Avis juridique important

|

31982L0605

Neuvoston direktiivi 82/605/ETY, annettu 28 päivänä heinäkuuta 1982, työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät lyijymetallille ja sen ioniyhdisteille altistumiseen työssä (ensimmäinen direktiivin 80/1107/ETY 8 artiklassa tarkoitettu erityisdirektiivi)

Virallinen lehti nro L 247 , 23/08/1982 s. 0012 - 0021 Suomenk. erityispainos Alue 5 Nide 3 s. 0003  Espanjank. erityispainos: Luku 05 Nide 3 s. 0026  Ruotsink. erityispainos Alue 5 Nide 3 s. 0003  Portugalink. erityispainos: Luku 05 Nide 3 s. 0026

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 28 päivänä heinäkuuta 1982,työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät lyijymetallille ja sen ioniyhdisteille altistumiseen työssä (ensimmäinen direktiivin 80/1107/ETY 8 artiklassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (82/605/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäEuroopan yhteisöjen työsuojelua koskevasta toimintaohjelmasta 29 päivänä kesäkuuta 1978 annetussa neuvoston päätöslauselmassa(4) edellytetään työntekijöiden lyijyyn liittyvää suojelua koskevien erityisten yhdenmukaistettujen menettelyjen vahvistamista,työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät altistumiseen kemiallisille, fysikaalisille ja biologisille tekijöille työssä, 27 päivänä marraskuuta 1980 annetussa neuvoston direktiivissä(5) annetaan tiettyjä, tässä suojelussa huomioon otettavia säännöksiä; tuossa direktiivissä säädetään raja-arvojen ja erityisvaatimusten asettamisesta eri direktiiveissä liitteessä I luetelluille tekijöille, joihin kuuluu lyijy,metallinen lyijy ja sen ioniyhdisteet ovat myrkyllisiä aineita, joita esiintyy työssä monissa oloissa; monet työntekijät ovat sen vuoksi alttiina mahdolliselle terveysvaaralle,sen vuoksi lyijylle altistuvien työntekijöiden suojelemiseksi tarpeelliset ehkäisytoimenpiteet ja jäsenvaltioiden sitoutuminen heidän terveydentilansa seurantaan ovat tärkeitä,vuoriteollisuudessa lyijylle altistuvien työntekijöiden täytyy saada osakseen samantasoinen terveyden suojelu kuin tässä direktiivissä säädetään; tämän toiminnan erityisluonteen vuoksi sellaisen suojelun täytäntöönpanosta annetaan erityiset säännökset myöhemmässä direktiivissä, jatämä direktiivi sisältää vähimmäisvaatimukset, joita tarkastellaan uudelleen hankittujen kokemusten sekä teknisen ja lääketieteellisen tietämyksen kehityksen perusteella tavoitteena saavuttaa työntekijöiden parempi suojelu,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Tämän direktiivin, joka on ensimmäinen direktiivin 80/1107/ETY 8 artiklassa tarkoitettu erityisdirektiivi, tarkoituksena on työntekijöiden suojeleminen heidän terveyttään uhkaavilta vaaroilta, jotka syntyvät tai voivat syntyä altistumisesta metalliselle lyijylle ja sen ioniyhdisteille, sekä sellaisten vaarojen ehkäisy; sitä ei sovelleta lyijyalkyyliyhdisteisiin. Siinä asetetaan raja-arvot ja muut erityiset vaatimukset.2. Tätä direktiiviä ei sovelleta:- merikuljetuksiin- lentokuljetuksiin- lyijypitoisten malmien louhimiseen ja kaivos- tai louhintapaikalla tapahtuvaan lyijymalmirikasteen valmistamiseen.3. Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta ottaa käyttöön tai soveltaa lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, jotka varmistavat työntekijöiden tai erityisen työntekijäryhmän paremman suojelun.2 artikla 1. Jokainen työ, johon voi sisältyä lyijyn imeytymisen vaaraa on arvioitava siten, että työntekijöiden lyijylle altistumisen laatu ja määrä määritetään.Liitteessä I on esimerkkiluettelo, joka ei ole tyhjentävä, toiminnoista, joihin on syytä otaksua liittyvän lyijyn imeytymisen vaaraa.2. Jos 1 kohdassa säädetty arviointi osoittaa vähintään yhden seuraavista tiloista vallitsevan:- altistus ilman lyijypitoisuudelle, joka on suurempi kuin 40 ìg/m³ laskettuna aikapainoitettuna keskiarvona 40 tunnille viikossa,- sellainen veren lyijypitoisuus, joka on suurempi kuin 40 ìg Pb/100 ml verta,on sovellettava 11 artiklan 1 kohdan säännöksiä tietojen antamisesta ja on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sellaisen lyijyn imeytymisen vaaran estämiseksi, joka syntyy tupakoinnista, syömisestä ja juomisesta työpaikalla.3. Jos 1 kohdassa säädetty arviointi osoittaa, että lyijyn imeytymisestä aiheutuva työntekijöiden veren lyijypitoisuus on 40 ìg:n ja 50 ìg:n välillä Pb/100 ml verta, jäsenvaltioiden on pyrittävä järjestämään asianomaisten työntekijöiden biologinen seuranta jäsenvaltioiden säätämien menettelyjen mukaisesti.4. Jos 1 kohdassa säädetty arviointi osoittaa vähintään yhden seuraavista tiloista vallitsevan:- altistus ilman lyijypitoisuudelle, joka on suurempi kuin 75 ìg/m³ laskettuna aikapainoitettuna keskiarvona 40 tunnille viikossa,- sellainen veren lyijypitoisuus yksittäisillä työntekijöillä, joka on suurempi kuin 50 ìg Pb/100 ml,on asianomaisten työntekijöiden osalta toteutettava tässä direktiivissä säädetty suojelu, erityisesti ilman lyijyn seuranta ja lääketieteellinen seuranta, josta säädetään 3 ja 4 artiklassa.5. Yrityksen tai laitoksen työntekijöitä tai heidän edustajiaan on kuultava 1 kohdassa säädetystä arvioinnista ja arviointi on uudistettava, milloin on syytä epäillä, että se on virheellinen tai työpaikalla on tehty merkittäviä muutoksia.3 artikla 1. Kaikkien ilman lyijypitoisuuden mittausten on edustettava työntekijöiden altistusta lyijyä sisältäville hiukkasille.Tässä direktiivissä "lyijyä sisältävillä hiukkasilla" tarkoitetaan niitä hiukkasia, jotka laitteisto, jolla on liitteessä II olevassa 1 kohdassa määritellyt näytteenotto-ominaisuudet, sieppaa ja jotka on analysoitu liitteessä II olevassa 2 kohdassa menetelmään rinnastettavalla tavalla.2. Lyijyn pitoisuutta ilmassa on seurattava vähintään joka kolmas kuukausi.Tätä seurannan taajuutta voidaan kuitenkin vähentää 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa.3. Seurannan taajuutta voidaan vähentää yhteen kertaan vuodessa jos mitään olennaista muutosta ei tapahdu työssä eikä altistusoloissa, jos:i) yksittäistä työntekijää tai työntekijäryhmää koskevat mittaustulokset ovat osoittaneet, että kahdella edellisellä seurantakerralla- ilman lyijypitoisuus ei ylittänyt arvoa 100 ì/m³, tai- olosuhteet tai altistus ei vaihdellut huomattavasti, taiii) yhdenkään työntekijän veren lyijypitoisuus ei ylitä arvoa 60 ìg Pb/100 ml verta.4. Työntekijää tai työntekijäryhmää koskeva 2 kohdassa säädetty seuranta vaatii yhden tai useamman näytteen ottamisen.Näytteenotto on tehtävä siten, että työntekijän tai työntekijäryhmän todennäköisen enimmäisvaaran arviointi on mahdollinen ottaen huomioon tehty työ, työolot ja altistuksen kesto työn aikana, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 artiklan b alakohdan toisen luetelmakohdan soveltamista. Asianomaisten yrityksen tai laitoksen työntekijöitä tai heidän edustajiaan on kuultava tässä tarkoituksessa.Alkuseurannassa sen jälkeen, kun on todettu, että 2 artiklan 4 kohdassa säädetyt arvot on ylitetty, näytteenottoaika ei saa olla lyhyempi kuin neljä tuntia.Myöhemminkään tämä kesto ei saa olla lyhyempi kuin neljä tuntia, jos edellisen seurantakerran tulokset ovat osoittaneet aiempaa seurantakertaa suurempia ilman lyijypitoisuuden arvoja.Kun työntekijäryhmät tekevät samanlaista tai samankaltaista työtä samoissa tiloissa ja siten ovat altistuneet samalle terveysvaaralle, näytteenotto voidaan tehdä ryhmäkohtaisesti. Sellaisessa tapauksessa näyte on otettava vähintään yhdeltä työntekijältä kymmenestä.5. Määrittelyt, joita tarkoitetaan 1 kohdassa ja liitteessä II lukuun ottamatta liitteessä olevan 1 kohdan a alakohdassa annettua ilman virtausnopeutta, ja tämän artiklan tekniset yksityiskohdat, mukautetaan tekniikan kehityksen mukaisesti direktiivin 80/1107/ETY 10 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen niissä rajoissa, jotka säädetään kyseisen direktiivin liitteessä III.4 artikla 1. Työntekijöiden tulee olla lääketieteellisessä (kliinisessä ja biologisessa) seurannassa. Tämä seuranta on aloitettava ennen altistuksen alkamista tai altistuksen alkaessa. Kliininen arviointi on tehtävä vähintään kerran vuodessa työn aikana. Biologinen seuranta on tehtävä 2 kohdan mukaisesti vähintään joka kuudes kuukausi.Tässä seurannassa on sekä altistuksen suuruus että yksittäisen työntekijän herkkyys lyijylle otettava huomioon.2. Biologiseen seurantaan on 3 kohdassa mainittuja poikkeustapauksia lukuun ottamatta kuuluttava veren lyijypitoisuuden mittaus (PbB).Tähän seurantaan voi myös kuulua yhden tai useamman seuraavassa luetellun biologisen indikaattorin mittaaminen:- delta-aminolevuliinihappo virtsassa (ALAU),- sinkkiprotoporfyriini (ZPP),- delta-aminolevuliinihappodehydrataasi veressä(ALAD).Edellä mainittujen biologisten indikaattorien mittausmenetelmät on lueteltu liitteessä III ja niitä voidaan mukauttaa direktiivin 80/1107/ETY 10 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.3. PbB-mittaus, jota tarkoitetaan 2 kohdassa, voidaan korvata ALAU-mittauksella silloin, kun on kyse sellaisista työntekijöistä, jotka ovat olleet vähemmän kuin yhden kuukauden ajan korkean altistuksen vaaran kohteena.4. Biologisen seurannan taajuutta voidaan vähentää yhteen kertaan vuodessa yhtä aikaa kuin:- yksilöön tai työntekijäryhmään kohdistuneiden mittausten tulokset ovat osoittaneet kahdessa peräkkäisessä aiemmassa tapauksessa, että ilman lyijypitoisuus on suurempi kuin arvo, joka on säädetty 2 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa ja pienempi kuin 100 ìg/m³,- yhdenkään työntekijän PbB-taso ei ylitä arvoa, joka on säädetty 2 artiklan 4 kohdan toisessa luetelmakohdassa.5. Jäsenvaltiot voivat käyttää hyväkseen liitteessä IV olevia käytännön suosituksia, joita voidaan mukauttaa direktiivin 80/1107/ETY 10 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.5 artikla 1. Kun biologinen seuranta, joka on tehty 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti, osoittaa yksittäisen PbB-tason, joka on suurempi kuin 60 ìg Pb/100 ml verta mutta pienempi kuin raja-arvo, joka on säädetty 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, kliininen tutkinta on tehtävä niin nopeasti kuin mahdollista. Kuitenkin tämä kliininen tutkimus voidaan siirtää myöhemmäksi kunnes PbB-tason uudelleen määritys, joka on tehty kuukauden kuluessa osoittaa, että 60 arvo mg Pb/100 ml:ssa verta ylittyy edelleen.Sen jälkeen biologinen seuranta ja kliininen arviointi on tehtävä lyhyemmin väliajoin kuin on asetettu 4 artiklan 1 kohdassa ainakin kunnes PbB-taso on alle 60 ìg Pb/100 ml:ssa verta.