Avis juridique important

|

31985L0413

Komission direktiivi 85/413/ETY, annettu 24 päivänä heinäkuuta 1985, jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta annetun direktiivin 80/723/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 229 , 28/08/1985 s. 0020 - 0021 Suomenk. erityispainos Alue 8 Nide 1 s. 0067  Espanjank. erityispainos: Luku 08 Nide 3 s. 0007  Ruotsink. erityispainos Alue 8 Nide 1 s. 0067  Portugalink. erityispainos: Luku 08 Nide 3 s. 0007

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 24 päivänä heinäkuuta 1985,jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta annetun direktiivin 80/723/ETY muuttamisesta (85/413/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 90 artiklan 3 kohdan,sekä katsoo, ettäkomission direktiivin 80/723/ETY (1) 4 artiklan b ja c alakohdassa suljetaan direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle julkiset yritykset, jotka toimivat vesi- ja energia-, posti- ja tele- sekä liikennealoilla, sekä julkiset luottolaitokset,näillä toimialoilla toimivilla julkisilla yrityksillä on merkittävä asema jäsenvaltioiden taloudessa; jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuuden tarve tietyillä, aikaisemmin soveltamisalan ulkopuolelle suljetuilla aloilla on osoittautunut entistä suuremmaksi ottaen huomioon kyseisten alojen kilpailutilanteen kehitys ja edistyminen kohti tiiviimpää taloudellista yhdentymistä,julkisten ja yksityisten yritysten yhdenvertainen kohtelu on varmistettava myös näillä aloilla; erityisesti on näillä aloilla toteutettava jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuus samoista syistä ja samassa määrin kuin niiden yritysten osalta, joita direktiivi 80/723/ETY koskee,perustamissopimuksen mukaan komission tehtävänä on varmistaa, että jäsenvaltiot eivät myönnä sen enempää julkisille kuin yksityisillekään yrityksille tukea, joka ei sovellu yhteismarkkinoille,komissio totesi antaessaan direktiivin 80/723/ETY tiedoksi jäsenvaltioille, että näiden alojen sulkeminen soveltamisalan ulkopuolelle oli ainoastaan väliaikaista,Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 232 artiklan 1 kohdan mukaan perustamissopimuksen määräykset eivät aiheuta muutosta Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen määräyksiin; Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimus sisältää erityismääräykset jäsenvaltioiden velvoitteista, jotka liittyvät julkisiin yrityksiin ja tukitoimiin; Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 90 artiklaa ei tämän johdosta sovelleta yrityksiin, jotka harjoittavat Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvaa toimintaa,Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 232 artiklan 2 kohdan mukaan perustamissopimuksen säännökset eivät estä soveltamasta Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen määräyksiä, mutta viimeksi mainittu sopimus ei sisällä julkisia yrityksiä tai tukitoimia koskevia erityismääräyksiä; Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 90 artiklaa sovelletaan siten ydinenergian alalla,jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteen aloilla säädetään jo laajalti neuvoston antamassa lainsäädännössä; tällä direktiivillä ei rajoiteta mainitun lainsäädännön soveltamista,direktiivissä 80/723/ETY on säännöksiä, erityisesti sen 3 ja 5 artikla, jotka voivat helpottaa komission tehtävää sen täyttäessä mainittuun neuvoston antamaan lainsäädäntöön perustuvia velvoitteitaan, erityisesti kyseisten julkisten yritysten suorituksia koskevien määräaikaiskatsausten valmistelua,direktiivin 80/723/ETY soveltamisala olisi siksi ulotettava koskemaan koko liikennealaa,jäsenvaltioiden taloudelliset suhteet julkisen sektorin luottolaitoksiin kuuluvat myös tämän direktiivin soveltamisalaan; tämän direktiivin ei kuitenkaan tulisi koskea jäsenvaltioiden ja rahapolitiikasta vastaavien keskuspankkien välisiä suhteita,julkiset viranomaiset tallettavat usein lyhytaikaista pääomaa julkisiin luottolaitoksiin tavanomaisilla kaupallisilla ehdoilla; tällaisista talletuksista ei aiheudu erityisiä etuja luottolaitoksille; näiden talletusten ei tule kuulua tämän direktiivin soveltamisalaan, jaluottolaitosten taloudellinen merkitys ei riipu niiden liikevaihdosta vaan taseen loppusummasta; direktiivin 80/723/ETY 4 artiklan d alakohdassa säädetyn raja-arvon tulisi luottolaitosten osalta siten viitata kyseiseen perusteeseen,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Korvataan direktiivin 80/723/ETY 4 artikla seuraavasti:"4 artiklaTämä direktiivi ei koske taloudellisia suhteita, joita julkisilla viranomaisilla on:a) julkisiin yrityksiin sellaisten palvelujen osalta, joiden tarjoaminen ei ole omiaan vaikuttamaan mainittavasti jäsenvaltioiden väliseen kauppaan;b) keskuspankkeihin sekä "Institut Monétaire Luxembourgeois" -nimiseen laitokseen;c) julkisiin luottolaitoksiin sellaisten julkisia varoja koskevien talletusten osalta, joita julkiset viranomaiset tekevät tavanomaisilla kaupallisilla ehdoilla;d) julkisiin yrityksiin, joiden kokonaisliikevaihto ennen veroja kahdelta 1 artiklassa tarkoitettujen varojen myöntämistä tai käyttöä viimeksi edeltäneeltä tilikaudelta on ollut vähemmän kuin 40 miljoonaa ECUa. Julkisten luottolaitosten osalta vastaavana raja-arvona on kuitenkin taseen 800 miljoonan ECUn loppusumma."2 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1986. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 24 päivänä heinäkuuta 1985.Komission puolestaPeter SUTHERLANDKomission jäsen(1) EYVL N:o L 195, 29.7.1980, s. 35


Avis juridique important

|

31990L0533

Neuvoston direktiivi 90/533/ETY, annettu 15 päivänä lokakuuta 1990, tiettyjä tehoaineita sisältävien torjunta-aineiden markkinoille saattamisen ja käytön kieltämisestä annetun direktiivin 79/117/ETY liitteen muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 296 , 27/10/1990 s. 0063 - 0063 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 34 s. 0206  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 34 s. 0206

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 15 päivänä lokakuuta 1990,tiettyjä tehoaineita sisältävien torjunta-aineiden markkinoille saattamisen ja käytön kieltämisestä annetun direktiivin 79/117/ETY liitteen muuttamisesta (90/533/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon tiettyjä tehoaineita sisältävien torjunta-aineiden markkinoille saattamisen ja käytön kieltämisestä 21 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/117/ETY(1) sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/365/ETY(2), ja erityisesti sen 6 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettädirektiivissä 79/117/ETY säädetään, että liitettä on säännöllisesti muutettava tieteellisen ja teknisen kehityksen huomioon ottamiseksi,on osoitettu, että dinosebin sekä sen asetaattien ja suolojen käyttö kasvinsuojelutuotteissa todennäköisesti aiheuttaa vahinkoa ihmisten ja eläinten terveydelle ja kohtuuttomia haittoja ympäristölle,on myös osoitettu, että binapakryylin ja kaptafolin käyttö torjunta-aineissa aiheuttaa kasvinsuojelutuotteissa todennäköisesti vahingollisia vaikutuksia ihmisten ja eläinten terveydelle;on myös osoitettu, että tiettyjä puhtausvaatimuksia täyttämättömien dikofolin, maleiinihydratsidin ja kvintotseenin käyttö aiheuttaa todennäköisesti haitallisia vaikutuksia ihmisten ja eläinten terveydelle ja saa aikaan erittäin haitallisia vaikutuksia ympäristölle,nykyisen yhdenmukaistamistilanteen direktiivin 79/117/ETY mukaisesti jäsenvaltiot voivat kieltää niiden tehoaineiden markkinoille saattamisen ja käytön, joita ei ole mainittu direktiivin liitteessä tai joiden puhtausaste on korkeampi kuin mitä liitteessä on mainittu, edellyttäen, että perustamissopimuksen määräyksiä samoin kuin yleisiä oikeusperiaatteita ja erityisesti yhdenvertaisuuden ja suhteellisuuden periaatteita, noudatetaan tarkasti, ja;direktiivin 79/117/ETY liitettä on tämän perusteella täydennettävä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Lisätään direktiivin 79/117/ETY liitteen "C. Muut yhdisteet" ryhmään seuraavat kohdat:"5 Dinosebi, sen asetaatit ja suolat6 Binapakryyli7 Kaptafoli8 Dikofoli, joka sisältää p.p.¹-dikofolia vähemmän kuin 78 % tai DDT:tä ja DDT-johdannaisia yli 1 g/kg9 a) Maleiinihydratsidi ja sen suolat, lukuun ottamatta koliini-, kalium- ja natriumsuoloja;b) Maleiinihydratsidin koliini-, kalium- ja natriumsuolat, jotka sisältävät vapaata hydratsidia happoekvivalenttina ilmaistuna yli 1 mg/kg10 Kvintotseeni, joka sisältää hydroklooribentseeniä yli 1 g/kg tai pentaklooribentseeniä yli 10 g/kg."2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä syyskuuta 1991 direktiivin 79/117/ETY liitteen C ryhmän 8 kohtaan kuuluvien yhdisteiden osalta ja muiden yhdisteiden osalta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1990. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 15 päivänä lokakuuta 1990.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaV. SACCOMANDI(1) EYVL N:o L 33, 8.2.1979, s. 36(2) EYVL N:o L 159, 10.6.1989, s. 58


Avis juridique important

|

31987L0055

Neuvoston direktiivi 87/55/ETY, annettu 18 päivänä joulukuuta 1986, elintarvikkeissa sallittuja hapettumisenestoaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/357/ETY muuttamisesta neljännen kerran

Virallinen lehti nro L 024 , 27/01/1987 s. 0041 - 0041 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 16 s. 0100  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 16 s. 0100

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 18 päivänä joulukuuta 1986,elintarvikkeissa sallittuja hapettumisenestoaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/357/ETY muuttamisesta neljännen kerran (87/55/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettädirektiivin 70/357/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 81/962/ETY(2), 2 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat 31 päivään joulukuuta 1986 asti sallia alueellaan kalsiumdinatriummetylendiamintetra-asetaatin käytön elintarvikkeissa,komissio on tehnyt ehdotuksen tämän direktiivin muuttamisesta,on tarpeen väliaikaisesti jatkaa mainitun direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa jäsenvaltioille annettua mahdollisuutta sallia kyseessä olevan aineen käyttö, jatämä toimenpide ei aiheuta muutoksia yhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädäntöön,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Korvataan direktiivin 70/357/ETY 2 artiklan 1 kohdassa oleva päivämäärä 31 päivä joulukuuta 1986 päivämäärällä 31 päivä joulukuuta 1988.2 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 1986.Neuvoston puolestaM. JOPLINGPuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 157, 18.7.1970, s. 31(2) EYVL N:o L 354, 9.12.1981, s. 22


title: Komission direktiivi 2009/154/EY, annettu 30 päivänä marraskuuta 2009 , neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta syflufenamidin sisällyttämiseksi siihen tehoaineena (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               1.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 314/69

      KOMISSION DIREKTIIVI 2009/154/EY,
   annettu 30 päivänä marraskuuta 2009,
   neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta syflufenamidin sisällyttämiseksi siihen tehoaineena
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta vastaanotti 17 päivänä maaliskuuta 2003 yritykseltä Nisso Chemical Europe GmbH hakemuksen syflufenamidi-nimisen tehoaineen sisällyttämiseksi direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I. Komission päätöksessä 2003/636/EY (2) vahvistettiin, että asiakirja-aineisto oli täydellinen, toisin sanoen sen voitiin periaatteessa katsoa täyttävän direktiivin 91/414/ETY liitteissä II ja III säädetyt tietovaatimukset.

