia ja oikeudellisia rajoituksia, jotka vaikeuttaisivat pienten ja keskisuurten yritysten perustamista ja kehittämistä. Jäsenvaltioita ja asiaankuuluvia unionin ja kansallisen tason elimiä kannustetaan tältä osin tarjoamaan mikroyrityksille ja pienille ja keskisuurille yrityksille kannustimia, ohjeita ja neuvoja tämän direktiivin noudattamisen helpottamiseksi. Tässä yhteydessä työmarkkinaosapuolten sopimukset, ohjeet ja muut yhteiset toimet parhaiden käytäntöjen kartoittamiseksi ja kehittämiseksi ovat erittäin tervetulleita.

                     (32)

                     Koska tämä direktiivi koskee työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelua heidän työpaikallaan, se olisi saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä kahden vuoden kuluessa sen voimaantulopäivästä.

                     (33)

                     Direktiiviä 2004/37/EY olisi sen vuoksi muutettava,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

            1 artikla
            Muutetaan direktiivi 2004/37/EY seuraavasti:

                        1)

                        Lisätään 18 a artiklaan alakohdat seuraavasti:
                        ”Viimeistään 11 päivänä heinäkuuta 2022 komissio arvioi vaihtoehtoa tämän direktiivin muuttamisesta niin, että siihen lisätään säännökset kadmiumille ja sen epäorgaanisille yhdisteille ilmateitse tapahtuvan työperäisen altistuksen raja-arvon ja biologisen raja-arvon yhdistelmästä.
                        Viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2020 komissio arvioi tieteellisen osaamisen viimeisimmän kehityksen huomioon ottaen ja asiaankuuluvia sidosryhmiä, erityisesti terveysalan toimijoita ja terveydenhoidon ammattilaisia, kuultuaan vaihtoehtoa tämän direktiivin muuttamisesta niin, että siihen sisällytetään vaaralliset lääkkeet, mukaan lukien sytotoksiset lääkkeet, tai tarkoituksenmukaisemman välineen ehdottamista, jotta varmistetaan tällaisille lääkkeille altistuvien työntekijöiden työturvallisuus. Komissio antaa tarvittaessa tällä perusteella lainsäädäntöehdotuksen työmarkkinaosapuolia kuultuaan.”

                        2)

                        Muutetaan liite III tämän direktiivin liitteen mukaisesti.

            2 artikla

               1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 11 päivänä heinäkuuta 2021. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
               Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

               2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säännellyistä kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

            3 artikla
            Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

            4 artikla
            Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

            Tehty Brysselissä 5 päivänä kesäkuuta 2019.

                  Euroopan parlamentin puolesta

                  Puhemies

               A. TAJANI

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

               G. CIAMBA

            (1)  EUVL C 440, 6.12.2018, s. 145.

            (2)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 27. maaliskuuta 2019 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 21. toukokuuta 2019.

            (3)  EUVL C 428, 13.12.2017, s. 10.

            (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/37/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, työntekijöiden suojelemisesta syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille tai perimän muutoksia aiheuttaville aineille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta (kuudes neuvoston direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EUVL L 158, 30.4.2004, s. 50).

            (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1272/2008, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta (EUVL L 353, 31.12.2008, s. 1).

            (6)  Neuvoston direktiivi 98/24/EY, annettu 7 päivänä huhtikuuta 1998, työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemisesta työpaikalla esiintyviin kemiallisiin tekijöihin liittyviltä riskeiltä (neljästoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EYVL L 131, 5.5.1998, s. 11).

            (7)  Komission päätös 2014/113/EU, annettu 3 päivänä maaliskuuta 2014, kemiallisten aineiden työperäisen altistuksen raja-arvoja käsittelevän tiedekomitean perustamisesta ja päätöksen 95/320/EY kumoamisesta (EUVL L 62, 4.3.2014, s. 18).

            (8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta (EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1).

            LIITE
            Lisätään direktiivin 2004/37/EY liitteessä III olevaan A kohtaan rivit seuraavasti:

                           Aineen nimi

                           EY-nro (1)

                           CAS-nro (2)

                           Raja-arvot

                           Huomautus

                           Siirtymätoimenpiteet

                           8 tuntia (3)

                           Lyhytaikainen(4)

                           mg/m3 (5)

                           ppm (6)

                           f/ml (7)

                           mg/m3 (5)

                           ppm (6)

                           f/ml (7)

                           ”Kadmium ja sen epäorgaaniset yhdisteet

                           —

                           —

                           0,001 (11)

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           Raja-arvo 0,004 mg/m3
                               (12)11 päivään heinäkuuta 2027 saakka.

                           Beryllium ja epäorgaaniset berylliumyhdisteet

                           —

                           —

                           0,0002 (11)

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           Ihon ja hengitysteiden herkistyminen (13)

                           Raja-arvo 0,0006 mg/m311 päivään heinäkuuta 2026 saakka.

                           Arseenihappo ja sen suolat sekä epäorgaaniset arseeniyhdisteet

                           —

                           —

                           0,01 (11)

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           Kuparinsulatusalalla raja-arvoa sovelletaan 11 päivästä heinäkuuta 2023 alkaen.

                           Formaldehydi

                           200-001-8

                           50-00-0

                           0,37

                           0,3

                           —

                           0,74

                           0,6

                           —

                           Ihon herkistyminen (14)

                           Raja-arvo 0,62 mg/m3 tai 0,5 ppm (3) terveydenhuolto-, hautaus- ja balsamointialalla 11 päivään heinäkuuta 2024 saakka.

                           4,4′-metyleeni-bis(2-kloorianiliini)

                           202-918-9

                           101-14-4

                           0,01

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           Iho (10)

               (11)  Hengittyvä osuus.

               (12)  Hengittyvä osuus. Keuhkorakkuloihin päätyvä osuus jäsenvaltioissa, joissa on tämän direktiivin voimaantulopäivänä käytössä biomonitorointijärjestelmä, jossa biologinen raja-arvo on enintään 0,002 mg Cd/g kreatiniinia virtsassa.

               (13)  Aine voi aiheuttaa ihon ja hengitysteiden herkistymistä.

               (14)  Aine voi aiheuttaa ihon herkistymistä.”