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun kliinisen tutkimuksen jälkeen lääkärin tai viranomaisen, joka on vastuussa työntekijöiden lääketieteellisestä valvonnasta olisi annettava neuvoja henkilökohtaisista suoja- ja ehkäisytoimenpiteistä; näihin voi kuulua, jos se on aiheellista, kyseisen työntekijän poistaminen lyijyaltistuksesta tai hänen altistusaikansa vähentäminen.6 artikla 1. Seuraavia raja-arvoja on sovellettava:a) ilman lyijypitoisuus:150 ìg/m³ laskettuna aikapainoitettuna keskiarvona 40 tunnille viikon aikana;b) biologisten muuttujien arvot:PbB-taso yksittäisillä työntekijöillä: 70 ìg/Pb/100 ml verta(6).Kuitenkin PbB-taso 70 ja 80 ìg Pb/100 ml välillä on sallittava, jos ALAU-taso jää alemmaksi kuin 20 ìg/g kreatiniiniä tai ZPP-taso jää alemmaksi kuin 20 ìg/g hemoglobiinia tai ALAD-taso jää suuremmaksi kuin kuusi eurooppalaista yksikköä.2. Kun biologinen seuranta perustuu pelkästään ALAU-mittauksiin 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti, seuraavaa raja-arvoa on käytettävä ALAU-tasolle: 20 ìg/g kreatiniinia.3. Komission ehdotuksesta ja ottaen huomioon erityisesti kehityksen tieteellisessä tietämyksessä ja tekniikassa sekä tämän direktiivin täytäntöönpanosta saadut kokemukset neuvosto tarkastelee uudelleen biologisten muuttujien raja-arvoja viiden vuoden kuluessa tämän direktiivin antamisesta tarkoituksena asettaa veren lyijypitoisuudelle raja-arvo, joka on korkeintaan 70 ìg Pb/100 ml verta.7 artikla Sen selvittämiseksi, onko ilman lyijypitoisuudelle 6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa asetettu raja-arvo ylitetty, on aiheellista menetellä seuraavasti:a) Jos kokonaisnäytteenottoaika on 40 tuntia viikon aikana, saatuja ilman lyijypitoisuuksia voidaan verrata suoraan 6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa asetettuihin raja-arvoihin;b) Jos kokonaisnäytteenottoaika on vähemmän kuin 40 tuntia viikon aikana;- raja-arvon, joka on asetettu 6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa, ei katsota ylittyneen, jos 3 artiklan 4 kohdan mukaisella näytteenotolla saatu pitoisuus on alle raja-arvon numeroarvon,- jos ensimmäisessä luetelmakohdassa mainittu pitoisuus ylittää raja-arvon numeroarvon, on otettava vähintään kolme sellaista ilman lyijynäytettä, jotka edustavat keskimääräistä lyijyaltistusta; kokonaisajan jokaisen näytteen ottamiseksi on oltava vähintään neljä tuntia.Jos neljästä näytteestä, jotka on otettu viikon aikana, kolmen pitoisuus on alle raja-arvon numeroarvon, katsotaan, ettei raja-arvo ole ylittynyt.8 artikla 1. Jos ilman lyijyn raja-arvo, joka on asetettu 6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa, on ylittynyt, syyt raja-arvon ylitykseen on tunnistettava ja aiheelliset toimenpiteet tilanteen korjaamiseksi on toteutettava niin nopeasti kuin mahdollista.Lääkärin tai viranomaisen, joka on vastuussa työntekijöiden lääketieteellisestä valvonnasta on ratkaistava, olisiko asianomaisten työntekijöiden biologisten muuttujien määritys suoritettava välittömästi."Ensimmäisessä alakohdassa mainittujen toimenpiteiden tehokkuuden tarkastamiseksi toteutetaan uusi ilman lyijypitoisuuden määritys 3 ja 7 artiklassa asetetun menettelyn mukaisesti."2. Jos 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä ei voida niiden luonteen tai mittavuuden takia toteuttaa yhden kuukauden kuluessa ja uusi ilman lyijypitoisuuden määritys osoittaa, että ilman lyijypitoisuuden raja-arvo ylitetään edelleen, työtä ei saa jatkaa vaikutusalueella ellei tarpeellisiin toimenpiteisiin ole ryhdytty asianomaisten työntekijöiden suojelemiseksi, ottaen huomioon sen lääkärin tai viranomaisen mielipide asiasta, joka on vastuussa lääketieteellisestä valvonnasta.Jos altistusta ei voida kohtuullisella tavalla vähentää muilla keinoin ja jos henkilökohtaisten hengityksensuojainten käyttäminen osoittautuu tarpeelliseksi, se ei saa olla pysyvää ja se on rajoitettava vähimpään tarpeelliseen määrään kunkin työntekijän osalta.3. Sellaisten tapahtumien yhteydessä, jotka todennäköisesti johtavat lyijyaltistuksen lisääntymiseen, työntekijät on välittömästi poistettava vaikutusalueelta. Vain työntekijät, joiden läsnäoloa tarvitaan tarpeellisten korjausten tekemiseksi, voivat mennä vaikutusalueelle jos he käyttävät sopivaa suojalaitetta.4. Tiettyä toimintaa varten, johon voidaan otaksua liittyvän 1 kohdassa asetettujen raja-arvojen ylitys ja jonka suhteen tekniset ehkäisytoimenpiteet ilmapitoisuuksien rajoittamiseksi eivät ole kohtuudella mahdollisia, työnantajan on määriteltävä toimenpiteet, joilla on tarkoitus taata tämänlaatuisen toiminnan aikana työntekijöiden suojelu. Yrityksen tai laitoksen työntekijöiden tai heidän edustajiensa kanssa on neuvoteltava tällaisista toimenpiteistä ennen kuin toimintaan ryhdytään.9 artikla 1. Jos biologiset raja-arvot, jotka on asetettu 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, on ylitetty:- on välittömästi ryhdyttävä tarpeellisiin toimenpiteisiin ylityksen syiden selvittämiseksi ja tilanteen korjaamiseksi. Näihin toimenpiteisiin voi kuulua riippuen ylityksen suuruudesta ja kun se on työntekijöiden lääketieteellisestä valvonnasta vastuussa olevan lääkärin tai viranomaisen mielestä tarpeellista, kyseisten työntekijöiden välitön poistaminen kaiken lyijyaltistuksen piiristä,- uusi PbB-tason määritys on tehtävä kolmen kuukauden kuluessa. Tämän mittauksen jälkeen asianomainen työntekijä ei saa jatkaa työtään tai mitään muuta työtä, johon liittyy yhtä suuri lyijyaltistuksen vaara, jos biologinen raja-arvo edelleen ylitetään. Työntekijä voidaan osoittaa lääketieteellisestä valvonnasta vastuussa olevan lääkärin tai viranomaisen käsityksen mukaan muuhun työhön, jossa on vähäisempi altistuksen vaara. Tässä tapauksessa hänet on saatettava useammin lääketieteelliseen arviointiin.Jäsenvaltio voi kuitenkin toteuttaa toisenlaiset toimenpiteet sellaisten työntekijöiden osalta, jotka ovat altistuneet lyijylle useita vuosia ja joilla on hyvin suuri kehon lyijykuorma silloin, kun tätä direktiiviä ryhdytään soveltamaan.2. Työntekijä, jota asia koskee, tai työnantaja voivat pyytää 1 kohdassa tarkoitetun arvioinnin tekemistä uudelleen.10 artikla 1. Kaiken sellaisen työn varalta, joka suoritetaan 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa oloissa, on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, ettäa) i) tupakoinnin, syömisen tai juomisen aiheuttama lyijyn imeytymisen vaara vältetään,ii) varataan sellaisia alueita, joilla työntekijät voivat syödä ja juoda ilman lyijyn aiheuttaman saastumisen vaaraa,iii) hyvin kuumissa työpaikoissa, joissa työntekijöitä tulisi kehottaa juomaan, työntekijöille varataan juomavettä tai muita juomia, jotka eivät ole työpaikan lyijyllä saastuneita;b) i) työntekijät varustetaan asianmukaisella työ- tai suojavaatetuksella ottaen huomioon niiden lyijy-yhdisteiden fysikaalis-kemialliset ominaisuudet, joille he altistuvat,ii) tämä työ- tai suojavaatetus jää yritykseen. Se voidaan kuitenkin silloin kun yritys itse ei pese vaatetusta pestä yrityksen ulkopuolisissa laitoksissa, jotka on varustettu tämänlaatuiseen työhön; kun näin on, vaatetus on kuljetettava suljetuissa astioissa,iii) työ- tai suojavaatetus ja pitovaatteet varastoidaan erikseen,iv) työntekijöille varataan asianmukaiset ja riittävät pesutarvikkeet mukaan lukien suihkut pölyisessä työssä.2. Edellä 1 kohdan mukaisten toimenpiteiden kustannuksia ei saa asettaa työntekijöiden kustannettaviksi.11 artikla 1. Kaiken sellaisen työn varalta, joka suoritetaan 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa oloissa, on toteutettava aiheelliset toimenpiteet asianmukaisen tiedon antamiseksi yrityksen tai laitoksen työntekijöille ja heidän edustajilleen:- mahdollisesta lyijyaltistuksen aiheuttamasta terveysvaarasta mukaan lukien mahdolliset terveysvaarat sikiölle ja imeväisille,- säädöksiin perustuvista raja-arvoista sekä biologisen ja ilman laadun seurannan tarpeesta,- hygieenisistä vaatimuksista mukaan lukien tupakoinnista, syömisestä tai juomisesta pidättäytymisestä työpaikalla,- varotoimenpiteistä, joihin tulee toteuttaa suojavälineiden ja -vaatetuksen suhteen,- lyijyaltistuksen vähentämiseksi tarpeellisista erityisvarotoimenpiteistä.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden lisäksi kaiken sellaisen työn ollessa kyseessä, jota suoritetaan 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa oloissa, aiheelliset toimenpiteet on toteutettava, jottaa) yrityksen tai laitoksen työntekijöillä tai heidän edustajillaan on mahdollisuus saada:- ilman lyijypitoisuusmittausten tulokset,- tilastolliset (yksilöimättömät) tulokset biologisesta seurannasta,ja että selvitys näiden tulosten merkityksestä on heidän saatavillaan;b) jos tulokset ylittävät ilman lyijypitoisuudelle 6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa asetetun raja-arvon, kyseisille työntekijöille ja heidän edustajilleen yrityksessä tai laitoksessa tiedotetaan siitä ja sen syistä niin nopeasti kuin mahdollista ja yrityksen tai laitoksen työntekijöiden tai heidän edustajiensa kanssa neuvotellaan toimenpiteistä, joihin on ryhdyttävä tai hätätilanteessa heille tiedotetaan toimenpiteistä, jotka on toteutettu;c) aina kun PbB-testit, ALAU-testit tai mitkä tahansa muut biologiset mittaukset lyijyaltistuksen arvioimiseksi tehdään, asianomaisille työntekijöille tiedotetaan vastuussa olevan lääkärin vastuulla näiden mittausten tuloksista ja tulosten tulkinnoista.12 artikla Lääkärillä tai viranomaisella, joka on vastuussa työntekijöiden lääketieteellisestä valvonnasta, on oikeus saada kaikki tarpeelliset tiedot työntekijöiden lyijyaltistuksen suuruuden määrittämiseksi mukaan lukien ilman lyijypitoisuusmittausten tulokset.13 artikla On varmistettava, että työntekijöiden altistukseen ja heidän kliinisiin ja biologisiin tutkimuksiinsa liittyvät yksilökohtaiset tiedot tallennetaan asianmukaisessa muodossa kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti.14 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1986 ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.15 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 28 päivänä heinäkuuta 1982.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaO. MØLLER(1) EYVL N:o C 324, 28.12.1979, s. 3(2) EYVL N:o C 101, 4.5.1981, s. 14(3) EYVL N:o C 300, 18.11.1980, s. 22(4) EYVL N:o C 165, 11.7.1978, s. 1(5) EYVL N:o L 327, 3.12.1980, s. 8(6) Vastaa SI-yksiköissä arvoa 3.4 ìmol litrassa vertaLIITE I Luettelo toiminnoista, joita tarkoitetaan 2 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa 1. Lyijykonsentraattien käsittely.2. Lyijy- ja sinkkisulatus ja niiden jalostus (primäärinen ja sekundäärinen)3. Lyijyarsenaattiruiskutteiden valmistus ja käsittely.4. Lyijyoksidien valmistus.5. Muiden lyijy-yhdisteiden valmistus (mukaan lukien se lyijyalkyyliyhdisteiden valmistus, mihin liittyy metalliselle lyijylle ja sen ioniyhdisteille altistumista).6. Lyijypitoisten maalien, emalien, kiviliimojen ja värien valmistus.7. Akkujen valmistus ja kierrätys(1).8. Käsityö, jossa käsitellään tinaa ja lyijyä.9. Lyijyjuotteiden valmistus.10. Lyijyräjähteiden valmistus.11. Lyijy- ja lyijyseosesineiden valmistus.12. Lyijypitoisten maalien, emalien, kiviliimojen ja värien käyttö.13. Keraaminen ja savenvaluteollisuus(2).14. Kristallilasiteollisuus.15. Lyijylisäaineita käyttävä muoviteollisuus.16. Taaja lyijyjuotteiden käyttö suljetussa tilassa.17. Lyijyä käyttävä graafinen teollisuus.18. Purkutyö, erityisesti lyijypitoisen maalin poistaminen raaputtamalla tai polttamalla tällä maalatuista materiaaleista ja tällaisen materiaalin polttoleikkaaminen sekä tehdaslaitoksen hajoittaminen (esim. lyijysulatto)(3).19. Lyijyräjähteiden käyttö suljetuissa tiloissa.20. Autojen kokoamis- ja korjaustyö(4).21. Lyijyteräksen valmistus.22. Teräksen lyijykarkaisu.23. Lyijypinnoitus.24. Lyijyn ja lyijypitoisten metallien kierrätys.(1) Siltä osin kuin akuissa käytetään tai on lyijyäLIITE II Tekniset laatuvaatimukset, joita tarkoitetaan 3 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa 1. Laitteiston tekniset laatuvaatimukset:a) Ilman virtausnopeus suuaukolla: 1,25 m/s ± 10 %;b) Ilman tilavuusvirtaus: vähintään 1 l/min.;c) Näytepään ominaisuudet: Suodattimen suojaamiseksi olisi käytettävä suljettua näytepäätä.d) Suuaukon halkaisija: vähintään 4 mm halkaisijaltaan seinävaikutusten välttämiseksi;e) Suodattimen tai suuaukon sijainti: pidetään niin paljon kuin mahdollista yhdensuuntaisena työntekijän kasvojen kanssa koko näytteenottoajan;f) Suodattimen suodatuskyky: vähintään 95 % suodatuskyky kaikille näytehiukkasille aina hiukkasiin, joiden aerodynaaminen halkaisija on 0,3 ìm, asti;g) Näytteen jakaantuminen suodattimella: mahdollisimman tasainen lyijyn jakaantuminen suodattimella niin, että saman suodattimen puolikkaista saadaan vertailukelpoiset tulokset.2. Ilman lyijynäytteet, jotka on kerätty 1 kohdan mukaisella menettelytavalla, on analysoitava atomiabsorptiospektroskopialla tai millä tahansa muulla menetelmällä, joka antaa samanarvoisia tuloksia.LIITE III Niiden biologisten indikaattorien mittamenetelmät, joita tarkoitetaan 4 artiklan 2 kohdassa >TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31984L0424