               (2)

               Tämän tehoaineen vaikutukset ihmisten terveyteen ja ympäristöön on arvioitu direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 2 ja 4 kohdan säännösten mukaisesti hakijan ehdottamien käyttötarkoitusten osalta. Esittelevä jäsenvaltio toimitti komissiolle arviointikertomuksen luonnoksen 30 päivänä tammikuuta 2006.

               (3)

               Jäsenvaltiot ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen ovat tarkastelleet kyseistä arviointikertomusta, ja se on esitetty komissiolle 8 päivänä huhtikuuta 2009 Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen syflufenamidia koskevan tieteellisen kertomuksen muodossa (3). Jäsenvaltiot ja komissio ovat tarkastelleet kyseistä kertomusta elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa, ja syflufenamidia koskeva komission tarkastelukertomus valmistui 2 päivänä lokakuuta 2009.

               (4)

               Eri tutkimuksista on käynyt ilmi, että syflufenamidia sisältävien kasvinsuojeluaineiden voidaan yleisesti olettaa täyttävän direktiivin 91/414/ETY 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa ja 5 artiklan 3 kohdassa säädetyt edellytykset erityisesti tutkittujen ja komission tarkastelukertomuksessa lueteltujen käyttötarkoitusten osalta. Näin ollen on aiheellista sisällyttää syflufenamidi kyseisen direktiivin liitteeseen I sen varmistamiseksi, että kyseistä tehoainetta sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevien lupien myöntäminen voidaan järjestää kaikissa jäsenvaltioissa mainitussa direktiivissä säädetyllä tavalla.

               (5)

               Ilman, että tehoaineen sisällyttämisellä liitteeseen I rajoitettaisiin direktiivin 91/414/ETY velvoitteiden soveltamista, jäsenvaltioilla olisi sisällyttämisen jälkeen oltava kuusi kuukautta aikaa tarkistaa syflufenamidia sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevat väliaikaiset luvat sen varmistamiseksi, että direktiivissä 91/414/ETY ja erityisesti sen 13 artiklassa säädetyt vaatimukset ja liitteessä I vahvistetut ehdot täyttyvät. Jäsenvaltioiden olisi muutettava nykyiset väliaikaiset luvat pysyviksi, muutettava niitä tai peruutettava ne direktiivin 91/414/ETY säännösten mukaisesti. Edellä esitetystä määräajasta poiketen olisi säädettävä pidemmästä määräajasta kutakin kasvinsuojeluainetta ja kutakin aiottua käyttötarkoitusta koskevan täydellisen, liitteen III mukaisen asiakirja-aineiston jättämistä ja arviointia varten direktiivissä 91/414/ETY säädettyjen yhtenäisten periaatteiden mukaisesti.

               (6)

               Direktiiviä 91/414/ETY olisi tämän vuoksi muutettava.

               (7)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 91/414/ETY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2010. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä lokakuuta 2010.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   3 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on direktiivin 91/414/ETY mukaisesti tarvittaessa muutettava tai peruutettava 30 päivään syyskuuta 2010 mennessä sellaisia kasvinsuojeluaineita koskevat voimassa olevat luvat, jotka sisältävät syflufenamidia tehoaineena. Jäsenvaltioiden on tähän päivämäärään mennessä erityisesti tarkistettava, että syflufenamidia koskevat mainitun direktiivin liitteen I edellytykset täyttyvät, kyseistä tehoainetta koskevan tekstin B osassa mainittuja edellytyksiä lukuun ottamatta, ja että luvanhaltijalla tai luvanhaltijan saatavilla on mainitun direktiivin liitteen II vaatimukset täyttävä asiakirja-aineisto mainitun direktiivin 13 artiklan 2 kohdan edellytysten mukaisesti.
   2.   Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on arvioitava tuote uudelleen kaikkien sellaisten sallittujen kasvinsuojeluaineiden osalta, jotka sisältävät syflufenamidia joko ainoana tehoaineena tai yhtenä monista tehoaineista, jotka kaikki on 31 päivään maaliskuuta 2010 mennessä sisällytetty direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I; arviointi on suoritettava direktiivin 91/414/ETY liitteessä VI säädettyjen yhtenäisten periaatteiden mukaisesti, mainitun direktiivin liitteessä III vahvistetut vaatimukset täyttävän asiakirja-aineiston perusteella ja ottaen huomioon syflufenamidia koskevan, mainitun direktiivin liitteessä I olevan tekstin B osa. Jäsenvaltioiden on kyseisen arvioinnin perusteella määritettävä, täyttääkö tuote direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan b, c, d ja e alakohdassa vahvistetut edellytykset.
   Määrittämisen jälkeen jäsenvaltioiden on

               a)

               niiden tuotteiden osalta, jotka sisältävät syflufenamidia ainoana tehoaineena, tarvittaessa muutettava lupaa tai peruutettava se viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2011; tai

               b)

               niiden tuotteiden osalta, jotka sisältävät syflufenamidia yhtenä monista tehoaineista, tarvittaessa muutettava lupaa tai peruutettava se viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2011 taikka siinä direktiivissä tai niissä direktiiveissä, joilla kyseinen aine tai aineet lisätään direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I, tällaista muuttamista tai peruuttamista varten vahvistettuna ajankohtana sen mukaan, kumpi ajankohta on myöhäisempi.

         4 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan 1 päivänä huhtikuuta 2010.
   5 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 30 päivänä marraskuuta 2009.

            Komission puolesta

         Androulla VASSILIOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EUVL L 221, 4.9.2003, s. 42.

      (3)  Conclusion on pesticide peer review regarding the risk assessment of the active substance cyflufenamid. EFSA Scientific Report (2009) 258, 1–99.

      LIITE
      Lisätään direktiivin 91/414/ETY liitteessä I olevan taulukon loppuun rivit seuraavasti:

                     Nro

                     Nimi, tunnistenumero

                     IUPAC-nimi

                     Puhtaus (1)

                     Voimaantulo

                     Sisällyttämisen päättymispäivä

                     Erityissäännökset

                     ”302

                     Syflufenamidi
                     CAS-numero: 180409-60-3
                     CIPAC-numero: 759

                     (Z)-N-[α-(syklopropyylimetoksi-imino)-2,3-difluoro-6-(trifluorometyyli)bentsyyli]-2-fenyyliasetamidi

                     ≥ 980 g/kg

                     1. huhtikuuta 2010

                     31. maaliskuuta 2020

                     A OSA
                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan käyttöön sienitautien torjunta-aineena.
                     B OSA
                     Liitteessä VI vahvistettujen yhtenäisten periaatteiden täytäntöönpanemiseksi on otettava huomioon elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa 2 päivänä lokakuuta 2009 valmiiksi saadun syflufenamidia koskevan tarkastelukertomuksen päätelmät ja erityisesti sen lisäykset I ja II.
                     Tässä yleisarvioinnissa jäsenvaltioiden on kiinnitettävä erityistä huomiota pohjaveden suojeluun, jos tehoainetta käytetään alueilla, joilla on herkkä maaperä ja/tai epäsuotuisat ilmasto-olot.
                     Lupaedellytyksiin on tarvittaessa sisällyttävä riskinhallintatoimenpiteitä.”

         (1)  Lisätietoja tehoaineiden tunnistuksesta ja määritelmästä annetaan tarkastelukertomuksessa.


Avis juridique important

|

31997L0067

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/67/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1997, yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä

Virallinen lehti nro L 015 , 21/01/1998 s. 0014 - 0025

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 97/67/EY,annettu 15 päivänä joulukuuta 1997,yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan, 66 artiklan ja 100 a artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),ottavat huomion talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (3),ottavat huomioon postipalvelujen yhtenäismarkkinoiden kehittämistä koskevasta vihreästä kirjasta 22 päivänä tammikuuta 1993 annetun Euroopan parlamentin päätöslauselman (4),ottavat huomioon yhteisön postipalvelujen kehittämisestä 7 päivänä helmikuuta 1994 annetun neuvoston päätöslauselman (5),noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (6), ottaen huomioon sovittelukomitean 7 päivänä marraskuuta 1997 hyväksymän yhteisen ehdotuksen, sekä katsovat, että1) olisi hyväksyttävä toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on toteuttaa sisämarkkinat perustamissopimuksen 7 a artiklan mukaisesti; nämä markkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla taataan tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus,2) postialan sisämarkkinoiden toteuttamisen on osoitettu olevan tärkeää yhteisön taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta, koska postipalvelut ovat keskeinen tiedonvälityksen ja kaupan käyttämä apuväline,3) komissio on 11 päivänä kesäkuuta 1992 esittänyt postipalvelujen yhtenäismarkkinoiden kehittämistä koskevan vihreän kirjan ja 2 päivänä kesäkuuta 1993 antanut tiedonannon yhteisön postipalvelujen kehittämisen yleislinjoista,4) komissio on julkisesti ja laajalti kuullut monia tahoja niistä postipalveluihin liittyvistä näkökohdista, joilla on merkitystä yhteisölle, ja postialan asianomaiset tahot ovat toimittaneet huomautuksiaan komissiolle,5) tämänhetkinen postin yleispalvelun laajuus ja sen tarjoamisen ehdot vaihtelevat huomattavasti jäsenvaltiosta toiseen; erityisesti palvelun laadullinen suoritustaso on jäsenvaltioissa hyvin epätasainen,6) ulkomaan postiyhteydet eivät aina vastaa käyttäjien ja Euroopan kansalaisten odotuksia ja palvelun laadullinen suoritustaso on yhteisön sisäisissä ulkomaan postipalveluissa tällä hetkellä epätyydyttävä,7) postialalla todetuilla eroavuuksilla on huomattava vaikutus niillä toimialoilla, jotka ovat erityisen riippuvaisia postipalveluista, ja ne hidastavat voimakkaasti kehitystä kohti yhteisön sisäistä yhteenkuuluvuutta, koska alueet, joilla ei ole riittävän korkealaatuisia postipalveluita, ovat epäsuotuisessa asemassa sekä kirjeiden että tavaroiden jakelun osalta,8) toimenpiteet, joilla pyritään varmistamaan markkinoiden asteittainen ja säännelty vapauttaminen ja turvaamaan asianmukainen tasapuolisuus sen toteuttamisessa, ovat välttämättömiä postialan palvelujen vapaan tarjoamisen takaamiseksi yhteisön koko alueella yleispalvelujen tarjoajien velvollisuudet ja oikeudet huomioon ottaen,9) yhteisön tasolla tapahtuva toiminta on siten välttämätöntä postialan toimintaedellytysten paremman yhdenmukaistamisen varmistamiseksi, minkä vuoksi on toteutettava toimenpiteet yhteisten sääntöjen vahvistamiseksi,10) yhteisön tasolla olisi toissijaisuusperiaatteen mukaisesti hyväksyttävä yleisiä periaatteita, kun taas yksityiskohtaisten menettelyjen valitsemisen olisi kuuluttava jäsenvaltioille, joiden olisi vapaasti voitava valita omiin oloihinsa parhaiten sopiva järjestelmä,11) on erityisen tärkeää taata yhteisön tasolla postin yleispalvelu, joka käsittää kaikissa jäsenvaltioissa kaikkien käyttäjien saatavilla olevien kohtuuhintaisten, tietyn laatuisten palvelujen vähimmäisvalikoiman, riippumatta siitä, missä kohdin yhteisön aluetta käyttäjät ovat maantieteellisesti,12) yleispalvelun tarkoituksena on tarjota kaikille käyttäjille vaivaton pääsy postiverkkoon tarjoamalla erityisesti riittävä määrä lähetyspaikkoja ja varmistamalla, että keräily ja jakelu tapahtuvat riittävän usein; yleispalvelujen tarjoamisen on vastattava perustarpeeseen varmistaa toiminnan jatkuvuus samalla, kun se on voitava edelleen mukautua käyttäjien tarpeisiin sekä taattava heille asianmukainen ja syrjimätön kohtelu,13) yleispalvelun on käsitettävä sekä kotimaan- että ulkomaanpalveluja,14) yleispalvelujen käyttäjille tulee antaa asianmukaisia tietoja tarjottavien palvelujen valikoimasta, niiden toimittamista ja käyttöä koskevista ehdoista, tarjottavien palvelujen laadusta sekä hinnoista,15) yleispalvelun tarjoamista koskevat tämän direktiivin säännökset eivät rajoita yleispalvelun tarjoajien oikeutta neuvotella sopimuksia erikseen kunkin asiakkaan kanssa,16) sellaisten palvelujen valikoiman säilyttäminen, jotka voidaan perustamissopimuksen sääntöjen mukaisesti mutta kilpailua koskevien sääntöjen soveltamista kuitenkaan rajoittamatta varata, on ilmeisesti perusteltua tasapainoisten rahoitusedellytysten vallitessa toteutettavan yleispalvelun toiminnan varmistamiseksi; vapautumiskehitys ei saisi rajoittaa tiettyjen jäsenvaltioissa käyttöön otettujen sokeille ja heikkonäköisille henkilöille tarkoitettujen ilmaispalvelujen edelleen tarjoamista,17) vähintään 350 grammaa painavien kirjelähetysten osuus on alle 2 prosenttia kirjepostin määrästä ja alle 3 prosenttia julkisten toimijoiden tuloista; hinnan määräytymisperusteen (viisinkertainen perushinta) avulla voidaan paremmin tehdä ero varatun palvelun ja vapautetun pikalähetyspalvelun välillä,18) koska tärkein pikapostipalvelun ja postin yleispalvelun välinen ero on pikapostipalvelun asiakkaille tuottamassa ja asiakkaiden toteamassa (millaisessa muodossa hyvänsä esiintyvässä) lisäarvossa, tehokkain tapa määritellä todettu lisäarvo on selvittää sen lisähinnan suuruus, jonka asiakkaat ovat valmiita siitä maksamaan, mutta joka ei kuitenkaan saa vaikuttaa varattujen palvelujen alan enimmäishintaa, jota on noudatettava,19) on kohtuullista sallia väliaikaisesti, että suoramainontaposti ja ulkomaanposti voidaan edelleen varata säädettyjä hinta- ja painorajoja noudattaen; Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi seuraavana askeleena kohti postipalvelujen sisämarkkinoiden toteuttamista viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2000 tehtävä tätä alaa koskevan selvityksen pohjalta tehtävän komission ehdotuksen perusteella päätös postimarkkinoiden asteittaisen ja säännellyn vapauttamisen jatkamisesta, erityisesti ulkomaanpostin ja suoramainonnan osalta, sekä hinta ja painorajojen edelleen tarkistamisesta,20) jäsenvaltioilla voi yleisen järjestyksen ja turvallisuuden vuoksi olla perusteltuja syitä myöntää yhdelle tai useammalle nimeämälleen taholle oikeus postilähetysten vastaanottamiseen tarkoitettujen postilaatikoiden sijoittamiseen yleisille alueille; samoista syistä niillä on oikeus nimetä yksi tai useampi taho, joiden tehtävänä on huolehtia lähtömaan osoittavien postimerkkien liikkeelle laskemisesta, sekä ne tahot, joiden tehtävänä on huolehtia kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti oikeudellisissa ja hallinnollisissa menettelyissä käytettävien kirjattuja lähetyksiä koskevien palvelujen tarjoamisesta; ne voivat myös osoittaa jäsenyytensä Euroopan unionissa 12 tähteä käsittävää symbolia käyttämällä,21) uudet palvelut (palvelut, jotka selvästi eroavat perinteisistä palveluista) ja asiakirjojen vaihto eivät kuulu yleispalveluun, eikä sen vuoksi ole perusteltua varata niitä yleispalvelun tarjoajille; tämä koskee myös itse tuotettua palvelua (postin lähettäjänä olevan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön hoitamia postipalveluja tai näiden lähetysten noutamista ja kuljettamista yksinomaan mainitun henkilön puolesta toimivan sivullisen toimesta), joka ei kuulu palvelujen ryhmään,22) jäsenvaltioiden olisi voitava alueellaan asianmukaista valtuutusmenettelyä noudattaen säännellä niiden postipalvelujen tarjontaa, joita ei ole varattu yleispalvelun tarjoajille, näiden menettelyjen on oltava avoimia, syrjimättömiä sekä suhteellisia ja niiden on perustuttava objektiivisiin arviointiperusteisiin,23) jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus asettaa toimilupien myöntämisen edellytykseksi joko yleispalvelujen tarjoaminen tai tukiosuuksien maksaminen korvausrahastoon, jonka tarkoituksena on maksaa yleispalvelun tarjoajalle korvaus niiden palvelujen tarjoamisesta, joista aiheutuu kohtuuton taloudellinen rasite; jäsenvaltioiden olisi voitava sisällyttää valtuutuksiin velvoite, jonka mukaan valtuutuksen piiriin kuuluvat toiminnot eivät saa loukata yleispalvelun tarjoajien varattuja palveluja varten saamia yksinoikeuksia tai erityisoikeuksia; valvontaa varten voidaan ottaa käyttöön suoramainontapostin tunnistamisjärjestelmä siltä osin, kuin suoramainontaposti on vapautettu,24) on hyväksyttävä tarpeellisia toimenpiteitä jäsenvaltioiden säätämien niiden valtuutusmenettelyjen yhdenmukaistamiseksi, jotka koskeva sellaisten palvelujen kaupallista yleisölle tarjoamista, jotka eivät ole varattuja,25) on hyväksyttävä toimenpiteitä yleiseen postiverkkoon pääsyä jäsenvaltioissa koskevien edellytysten avoimuuden ja syrjimättömyyden varmistamiseksi, jos tämä osoittautuu tarpeelliseksi,26) yleispalvelun moitteettoman hoidon varmistamiseksi ja kilpailun vääristymien välttämiseksi olisi yleispalvelun hinnoittelun oltava objektiivista, avointa, syrjimätöntä ja kustannuksiin sovitettua,27) yhteisön sisäisistä ulkomaan postipalveluista perittävä korvaus olisi sovitettava kattamaan jakelukustannukset, joita yleispalvelun tarjoajalle aiheutuu vastaanottajamaassa; korvauksen olisi myös kannustettava