Avis juridique important

|

32001L0056

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/56/EY, annettu 27 päivänä syyskuuta 2001, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen lämmityslaitteista, neuvoston direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 78/548/ETY kumoamisesta

Virallinen lehti nro L 292 , 09/11/2001 s. 0021 - 0040

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/56/EY,annettu 27 päivänä syyskuuta 2001,moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen lämmityslaitteista, neuvoston direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 78/548/ETY kumoamisestaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3),sekä katsovat seuraavaa:(1) Moottoriajoneuvojen matkustajatilan lämmityslaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12 päivänä kesäkuuta 1978 annettu neuvoston direktiivi 78/548/ETY(4) hyväksyttiin yhtenä moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetulla neuvoston direktiivillä 70/156/ETY(5) perustettua EY-tyyppihyväksyntämenettelyä koskevista erityisdirektiiveistä. Tämän vuoksi direktiivin 70/156/ETY ajoneuvojärjestelmiä, osia ja erillisiä teknisiä yksiköitä koskevia säännöksiä sovelletaan direktiiviin 78/548/ETY.(2) Erityisesti direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdassa ja 4 artiklan 3 kohdassa säädetään, että jokaiseen erityisdirektiiviin on liitettävä mainitun direktiivin liitteen I asianmukaiset kohdat sisältävä ilmoituslomake sekä saman direktiivin liitteeseen VI perustuva tyyppihyväksyntätodistus tyyppihyväksynnän tietokoneistamisen mahdollistamiseksi.(3) Teknisen kehityksen tuloksena polttolämmittimiä, jotka ovat yleensä diesel-, bensiini- tai nestekaasukäyttöisiä, asennetaan nykyään monentyyppisiin ajoneuvoihin matkustajatilan (esimerkiksi linja-autot), kuormatilan (esimerkiksi kuorma-autot ja perävaunut) tai makuuosaston (esimerkiksi kuorma-autot ja matkailuautot) lämmittämiseksi siten, että lämmitys tapahtuu tehokkaasti ilman melua ja kaasupäästöjä, jotka liittyvät pysäköidyn auton käyttömoottorin käynnissä pitämiseen. Turvallisuussyistä on tarpeen laajentaa soveltamisalaa ottamalla mukaan polttolämmittimiä ja niiden asennusta koskevat vaatimukset. Kyseisten vaatimusten olisi vastattava nykyteknologian mukaisia korkeimpia standardeja.(4) On tarpeen säätää osina olevien polttolämmittimen ja ajoneuvojen, joihin on asennettu polttolämmitin, tyyppihyväksynnästä.(5) On myös tarpeen liittää tähän direktiiviin lisäturvallisuusvaatimuksia nestekaasukäyttöisille polttolämmittimille lisäämällä liite.(6) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(6) mukaisesti.(7) Selvyyden vuoksi direktiivi 78/548/ETY olisi kumottava ja korvattava tällä direktiivillä,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTässä direktiivissä "ajoneuvolla" tarkoitetaan kaikkia ajoneuvoja, joihin sovelletaan direktiiviä 70/156/ETY.2 artiklaJäsenvaltio ei saa evätä ajoneuvolta tai lämmityslaitteelta EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää matkustajatilan tai kuormatilan lämmityslaitteisiin liittyvistä syistä, jos kyseiset laitteet vastaavat liitteiden määräyksiä.3 artiklaJäsenvaltio ei saa estää tai kieltää ajoneuvon myyntiä, rekisteröintiä, liikkeelle laskemista tai käyttöä tai lämmityslaitteen myyntiä, liikkeelle laskemista tai käyttöä matkustajatilan tai kuormatilan lämmityslaitteisiin liittyvistä syistä, jos kyseiset laitteet vastaavat liitteiden määräyksiä.4 artikla1. Jäsenvaltiot eivät saa 9 päivästä toukokuuta 2003 alkaen lämmityslaitteisiin liittyvistä syistä:- evätä ajoneuvotyypiltä tai lämmityslaitteilta EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää, taikka- kieltää ajoneuvojen myyntiä, rekisteröintiä tai käyttöönottoa taikka lämmityslaitteiden myyntiä tai käyttöönottoa,jos lämmityslaitteet täyttävät tämän direktiivin vaatimukset.2. Toukokuun 9 päivästä 2004 alkaen jäsenvaltiot:- eivät saa enää myöntää