Neuvoston direktiivi 84/424/ETY, annettu 3 päivänä syyskuuta 1984, moottoriajoneuvojen sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/157/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 238 , 06/09/1984 s. 0031 - 0033 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 13 s. 0204  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 16 s. 0042  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 13 s. 0204  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 16 s. 0042

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 3 päivänä syyskuuta 1984,moottoriajoneuvojen sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/157/ETY muuttamisesta (84/424/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettämoottoriajoneuvojen sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/157/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 73/334/ETY(5), liitteessä vahvistetaan melutason rajoitukset tieliikenteeseen tarkoitetuille, korilla varustetuille tai ilman sitä oleville vähintään nelipyöräisille moottoriajoneuvoille, joiden suurin rakenteellinen nopeus on yli 25 km/h, lukuun ottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja, maataloustraktoreita ja maatalouskoneita sekä moottorityökoneita,väestön suojelemiseksi kaupunkimaisilla alueilla meluhaitalta tarvitaan tarkoituksenmukaisia toimenpiteitä moottoriajoneuvojen melutason vähentämiseksi; moottoriajoneuvojen rakentamisessa tapahtunut tekninen kehitys on tehnyt sen mahdolliseksi,direktiivin 70/157/ETY liitettä olisi vastaavasti muutettava vähentämällä sallittuja, yksikössä dB(A) ilmaistuja melutasoarvoja jokaisen tarkoitetun ajoneuvoluokan osalta, jatällainen vähentäminen on tärkeä vaihe ympäristön parantamisessa; kyseisiä säännöksiä olisi kuitenkin myöhemmin uudelleen tarkasteltava niiden tulosten perusteella, jotka komissio on saavuttanut yleisessä lähestymistavassa tekemässä työssään ja ottamalla huomioon samanaikaisesti kaikki moottoriajoneuvoalaa koskevien yhteisön säännösten pääkohdat ja erityisesti ne, jotka koskevat turvallisuutta, ympäristönsuojelua ja energiansäästöä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 70/157/ETY liitteessä I oleva 5.2.2.1 kohta seuraavasti:"5.2.2.1 Raja-arvotJäljempänä 5.2.2.2-5.2.2.5 kohdan mukaisesti mitattu melutaso ei saa ylittää seuraavia raja-arvoja:>TAULUKON PAIKKA>Kuitenkin,- edellä 5.2.2.1.1 ja 5.2.2.1.3 kohdassa tarkoitettujen luokkien ajoneuvoille raja-arvoja on korotettava 1 dB(A):llä, jos ne on varustettu suoraruiskutteisella dieselmoottorilla,- ajoneuvojen, joiden suurin sallittu massa on enemmän kuin 2 tonnia ja jotka on suunniteltu maastokäyttöön, raja-arvoja korotetaan 1 dB(A):llä, jos moottoriteho on pienempi kuin 150 kW, ja 2 dB(A):llä, jos moottoriteho on 150 kW tai suurempi."2 artikla 1. Jäsenvaltio ei saa 1 päivästä tammikuuta 1985 alkaen sallittuun melutasoon ja pakojärjestelmään liittyvistä syistä:- evätä moottoriajoneuvotyypiltä ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää tai kieltäytyä antamasta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY(6), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 80/1267/ETY(7), 10 artiklan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettua asiakirjaa,- kieltää ajoneuvojen ensimmäistä liikkeelle laskemista,jos tämän ajoneuvotyypin tai tällaisten ajoneuvojen melutaso ja pakojärjestelmä ovat direktiivin 70/157/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukaisia.2. Alkaen 1 päivästä lokakuuta 1988 jäsenvaltiot:- eivät saa enää antaa direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettua asiakirjaa sellaiselle moottoriajoneuvotyypille, jonka melutaso ja pakojärjestelmä eivät ole direktiivin 70/157/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukaisia,- saavat evätä kansallisen tyyppihyväksynnän sellaiselta moottoriajoneuvotyypiltä, jonka melutaso ja pakojärjestelmä eivät ole direktiivin 70/157/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukaisia.Kuitenkin sellaisten 1 artiklassa tarkoitettujen 5.2.2.1.3 kohdassa määritellyn luokan ajoneuvojen osalta, jotka on varustettu dieselmoottoreilla, ja 5.2.2.1.4 kohdassa määritellyn luokan ajoneuvojen osalta päivämäärä "1 päivästä lokakuuta 1988" korvataan päivämäärällä "1 päivästä lokakuuta 1989".3. Jäsenvaltiot saavat 1 päivästä lokakuuta 1989 alkaen kieltää ensimmäisen liikkeelle laskemisen sellaisilta ajoneuvoilta, joiden melutaso ja pakojärjestelmä eivät ole direktiivin 70/157/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukaisia.Kuitenkin sellaisten 1 artiklassa tarkoitettujen 5.2.2.1.3 kohdassa määritellyn luokan ajoneuvojen osalta, jotka on varustettu dieselmoottoreilla, ja 5.2.2.1.4 kohdassa määritellyn luokan osalta ajoneuvojen päivämäärä "1 päivästä lokakuuta 1989" korvataan päivämäärällä "1 päivästä lokakuuta 1990".3 artikla Neuvoston on päätettävä 31 päivään joulukuuta 1990 mennessä direktiivin 70/157/ETY säännösten uudelleen tarkastelemisesta, sen perusteella, mitä komissio kertomuksessaan ehdottaa moottoriajoneuvoalan säännöksiä koskevista mahdollisista uusista toimenpiteistä ottaen aiheellisella tavalla huomioon turvallisuus-, turvallisuus-, ympäristönsuojelu- ja energiansäästötekijät,4 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan ennen 1 päivää tammikuuta 1985. Niiden on ilmoitettava komissiolle tästä viipymättä.5 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 3 päivänä syyskuuta 1984.Neuvoston puolestaP. BARRYPuheenjohtaja(1) EYVL N:o C 200, 27.7.1983, s. 5(2) EYVL N:o C 172, 2.7.1984, s. 157(3) EYVL N:o C 358, 31.12.1983, s. 4(4) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 16(5) EYVL N:o L 131, 18.5.1981, s. 6(6) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1(7) EYVL N:o L 375, 31.12.1980, s. 34


Avis juridique important

|

32002L0056

Neuvoston direktiivi 2002/56/EY, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2002, siemenperunoiden pitämisestä kaupan