parantamaan ulkomaanpalvelun laatua tai säilyttämään se käyttämällä palvelun laatutavoitteita; tämän perusteella voitaisiin luoda sopivia järjestelmiä, joilla varmistetaan, että kustannukset katetaan asianmukaisella tavalla, ja jotka liittyvät erityisesti saavutettuun palvelujen laatutasoon, tämän kuitenkaan rajoittamatta Maailman postiliiton säännöistä johtuvien vähimmäisvelvoitteiden soveltamista,28) eri varattuja palveluja ja muita kuin varattuja palveluja koskevan laskennan pitäminen erillään on välttämätöntä, jotta eri palvelujen todelliset kustannukset olisivat selkeästi nähtävissä, ja sen varmistamiseksi, että varattujen palvelujen alalta muiden kuin varattujen palvelujen alalle siirrettävät avustukset eivät vaikuta haitallisesti viimeksi mainitun kilpailuolosuhteisiin,29) kolmessa edellä olevassa kappaleessa esitettyjen periaatteiden soveltamisen varmistamiseksi yleispalvelujen tarjoajien olisi kohtuullisessa ajassa otettava käyttöön kustannuslaskentajärjestelmät, jotka voivat olla riippumattoman tarkastuksen kohteina ja joiden avulla kustannukset voidaan selkeiden menettelyjen perusteella mahdollisimman tarkasti kohdistaa eri palveluihin; nämä vaatimukset voidaan täyttää esimerkiksi soveltamalla täysin eritellyn kustannuslaskelman periaatetta; tällaisia kustannuslaskentajärjestelmiä ei saa vaatia, jos vapaan kilpailun edellytykset ovat aidosti olemassa,30) olisi kiinnitettävä huomiota korkealaatuisiin palveluihin oikeutettujen käyttäjien etuihin; tämän vuoksi on kaikin keinoin pyrittävä parantamaan ja nostamaan yhteisön tasolla tarjottavien palvelujen laatua; tämä laadun parantaminen edellyttää, että jäsenvaltiot asettavat standardeja, jotka yleispalvelujen tarjoajien on täytettävä tai ylitettävä niiden palvelujen osalta, jotka kuuluvat yleispalveluun,31) käyttäjien edellyttämä palvelun laatu on olennainen osa tarjottua palvelua; tämän palvelun laadun arvioinnissa käytettävät standardit sekä saavutetut laatutasot on käyttäjien edun vuoksi julkaistava; on välttämätöntä, että saatavilla on yhdenmukaistettuja palvelun laatua koskevia standardeja ja yhteisiä mittausmenetelmiä, joilla voidaan arvioida palvelun laadun yhdenmukaistumista koko yhteisössä,32) jäsenvaltioiden on määritettävä kansalliset laatustandardit, jotka vastaavat yhteisön vaatimustasoa; vähintään kahden, kahdesta eri jäsenvaltiosta olevan yleispalvelun tarjoajan yhdistettyjä ponnisteluja edellyttävien yhteisön sisäisten ulkomaanpalvelujen osalta laatustandardit on määriteltävä yhteisön tasolla,33) näiden standardien noudattamista on tarkastettava riippumattomalla tavalla säännöllisesti ja yhdenmukaistetulta pohjalta; käyttäjillä tulee olla oikeus saada tietoja tämän tarkastuksen tuloksista, ja jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että oikaisutoimiin ryhdytään tulosten osoittaessa, että standardeja ei saavuteta,34) kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/13/ETY (7) sovelletaan postialan toimijoihin,35) tarve parantaa laatua merkitsee, että erimielisyydet on ratkaistava nopeasti ja tehokkaasti; kansallisen ja yhteisön lainsäädännön nojalla käytettävissä olevien oikeussuojakeinojen lisäksi olisi säädettävä valitusten käsittelymenettelystä, jonka olisi oltava selkeä, yksinkertainen ja kustannuksiltaan kohtuullinen sekä kaikkien asianomaisten osapuolten käytettävissä,36) edistyminen postiverkkojen yhteenliittämisessä sekä käyttäjien edut edellyttävät teknisen standardoinnin rohkaisemista; tekninen standardointi on välttämätöntä kansallisten verkkojen yhteentoimivuuden edistämiseksi ja tehokkaan yleispalvelun aikaansaamiseksi yhteisössä,37) Euroopan tasolla tapahtuvan yhdenmukaistamisen yleislinjojen mukaisesti on erikoistunut tekninen standardointi annettava Euroopan standardointikomitean tehtäväksi,38) olisi perustettava komitea, joka avustaa komissiota tämän direktiivin täytäntöönpanossa erityisesti kehitettäessä edelleen yhteisön ulkomaanpalvelujen laatua ja teknistä standardointia koskevia toimenpiteitä,39) yleispalvelun moitteettoman toiminnan ja muiden kuin varattujen palvelujen alan vääristymättömän kilpailun varmistamiseksi on tärkeää erottaa toisistaan toisaalta sääntelijälle ja toisaalta toimijalle kuuluvat tehtävät; mikään postialan toimija ei voi olla sekä tuomari että asianosainen; jäsenvaltion asiana on vahvistaa perussääntö yhdelle tai useammalle kansalliselle sääntelyviranomaiselle, jollaiseksi voidaan valita julkinen viranomainen tai tätä varten nimetty riippumaton taho,40) yhdenmukaistetuilla edellytyksillä olevia vaikutuksia postipalvelujen sisämarkkinoiden toimintaan on arvioitava; tämän vuoksi komissio antaa kolmen vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta, kuitenkin viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2000 Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin soveltamista koskevan kertomuksen, johon sisältyvät asianmukaiset tiedot alan kehityksestä, erityisesti taloudellisista, yhteiskunnallisista sekä työllisyyttä ja teknologiaa koskevista näkökohdista ja palvelun laadusta,41) tämä direktiivi ei vaikuta perustamissopimuksen sääntöjen, erityisesti sen kilpailusääntöjen soveltamiseen eikä palvelujen tarjoamisen vapauteen,42) mikään ei estä jäsenvaltioita pitämästä edelleen voimassa tai ottamasta käyttöön sellaisia postialaa koskevia toimenpiteitä, jotka johtavat pidemmälle menevään alan vapauttamiseen kuin tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet, eikä, jos tämä direktiivi lakkaa olemasta voimassa, jatkamasta tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi toteuttamiaan toimenpiteitä edellyttäen, että kyseiset toimenpiteet ovat perustamissopimuksen mukaisia,43) jolleivät Euroopan parlamentti ja neuvosto komission ehdotuksesta toisin päätä, tätä direktiiviä on aiheellista soveltaa 31 päivään joulukuuta 2004 saakka,44) tätä direktiiviä ei sovelleta yhteisön oikeuden soveltamisalan ulkopuolelle jäävään, esimerkiksi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V ja VI osaston alaan kuuluvaan toimintaan, eikä missään tapauksessa yleistä turvallisuutta, maanpuolustusta, valtion turvallisuutta (mukaan lukien valtion taloudellinen hyvinvointi silloin, kun toiminta liittyy valtion turvallisuuskysymyksiin) koskevaan toimintaan eikä valtion rikosoikeuden aloilla suorittamaan toimintaan, ja45) tämä direktiivi ei estä hyväksymästä yhteisön ulkopuolelle sijoittautuneiden yritysten osalta sellaisia sekä yhteisön oikeuden että olemassa olevien kansainvälisten velvoitteiden mukaisia toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on varmistaa jäsenvaltioiden kansalaisille yhdenvertainen kohtelu yhteisön ulkopuolisissa maissa; yhteisön yrityksien olisi saatava yhteisön ulkopuolisissa maissa samankaltainen kohtelu ja tosiasiallinen pääsy markkinoille kuin kyseisten yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaisilla on yhteisön markkinoilla,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 LUKU Tavoitteet ja soveltamisala 1 artikla Tässä direktiivissä vahvistetaan yhteiset säännöt, jotka koskevat- postin yleispalvelujen tarjoamista yhteisössä- niiden palvelujen määrittämisen perusteita, jotka voidaan varata yleispalvelun tarjoajille, ja muiden kuin varattujen palvelujen ehtoja- yleispalvelun tarjoamisen hinnoitteluperiaatteita ja sitä koskevan laskennan avoimuutta- yleispalvelun tarjoamista koskevien laatustandardien vahvistamista ja niiden noudattamista valvovan järjestelmän perustamista- teknisten standardien yhdenmukaistamista- riippumattomien kansallisten sääntelyviranomaisten perustamista.2 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan:1. `postipalveluilla` palveluja, joihin kuuluu postilähetysten keräily, lajittelu, kuljetus ja jakelu,2. `yleisellä postiverkolla` yleispalvelun tarjoajan tai tarjoajien käyttämän järjestelmän ja keinojen kokonaisuutta, jonka avulla toteutetaan erityisesti:- yleispalvelun tarjoajan velvoitteisiin kuuluva postilähetysten keräily lähetyspaikoista koko alueella- näiden postilähetysten kuljetus ja käsittely postiverkon lähetyspaikasta jakelukeskukseen- jakelu lähetyksessä mainittuun osoitteeseen.3. `lähetyspaikoilla` fyysisiä toimipaikkoja, myös joko yleisille alueille tai yleispalvelun tarjoajan tiloihin sijoitettuja yleisön käyttöön tarkoitettuja postilaatikoita, joihin asiakkaat voivat jättää yleiseen postiverkkoon toimitettavat postilähetykset,4. `keräilyllä` lähetyspaikkoihin jätettyjen postilähetysten keräilyä,5. `jakelulla` toimenpiteitä alkaen jakelukeskuksissa tapahtuvasta postilähetysten lajittelusta ja päättyen niiden toimittamiseen vastaanottajille,6. `postilähetyksellä` yleispalvelun tarjoajan kuljetettavaa valmista lähetystä, joka on osoitettu jollekin vastaanottajalle. Nämä lähetykset voivat kirjelähetysten lisäksi olla esimerkiksi kirjoja, luetteloita, sanomalehtiä ja aikakausjulkaisuja sekä postipaketteja, jotka sisältävät joko kaupallista arvoa omaavaa tai sitä vailla olevaa tavaraa,7. `kirjelähetyksellä` minkä tahansa laatuiselle fyysiselle alustalle kirjoitettua viestiä, joka kuljetetaan ja toimitetaan lähettäjän itse lähetykseen tai sen kuoreen merkitsemään osoitteeseen. Kirjoja, luetteloita, sanomalehtiä ja aikakausjulkaisuja ei pidetä kirjelähetyksinä,8. `suoramainontapostilla` viestiä, joka koostuu yksinomaan mainos-, markkinointi- tai myynninedistämisaineistosta ja sisältää vastaanottajan nimeä, osoitetta, yksilöintinumeroa sekä muita viestin luonnetta muuttamattomia eroavaisuuksia lukuun ottamatta vain