EY-tyyppihyväksyntää ja- saavat evätä kansallisen tyyppihyväksynnänajoneuvotyypille lämmityslaitteisiin liittyvistä syistä tai polttolämmitintyypille, jos tämän direktiivin vaatimukset eivät täyty.3. Toukokuun 9 päivästä 2005 alkaen- jäsenvaltioiden on katsottava, että uusille ajoneuvoille direktiivin 70/156/ETY säännösten mukaisesti annetut vaatimustenmukaisuustodistukset eivät ole enää voimassa kyseisen direktiivin 7 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi, ja- jäsenvaltiot saavat kieltää uusien ajoneuvojen myynnin, rekisteröinnin ja käyttöönotonlämmityslaitteisiin littyvistä syistä, jos tämän direktiivin vaatimukset eivät täyty.Tätä kohtaa ei sovelleta niihin ajoneuvotyyppeihin, jotka on varustettu hukkalämmöllä toimivilla, vettä siirtovälineenä käyttävillä lämmityslaitteilla.4. Toukokuun 9 päivästä 2005 alkaen osina olevia polttolämmittimiä koskevia tämän direktiivin vaatimuksia sovelletaan direktiivin 70/156/ETY 7 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi.5 artiklaKomissio tutkii viimeistään 9 päivänä marraskuuta 2002 moottoriajoneuvojen nestekaasukäyttöisten lämmitysjärjestelmien lisäturvallisuusvaatimukset ja muuttaa tämän direktiivin tarvittaessa 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.6 artikla1. Komissiota avustaa direktiivin 70/156/ETY 13 artiklalla perustettu tekniikan kehitykseen mukauttamista käsittelevä komitea, jäljempänä "komitea".2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.7 artiklaMuutetaan direktiivi 70/156/ETY seuraavasti:1. Korvataan liitteessä IV olevan 1 osan 36 kohta seuraavasti: ">TAULUKON PAIKKA>"2. Liitteessä XI:a) Korvataan lisäyksessä 1 oleva 1.36 kohta seuraavasti: ">TAULUKON PAIKKA>"b) Korvataan lisäyksessä 2 oleva 36 kohta seuraavasti: ">TAULUKON PAIKKA>"8 artiklaKumotaan direktiivi 78/548/ETY 9 päivästä toukokuuta 2004. Viittauksia direktiiviin 78/548/ETY pidetään viittauksina tähän direktiiviin.9 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 9 päivää toukokuuta 2003 ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.10 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.11 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 27 päivänä syyskuuta 2001.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesN. FontaineNeuvoston puolestaPuheenjohtajaC. Picqué(1) EYVL C 326, 24.10.1998, s. 4 ja EYVL C 116 E, 26.4.2000, s. 2.(2) EYVL C 101, 12.4.1999, s. 15.(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 13. huhtikuuta 1999 (EYVL C 219, 30.7.1999, s. 58), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 17. marraskuuta 2000 (EYVL C 36, 2.2.2001, s. 1) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 14. maaliskuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Neuvoston päätös, tehty 26. kesäkuuta 2001.(4) EYVL L 168, 26.6.1978, s. 40.(5) EYVL L 42, 23.2.1970, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/91/EY (EYVL L 11, 16.1.1999, s. 25).(6) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.LIITELUETTELO>TAULUKON PAIKKA>LIITE IEY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT HALLINNOLLISET MÄÄRÄYKSET1. AJONEUVOTYYPIN EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN1.1 Valmistajan on haettava ajoneuvotyypin EY-tyyppihyväksyntää lämmityslaitteelle direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti.1.2 Ilmoituslomakkeen malli esitetään lisäyksessä 1.1.3 Tyyppihyväksyntätestien suorittamisesta vastaavalle tekniselle tutkimuslaitokselle on toimitettava:1.3.1 hyväksyttävää tyyppiä oleva ajoneuvo.2. AJONEUVOTYYPIN EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMINEN2.1 Jos asiaankuuluvat vaatimukset täyttyvät, EY-tyyppihyväksyntä myönnetään direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.2.2 EY-tyyppihyväksyntätodistuksen malli esitetään lisäyksessä 2.2.3 Jokaiselle hyväksytylle ajoneuvotyypille on annettava hyväksyntänumero direktiivin 70/156/ETY liitteen VII mukaisesti. Sama