Virallinen lehti nro L 193 , 20/07/2002 s. 0060 - 0073

Neuvoston direktiivi 2002/56/EY,annettu 13 päivänä kesäkuuta 2002,siemenperunoiden pitämisestä kaupanEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 37 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),on kuullut talous- ja sosiaalikomiteaa,sekä katsoo seuraavaa(1) Siemenperunoiden pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annettua neuvoston direktiiviä 66/403/ETY(2) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin(3). Sen vuoksi olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava mainittu direktiivi.(2) Perunoiden tuotannolla on tärkeä asema yhteisön maataloudessa.(3) Perunanviljelyssä tyydyttävät tulokset riippuvat paljon sopivien siemenperunoiden käytöstä.(4) Yhteisössä saavutetaan perunanviljelyssä parempi tuottavuus, jos jäsenvaltiot soveltavat erityisesti terveyteen nähden yhdenmukaisia ja mahdollisimman tiukkoja sääntöjä niiden lajikkeiden valikoinnissa, jotka hyväksytään pidettäväksi kaupan. Sen vuoksi viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta säädetään neuvoston direktiivissä 2002/53/EY(4).(5) Yhteisölle olisi laadittava yhdenmukainen varmentamisjärjestelmä, joka perustuu jäsenvaltioiden ja Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission järjestelmien soveltamisesta saatuihin kokemuksiin. Sisämarkkinoiden vahvistumisen myötä yhteisön järjestelmää olisi sovellettava tuotantoon kaupan pitämistä varten sekä kaupan pitämiseen ilman jäsenvaltioiden mahdollisuutta poiketa tästä yksipuolisella tavalla, joka on omiaan estämään siemenperunoiden vapaata liikkuvuutta yhteisössä.(6) Siemenperunoita saa pääsääntöisesti pitää kaupan ainoastaan, jos ne on varmentamissääntöjen mukaisesti virallisesti tarkastettu ja varmennettu perussiemenperunoiksi tai varmennetuiksi siemenperunoiksi. Teknisten termien "perussiemenperuna" ja "varmennettu siemenperuna" valinta perustuu olemassa olevaan kansainväliseen alan terminologiaan. Olisi kuitenkin sallittava perussiemenperunaa aikaisemmassa vaiheessa olevien siemenperunoiden käyttö. Tietyissä erityisissä olosuhteissa on oltava mahdollista pitää kaupan perussiemenen perunoita aikaisemmasta sukupolvesta peräisin olevia perussiemenperunoita ja raakasiemenperunoita.(7) Jäsenvaltiot voivat jakaa siemenperunoiden luokat eri vaatimukset täyttäviin alaluokkiin. Olisi säädettävä nopeutetulla menettelyllä yhteisön alaluokista ja niiden vaatimuksista. On kuitenkin jätettävä jäsenvaltioiden päätettäväksi, missä määrin ne soveltavat näitä alaluokkia omassa tuotannossaan.(8) Ottaen huomioon nykyisissä lisäystekniikoissa tapahtuneen edistyksen olisi vahvistettava yhteisön menettely mikrolisäystekniikan avulla tuotettavien siemenperunoiden kaupan pitämisessä sovellettavien erityisten sääntöjen laatimisen osalta.(9) Yhteisön sääntöjä ei olisi sovellettava siemenperunoihin, jotka on todistetusti tarkoitettu vietääviksi kolmansiin maihin.(10) Siemenperunoiden geneettisen arvon ja terveyden sekä niiden ulkoisen laadun parantamiseksi yhteisössä on säädettävä epäpuhtauksia sekä tiettyjä siemenperunoiden vikoja ja tauteja koskevista sallituista poikkeamista.(11) Jäsenvaltiolle voidaan antaa lupa, siemenperunoiden pitämiseksi kaupan koko alueellaan tai osalla siitä, toteuttaa liitteessä I säädettyjä toimenpiteitä tiukempia toimenpiteitä määritettyjä viruksia vastaan, joita näillä alueilla ei esiinny tai jotka vaikuttavat erityisen haitallisilta näiden alueiden viljelyksille. Siten tämän säännöksen soveltamisalaa olisi laajennettava virusten lisäksi myös muihin haitallisiin organismeihin.(12) Siemenperunoiden tunnistettavuuden varmistamiseksi on laadittava yhteisön sääntöjä pakkauksesta, sulkemisesta ja merkinnöistä. Sen vuoksi etiketeissä on oltava tarvittavat tiedot virallisen tarkastuksen suorittamiseksi ja käyttäjän tiedoksi tarvittavat tiedot, joissa on korostettava sitä, että kyse on yhteisön varmentamisesta.(13) Olisi laadittava säännöt kemiallisesti käsiteltyjen sekä luonnonmukaiseen viljelyyn soveltuvien lajikkeiden siemenperunoiden pitämiselle kaupan, sekä sellaiset säännöt siemenperunoiden geenivarojen säilyttämiseksi, joilla voidaan turvata geneettisen köyhtymisen uhkaamien lajikkeiden säilyttäminen hyödyntämällä niitä alkuperäisillä kasvupaikoilla (in situ).(14) Poikkeusten on oltava sallittuja tietiyissä olosuhteissa tämän kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 14 artiklan määräysten soveltamista. Näitä poikkeuksia noudattavien jäsenvaltioiden on annettava toisilleen vastavuoroista hallinnollista apua tarkastusten osalta.(15) Jäsenvaltioiden on säädettävä tarkoituksenmukaisesta tarkastuksesta niin siemenperunoiden laatuun liittyvien edellytysten kuin siemenperunoiden tunnistettavuuden takaavien säännösten noudattamisen varmistamiseksi sinä aikana, jona siemenperunoita pidetään kaupan.(16) Nämä edellytykset täyttäviä siemenperunoita eivät koske muut kuin yhteisön säännöissä säädetyt rajoitukset kaupan pitämisessä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 30 artiklan soveltamista, paitsi kun yhteisön säännöissä säädetään tautien, haitallisten organismien ja niiden tartunnanlevittäjien osalta toleransseista.(17) Olisi säädettävä, että kolmansissa maissa korjattuja siemenperunoita saa pitää kaupan yhteisössä ainoastaan, jos niillä on samat takeet kuin yhteisössä virallisesti varmennetuilla ja yhteisön sääntöjen mukaisilla siemenperunoilla.(18) Jos eri luokkiin kuuluvien varmennettujen siemenperunoiden hankinnassa on vaikeuksia, olisi väliaikaisesti hyväksyttävä sellaisten luokkien siemenperunoita, joihin sovelletaan väljempiä vaatimuksia, samoin kuin sellaisiin lajikkeisiin kuuluvia siemenperunoita, jotka eivät ole yleisessä lajikeluettelossa eivätkä kansallisessa lajikeluettelossa.(19) Jotta taattaisiin jäsenvaltioissa varmennettujen siemenperunoiden täyttävän säädetyt edellytykset ja jotta tulevaisuudessa olisi mahdollista verrata näitä siemenperunoita kolmansista maista lähtöisin oleviin siemenperunoihin, jäsenvaltioihin on perustettava yhteisön vertailukokeita, jotta eri luokkiin kuuluville varmennetuille siemenperunoille voidaan suorittaa vuosittainen jälkitarkastus. Jäsenvaltioilla on oltava lupa kieltää kaikkien lajikkeiden tai tiettyjen lajikkeiden osalta muista jäsenvaltioista lähtöisin olevien siemenperunoiden pitäminen kaupan, jos vertailukokeiden tulokset eivät ole useiden vuosien aikana olleet tyydyttäviä.(20) On suotavaa järjestää määräaikaisia kokeita, joiden tarkoituksena on löytää parempia vaihtoehtoja tiettyjen tämän direktiivin säännösten korvaamiseksi.(21) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston päätöksen 1999/468/EY(5) mukaisesti.(22) Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava kansallisen lainsäädännön osaksi liitteessä IV olevassa B osassa mainitut direktiivit,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTätä direktiiviä sovelletaan siemenperunoiden tuotantoon kaupan pitämistä varten ja kaupan pitämiseen yhteisössä.Tätä direktiiviä ei sovelleta sellaisiin siemenperunoihin, jotka todistettavasti on tarkoitettu vietäviksi kolmansiin maihin.2 artiklaTässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "Kaupan pitämisellä": siemenperunoiden myyntiä, pitämistä myyntitarkoituksessa, tarjoamista myyntiin sekä siemenperunoiden kaikenlaista luovuttamista, toimittamista tai siirtoa kolmansille vastiketta vastaan tai vastikkeetta kaupallisessa hyödyntämistarkoituksessa.Kaupan pitämiseksi ei katsota siemenperunoiden kauppaa, jonka tarkoituksena ei ole lajikkeen kaupallinen hyödyntäminen, kuten seuraavia toimia:- siemenperunoiden toimittamista virallisille koe- ja tarkastuslaitoksille,- siemenperunoiden toimittamista palvelujen tarjoajille käsiteltäväksi tai pakattavaksi edellyttäen, että oikeus toimitettuihin siemenperunoihin ei siirry palvelujen tarjoajalle.Kaupan pitämiseksi ei katsota siemenperunoiden toimittamista tietyissä olosuhteissa palvelujen tarjoajille teolliseen käyttöön tarkoitettujen tiettyjen maatalouden raaka-aineiden tuottamiseksi tai siemenperunoiden lisäämiseksi tähän tarkoitukseen edellyttäen, että oikeus täten toimitettuihin siemenperunoihin ja saatuun satoon ei siirry palvelujen tarjoajalle. Siemenperunoiden toimittajan on annettava varmentavalle viranomaiselle jäljennös palvelujen tarjoajan kanssa tehdyn sopimuksen asiaankuuluvista osista ja sopimukseen on sisällyttävä toimitettujen siemenperunoiden täyttämät voimassa olevat standardit ja edellytykset.Tämän säännöksen soveltamisen edellytykset vahvistetaan 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.b) "Perussiemenperunalla": perunan mukuloita,i) jotka on tuotettu lajiketta ja terveyttä koskevan säilyttävän lajikevalinnan sääntöjen mukaan;ii) jotka on tarkoitettu varsinkin varmennettujen siemenperunoiden tuotantoon;iii) jotka täyttävät liitteissä I ja II säädetyt perussiemenperunaa koskevat vähimmäisedellytykset; jaiv) joiden osalta on virallisessa tarkastuksessa todettu, että edellä mainittuja vähimmäisedellytyksiä on noudatettu.c) "Varmennetulla siemenperunalla": perunan mukuloita,i) jotka polveutuvat suoraan perussiemenperunoista tai varmennetuista siemenperunoista tai perussiemenperunoita aikaisempaan vaiheeseen kuuluvista siemenperunoista, jotka virallisessa tarkastuksessa ovat täyttäneet perussiemenperunoille säädetyt edellytykset;ii) jotka on ennen muuta tarkoitettu muuhun kuin siemenperunan tuotantoon;iii) jotka täyttävät liitteissä I ja II säädetyt varmennettua siemenperunaa koskevat vähimmäisedellytykset; jaiv) joiden osalta on virallisessa tarkastuksessa todettu, että edellä mainittuja vähimmäisedellytyksiä on noudatettu.d) "Virallisilla toimenpiteillä": sellaisia toimenpiteitä, joita toteuttavati) jonkin valtion viranomaiset, taiii) julkis- tai yksityisoikeudelliset oikeushenkilöt jonkin valtion vastuulla, taikkaiii) valantehneet luonnolliset henkilöt sellaisten lisätehtävien osalta, jotka myös kuuluvat valtion valvontaan,sillä edellytyksellä, että ii ja iii alakohdassa mainitut henkilöt eivät saa henkilökohtaista etua kyseistä toimenpiteistä.3 artikla1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että siemenperunaa saa pitää kaupan ainoastaan, jos se on virallisesti varmennettu perussiemenperunaksi tai varmennetuksi siemenperunaksi ja jos se täyttää liitteissä I ja II vahvistetut vähimmäisedellytykset. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että siemenperuna, joka ei kaupan pitämisen aikana täytä liitteessä II vahvistettuja vähimmäisedellytyksiä, voidaan lajitella. Hyväksytty siemenperuna joutuu sen jälkeen uuteen viralliseen kokeeseen.2. Jäsenvaltiot voivat jakaa 2 artiklassa säädetyt siemenperunaluokat alaluokkiin, jotka täyttävät eri edellytykset.3. Noudattaen 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä virallisesti varmennettujen siemenperunoiden osalta voidaan määrittää:- yhteisön alaluokat,- alaluokkiin sovellettavat edellytykset,- alaluokista käytettävät nimitykset.Jäsenvaltiot voivat säätää, missä määrin ne soveltavat yhteisön alaluokkia oman tuotantonsa varmentamisessa.4. Mikrolisäystekniikoilla tuotetuille siemenperunoille, jotka eivät täytä tällä direktiivillä säädettyjä kokoedellytyksiä, voidaan vahvistaa 25 artiklassa 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen:- poikkeukset tämän direktiivin erityisistä säännöksistä,- kyseisiin siemenperunoihin sovellettavat edellytykset,- kyseisiin siemenperunoihin sovellettavat nimitykset.4 artiklaPoiketen 3 artiklan 1 kohdan säännöksistä jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiemenperunoita aikaisemman sukupolven jalostettuja siemenperunoita voidaan pitää kaupan.5 artiklaJäsenvaltiot voivat liitteissä I ja II vahvistettujen vähimmäisedellytysten osalta vahvistaa oman tuotantonsa varmentamista koskevia lisävaatimuksia tai tiukempia vaatimuksia.6 artikla1. Poiketen 3 artiklan 1 kohdan säännöksistä jäsenvaltiot voivat antaa alueelleen sijoittuneille tuottajille luvan pitää kaupana) pieniä määriä tieteellisiin tarkoituksiin tai jalostukseen tarkoitettuja siemenperunoita;b) tarkoituksenmukaisia määriä muuhun testi- tai koekäyttöön tarkoitettuja siemenperunoita, jos ne ovat lajiketta, josta kyseisessä jäsenvaltiossa on tehty luetteloon kirjaamista koskeva pyyntö.Geneettisesti muunnetun aineiston osalta lupa voidaan myöntää ainoastaan siinä tapauksessa, että on toteutettu kaikki tarkoituksenmukaiset toimenpiteet ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvien riskien välttämiseksi. Tätä koskevassa ympäristöriskien arvioinnissa on sovellettava direktiivin 2002/53/EY 7 artiklan 4 kohdan säännöksiä soveltuvin osin.2. Käyttötarkoitukset, joita varten 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja lupia voidaan antaa, pakkausten merkintää koskevat säännökset sekä määrät ja edellytykset, joiden mukaisesti jäsenvaltiot voivat myöntää tällaisia lupia, vahvistetaan 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.3. Luvat, jotka jäsenvaltiot ovat ennen 14 päivää joulukuuta 1998 myöntäneet alueelleen sijoittuneille tuottajille 1 kohdassa esitettyihin tarkoituksiin, ovat voimassa siihen asti, kunnes 2 kohdassa tarkoitetut säännökset vahvistetaan. Tämän jälkeen kaikkien tällaisten lupien on oltava 2 kohdan mukaisesti vahvistettujen säännösten mukaisia.7 artiklaJäsenvaltioiden on säädettävä, että siemenperunoiden näytteet mukuloiden varmentamista varten on virallisesti otettava tarkoitukseen soveltuvin menetelmin.8 artikla1. Jäsenvaltiot voivat säätää, että kasvien terveyteen liittyvistä syistä niiden alueella tuotetut siemenperunat ja muut perunat voidaan pitää erillään tuotanoon aikana.2. Edellä 1 kohdan vaatimuksiin voi sisältyä toimenpiteitä, joiden avulla:- siemenperunoiden tuotanto erotetaan muiden perunoiden tuotannosta,- siemenperunat erotetaan muista perunoista kokolajittelua, varastointia, kuljetusta ja käsittelyä varten.9 artiklaJäsenvaltioiden on säädettävä, että siemenperunaa ei saa pitää kaupan, jos se on käsitelty itämisenestoaineilla.10 artikla1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että siemenperunaa voidaan saattaa markkinoille ainoastaan, jos se on kooltaan vähintään sellainen, että se ei läpäise nelikulmaista silmää, jonka kunkin sivun pituus on 25 mm. Sellaisten mukuloiden osalta, jotka ovat liian suuria läpäistääkseen nelikulmaisen silmän, jonka kunkin sivun pituus on 35 mm, kokolajittelussa käytettävien enimmäis- ja vähimmäisrajojen on oltava viidellä jaollisia.Yhden toimituserän mukuloiden koon enimmäisvaihtelun on oltava sellainen, että molempien käytettyjen nelikulmaisten silmien sivujen pituusero on enintään 25 mm. Näitä kokolajittelusääntöjä voidaan muuttaa 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.2. Yksi erä ei saa sisältää enempää kuin 3 painoprosentia mukuloita, joiden kokon on pienempi kuin vähimmäiskoko, eikä enempää kuin 3 painoprosentia mukuloita, joiden koko on suurempi kuin merkitty enimmäiskoko.3. Jäsenvaltiot voivat kotimaisten siemenperunoiden osalta rajoittaa tiukemmin yhden erän mukuloiden enimmäis- ja vähmmäiskokojen välistä vaihtelua.11 artikla1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiemenperunoita ja varmennettuja siemenperunoita saa pitää kaupan ainoastaan riittävän yhtenäisinä erinä ja suljetuissa pakkauksissa ta säiliöissä, jotka on suljettava ja varustettava 12 ja 13 artiklan säännösten mukaisesti suljinjärjestelmällä ja merkinnöillä. Pakkausten on oltava uusia; säiliöiden on oltava puhtaita.2. Jäsenvaltiot voivat säätää pieniä, viimeiselle käyttäjälle toimitettavia määriä koskevia poikkeuksia 1 kohdan pakkauksia, suljinjärjestelmää ja merkintöjä koskevista säänöksistä.12 artikla1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiemenperunoiden ja varmennettujen siemenperunoiden pakkaukset ja säiliöt suljetaan virallisesti tai virallisen valvonnan alaisena joko siten, että pakkausta avattaessa suljinjärjestelmä vahingoittuu, tai että pakkauksen avaamisesta jää selvät jäljet joko 13 artiklan 1 kohdan mukaiseen viralliseen etikettiin tai itse pakkaukseen tai säiliöön.Sulkemisen varmistamiseksi on suljinjärjestelmän käsitettävä vähintään joko siihen liitettävä virallinen etiketti tai kiinnitettävä virallinen suljin.Jos kysymyksessä on kertakäyttöinen suljinjärjestelmä, ei toista alakohtaa tarvitse soveltaa.Noudattaen 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä voidaan todeta, täyttääkö määritetty suljinjärjestelmä tämän kohdan säännökset.2. Pakkaukset voidaan sulkea uudelleen yhden tai useamman kerran ainoastaan virallisesti tai virallisen valvonnan alaisena. Jos pakkaukset suljetaan uudelleen, viimeisen uudelleen sulkemisen päivämäärä ja toimenpiteestä vastuussa olevat viranomaiset on ilmoitettava 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa etiketissä.3. Jäsenvaltiot voivat säätää poikkeuksia 1 kohdan säännöksistä niiden alueella suljettujen pienpakkausten osalta. Näitä poikkeuksia koskevat edellytykset voidaan vahvistaa 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.13 artikla1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiemenperunoiden ja varmennettujen siemenperunoiden pakkaukset ja säiliöt:a) on varustettava pakkauksen tai säiliön ulkopuolisella virallisella käyttämättömällä etiketillä, joka täyttää liitteen III vaatimukset ja jossa tiedot on ilmoitettu jollakin yhteisön virallisista kielistä. Perussiemenperunoiden etiketin on oltava valkoinen ja varmennettujen siemenperunoiden sininen. Jos etiketti kiinnitetään langalla, on kiinnitys aina varmistettava virallisella sulkimella. Virallisten itseliimautuvien etikettien käyttö on sallittua. Noudattaen 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä voidaan sallia, että säädetyt tiedot painetaan virallisen valvonnan alaisena pysyvästi pakkaukseen etiketin mallin mukaisesti;b) on varustettava etiketin värisellä virallisella ilmoituksella, joka sisältää vähintään liitteessä III olevan A osan, 3, 4 ja 6 kohdassa säädetyt etikettiin merkittävät tiedot. Ilmoitus on laadittava siten, ettei se aiheuta sekaannusta edellä a alakohdassa tarkoitetun virallisen etiketin kanssa. Ilmoitus ei ole välttämätön, jos tiedot on painettu pysyvästi pakkaukseen tai jos käytetään a alakohdan säännösten mukaisesti itseliimautuvaa etikettiä tai kestävästä materiaalista valmistettua etikettiä.2. Jäsenvaltiot voivat säätää poikkeuksia 1 kohdan säännöksistä niiden pienpakkausten osalta, jotka on suljettu niiden alueella. Näitä poikkeuksia koskevat edellytykset voidaan vahvistaa 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.14 artiklaJäljempänä 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen voidaan määrätä, että muissa kuin tässä direktiivissä säädetyssä tapauksissa kaikki perussiemenperunoiden tai varmennettujen siemenperunoiden pakkaukset tai säiliöt on varustettava toimittajan etiketillä (joka voi olla muu kuin virallinen etiketti tai muodostua varsinaiseen pakkaukseen tai säiliöön painetuista toimittajaa koskevista tiedoista). Myös nämä etikettiin merkittävät tiedot vahvistetaan 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.15 artiklaKun on kyse geneettisesti muunnetun lajikkeen siemenperunoista, siemenperunaerään tämän direktiivin säännösten mukaisesti kiinnitetyssä tai sen mukana seuraavassa virallisessa tai muussa etiketissä tai asiakirjassa on selkeästi mainittava, että lajiketta on muunnettu geneettisesti.16 artiklaJäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiemenperunoiden ja varmennettujen siemenperunoiden kemiallisesta käsittelystä on maininta joko virallisessa etiketissä tai toimittajan etiketissä sekä pakkauksessa tai sen sisällä tai säiliön päällä.17 artikla1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tämän direktiivin pakottavien tai valinnaisten säännösten mukaisesti markkinoille saatettavien siemenperunoiden ominaispiirteisiin, tarkastusta koskeviin vaatimuksiin, merkintöihin ja sulkemiseen ei sovelleta tässä direktiivissä tai jossain muussa direktiivissä säädettyjen lisäksi muita kaupan pitämistä koskevia rajoituksia.2. Komissio antaa luvan 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen siemenperunoiden pitämiseksi kaupan yhden tai useamman jäsenvaltion koko alueella tai osalla siitä toteuttaa direktiivin liitteissä I ja II säädettyjä toimenpiteitä tiukempia toimenpiteitä haitallisia organism eja vastaan, joita näillä alueilla ei esiinny tai jotka vaikuttavat erityisen haitallisilta näiden alueiden viljelyksille. Jos tällaisen organismin esiintymisen tai leviämisen uhka on välitön, asianomainen jäsenvaltio voi toteuttaa toimenpiteitä heti hakemuksen jätettyään, kunnes komissio on ilmaissut lopullisen kantansa asiasta.18 artiklaPerussiemenperunoita aikaisemman sukupolven jalostettuja siemenperunoita voidaan 4 artiklan mukaisesti saattaa markkinoille seuraavin edellytyksin:a) ne on tuotettu lajiketta ja terveyttä koskevien säilyttävän lajikevalinnan sääntöjen mukaisesti;b) ne on tarkoitettu erityisesti perussiemenperunoiden tuotantoon;c) ne täyttävät esiperussiemenperunoita koskevat vähimmäisedellytykset, jotka on vahvistettu 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen;d) virallisessa tarkastuksessa on todettu, että ne täyttävät c alakohdassa tarkoitetut vähimmäisedellytykset;e) ne ovat tämän direktiivin säännösten mukaisissa pakkauksissa tai säiliössä; jaf) pakkaukset tai säiliöt on varustettu virallisella etiketillä; jossa on vähintään seuraavat tiedot:- varmentava viranomainen ja jäsenvaltio tai niiden lyhenteet,- tuottajan tunnistenumero tai erän viitenumero,- pakkauksen sulkemiskuukausi ja -vuosi,- laji, ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin kasvitieteellisellä nimellä, joka voi olla lyhennetyssä muodossa ja ilman auktorien nimiä tai yleisessä muodossa, tai molemmat,- lajike, vähintään latinalaisin kirjaimin,- maininta "esiperussiemenperunoita".Etiketin on oltava valkoinen ja siinä on oltava sinipunainen poikkiviiva.19 artiklaParempien vaihtoehtojen löytämiseksi tämän direktiivin tietyille, muuta kuin kasvinsuojelua koskeville säännöksille voidaan päättää määräaikaisten kokeiden järjestämisestä määritetyissä olosuhteissa