samansisältöisen, merkittävälle vastaanottajamäärälle osoitetun sanoman, joka toimitetaan ja jaetaan lähettäjän itse lähetykseen tai sen kuoreen merkitsemään osoitteeseen. Kansallisen sääntelyviranomaisen on kussakin valtiossa esitettävä käsitettä"merkittävä vastaanottajamäärä" koskeva tulkintansa ja julkaistava sen asianmukainen määritelmä. Suoramainontapostina ei pidetä laskuja, tavaralaskuja, tiliotteita eikä muita sisällöltään toisistaan eroavia viestejä. Suoramainontapostina ei pidetä viestiä, jossa yhdistetään suoramainontapostia ja muita lähetyksiä samaan kuoreen. Suoramainontaposti käsittää sekä ulkomaille suunnatun että kotimaisen suoramainontapostin,9. `kirjatulla lähetyksellä` lähetystä, jota koskee kiinteämääräinen vakuus lähetyksen katoamisen, varastamisen tai vahingoittumisen varalta ja josta lähettäjälle annetaan, tarvittaessa tämän sitä pyytäessä, kuitti postilähetyksen jättämisestä ja/tai sen toimittamisesta vastaanottajalle,10. `vakuutetulla lähetyksellä` lähetystä, jonka lähettäjä vakuuttaa ilmoittamastaan arvosta katoamis-, varkaus- tai vahingoittumistapauksen varalta,11. `ulkomaanpostilla` toisesta jäsenvaltiosta tai toiseen jäsenvaltioon tai kolmannesta maasta tai kolmanteen maahan lähetettävää postia,12. `asiakirjojen vaihdolla` sellaisten keinojen, myös väliaikaisten tilojen sekä sivullisen hoitaman kuljetuksen, tarjoamista, joilla tehdään mahdolliseksi omatoiminen postilähetysten toimittaminen vaihtamalla niitä tämän palvelun tilaajien kesken,13. `yleispalvelujen tarjoajalla` julkista tai yksityistä tahoa, joka huolehtii jäsenvaltion alueella kokonaan tai osittain postin yleispalveluista ja joka on 4 artiklan mukaisesti ilmoitettu komissiolle,14. `valtuutuksella` mitä tahansa lupaa, jossa määritellään erityisesti postialaa koskevia oikeuksia ja velvoitteita ja jonka nojalla yritykset voivat tarjota postipalveluja sekä tarvittaessa perustaa ja/tai käyttää postiverkkoja tällaisten palveluiden tarjoamiseen joko yleisvaltuutuksen tai yksittäisten toimilupien muodossa, sellaisina kuin ne ovat seuraavasti määriteltyinä:- `yleisvaltuutuksella` tarkoitetaan valtuutusta, jota voidaan säännellä joko yleisellä toimiluvalla tai yleisellä lainsäädännöllä, jolloin ei ole merkitystä, edellyttääkö tämä sääntely rekisteröinti- tai ilmoitusmenettelyä, ja joka ei edellytä, että kyseisen yrityksen olisi saatava kansalliselta sääntelyviranomaiselta nimenomainen päätös ennen tästä valtuutuksesta johtuvien oikeuksien käyttämistä,- `yksittäisellä toimiluvalla` kansallisen sääntelyviranomaisen myöntämää valtuutusta, jolla annetaan yritykselle erityisiä oikeuksia tai jolla mahdollisesti sovellettavan yleisvaltuutuksen lisäksi tarvittaessa asetetaan yrityksen toiminnalle erityisiä velvoitteita, jolloin yrityksellä ei ole oikeutta käyttää kyseisiä oikeuksia ennen kuin se on saanut kansallisen sääntelyviranomaisen päätöksen asiasta,15. `päätemaksuilla` korvausta, joka suoritetaan muista jäsenvaltioista tai kolmansista maista saapuvia postilähetyksiä käsittävän ulkomaanpostin jakelusta huolehtiville yleispalvelujen tarjoajille,16. `lähettäjällä` luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka lähettää postilähetyksen,17. `käyttäjällä` luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka lähettäjänä tai vastaanottajana käyttää hyväkseen tarjottuja yleispalveluja,18. `kansallisella sääntelyviranomaisella` kussakin jäsenvaltiossa elintä tai elimiä, joille jäsenvaltio uskoo muun muassa tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat sääntelytehtävät,19. `olennaisilla vaatimuksilla` yleistä etua koskevia, muita kuin taloudellisia syitä, joiden vuoksi jäsenvaltio saattaa joutua säätämään postipalvelujen tarjoamista koskevia ehtoja. Näitä syitä ovat kirjesalaisuus, verkon turvallisuus vaarallista tavaraa kuljetettaessa ja perustelluissa tapauksissa tietosuoja, ympäristön suojelu ja aluesuunnittelu.Tietosuoja voi käsittää henkilötietojen suojaamisen, välitettyjen tai talletettujen tietojen luottamuksellisuuden sekä yksityiselämän suojaamisen.2 LUKU Yleispalvelu 3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että käyttäjillä on oikeus yleispalveluun, johon sisältyy tietyn laatuisten postipalvelujen pysyvä tarjonta kaikille käyttäjille kohtuullisin hinnoin jäsenvaltioiden koko alueella.2. Tätä varten jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteitä siitä huolehtimiseksi, että yhteyspisteiden ja lähetyspaikkojen tiheydessä otetaan huomioon käyttäjien tarpeet.3. Niiden on toteutettava toimenpiteitä siitä huolehtimiseksi, että yleispalvelujen tarjoaja tai tarjoajat takaavat jokaisena työpäivänä (vähintään viitenä päivänä viikossa), lukuun ottamatta kansallisen sääntelyviranomaisen poikkeuksellisiksi katsomia tilanteita tai maantieteellisiä olosuhteita, vähintään- yhden keräilyn- yhden jakelun jokaiselle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle perillekantona tai poikkeuksellisesti kansallisen sääntelyviranomaisen harkintansa mukaan määrittelemin ehdoin yhden jakelun asianmukaisesti asennettuihin laitteisiin.Kansallisen sääntelyviranomaisen tämän kohdan mukaisesti myöntämistä poikkeuksista on ilmoitettava komissiolle ja kaikille kansallisille sääntelyviranomaisille.4. Kunkin jäsenvaltion on annettava tarvittavat toimenpiteet huolehtiakseen siitä, että yleispalveluun kuuluvat vähintään seuraavat palvelut:- enintään kahden kilogramman painoisten postilähetysten keräily, lajittelu, kuljetus ja jakelu- enintään kymmenen kilogramman painoisten postipakettien keräily, lajittelu, kuljetus ja jakelu,- kirjattuja ja vakuutettuja lähetyksiä koskevat palvelut.5. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat nostaa yleispalvelua koskevaa postipakettien painorajaa enintään 20 kg:aan asti ja määrätä tällaisten pakettien perillekantoa koskevista erityisjärjestelyistä.Huolimatta yksittäisen jäsenvaltion määräämästä yleispalvelua koskevasta postipakettien painorajasta jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden alueen sisällä toimitetaan muista jäsenvaltioista tulevat enintään 20 kg:n painoiset postipaketit.6. Kyseisten postilähetysten vähimmäis- ja enimmäiskoot on vahvistettu Maailman postiliiton hyväksymässä postipaketteja koskevassa yleissopimuksessa ja sopimuksessa.7. Tässä artiklassa määriteltyyn yleispalveluun kuuluvat sekä kotimaan- että ulkomaanpalvelut.4 artikla Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että yleispalvelun tarjoamisesta huolehditaan, ja ilmoitettava komissiolle toimenpiteistä, joita jäsenvaltio on toteuttanut täyttääkseen tämän velvoitteen, ja erityisesti yleispalvelun tarjoajansa nimi tai tarjoajiensa nimet. Kunkin jäsenvaltion on määriteltävä yhteisön lainsäädäntöä noudattaen yleispalvelun tarjoajan tai tarjoajien velvoitteet ja oikeudet ja julkaistava ne.5 artikla 1. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava toimenpiteitä huolehtiakseen siitä, että yleispalvelun saatavuus vastaa seuraavia vaatimuksia:- se tarjoaa palvelun, jolla taataan olennaisten vaatimusten noudattaminen- se tarjoaa samanlaisen palvelun samankaltaisessa asemassa oleville käyttäjille- se on käytettävissä ilman minkäänlaista, erityisesti poliittisista, uskonnollisista tai aatteellisista syistä johtuvaa syrjintää- se jatkuu keskeytyksittä eikä sitä lopeteta muutoin kuin ylivoimaisen esteen sattuessa- se kehittyy teknisen, taloudellisen ja sosiaalisen ympäristön sekä käyttäjien tarpeiden mukaan.2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei estä sellaisia toimenpiteitä, joita jäsenvaltiot toteuttavat perustamissopimuksessa ja erityisesti sen 36 ja 56 artiklassa tunnustettujen, yleistä etua, muun muassa julkista moraalia, yleistä turvallisuutta, mukaan lukien rikostutkimus, ja yleistä järjestystä koskevien vaatimusten mukaisesti.6 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteet huolehtiakseen siitä, että yleispalvelun tarjoaja tai tarjoajat antavat käyttäjille säännöllisesti riittävän tarkkaa ja ajanmukaista tietoa tarjottavien yleispalvelujen ominaisuuksista, erityisesti palveluiden käytön yleisistä ehdoista sekä hinnoista ja laatutasosta. Nämä tiedot on julkaistava asianmukaisella tavalla.Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kahdentoista kuukauden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta siitä, miten ensimmäisen kohdan mukaisesti julkaistavat tiedot asetetaan saataville. Kaikista myöhemmistä muutoksista on ilmoitettava komissiolle viipymättä.3 LUKU Niiden palvelujen yhdenmukaistaminen, jotka voidaan varata 7 artikla 1. Siinä määrin kuin yleispalvelun ylläpitämiseksi on tarpeen, yleispalvelun tarjoajalle tai tarjoajille saadaan kussakin jäsenvaltiossa palveluista, lähetysten toimitusnopeudesta riippumatta, varata sellaisten kotimaan kirjelähetysten keräily, lajittelu, kuljetus ja jakelu, joiden hinta on vähemmän kuin viisi kertaa alimpaan painoluokkaan kuuluvan, mahdollisesti käytössä olevan nopeimman vakioluokan kirjelähetyksen normaali hinta ja paino vähemmän kuin 350 grammaa. Sokeille ja heikkonäköisille tarkoitetuissa maksuttomissa postipalveluissa voidaan poiketa paino- ja hintarajoista.2. Siinä määrin kuin yleispalvelun ylläpitämiseksi on tarpeen, ulkomaanposti ja suoramainontaposti voivat edelleen 1 kohdassa mainittujen hinta- ja painorajojen puitteissa kuulua varattuihin palveluihin.3. Seuraavana askeleena kohti postipalvelujen sisämarkkinoiden toteuttamista Euroopan parlamentti ja neuvosto päättävät viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2000 tämän direktiivin tavoitteiden edistämiseksi ja niiden toteuttamisen jatkamiseksi 1 päivästä tammikuuta 2003 alkaen tapahtuvasta postimarkkinoiden asteittaisen ja säännellyn vapauttamisen jatkamisesta erityisesti ulkomaanpostin ja suoramainonnan osalta sekä hinta- ja painorajojen edelleen tarkistamisesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission toimivaltaa, ottaen huomioon siihen mennessä tapahtuneen, erityisesti taloudellisen, sosiaalisen ja teknologisen kehityksen sekä myös yleispalvelun tarjoajan ja tarjoajien taloudellisen tasapainon.Tällaisten päätösten on perustuttava alaa koskevan selvityksen tuloksena tehtävään komission ehdotukseen, joka on tuotava käsiteltäväksi ennen vuoden 1998 loppua. Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä annettava kaikki tarvittavat tiedot kyseisen selvityksen laatimiseksi.4. Asiakirjojen vaihtoa ei voi varata.8 artikla Edellä olevan 7 artiklan säännöksillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta järjestää postilaatikkojen asettaminen yleisille alueille, postimerkkien liikkeeseen laskeminen ja oikeudellisissa tai hallinnollisissa menettelyissä käytettäviä kirjattuja lähetyksiä koskevat palvelut kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.4 LUKU Muiden kuin varattujen palvelujen tarjoamisen ja verkkoon pääsyn edellytykset 9 artikla 1. Jäsenvaltiot voivat ottaa 3 artiklassa määriteltyihin yleispalveluihin kuulumattomia, muita kuin varattuja palveluja varten käyttöön yleisvaltuutuksia, siinä laajuudessa kuin se on tarpeen olennaisten vaatimusten noudattamisen takaamiseksi.2. Jäsenvaltiot voivat ottaa 3 artiklassa määriteltyihin yleispalveluihin kuuluvia muita kuin varattuja palveluja varten käyttöön valtuutusmenettelyjä, yksittäiset toimiluvat mukaan lukien, siinä laajuudessa kuin se on tarpeen olennaisten vaatimusten noudattamisen takaamiseksi ja yleispalvelun turvaamiseksi.Valtuutuksen myöntämisen edellytykseksi voidaan:- tarvittaessa määrätä yleispalveluvelvoitteita,- tarvittaessa asettaa kyseisten palvelujen laatua, saatavuutta ja tehokkuutta koskevia vaatimuksia,- määrätä velvoite olla loukkaamatta yleispalvelun tarjoajalle tai tarjoajille 7 artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla myönnettyjä varattujen postipalvelujen tarjoamista koskevia erityis- ja yksinoikeuksia.3. Edellä 1 ja 2 kohdassa esitettyjen menettelyjen on oltava avoimia, syrjimättömiä ja suhteellisia ja niiden on perustuttava objektiivisiin arviointiperusteisiin. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että perusteet, joilla valtuutus on kokonaan tai osittain evätty, saatetaan hakijan tietoon, ja niiden on määrättävä asianmukaisesta muutoksenhakumenettelystä.4. Jos jäsenvaltio toteaa, että tässä direktiivissä säädetyt yleispalveluvelvoitteet ovat yleispalvelun tarjoajalle kohtuuton taloudellinen rasite, se voi yleispalvelun turvaamiseksi perustaa korvausrahaston, jota tätä varten hallinnoi edunsaajasta tai edunsaajista riippumaton elin. Tässä tapauksessa se voi valtuutuksen myöntämisen edellytykseksi asettaa kyseiseen rahastoon maksettavan rahoitusosuuden. Jäsenvaltion on varmistettava, että korvausrahaston perustamisessa ja rahoitusosuuksien suuruutta vahvistettaessa noudatetaan avoimuuden, syrjimättömyyden ja suhteellisuuden periaatteita. Ainoastaan 3 artiklassa tarkoitettuja palveluja voidaan rahoittaa tällä tavalla.5. Jäsenvaltiot voivat määrätä suoramainontapostin tunnistamisjärjestelmästä, jonka avulla näitä palveluja voidaan valvoa siltä osin, kuin ne on vapautettu.10 artikla 1. Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät komission ehdotuksesta ja perustamissopimuksen 57 artiklan 2 kohdan ja 66 sekä 100 a artiklan perusteella toimenpiteet, jotka ovat tarpeen 9 artiklassa tarkoitettujen, muiden kuin varattujen postipalvelujen kaupallista yleisölle tarjoamista koskevien menettelyjen yhdenmukaistamiseksi.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut yhdenmukaistamistoimenpiteet koskevat erityisesti perusteita ja menettelyjä, joita postialan toimijan on noudatettava, tapaa, jolla nämä perusteet ja menettelyt julkaistaan, sekä noudatettavia muutoksenhakumenettelyjä.11 artikla Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät komission ehdotuksesta ja perustamissopimuksen 57 artiklan 2 kohdan ja 66 sekä 100 a artiklan perusteella yhdenmukaistamistoimenpiteet, jotka ovat tarpeen sen varmistamiseksi, että käyttäjillä ja yleispalvelun tarjoajalla tai tarjoajilla on pääsy yleiseen postiverkkoon avoimin ja syrjimättömin edellytyksin.5 LUKU Hinnoitteluperiaatteet ja laskennan avoimuus 12 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kukin yleispalvelu hinnoitellaan seuraavien periaatteiden mukaisesti:- hintojen on oltava kohtuulliset ja sellaiset, että palvelut ovat kaikkien käyttäjien saatavilla,- hinnat on sovitettava kustannuksiin; jäsenvaltiot saavat päättää yhtenäisen hinnoittelun käyttämisestä koko alueellaan,- yhtenäisen hinnoittelun käyttäminen ei estä yleispalvelujen tarjoajaa tai tarjoajia tekemästä yksittäisiä hintasopimuksia asiakkaiden kanssa,- hinnoittelun on oltava avointa ja syrjimätöntä.13 artikla 1. Ulkomaanpostin yleispalvelun tarjoamisen takaamiseksi jäsenvaltioiden on kannustettava yleispalvelun tarjoajiaan pitämään huolta siitä, että niiden tekemissä yhteisön sisäisen ulkomaanpostin päätemaksuja koskevissa sopimuksissa noudatetaan seuraavia periaatteita:- päätemaksut on vahvistettava suhteessa saapuvan ulkomaanpostin käsittely- ja jakelukustannuksiin,- maksujen suuruuden on oltava yhteydessä saavutettuun palvelun laatuun,- päätemaksujen on oltava julkisia ja syrjimättömiä.2. Näiden periaatteiden voimaansaattaminen voi käsittää siirtymäjärjestelyjä, joiden tarkoituksena on välttää haitalliset postimarkkinoiden häiriöt tai talouden toimijoihin kohdistuvat epäsuotuiset seuraukset, edellyttäen, että lähtömaan ja vastaanottajamaan toimijat ovat keskenään sopineet asiasta; tällaiset järjestelyt on kuitenkin rajoitettava vain näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavaan vähimmäismäärään.14 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että yleispalvelun tarjoajat noudattavat tämän artiklan säännösten mukaista laskentajärjestelmää kahden vuoden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta.2. Yleispalvelun tarjoajien on sisäisessä laskennassaan pidettävä erillään ainakin kukin varattuihin palveluihin kuuluva palvelu ja muut kuin varatut palvelut. Muita kuin varattuja palveluja koskevassa laskennassa olisi tehtävä selvä ero yleispalveluihin kuuluvien ja muiden kuin niihin kuuluvien palvelujen välillä. Näitä sisäisiä laskentajärjestelmiä on hoidettava johdonmukaisesti sovellettavien ja objektiivisesti perusteltavissa olevien kustannuslaskennan periaatteiden mukaisesti.3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetuissa laskentajärjestelmissä on kunkin varatun ja muun kuin varatun palvelun kustannukset kohdennettava seuraavasti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 kohdan soveltamista:a) tiettyyn palveluun suoraan kohdistettavissa olevat kustannukset kohdistetaan siihen,b) yleiskustannukset, joita ei voida suoraan kohdistaa tiettyyn palveluun, kohdennetaan seuraavasti:i) yleiskustannukset kohdennetaan aina kun se on mahdollista niiden alkuperän välittömän selvittämisen perusteella,ii) jos välitön selvittäminen ei ole mahdollista, yleiset kustannusluokat kohdistetaan niiden epäsuorien yhteyksien perusteella, joita niillä on sellaiseen toiseen kustannusluokkaan tai kustannusluokkien ryhmään, joihin tapahtuva suora osoittaminen tai kohdistaminen on mahdollista; epäsuoran yhteyden on perustuttava vertailtavissa oleviin kustannusrakenteisiin,iii) kun ei voida löytää suoria eikä epäsuoria kustannusten kohdentamiskeinoja, kustannusluokka kohdistetaan yleisen kustannusten kohdentamisperusteen mukaan, joka lasketaan käyttämällä kaikkien toisaalta kuhunkin varattuun palveluun ja toisaalta muihin palveluihin suoraan tai epäsuorasti osoitettujen tai kohdistettujen kustannusten välistä suhdelukua.4. Muita laskentamenetelmiä voidaan käyttää vain, jos ne ovat 2 kohdan säännösten mukaisia ja kansallinen sääntelyviranomainen on ne hyväksynyt. Komissiolle tehdään niistä ilmoitus ennen niiden käyttöönottoa.5. Kansallisten sääntelyviranomaisten on varmistettava, että yleispalvelun tarjoajasta riippumaton toimivaltainen elin tarkastaa, että jotakin 3 ja 4 kohdassa mainituista laskentamenetelmistä noudatetaan. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että noudattamista koskeva lausunto julkaistaan määräajoin.6. Kansallisen sääntelyviranomaisen on pidettävä saatavilla riittävän yksityiskohtaisia tietoja yleispalvelun tarjoajan käyttämistä kustannuslaskentamenetelmistä ja sen pyynnöstä annettava nämä tiedot komissiolle.7. Näiden järjestelmien perusteella saatavat yksityiskohtaiset laskentatiedot on pyynnöstä annettava luottamuksellisina sekä kansalliselle sääntelyviranomaiselle että komissiolle.8. Jos jokin jäsenvaltio ei ole varannut yhtään 7 artiklan mukaisesti varattavissa olevaa palvelua eikä ole perustanut korvausrahastoa yleispalvelun tarjoamista varten, mihin 9 artiklan 4 kohdassa annetaan mahdollisuus, ja jos kansallinen sääntelyviranomainen katsoo, että yksikään kyseisessä jäsenvaltiossa nimetyistä yleispalvelun tarjoajista ei saa valtiolta piilo- eikä muuta tukea, kansallinen sääntelyviranomainen voi päättää olla soveltamatta tämän artiklan 2, 3, 4, 5, 6 ja 7 kohdan vaatimuksia. Kansallisen sääntelyviranomaisen on ilmoitettava kaikki tällaiset päätökset komissiolle.15 artikla Kaikkien yleispalvelun tarjoajien tilinpäätökset on laadittava, annettava riippumattoman tilintarkastajan tarkastettavaksi ja julkaistava kaupallisia yrityksiä koskevan soveltuvan yhteisön ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti.6 LUKU Palvelujen laatu 16 artikla Jäsenvaltioiden on korkealaatuisten postipalvelujen takaamiseksi varmistettava, että yleispalvelun laatustandardit asetetaan ja julkaistaan.Laatustandardit koskevat erityisesti kuljetusaikoja sekä palvelujen säännöllisyyttä ja luotettavuutta.Nämä standardit asettavat:- jäsenvaltiot kansallisten palvelujen osalta;- Euroopan parlamentti ja neuvosto yhteisön sisäisten ulkomaanpalvelujen osalta (katso liite). Tulevaisuudessa teknisen kehityksen ja markkinakehityksen johdosta tehtävät näiden standardien tarkennukset toteutetaan 21 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.Ulkopuolisten elinten, jotka eivät ole sidoksissa yleispalvelun tarjoajiin, on vähintään kerran vuodessa riippumattomina tarkkailtava suoritustasoa 21 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti tarkemmin vahvistettavissa vakio-olosuhteissa, ja tuloksista on julkaistava kertomus vähintään kerran vuodessa.17 artikla Jäsenvaltioiden on vahvistettava kotimaan postin laatustandardit ja varmistettava, että ne vastaavat yhteisön sisäisille ulkomaanpalveluille vahvistettuja standardeja.Jäsenvaltiot ilmoittavat kotimaanpalvelujen laatustandardinsa komissiolle, joka julkaisee ne samalla tavoin kuin 18 artiklassa tarkoitetut, yhteisön sisäisten ulkomaanpalvelujen standardit.Kansallisten sääntelyviranomaisten on varmistettava, että suoritustason riippumaton tarkkailu suoritetaan 16 artiklan neljännen kohdan mukaisesti, että tulokset perustellaan ja että tarvittaessa ryhdytään oikaisutoimiin.18 artikla 1. Liitteessä vahvistetaan 16 artiklan mukaisesti yhteisön sisäisten ulkomaanpalveluiden laatustandardit.2. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat, jos poikkeukselliset infrastruktuuriin liittyvät tai maantieteelliset olosuhteet niin vaativat, myöntää poikkeuksia liitteessä määrätyistä laatustandardeista. Jos kansalliset sääntelyviranomaiset myöntävät tällä tavoin poikkeuksia, niiden on ilmoitettava asiasta viipymättä komissiolle. Komissio antaa vuosittain 21 artiklan nojalla perustetulle komitealle tiedoksi kertomuksen 12 edeltävän kuukauden aikana saaduista ilmoituksista.3. Komissio julkaisee kaikki yhteisön sisäisten ulkomaanpalveluiden laatustandardeihin tehdyt tarkennukset Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ja toteuttaa toimenpiteet varmistaakseen säännöllisen riippumattoman tarkkailun sekä näiden standardien noudattamista ja saavutettua edistystä osoittavien tulosten julkaisemisen. Kansallisten sääntelyviranomaisten on huolehdittava, että tarvittaessa ryhdytään oikaisutoimiin.19 artikla Jäsenvaltioiden on varmistuttava, että palveluiden käyttäjien valitusten käsittelylle vahvistetaan selkeät, yksinkertaiset ja kustannuksiltaan kohtuulliset, erityisesti lähetysten katoamis-, varastamis-, vahingoittumis- tai palvelujen laatustandardien noudattamatta jättämistapauksissa noudatettavat menettelyt.Jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että riitaisuudet voidaan kyseisten menettelyiden avulla ratkaista oikeudenmukaisesti ja joutuisasti, ja menettelyjen on tarvittaessa käsitettävä korvaus- ja/tai hyvitysjärjestelmä.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että käyttäjät, jotka toimivat itsenäisesti tai kansallisen lainsäädännön niin salliessa yhdessä käyttäjien ja/tai kuluttajien etujärjestöjen kanssa, voivat antaa toimivaltaisen kansallisen viranomaisen käsiteltäväksi tapaukset, joissa kuluttajien yleispalvelujen tarjoajalle tekemät valitukset eivät ole tuottaneet tyydyttävää tulosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muita kansallisen tai yhteisön lainsäädännön mukaisia muutoksenhakumahdollisuuksia.Jäsenvaltioiden on 16 artiklan mukaisesti varmistettava, että yleispalvelujen tarjoajat julkaisevat yhdessä suoritustason tarkkailua koskevan vuosikertomuksen kanssa tiedot, joista käy ilmi valitusten määrä ja niiden käsittelytapa.7 LUKU Teknisten standardien yhdenmukaistaminen 20 artikla Teknisten standardien yhdenmukaistamista jatketaan ottamalla huomioon erityisesti käyttäjien edut.Postialalla sovellettavien teknisten standardien laatiminen annetaan Euroopan standardointikomitean tehtäväksi teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY (8) periaatteiden mukaisesti.Tässä työssä otetaan huomioon kansainvälisellä tasolla hyväksytyt, erityisesti Maailman postiliitossa päätetyt yhdenmukaistamistoimenpiteet.Sovellettavat standardit julkaistaan vuosittain Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yleispalvelujen tarjoajat viittaavat Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistuihin standardeihin, jos se on käyttäjien edut huomioiden tarpeen, ja erityisesti antaessaan 6 artiklan mukaisia tietoja.Jäljempänä 21 artiklassa tarkoitetulle komitealle annetaan tietoja Euroopan standardointikomiteassa käytävistä keskusteluista sekä sen tällä alalla aikaan saamasta edistyksestä.8 LUKU Komitea 21 artikla Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä.Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden määräajassa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.9 LUKU Kansallinen sääntelyviranomainen 22 artikla Kunkin jäsenvaltion on nimettävä postialalle yksi tai useampi oikeudellisesti ja toiminnallisesti postialan toimijoista riippumaton kansallinen sääntelyviranomainen.Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tästä direktiivistä johtuvia tehtäviä hoitamaan nimeämänsä kansalliset sääntelyviranomaiset.Kansallisilla sääntelyviranomaisilla on erityisesti tehtävänään varmistaa tästä direktiivistä johtuvien velvoitteiden täyttäminen. Niiden tehtävänä voi myös olla kilpailusääntöjen noudattamisen varmistaminen postialalla.10 LUKU Loppusäännökset 23 artikla Kolmen vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta, kuitenkin viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2000 komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin soveltamista koskevan kertomuksen, johon sisältyvät asianmukaiset tiedot alan kehityksestä, erityisesti taloudellisista, yhteiskunnallisista, sekä työllisyyttä ja teknologiaa koskevista näkökohdista ja palvelun laadusta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 artiklan 3 kohdan soveltamista.Kertomukseen liitetään mahdolliset ehdotukset Euroopan parlamentille ja neuvostolle.24 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset vuoden kuluessa sen voimaantulosta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan.25 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.26 artikla 1. Tämä direktiivi ei estä jäsenvaltioita pitämästä edelleen voimassa tai ottamasta käyttöön sellaisia toimenpiteitä, jotka johtavat pidemmälle menevään alan vapauttamiseen kuin tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet. Kyseisten toimenpiteiden on oltava perustamissopimuksen mukaisia.2. Jos tämä direktiivi lakkaa olemasta voimassa, jäsenvaltioiden direktiivin täytäntöön panemiseksi toteuttamia toimenpiteitä voidaan jatkaa edellyttäen, että ne ovat perustamissopimuksen mukaisia.27 artikla Tämän direktiivin säännöksiä, 26 artiklaa lukuun ottamatta, sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2004, jollei 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti toisin päätetä.28 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 1997.Euroopan parlamentin puolestaJ. M. GIL-ROBLESPuhemiesNeuvoston puolestaJ.-C. JUNCKERPuheenjohtaja(1) EYVL C 322, 2.12.1995, s. 22 ja EYVL C 300, 10.10.1996, s. 22.(2) EYVL C 174, 17.6.1996, s. 41(3) EYVL C 337, 11.11.1996, s. 28(4) EYVL C 42, 15.2.1993, s. 240(5) EYVL C 48, 16.2.1994, s. 3(6) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 9. toukokuuta 1996 (EYVL C 152, 27.5.1996, s. 20), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 29. huhtikuuta 1997 (EYVL C 188, 19.6.1997, s. 9) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 16. syyskuuta 1997 (EYVL C 304, 6.10.1997, 34), Euroopan parlamentin päätös, tehty 19. marraskuuta 1997, ja neuvoston päätös, tehty 1. joulukuuta 1997.(7) EYVL L 95, 21.4.1993, s. 29(8) EYVL L 109, 26.4.1983, s. 8, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 96/139/EY (EYVL L 32, 10.2.1996, s. 31).LIITE Yhteisön sisäisen ulkomaanpostin laatustandardit Yhteisön sisäistä ulkomaanpostia koskeva laatustandardi kussakin maassa määritellään suhteessa nopeimman vakioluokan postilähetysten kuljetuksen aikarajaan, joka lasketaan lähetyksen jättämisestä sen perille toimitukseen (*) kaavan D + n mukaan, jossa D tarkoittaa jättöpäivää (**) ja n kyseisen ajankohdan ja lähetyksen perille toimittamisen väliin jäävien työpäivien lukumäärää.>TAULUKON PAIKKA>Standardit on saavutettava sekä koko yhteisön sisäisessä postissa että kahden jäsenvaltion välisessä postiliikenteessä.(*) Lähetyksen kuljetusaika mitataan lähetyksen jättämisestä postiverkkoon lähetyspaikalle sen perille toimittamiseen.(**) Huomioon otettava jättöpäivä on se, jona lähetys on jätetty toimitettavaksi, jos lähetys on jätetty ennen ilmoitettua viimeistä keräysajankohtaa, jolloin lähetykset kerätään lähetyspaikalta kyseessä olevaan verkkoon. Jos lähetys on jätetty tämän aikarajan jälkeen, huomioon otettava jättöpäivä on sitä seuraava keräyspäivä.