yhteisön tasolla 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.Jäsenvaltiot voidaan tällaisten kokeiden yhteydessä vapauttaa tietyistä tässä direktiivissä säädetyistä velvoitteista. Tämän vapautuksen laajuus määritellään ottaen huomioon sovellettavat säännökset. Koe saa kestää enintään seitsemän vuotta.20 artikla1. Jäljempänä 25 artiklan 2 kohdan tarkoitettua menettelyä noudattaen komissio voi kokonaan tai osittain kieltää yhteisön tietyllä alueella korjattujen siemenperunoiden pitämisen kaupan, jos kyseisellä alueella korjatusta, yhdellä tai useammalla yhteisön koepellolla kasvatetusta perussiemenperunasta tai varmennetusta siemenperunasta virallisesti otettujen näytteiden jälkeläisaineisto on kolmena peräkkäisenä vuonna huomattavasti poikennut liitteessä I olevan 1 kohdan c alakohdassa, 2 kohdan c alakohdassa sekä 3 ja 4 kohdassa säädetyistä vähimmäisedellytyksistä. Vertailevissa kokeissa voidaan tarkastaa myös muiden liitteessä I määrättyjen vähimmäisedellytysten täyttyminen.2. Komissio peruuttaa edellä 1 kohdan mukaisesti toteutetut toimenpiteet heti, kun on riittävän varmasti osoitettu, että kyseisellä yhteisön alueella korjattu perussimenperuna ja varmennettu siemenperuna täyttävät vastaisuudessa 1 kohdassa tarkoitetut vähimmäisedellytykset.3. Vertailukokeiden suorittamiseen tarvittavat säännökset annetaan 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Kolmansissa maissa korjattuja siemenperunoita voidaan ottaa mukaan vertailukokeisiin.21 artikla1. Neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta, vastaavatko kolmannessa maassa korjatut siemenperunat, joilla on samat takeet ominaisuuksiensa osalta sekä niiden toimenpiteiden osalta, jotka on toteutettu niiden tutkimiseksi, niiden tunnistettavuuden varmistamiseksi, niiden merkitsemiseksi ja niiden valvomiseksi, tässä suhteessa tämän direktiivin säännöksiä ja vastaavatko ne yhteisössä korjattuja perussiemenperunoita tai varmennettuja siemenperunoita.2. Kunnes neuvosto ilmaisee kantansa 1 kohdan säännösten mukaisesti, jäsenvaltiot voivat itse tehdä mainitussa kohdassa tarkoitelut päätökset. Tämä oikeus päättyy 1 päivänä heinäkuuta 1975.3. Jäsenvaltiolle annetaan lupa pidentää 2 kohdan mukaisesti tehtyjen päätösten voimassaoloaikaa 31 päivään maaliskuuta 2002 siten, että näitä päätöksiä voidaan käyttää ainoastaan kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 8 päivänä toukokuuta 2000 annetulla neuvoston direktiivillä 2000/29/EY(6) vahvistettujen, yhteisön kasvinsuojelua koskevien sääntöjen mukaan jäsenvaltioille kuuluvien velvoitteiden mukaisesti.Ensimmäisessä alakohdassa esitettyä määräaikaa voidaan pidentää kolmansille maille 25 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, jos vastaavuutta ei ole mahdollista todeta käytettävissä olevien tietojen perusteella 1 kohdan mukaisesti, ja siksi aikaa kun vastaavuustoteamus ei näiden tietojen perusteella ole mahdollista.4. Edellä 1 ja 2 kohtaa on sovellettava myös uusien jäsenvaltioiden osalta liittymispäivämäärän ja tämän direktiivin säännösten noudattamisen edellyttämien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten voimaantulopäivämäärän välisenä aikana.22 artikla1. Perussiemenperunoiden tai varmennettujen siemenperunoiden yleisessä saatavuudessa yhteisössä ilmenevien väliaikaisten vaikeuksien, joita ei muutoin voida ratkaista, poistamiseksi voidaan 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen päättää, että jäsenvaltiot sallivat pitää rajoitetun ajan koko yhteisön alueella kaupan saatavuuteen liittyvien vaikeuksien ratkaisemiseksi tarvittavat määrät väljemmät vaatimukset täyttävän luokan siemenperunoita tai sellaisen lajikkeen siemenperunoita, jotka eivät kuulu viljelykasvilajien yleiseen lajikeluetteloon eivätkä jäsenvaltioiden kansallisiin lajikeluetteloihin.2. Tietyn lajikkeen siemenperunaluokan osalta virallisena etikettinä käytetään vastaavalle luokalle tarkoitettua etikettiä; niiden lajikkeiden siemenperunoiden osalta, jotka eivät kuulu edellä mainittuihin luetteloihin, virallinen etiketti on ruskea. Etiketissä on aina ilmoitettava, että kyseiset siemenperunat kuuluvat väljemmät vaatimukset täyttävään luokkaan.3. Edellä 1 kohdan säännösten soveltamissäännöt voidaan antaa 25 artiklan 2 kohdassa menettelyä noudattaen.23 artikla1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että siemenperunat tarkastetaan virallisesti kaupan pitämisen aikana vähintään pistokokein sen varmistamiseksi, että ne ovat tämän direktiivin vaatimusten ja edellytysten mukaisia.2. Rajoittamatta siemenperunoiden vapaata liikkuvuutta yhteisössä jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kolmansista maista tuoduissa kahta kiloa suuremmissa siemenperunamäärissä on niitä kaupan pidettäessä seuraavat tiedot:a) laji;b) lajike;c) luokka;d) tuotantomaa ja virallinen tarkastusviranomainen;e) lähettäjämaa;f) tuoja;g) siemenperunoiden määrä.Se, miten nämä tiedot on esitettävä, voidaan vahvistaa 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.24 artiklaTieteellisen ja teknisen tietämyksen kehityksen perusteella tehtävät muutokset liitteiden sisältöön on annettava noudattaen 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä.25 artikla1. Komissiota avustaa neuvoston päätöksen 66/399/ETY(7) 1 artiklalla perustettu maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevä pysyvä komitea.2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi.3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.26 artiklaJollei liitteissä I ja II vahvistetuista toleransseista taudeille, haitallisille organismeille tai niiden tartunnanlevittäjille muuta johdu, tämä direktiivi ei rajoita sellaisten kansallisten säännösten soveltamista, jotka ovat perusteltuja ihmisten ja eläinten terveyden ja elämän suojelemiseksi tai kasvien suojelemiseksi taikka teollisten tai kaupallisen omaisuuden suojelemiseksi.27 artikla1. Edellä 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen voidaan vahvistaa erityisiä edellytyksiä seuraavilla aloilla tapahtuneen kehityksen huomioon ottamiseksi:a) edellytykset, joiden mukaisesti kemiallisesti käsiteltyjä siemenperunoita voidaan pitää kaupan;b) edellytykset, joidenmukaisesti siemenperunoita, jotka ovat ominaisia erityisille luonnonympärstöille tai perinneympäristöille ja joita uhkaa geneettinen köyhtyminen, voidaan pitää kaupan alkuperäisellä paikalla tapahtuvaan suojeluun (in situ) ja kasvien geenivarojen kestävään käyttöön liittyen;c) edellytykset, joiden mukaisesti luonnonmukaiseen viljelyyn soveltuvia siemenperunoita voidaan pitää kaupan.2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin erityisiin edellytyksiin sisältyvät etenkin seuraavat seikat:a) näiden lajien siemenperunoiden on oltava sellaista tunnettua alkuperää, jonka toimivaltaiset viranomaiset ovat kussakin jäsenvaltiossa hyväksyneet siemenperunoiden kaupan pitämiseksi määritellyillä alueilla;b) aiheelliset määrälliset rajoitukset.28 artiklaJäsenvaltioiden on toimitettava tämän direktiivin alalla antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.Komissio ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille.29 artiklaKumotaan direktiivi 66/403/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä IV olevassa A osassa luetelluilla säädöksillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteessä IV olevassa B osassa olevia jäsenvaltioita velvoittavia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä siinä luetellut säädökset.Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin ja ne luetaan liitteessä V olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.30 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.31 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltiolle.Tehty Luxemburgissa 13 päivänä kesäkuuta 2002.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. Rajoy Brey(1) Lausunto annettu 9. huhtikuuta 2002 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(2) EYVL 125, 11.7.1966, s. 2320/66, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 1999/742/EY (EYVL L 297, 18.11.1999, s. 39).(3) Ks. liitteessä IV oleva A osa.(4) Ks. tämän virallisen lehden s. 1.(5) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.(6) EYVL L 169, 10.7.2000, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2002/28/EY (EYVL L 77, 20.3.2002, s. 23).(7) EYVL 125, 11.7.1966, s. 2289/66.LIITE ISIEMENPERUNAN VÄHIMMÄISEDELLYTYKSET1. Perussiemenperunan on täytettävä seuraavat edellytykset:a) virallisessa viljelystarkastuksessa tyvimädän saastuttamien kasvien kappaleprosentti ei ole suurempi kuin 2;b) ensimmäisen sukupolven kasveissa lajikkeesta poikkeavien kasvien kappaleprosentti ei ole suurempi kuin 0,25, ja vieraita lajikkeita edustavien kasvien kappaleprosentti ei ole suurempi kuin 0,1;c) Ensimmäisen sukupolven kasveissa sellaisten kasvien, joilla esiintyy vakavia tai lieviä virustaudin oireita, kappaleprosentti ei ole suurempi kuin 4.2. Varmennetun siemenperunan on täytettävä seuraavat edellytykset:a) virallisessa viljelystarkastuksessa tyvimädän saastuttamien kasvien kappaleprosentti ei ole suurempi kuin 4;b) ensimmäisen sukupolven kasveissa lajikkeesta poikkeavien kasvien kappaleprosentti ei ole suurempi kuin 0,5 ja vieraiden lajikkeiden kasvien kappaleprosentti ei ole suurempi kuin 0,2;c) ensimmäisen sukupolven kasveissa sellaisten kasvien, joilla esiintyy vakavia virustaudin oireita, kappaleprosentti ei ole suurempi kuin 10. Huomioon ei oteta lievää kirjavuutta eli yksinkertaista lehtien vaalenemista, johon ei liity lehtien muodon muuttumista.3. Kun arvioidaan sellaisen lajikkeen jälkeläisaineistoa, joka on kroonisen virustaudin saastuttama, ei oteta huomioon kyseisen viruksen aiheuttamia lieviä oireita.4. Edellä 1 kohdan c alakohdassa, 2 kohdan c alakohdassa ja 3 kohdassa säädettyjä toleransseja sovelletaan ainoastaan sellaisiin virustauteihin, jotka ovat Eurooppaan levinneiden virusten aiheuttamia.5. Tuotantomaaperä ei ole Heterodera rostochiensis Woll. -taudinaiheuttajan pilaama.6. Viljelyksellä ei esiinny seuraavia taudinaiheuttajia:a) Synchytrium endobioticum (Schilb.) Perc.;b) Corynebacterium sepedonicum (Spieck. ja Kotth.) Skapt. ja Burkh.LIITE IISIEMENPERUNAERIEN LAADUN VÄHIMMÄISEDELLYTYKSETA.>TAULUKON PAIKKA>B. Siemenperunoissa ei ole taudinaiheuttajia Heterodera rostochiensis, Synchyrium endobioticum, Corynebacterium sepedonicum ja Pseudomonas solanacearum.LIITE IIIETIKETTIA. Ilmoitettavat tiedot1. "EY-säännöt ja -vaatimukset"2. Varmentava viranomainen ja jäsenvaltio tai niiden lyhenne3. Tuottajan tunnistusnumero tai erän viitenumero4. Sulkemiskuukausi ja -vuosi5. Lajike ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin6. Tuotantomaa7. Luokka ja mahdollisesti alaluokka8. Koko9. Ilmoitettu nettopainoB. Vähimmäismitat110 mm × 67 mmLIITE IVA OSAKUMOTTU DIREKTIIVI JA SEN MUUTOKSET(29 artiklassa tarkoitetut)>TAULUKON PAIKKA>B OSALUETTELO KANSALLISEN LAINSÄÄDÄNNÖN OSAKSI SAATTAMISEN MÄÄRÄAJOISTA(29 artiklassa tarkoitetut)>TAULUKON PAIKKA>LIITE VVASTAAVUUSTAULUKKO>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31979L0113

Neuvoston direktiivi 79/113/ETY, annettu 19 päivänä joulukuuta 1978, rakennuskoneiden ja -laitteiden melupäästöjen määrittämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 033 , 08/02/1979 s. 0015 - 0030 Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 8 s. 0026  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 9 s. 0176  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 9 s. 0176  Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 2 s. 0144  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 2 s. 0144

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 19 päivänä joulukuuta 1978,rakennuskoneiden ja -laitteiden melupäästöjen määrittämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (79/113/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettärakennuskoneiden ja -laitteiden sallituista melupäästöistä ja niiden määritysmenetelmistä säädetään jäsenvaltioissa toisistaan poikkeavin velvoittavin säännöksin, mikä siten haittaa rakennuskoneiden ja -laitteiden kauppaa; siksi näitä säännöksiä olisi lähennettävä, jaon tarpeen lähentää melupäästöjen määrittämistä koskevia säännöksiä, joiden mukaisia rakennuskoneiden ja -laitteiden on oltava, jotta niitä voidaan vapaasti tuoda maahan ja pitää kaupan,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Tätä direktiiviä sovelletaan 2 kohdassa määriteltyihin rakennuskoneisiin ja -laitteisiin, joita koskevat yksityiskohtaiset säännökset erityisdirektiiveissä.2. Tässä direktiivissä "rakennuskoneilla ja -laitteilla" tarkoitetaan koneita, laitteita, välineitä ja tarvikkeita tai niiden osia, joita niiden rakenteen mukaisesti käytetään tie- ja vesirakennuksen sekä talonrakennuksen työmailla eikä niitä ole ensisijaisesti tarkoitettu tavaroiden tai henkilöiden kuljetukseen, ja joille olisi määritettävä melupäästöt.3. Maa- ja metsätaloustraktorit ja nostolaitteet eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan.2 artikla Jos 1 artiklassa tarkoitettujen koneiden ja laitteiden melupäästöjen määrittämisestä säädetään erityisdirektiivissä, päästöt on määritettävä liitteessä esitettyjen määräysten mukaisesti.3 artikla Muutokset, jotka ovat tarpeen liitteissä vahvistettujen määräysten mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen, annetaan 5 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.4 artikla 1. Perustetaan komitea, jonka tehtävänä on käsitellä rakennuskoneiden ja -laitteiden kaupan teknisten esteiden poistamisesta annettujen direktiivien mukauttamista tekniikan kehitykseen, jäljempänä "komitea", ja jossa on jäsenvaltioiden edustajat ja puheenjohtajana komission edustaja.2. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.5 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa komitean käsiteltäväksi sen puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunnot annetaan sellaisella 41 äänen enemmistöllä, joka saadaan, kun jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.c) Jos neuvosto ei ole toiminut kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun ehdotus jätettiin sille, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.6 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamat kansalliset säännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.7 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 1978.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaG. BAUM(1) EYVL N:o C 76, 7.4.1975, s. 37(2) EYVL N:o C 263, 17.11.1975, s. 42LIITE ULKONA KÄYTETTÄVIEN KONEIDEN ILMASSA KANTAUTUVIEN MELUPÄÄSTÖJEN MITTAUSMENETELMÄ 1 TARKOITUSTämän menetelmän tarkoituksena on kaikkien ulkona käytettävien koneiden sekä tällaisten koneiden tai laitteiden osien aiheuttamien melupäästöjen määrittäminen. Tässä menetelmässä koneita sekä koneiden ja laitteiden osia kutsutaan "äänilähteiksi".Tällä menetelmällä määritetään erilaiset akustiset kriteerit, joita voidaan käyttää äänilähteen luonnehtimiseen, sekä näiden kriteereiden määrittämisessä käytettävät keinot.Tällä menetelmällä saadut arvot muodostavat perustiedoston, jota käytetään sen tarkastamiseksi, että koneiden äänipäästöt ovat säännösten mukaisia, sekä rakennustyömaiden järjestämiseksi siten, että melulta suojautuminen otetaan huomioon. Jollei toisin ilmoiteta, poikkeamat sisältyvät näihin arvoihin.Tätä menetelmää sovelletaan, jollei erityisdirektiiveissä anneta erilaisia tai täydentäviä säännöksiä, joissa otetaan huomioon tietyntyyppisten koneiden erityisominaisuudet.2 SOVELTAMISALA2.1 MelutyyppiTätä menetelmää sovelletaan kaikentyyppiseen meluun, joka on peräisin tavallisesti ulkoilmassa käytetystä äänilähteestä.2.1 Äänilähteen kokoJollei erityisdirektiivissä toisin säädetä, tätä menetelmää sovelletaan kaikenkokoisiin äänilähteisiin.3 MÄÄRITELMÄT3.1 Äänenpainetaso LpAÄänenpainetaso LpA saadaan soveltamalla painotusta A äänenpainetasoon Lp.Melun äänenpainetaso Lp ilmaistaan dB:einä:Lp = 20 log10 >NUM>p>DEN>P°jossa- p on äänenpaineen tehollisarvo, joka on mitattu tietyssä pisteessä ja joka ilmaistaan Pa:eina, ja- p° on vertailuäänenpaineen tehollisarvo, joka vastaa 20 µPa.A-painotetun äänenpainetason dB:einä ilmoitettu arvo LpA saadaan soveltamalla painotusta A mittausjärjestelmään.3.2 MittauspintaMittauspinta, alaltaan S, on hypoteettinen pinta, joka ympäröi äänilähdettä ja johon mittauspisteet on järjestetty (ks. 6.4 kohta).3.3 Äänenpainetaso mittauspinnalla LpAmÄänenpainetaso mittauspinnalla LpAm on mittauspinnoilla rekisteröityjen äänenpaineiden neliöiden keskiarvo, joka lasketaan 8.4 kohdassa vahvistetun menetelmän mukaisesti.3.4 Äänitehotaso LWAÄänitehotaso LWA saadaan soveltamalla painotusta A äänitehotasoon LW.Äänilähteen äänitehotaso LW dB:einä määritellään:LW = 10 log10 >NUM>W>DEN>W0jossa- W on äänilähteen aiheuttama äänen kokonaistehotaso watteina, ja- W° on äänen vertailutehotaso, joka vastaa 10-12 W.A-painotetun äänitehotason dB:einä ilmoitettu arvo LWA saadaan soveltamalla painotusta A mittausjärjestelmään.3.5 Äänitehotason raja-arvo LWA1Äänitehotason raja-arvo LWA, joka ilmoitetaan A-painotettuina dB:einä, on se, joka on määritelty erityisdirektiiveissä ja josta käytetään nimeä LWA1.3.6 Suuntaavuusindeksi (DI)Suuntaavuusindeksi (DI), joka on ilmaistu dB:einä ja jota käytetään tätä menetelmää sovellettaessa, määritellään kaavalla:DI = LpAmax - LpAm + 3jossa:- LpAmax on suurin mittauspisteissä rekisteröity äänenpainetaso (ks. 6.4.2 kohta), joka on laskettu 8.1.1 kohdan mukaisesti ja korjattu 8.6.1, 8.6.3 ja 8.6.4 kohdassa vahvistettujen yleisten periaatteiden mukaisesti,- LpAm on 8.4 kohdan mukaisesti määritelty äänenpainetaso mittauspinnalla,- 3 on sovittu lisäluku.Kun määritellään arvoja LpAmax ja LpAm, on otettava huomioon vain ennalta määrätyt mittauspisteet.3.7 Ulkoinen meluUlkoisella melulla tarkoitetaan taustamelusta ja muusta melusta aiheutuvaa melua.3.7.1 TaustameluTaustamelulla tarkoitetaan kaikkea mittauspaikalla havaittua melua, joka ei ole äänilähteen aiheuttamaa.3.7.2 Muu meluMuulla melulla tarkoitetaan kaikkea mittauspaikalla havaittua melua, joka on äänilähteen aiheuttamaa mutta joka ei ole suoraan siitä peräisin.4 TULOSTEN ILMOITTAMISESSA KÄYTETTÄVÄT KRITEERIT4.1 Ympäristön akustiset kriteeritÄänilähteen ympäristön akustiset kriteerit ilmoitetaan:- joko äänilähteen äänitehotasona LWA,- tai äänilähteen äänitehotasona LWA täydennettynä suuntaavuusindeksillä (DI). Kuitenkin silloin, kun laskettu äänitehotaso LWA on erityisdirektiivissä määritetyn arvon verran äänitehotason raja-arvoa LWAl alempi, suuntaavuusindeksi (DI) annetaan ainoastaan tiedoksi.4.2 Työpisteen akustiset arviointiperusteetTyöpisteen akustinen arviointiperuste on säännönmukaisesti ilmaistava äänenpainetasona LpA.5 MITTAUSLAITTEET5.1 YleistäLaitteiden on oltava suunniteltuja mittaamaan äänenpaineen neliöllisen keskiarvon A-painotettu taso. Mittauspisteen neliöllisen aikakeskiarvon taso saadaan joko suoraan laitteista lukemalla tai laskemalla se 11 kohdan mukaisesti.5.2 MittauslaitteetSeuraavia laitteita voidaan käyttää edellä tarkoitettujen edellytysten täyttämiseksi:a) äänitasomittari, joka täyttää IEC-julkaisun 179, 1973, toisessa painoksessa vahvistetut vaatimukset. Mittari on asetettava toimimaan "hidas"-aikavakiolla,b) integroija, joka suorittaa neliöidyn signaalin analogisen tai digitaalisen integraation tietyin aikavälein.HuomautusJos johonkin mittaukseen käytetään muita laitteita kuin tarkkuusäänitasomittaria, tai laitteiden yhdistelmiä, kuten integroijia, kaikkien tällaisten laitteiden erittelyjen on oltava IEC-julkaisun 179, 1973, toisessa painoksessa vahvistettujen olennaisten vaatimusten mukaiset.5.3 Mikrofoni ja kaapeliOn käytettävä mikrofonia ja kaapelia, jotka täyttävät IEC-julkaisun 179, 1973, toisessa painoksessa vahvistetut vaatimukset ja jotka on kalibroitu vapaakenttämittauksia varten.5.4 PainotussuodatinOn käytettävä A-painotussuodatinta, joka täyttää IEC-julkaisun 179, 1973, toisessa painoksessa vahvistetut vaatimukset.5.5 Mittauslaitteiden tarkastus5.5.1 Ennen mittauksia koko laitteiston (mittausvälineet, mukaan lukien mikrofoni ja kaapeli) akustiset ominaisuudet on tarkastettava kalibroidun äänilähteen avulla vähintään 0,5 dB:n tarkkuudella (esimerkiksi mäntä-äänilähde); laitteet on tarkastettava uudelleen välittömästi kunkin testisarjan jälkeen.5.5.2 Näitä itse paikalla suoritettavia tarkastuksia on täydennettävä perusteellisemmilla kalibroinneilla, jotka suoritetaan vähintään kerran vuodessa erikoisvarusteisessa laboratoriossa.6 MITTAUSOLOSUHTEETKaikki äänilähteiden asennusta, toimintaa ja käyttöä koskevat yksityiskohdat vahvistetaan erityisdirektiivien liitteissä.Yleiset ohjeet annetaan edellä 6.1 - 6.4 kohdassa.6.1 Mittauksen tarkoitusKaikki laitteet, kuten lisälaitteet, generaattorit jne., jotka muodostavat testattavan äänilähteen kiinteän osan, on tarkoin määriteltävä.Vaihdettavia laitteita, kuten erilaisia erityistarkoituksiin käytettäviä välineitä, käyttävien koneiden osalta mittaukset on suoritettava vähintään päävälineeseensä kytketyllä koneella. Mittauksen tulos ei päde muun kuin testatun yhdistelmän osalta.Erityisdirektiiveissä määritellään tarvittaessa myös se, missä määrin mittauksia suoritettaessa on otettava huomioon osat, jotka tarkkaan ottaen eivät ole koneen rakenneosia (erilliset työkalut jne.) mutta jotka ovat olennaisia koneen käytön kannalta.6.2 Äänilähteen käyttö mittauksen aikanaToistettavissa olevien olosuhteiden luomiseksi ja äänilähteelle ominaisten päästöarvojen laskemisen mahdollistamiseksi erityisdirektiivit sisältävät mittauksen aikana täytettävien käyttöolosuhteiden tarkan määritelmän.Kunkin menetelmän on säännönmukaisesti sisällettävä:6.2.1 Kuormittamattoman äänilähteen testaus (joutokäynti) moottorin nimellisnopeudella, mutta käyttämättä työlaitteita tai liikuttamismekanismia.6.2.2 Kuormitettuna suoritetut testitTässä tapauksessa vahvistettujen käyttöolosuhteiden on vastattava joko todellisia työskentelyolosuhteita tai tavanomaisia työskentelyolosuhteita, joissa tuotetaan periaatteessa samanlaisia vaikutuksia ja rasituksia kuin mitä esiintyy todellisissa työolosuhteissa. Mittauksen aikana laitteen on toimittava tasaisesti tai suoritettava tietty säännöllinen työvaihesarja. Kunkin äänilähteen käyttöolosuhteet on määritelty erityisdirektiivien liitteissä.6.3 MittauspaikkaÄänilähde on asennettava vapaakenttäolosuhteisiin, ja jollei toisin säädetä, heijastavalle tasolle, joka vastaa sen todellista käyttöä, ja paikkaan, jossa ulkoinen melu on riittävän alhainen (ks. 8.6 kohta).Kun erityisdirektiivissä säädetyn testin suorittamiseen on käytettävä heijastamatonta pintaa (esimerkiksi ruohopeitteinen maa), pinnan akustiset ominaisuudet määritellään kyseisessä direktiivissä.Mittauspaikan ympäristössä ei saa sijaita heijastavia esineitä, jotka voivat vaikuttaa mittaustuloksiin.Jos käytetään vertailuäänilähdettä, sillä tulee olla vähimmäisominaisuudet, jotka on määritelty ISO standardissa 3741, liite B, 15.7.1975.6.4 Mittauspinta, mittausetäisyys sekä mittauspisteiden sijainti ja lukumäärä6.4.1 Mittauspinta, mittausetäisyysMittauspinta on se hypoteettinen pinta, joka ympäröi äänilähdettä; sitä rajoittaa testialue, jolla kone sijaitsee. Sitä voivat myös rajoittaa useat tasot (kuva 1). Sen geometrisen muodon on oltava yksinkertainen, mielellään puolipallo tai suorakaiteen muotoinen suuntaissärmiö. Äänilähde on sijoitettava testialueen keskelle (kuvat 2 ja 3).Valittujen mittausetäisyyksien on säännönmukaisesti oltava merkittäviä.Puolipallon osalta tämä saavutetaan, kun puolipallon ja koneen ulkopinnan etäisyys ei ole pienempi kuin kaksi kertaa äänilähteen suurin mitta (pituus, leveys, korkeus).Jos mikään äänilähteen mitoista ei ylitä 4 metriä, mittauspinnaksi suositellaan puolipalloa, jonka säde on 10 m. Jos mikään mitoista ei ylitä 1,5 m, mittauspinnan tulee olla puoliympyrä, jonka säde on 4 m.Hyvin suurten äänilähteiden testiä suoritettaessa ilmenee käytännössä vaikeuksia. Tällöin suuntaissärmiön käyttö mittauspintana tarjoaa eräitä etuja.Jos erityisdirektiivien liitteissä vahvistetaan erityiset mittauspinnat, ainoastaan ne on otettava huomioon.Huomautuksiaa) Äänilähteen pinnasta ulkonevia osia, jotka eivät olennaisesti vaikuta akustiseen säteilyyn, ei oteta huomioon äänilähteen mittoja määriteltäessä.b) Kun kyseessä on äänilähde, jonka kolmesta mitasta (pituus, leveys, korkeus) suurin ylittää puolet mittausetäisyydestä, mittaustuloksiin liittyy lisääntyvä epävarmuus. Tällaista epävarmuutta voidaan vähentää