title: Komission direktiivi 2008/89/EY, annettu 24 päivänä syyskuuta 2008 , moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennusta koskevan neuvoston direktiivin 76/756/ETY muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               25.9.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 257/14

      KOMISSION DIREKTIIVI 2008/89/EY,
   annettu 24 päivänä syyskuuta 2008,
   moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennusta koskevan neuvoston direktiivin 76/756/ETY muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle 5 päivänä syyskuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY (1) ja erityisesti sen 39 artiklan 2 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annettu neuvoston direktiivi 76/756/ETY (2) on yksi erityisdirektiivi EY-tyyppihyväksyntämenettelyssä, joka on perustettu moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetulla neuvoston direktiivillä 70/156/ETY (3). Ajoneuvojen järjestelmiä, osia ja erillisiä teknisiä yksiköitä koskevia direktiivin 70/156/ETY säännöksiä sovelletaan näin ollen direktiiviin 76/756/ETY.

               (2)

               Jotta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen näkyvyyttä voitaisiin liikenneturvallisuuden lisäämiseksi parantaa, direktiivissä 76/756/ETY olisi otettava käyttöön velvoite, joka koskee erityisten huomiovalojen asentamista tällaisiin ajoneuvoihin.

               (3)

               Uusilla tekniikoilla, kuten mukautuvalla etuvalaisujärjestelmällä (AFS) ja hätäjarrutuksen merkkivalolla (ESS), uskotaan olevan myönteinen vaikutus liikenneturvallisuuteen. Direktiiviä 76/756/ETY olisi muutettava näiden laitteiden asentamisen mahdollistamiseksi.

               (4)

               Jotta voitaisiin ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntöön nro 48 (4) tehtävät lisämuutokset, joista yhteisö on jo äänestänyt, on tarpeen mukauttaa direktiiviä 76/756/ETY tekniikan kehitykseen ja saattaa se vastaamaan kyseisen säännön teknisiä vaatimuksia. Selkeyden vuoksi direktiivin 76/756/ETY liitettä II olisi muutettava.

               (5)

               Direktiiviä 76/756/ETY olisi sen vuoksi muutettava.

               (6)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat moottoriajoneuvoja käsittelevän teknisen komitean (tekninen komitea – moottoriajoneuvot) lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 76/756/ETY liitteessä II oleva 1 kohta seuraavasti:

                  ”1.

                  Tekniset vaatimukset ovat samat kuin Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission säännön nro 48 (5) 2, 5 ja 6 kohdassa sekä sen liitteissä 3–11.

   2 artikla
   Jäsenvaltioiden on valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennusta koskevista syistä kieltäydyttävä myöntämästä EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää uusille ajoneuvotyypeille 7 päivästä helmikuuta 2011 lähtien luokkiin M1 ja N1 kuuluvien ajoneuvojen ja 7 päivästä elokuuta 2012 lähtien muihin luokkiin kuuluvien ajoneuvojen osalta, jos ne eivät täytä direktiivissä 76/756/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vahvistettuja vaatimuksia.
   3 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on viimeistään 15 päivänä lokakuuta 2009 annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 16 päivästä lokakuuta 2009.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   4 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   5 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 24 päivänä syyskuuta 2008.

            Komission puolesta

         Günter VERHEUGEN

            Varapuheenjohtaja

      (1)  EUVL L 263, 9.10.2007, s. 1.

      (2)  EYVL L 262, 27.9.1976, s. 1.

      (3)  EYVL L 42, 23.2.1970, s. 1.

      (4)  EUVL L 135, 23.5.2008, s. 1.

      (5)  EUVL L 135, 23.5.2008, s. 1.”


Avis juridique important

|

31989L0219

Komission direktiivi 89/219/ETY, annettu 7 päivänä maaliskuuta 1989, direktiivin 77/338/ETY 14 artiklan 1 kohdan d alakohdan soveltamisalasta vapautettaessa tietty lopullinen tavaran maahantuonti arvonlisäverosta annetun neuvoston direktiivin 83/181/ETY muuttamisesta yhdistetyn nimikkeistön käyttöönoton huomioon ottamiseksi

Virallinen lehti nro L 092 , 05/04/1989 s. 0013 - 0014 Suomenk. erityispainos Alue 9 Nide 2 s. 0011  Ruotsink. erityispainos Alue 9 Nide 2 s. 0011

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 7 päivänä maaliskuuta 1989,direktiivin 77/338/ETY 14 artiklan 1 kohdan d alakohdan soveltamisalasta vapautettaessa tietty lopullinen tavaran maahantuonti arvonlisäverosta annetun neuvoston direktiivin 83/181/ETY muuttamisesta yhdistetyn nimikkeistön käyttöönoton huomioon ottamiseksi (89/219/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 20/89(), ja erityisesti sen 15 artiklan,sekä katsoo, ettäneuvoston direktiivin 83/181/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 88/331/ETY(), liitteessä lueteltujen tavaroiden luokitus perustuu tulliyhteistyöneuvoston nimikkeistön käyttöön,tulliyhteistyöneuvosto hyväksyi kansainvälisen yleissopimuksen harmonoidusta tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmästä (jäljempänä `HS`); neuvosto hyväksyi tämän yleissopimuksen päätöksellä 87/369/ETY(), ja sitä on sovellettu 1 päivästä tammikuuta 1988; tämän johdosta on laadittu yhdistetty nimikkeistö HS-järjestelmän täytäntöönpanemiseksi Euroopan talousyhteisössä; näin ollen direktiivin 83/181/ETY 1 artiklan 2 kohdan d alakohdassa ja liitteessä esiintyvien viittausten olisi perustuttava mainittuun yhdistettyyn nimikkeistöön, jaedellä tarkoitetun direktiivin 83/181/ETY mukautus yhdistettyyn nimikkeistöön on näin ollen yksinkertainen tekninen mukautus, joka ei aiheuta muutoksia mainitussa direktiivissä säädettyjen vapautusten soveltamisalassa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 83/181/ETY seuraavasti:1. Korvataan 1 artiklan 2 kohdan d alakohdan viittaus yhteisen tullitariffin nimikkeisiin 22.03 22.09 viittauksella CN-koodeihin 2203 2208.2. Korvataan liitteen teksti tämän direktiivin liitteen tekstillä.2 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1989. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 7 päivänä maaliskuuta 1989.Komission puolestaChristiane SCRIVENERKomission jäsen() EYVL N:o L 256, 7.9.1987, s. 1() EYVL N:o L 4, 6.1.1989, s. 19() EYVL N:o L 105, 23.4.1983, s. 38() EYVL N:o L 151, 17.6.1988, s. 79() EYVL N:o L 198, 20.7.1987, s. 1LIITE"LIITE>TAULUKON PAIKKA>"


title: Komission direktiivi 2005/52/EY, annettu 9 päivänä syyskuuta 2005, kosmeettisia valmisteita koskevan neuvoston direktiivin 76/768/ETY muuttamisesta sen liitteen III mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               10.9.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 234/9

      KOMISSION DIREKTIIVI 2005/52/EY,
   annettu 9 päivänä syyskuuta 2005,
   kosmeettisia valmisteita koskevan neuvoston direktiivin 76/768/ETY muuttamisesta sen liitteen III mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/768/ETY (1) ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan,
   on kuullut kosmetiikan ja kuluttajille tarkoitettujen muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden tiedekomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivin 76/768/ETY liitteessä III olevan 2 osan viitenumeroissa 1–60 tarkoitetuille 60 hiusvärille myönnettyä väliaikaista käyttölupaa jatkettiin 31 päivään joulukuuta 2005 saakka kosmeettisia valmisteita koskevan neuvoston direktiivin 76/768/ETY muuttamisesta sen liitteen III mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen 7 päivänä syyskuuta 2004 annetulla komission direktiivillä 2004/87/EY (2).

               (2)

               Jäsenvaltiot ja sidosryhmät sopivat Internetissä julkaistun hiusvärejä koskevan strategian mukaisesti, että on asianmukaista esittää kulutustavaroita käsittelevälle tiedekomitealle lisätietoja mainituista hiusväreistä heinäkuussa 2005.

               (3)

               Teollisuus on toimittanut direktiivin 76/768/ETY liitteessä III olevassa 2 osassa lueteltuja 38 hiusväriä koskevaa lisätietoa. Kulutustavaroita käsittelevän tiedekomitean on arvioitava nämä tiedot. Kyseiseen arviointiin perustuvia hiusvärejä koskeva lopullinen säädös voidaan antaa aikaisintaan 31 päivänä joulukuuta 2006, ja vasta sen jälkeen on myös mahdollista siirtää se osaksi jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmiä. Näin ollen hiusvärien väliaikaista käyttöä kosmeettisissa tuotteissa liitteessä III olevassa 2 osassa säädettyjen rajoitusten ja ehtojen mukaisesti tulisi jatkaa 31 päivään joulukuuta 2006 saakka.

               (4)

               Kyseisiä lisätietoja ei toimitettu 22 hiusväristä, jotka on lueteltu direktiivin 76/768/ETY liitteessä III olevassa 2 osassa. Kyseisille hiusväreille harkitaan lopullisia säädöksiä, kun asianmukaiset menettelyt on suoritettu. Kyseisiä lopullisia säädöksiä voidaan antaa aikaisintaan 31 päivänä elokuuta 2006, ja vasta sitten on myös mahdollista siirtää niitä osaksi jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmiä. Näin ollen niiden väliaikaista käyttöä kosmeettisissa tuotteissa liitteessä III olevassa 2 osassa säädettyjen rajoitusten ja ehtojen mukaisesti tulisi jatkaa 31 päivään elokuuta 2006 saakka.

               (5)

               Direktiivi 76/768/ETY olisi siksi muutettava vastaavasti.

               (6)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat kosmeettisten valmisteiden pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 76/768/ETY liitteessä III olevan 2 osan g sarake seuraavasti:

               1)

               korvataan päivämäärä ”31.12.2005” päivämäärällä ”31.8.2006” viitenumeroiden 1, 2, 8, 13, 15, 17, 23, 30, 34, 40, 41, 42, 43, 45, 46, 51, 52, 53, 54, 57, 59 ja 60 kohdalla;

               2)

               korvataan päivämäärä ”31.12.2005” päivämäärällä ”31.12.2006” viitenumeroiden 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 14, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31, 32, 33, 35, 36, 37, 38, 39, 44, 47, 48, 49, 50, 55, 56 ja 58 kohdalla.

         2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2006. Niiden on toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko viipymättä.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 9 päivänä syyskuuta 2005.

            Komission puolesta

         Günter VERHEUGEN

            Varapuheenjohtaja

      (1)  EYVL L 262, 27.9.1976, s. 169. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2005/42/EY (EUVL L 158, 20.6.2005, s. 17).

      (2)  EUVL L 287, 8.9.2004, s. 4.