lisäämällä mittauspisteiden määrää. Jos kahden vierekkäisen mittauspisteen etäisyys on pienempi kuin mittausetäisyys, mittauksen tarkkuus on verrattavissa edellä tarkoitettua puolipalloa käytettäessä saavutettuun mittaustarkkuuteen.6.4.2 Mittauspisteiden sijainti ja määrä6.4.2.1 YleistäJos äänilähteellä sen geometrisen muodon tai toimintatavan (esimerkiksi liike) vuoksi on selviä suuntaominaisuuksia, mittauspisteet on sijoitettava tämän mukaisesti määriteltävän koordinaattijärjestelmän mukaisesti; koordinaattijärjestelmän alkuperän on mahdollisuuksien mukaan vastattava äänilähteen geometrisen keskipisteen sijaintia testialueella.6.4.2.2 Mittauspisteiden sijoittaminen puolipalloon, jonka säde on rJos kyse on puolipallosta on säännönmukaisesti käytettävä 12 mittauspistettä, joiden koordinaatit ovat seuraavat (ks. kuva 2):x = (x/r) ry = (y/r) rz = (z/r) r.Arvot x/r, y/r, z/r ja z esitetään jäljempänä taulukossa I:>TAULUKON PAIKKA>6.4.2.3 Mittauspisteiden sijoittaminen suuntaissärmiöönJos mittauspinta sijaitsee suuntaissärmiössä, mittauspisteiden on sijaittava esimerkiksi kuvassa 3 esitetyllä tavalla. Mittauspisteiden määrä ja niiden järjestely riippuvat lähteen koosta. Kunkin sivun keskellä (yleissääntönä neljä lateraalisivua ja yksi yläsivu) ja suuntaissärmiön yläsivun neljässä kulmassa on kuitenkin oltava vähintään yksi mittauspiste. Lisäksi on otettava huomioon huomautus b edellä 6.4.1 kohdassa.Huomautuksia, jotka koskevat 6.4.2.2 ja 6.4.2.3 kohtaaErityisdirektiiveissä voidaan säätää erilaisesta mittauspisteiden järjestelystä ja määrästä.6.5 Työpisteessä suoritettavat mittauksetJos koneen toiminta vaatii käyttäjän (esimerkiksi kuljettajan) läsnäoloa, on työpisteestä tehtävä lisämittauksia.Tätä koskevat yksityiskohtaiset erittelyt annetaan erikseen.7 MITTAUSTEN SUORITTAMINEN7.1 Mittauspaikan akustisten ominaisuuksien mittaaminenMittauspaikan ympäristöolosuhteet on tarkastettava ennen mittausten suorittamista. Seuraavat tekijät on tarkastettava:a) ulkoinen melu;b) tuulen vaikutus;c) käyttöolosuhteet, kuten tärinä, lämpötila, kosteus, ilmanpaine;d) testialueen akustiset ominaisuudet;e) mittauspaikalla sijaitsevien esteiden aiheuttamat akustiset heijastukset, jotka voivat vaikuttaa mittaustuloksiin.7.1.1 Ulkoinen meluErityisdirektiivien liitteissä määritellään, mikä ulkoinen melu otetaan huomioon.a) Taustamelun mittaaminenTaustamelu mitataan mittauspisteissä (ks. 6.4.2 kohta), kun äänilähde ei ole toiminnassa (ei äänipäästöä) (ks. 7.2 kohdassa vahvistettu menetelmä).b) Muun melun mittaaminenMuu melu mitataan mittauspisteissä (ks. 6.4.2 kohta) tarvittaessa, kun tutkittava äänilähde on eristetty suojuksin (ks. 7.2 kohdassa vahvistettu menetelmä).HuomautusTällaisten väliseinien pintapainoksi riittää yleensä 25 kg/m2. On suositeltavaa, että testattavaa äänilähdettä kohden oleva pinta on ääntä vaimentava.7.1.2 Tuulen nopeus ja suuntaTuulen nopeus ja suunta todetaan testialueen yläpuolella sijaitsevassa pisteessä. Jäljempänä 8.6.4 kohdassa vahvistetut määräykset on otettava huomioon.7.1.3 Lämpötilan, kosteuden, ilmanpaineen ja muiden häiriötekijöiden mittaaminenMuut häiriötekijät, jotka saattavat muuttaa akustisia mittaustuloksia, on mitattava (ks. 8.6.3 kohta).7.1.4 Testialueen akustinen laatuTestialueen akustista laatua voidaan luonnehtia 8.6.2 kohdassa määritellyllä ympäristövakiolla C.Edellä 8.6.2 kohdassa määritellyn arvon C määrittämiseksi käytettävä menettely vahvistetaan toisaalla. Tämä vakio C antaa myös mahdollisuuden arvioida, voidaanko osittain heijastavaa maata käyttää pätevästi testialueena.7.1.5 EsteetSilmämääräinen tarkastus riittää yleensä varmistamaan, että 6.3 kohdan 3 alakohdan säännöksiä on noudatettava. Tarkastettavasta vyöhykkeestä säädetään erityisdirektiiveissä.7.2 Äänenpainetason LpA mittausÄänenpainetason LpA mittaukseen on käytettävä 5.2 kohdassa määriteltyä laitetta. Tietyn mittauspisteen äänenpainetaso LpA on äänenpaineiden neliöiden aikakeskiarvo. Jos käytetään äänitasomittaria, tässä pisteessä on suoritettava useita mittauksia, ja niiden aikakeskiarvo on laskettava 11 kohdan mukaisesti.Kunkin mittauspisteen mittausaika on säännönmukaisesti 15 s. Kun kyseessä on työvaihe, jossa taso vaihtelee jaksottaisesti, mittausajan on säännönmukaisesti katettava ainakin kolme kokonaista työvaihetta. Jos käytetään integroijaa, integrointiajan on oltava sama kuin mittausajan.7.3 Äänilähteen aiheuttaman äänen luonteen määrittelyYmpäristönsuojelullisista syistä melupäästöjen luonne olisi määriteltävä aiheutuvan haitan arviointia varten. Tämän vuoksi on sopivaa määritellä menetelmä, jolla luonnehditaan impulssimaista melua ja melua, jossa on erillisiä ääniaineksia.7.3.1 Melun impulssimaisuuden toteaminen"Hidas"-aikavakiolle asetetun äänitasomittarin lukemien vertaaminen "impulssi"-aikavakiolle asetetun impulssiäänitasomittarin lukemiin (IEC-julkaisu 179 A/1973) mahdollistaa arvion siitä, onko melu impulssimaista vai ei. Tämän mittausmenetelmän mukaisesti "hidas"- ja "impulssi"aikavakiolla mitattujen äänenpainetasojen neliöllisten aikakeskiarvojen välistä eroa pidetään merkkinä melun impulssimaisuudesta. "Impulssi"-aikavakiolla mitatusta äänenpainetasosta käytetään nimitystä "impulssiäänenpainetaso".Tämä määritellään yhdessä edellä tarkoitetuista mittauspisteistä.Melun katsotaan olevan impulssimaista, jos kahden edellä tarkoitetun tason välinen ero on suurempi tai yhtä suuri kuin 4 dB.7.3.2 Ääniaineksia sisältämän melun toteaminen(Tekniikan kehityksen huomioon ottamiseksi tätä kohtaa 7.3.2 muutetaan parhaillaan ja sen lopullinen sisältö hyväksytään asian käsittelyssä mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevässä komiteassa.)8 TULOSTEN KÄYTTÖ8.1 Neliöllisten keskiarvojen laskeminen8.1.1 Mittauspisteen neliöllinen keskiarvoEdellä 7.2 kohdassa tarkoitetuista mittauksista saadut arvot ovat neliöllisiä aikakeskiarvoja.8.1.2 Mittauspinnan neliöllinen keskiarvoKaikkien mittauspisteiden äänenpainetasojen neliöllistä paikkakeskiarvoa vastaava taso lasketaan 8.1.1 kohdassa esitetyn menetelmän mukaisesti saaduista arvosta.8.2 Keskimääräisen ulkoisen melun tason laskeminenMittauspinnan keskimääräinen ulkoisen melun taso saadaan soveltamalla 8.1.2 kohdassa esitettyä menetelmää eri mittauspisteissä todettuihin ulkoisen melun tasoihin.Mittauspisteessä mitattu ulkoisen melun taso on sama kuin tuossa pisteessä mitatun taustamelun ja muun melun aiheuttamien äänenpaineiden neliölliset keskiarvot yhteensä.8.3 Mittauspinnan alan S laskeminenKun kyseessä on puolipallo, mittauspinnan ala S, joka ilmoitetaan m2:einä, määritetään seuraavasti:S = 2 ðr2jossa r = mittauspuolipallon säde metreinä.Kun kyseessä on suuntaissärmiö, alue S, joka ilmoitetaan m2:einä, määritetään seuraavasti:S = 4 (ab + bc + ca)jossa2a = 2d + l mittauspinnan pituus metreinä,2b = 2d + e mittauspinnan leveys metreinä,c = d + h mittauspinnan korkeus metreinä,d = mittauspinnan etäisyys äänilähteestä metreinä,l = äänilähteen pituus metreinä,e = äänilähteen leveys metreinä,h = äänilähteen korkeus metreinä,Mittauspinnan ala voidaan laskea likimääräisesti. On huomattava, että ± 20 %:n virhe tässä alassa antaa luvun10 log10 >NUM>S>DEN>S0 (pinta-alataso)8.4 Mittauspinnan äänenpainetason LpAm laskeminenPinnan äänenpainetaso on taso, joka lasketaan 8.1.2 kohdassa esitetyn menetelmän mukaisesti, joka tämän jälkeen korjataan 8.6.1, 8.6.3 ja 8.6.4 kohdassa esitetyllä tavalla.8.5 Äänitehotason LWA laskeminenÄänilähteen äänitehotaso LWA lasketaan seuraavan yhtälön avulla:LWA = LpAm + 10 log10 >NUM>S>DEN>S0 + K2jossaLWA = testatun lähteen äänitehotaso dB:einä (ks. 3.4 kohta),LpAm = pinnan äänenpainetaso db:einä kuten 3.3 kohdassa,S = mittauspinnan ala m2:einä, laskettu 8.3 kohdassa esitetyn menetelmän mukaisesti,S0 = 1 m2:n vertailupinta-ala,K2 = ympäristökorjaustermi dB:einä. Tämä on yhtä kuin nolla, jollei sen tulisi 8.6.2 kohdan ja erityisdirektiivien säännökset huomioon ottaen olla C.Huomautus (ks. 6.4.1 kohta)Kun r = 4 m, 10 log10 >NUM>S>DEN>S0 = 20 dBKun r = 10 m, 10 log10 >NUM>S>DEN>S0= 28 dB8.6 Mittauksiin tehtävät korjaukset8.6.1 Ulkoinen meluMittauspinnalta 8.1 kohdassa esitetyn menetelmän mukaisesti laskettu keskimääräinen äänenpainetaso korjataan tarvittaessa niin, että 8.2 kohdassa esitetyn menetelmän mukaisesti määritelty ulkoinen melu otetaan huomioon. Korjaus K1, joka vähennetään mittauspinnan keskimääräisestä äänenpainetasosta, annetaan dB:einä taulukossa II.>TAULUKON PAIKKA>8.6.2 Testialueen akustiset ominaisuudetVakio C, joka ilmoittaa testialueen akustiset ominaisuudet, määritellään seuraavasta kaavasta:C = LWAr - LWAsjossaLWAr = vertailulähteen nimellinen äänitehotaso, ilmaistuna dB:nä,LWAs = vertailulähteen äänitehotaso, joka on laskettu testialueelta tehtyjen mittausten pohjalta, ottaen huomioon 7.1 a, b ja c kohta.Jos testialueen maapohjan pinta on tasainen ja se on tehty betonista tai tiiviistä asfaltista, ja jos mittauspaikalla ei ole heijastavia esineitä, ei ole tarpeen määrittää ympäristövakiota C.Jos maapohjan pinta on osin heijastava, C:n arvon on oltava erityisdirektiiveissä annettujen raja-arvojen välillä. C:n arvo, joka ilmoittaa käytetyn mittauspaikan akustiset ominaisuudet, määritellään edellä esitetystä yhtälöstä.Tätä arvoa käytetään K2:na lähteen äänitehotason määritystä varten, jollei erityisdirektiiveissä toisin määritetä.Tämän lisäksi on tehtävä äänilähteen toimintaan liittyviä muita korjauksia (esimerkiksi mittauspaikan korkeus meren pinnasta).8.6.3 Häiriötekijät: lämpötila, kosteus, paikan korkeus jne.- Mittauslaitteet:Valmistajan ohjeita on noudatettava, jotta kaikkien tämän mainitsemien häiriötekijöiden, kuten lämpötilan, ilmanpaineen ja kosteuden vaikutukset tulisivat otetuiksi huomioon.- Äänilähde:Erityisdirektiiveissä osoitetaan mahdolliset häiriötekijät, joilla saattaa olla vaikutusta mittaustuloksiin, sekä määrätään, miten ne on otettava huomioon.8.6.4 Tuulen vaikutusSuurin sallittu tuulen nopeus on 8 m/s.Kun tuulen nopeus on valmistajan ilmoittamaa suurempi, mikrofonit on varustettava tuulensuojalla. Suojan valmistaja ilmoittaa 8.4 kohdassa tarkoitettujen laskelmien suhteen tehtävät korjaukset.9 KIRJATTAVAT TIEDOTSeuraavat tiedot on säännönmukaisesti koottava ja kirjattava selosteeseen, joka koskee kaikkia tämän mittausmenetelmän erittelyjen mukaisesti tehtyjä mittauksia.9.1 Testattava äänilähdea) kuvaus testattavasta äänilähteestä (mukaan lukien mitat);b) äänilähteen käyttöolosuhteet testien aikana;c) lähteen asennustapa testialueella;d) äänilähteen sijainti mittauspaikalla;e) jos testattavassa koneessa on useita äänilähteitä, mittauksen aikana toiminnassa olevien äänilähteiden kuvaus.9.2 Akustinen ympäristöa) kuvaus mittauspaikasta, mukaan lukien testialueen fyysiset ominaisuudet; kaavio, joka osoittaa äänilähteen ja kaikkien mittauspaikalla sijaitsevien heijastavien esineiden sijainnin;b) meteorologiset olosuhteet; sää (esimerkiksi auringonpaisteinen, pilvinen, sateinen, sumuinen), ilman lämpötila, ilmanpaine, tuulen nopeus ja suunta, kosteus;c) testialueen akustisia ominaisuuksia osoittava korjausvakio.9.3 Laitteeta) mittauksiin käytetyt laitteet, mukaan lukien laitteen nimi, tyyppi, sarjanumero ja valmistajan nimi;b) mittauslaitteiden kalibrointiin 5.5.1 kohdan mukaisesti käytetty menetelmä;5.5.2 kohdassa tarkoitetun kalibroinnin suorittaneen laboratorion nimi ja viimeisen kalibroinnin päivä.9.4 Akustiset tiedota) mittauspinnan muoto ja mitat, mikrofonien sijainti. Mittauspisteiden määrä ja tuulen suunta on ilmoitettava 9.2 a kohdassa tarkoitetussa kaaviokuvassa;b) mittauspinnan ala S m2:einä (ks. 8.3 kohta) ja arvo 10 log10 >NUM>S>DEN>S0 (ks. 8.5 kohta);c) mittauspisteissä rekisteröidyt äänenpainetasot (ks. 8.1.1 kohta);d) keskimääräinen äänenpainetaso mittauspinnalla (ks. 8.1.2. kohta);e) kaikki dB-korjaukset (ks. 8.6.1, 8.6.3 ja 8.6.4 kohta);f) äänenpainetaso mittauspinnalla LpAm (ks. 8.4 kohta);g) ympäristövakio C (ks. 8.6.2 kohta);h) äänitehotaso (ks. 8.5 kohta);i) suuntaavuusindeksi ja sen mittauspisteen, jossa LpAmax mitattiin, numero (ks. 3.6 kohta);j) melun luonne (ks. 7.3 kohta);k) tarvittaessa äänenpainetaso työpisteessä (ks. 6.5 kohta);l) mittauspäivä ja -kellonaika.10 TIEDOT, JOTKA ON ESITETTÄVÄ 9 KOHDASSA TARKOITETUSSA SELOSTEESSASelosteessa annetaan ainoastaan 9 kohdan mukaisesti kirjatut tiedot, joita vaaditaan mittauksia varten. Selosteessa on selvästi todettava, että äänitehotasot on saatu noudattaen huolellisesti tätä mittausmenetelmää. Siinä on ilmoitettava, että nämä äänitehotasot on annettu A-painotettuina dB:einä, vertailuarvo 1 pW.11 MENETELMÄ ERILAISTEN ÄÄNENPAINETASOJEN NELIÖIDEN KESKIARVOJA VASTAAVAN KESKITASON LASKEMISEKSIJoko yhdessä mittauspisteessä suoritettujen mittausten sarjasta (neliöiden aikakeskiarvo) tai mittauspinnan eri pisteissä tehtyjen mittausten sarjasta (neliöiden paikkakeskiarvo) saatava neliöiden keskiarvo voidaan määrittää seuraavalla yhtälöllä:LpAm = LpAo + 10 log10 >NUM>1>DEN>n Ói = 1i = n gi = LpAo + 10 log10gmjossaLpAi on yhtä kuin i:nnen mittauksen äänenpainetaso,LpAo on lisätty äänenpainetaso, joka helpottaa laskentaa (esimerkiksi pienin LpAi:n arvo),gi on i:nnen mittauksen lisämuuttuja: gi = 100,1 (LpAi - LpAo),gm on gi -muuttujien keskiarvo:>NUM>1>DEN>n Ói = 1i = n giÄ L:n määrä määritellään:Ä L = LpAi - LpAoJäljempänä taulukossa III vahvistetaan g:n arvot Ä L:n eri arvoja varten.>TAULUKON PAIKKA>>KAAVION ALKU>XTB:9689FG0200 >KAAVION LOOPU>