jäsenvaltio ei saa antaa samaa numeroa toiselle ajoneuvotyypille.3. POLTTOLÄMMITINTYYPIN EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN3.1 Lämmityslaitteen valmistajan on haettava osan EY-tyyppihyväksyntää polttolämmitintyypille direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti.3.2 Ilmoituslomakkeen malli esitetään lisäyksessä 3.3.3 Tyyppihyväksyntätestien suorittamisesta vastaavalle tekniselle tutkimuslaitokselle on toimitettava:3.3.1 hyväksyttävää tyyppiä oleva polttolämmitin.4. POLTTOLÄMMITINTYYPIN EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMINEN4.1 Jos asiaankuuluvat vaatimukset täyttyvät, EY-tyyppihyväksyntä myönnetään direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 3 kohdan ja soveltuvin osin 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti.4.2 EY-tyyppihyväksyntätodistuksen malli esitetään lisäyksessä 4.4.3 Jokaiselle hyväksytylle polttolämmitintyypille on annettava hyväksyntänumero direktiivin 70/156/ETY liitteen VII mukaisesti. Sama jäsenvaltio ei saa antaa samaa numeroa toiselle polttolämmitintyypille.4.4 Jokaisessa tämän direktiivin mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaisessa polttolämmittimessä on oltava lisäyksessä 5 määritelty osan EY-tyyppihyväksyntämerkki.5. TYYPIN JA HYVÄKSYNTÖJEN MUUTOKSET5.1 Jos tämän direktiivin säännösten mukaisesti hyväksyttyä ajoneuvotyyppiä tai polttolämmitintyyppiä muutetaan, on sovellettava direktiivin 70/156/ETY 5 artiklan säännöksiä.6. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS6.1 Toimenpiteet tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi toteutetaan direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan säännösten mukaisesti.Lisäys 1>PIC FILE= "L_2001292FI.002602.TIF">>PIC FILE= "L_2001292FI.002701.TIF">Lisäys 2MALLI(enimmäiskoko: A4 (210 mm x 297 mm))>PIC FILE= "L_2001292FI.002802.TIF">Lisäysdirektiivin 2001/56/EY mukaisesti hyväksytyn ajoneuvotyypin EY-tyyppihyväksyntätodistukseen N:o .../ ...>PIC FILE= "L_2001292FI.002902.TIF">Lisäys 3>PIC FILE= "L_2001292FI.003002.TIF">Lisäys 4MALLI(enimmäiskoko: A4 (210 mm x 297 mm))>PIC FILE= "L_2001292FI.003102.TIF">Lisäysdirektiivin 2001/56/EY mukaisesti hyväksytyn polttolämmitintyypin osatyypin EY-tyyppihyväksyntätodistuksen N:o ...>PIC FILE= "L_2001292FI.003202.TIF">Lisäys 5OSAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKKI1. YLEISTÄ1.1 Osan EY-tyyppihyväksyntämerkki koostuu:1.1.1 suorakulmiosta, joka ympäröi pientä "e"-kirjainta ja sitä seuraavaa osan EY-tyyppihyväksynnän myöntäneen jäsenvaltion tunnusnumeroa tai -kirjaimia:1 Saksa2 Ranska3 Italia4 Alankomaat5 Ruotsi6 Belgia9 Espanja11 Yhdistynyt kuningaskunta12 Itävalta13 Luxemburg17 Suomi18 Tanska21 Portugali23 Kreikka24 Irlanti1.1.2 suorakulmion lähellä olevasta "perushyväksyntänumerosta", joka sisältyy direktiivin 70/156/ETY liitteessä VII tarkoitetun tyyppihyväksyntänumeron 4 jaksoon ja jonka edellä on kaksi lukua, jotka ilmaisevat direktiivin 78/548/ETY viimeksi tehdylle huomattavalle tekniselle tarkistukselle annetun järjestysnumeron sinä päivänä, jolloin osan EY-tyyppihyväksyntä on myönnetty. Tässä direktiivissä järjestysnumero on 00.1.2 Osan EY-tyyppihyväksyntämerkin on oltava helposti luettava ja pysyvä.2. ESIMERKKI OSAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKISTÄ2.1>PIC FILE= "L_2001292FI.003302.TIF">Edellä esitetty osan tyyppihyväksyntämerkki osoittaa, että kyseinen polttolämmitin on hyväksytty Saksassa (e1) hyväksyntänumerolla 2439. Ensimmäiset kaksi lukua (00) ilmoittavat, että kyseinen osa hyväksyttiin tämän direktiivin mukaisesti.LIITE IISOVELTAMISALA, MÄÄRITELMÄT JA VAATIMUKSET1. SOVELTAMISALA1.1 Tämä direktiivi koskee kaikkia M-, N- ja O-luokkien ajoneuvoja, joihin on asennettu lämmityslaite.2. MÄÄRITELMÄTTässä direktiivissä tarkoitetaan:2.1 "lämmityslaitteella" kaikentyyppisiä ajoneuvon sisätilan, kuormatila mukaan lukien, lämpötilan nostamiseen tarkoitettuja laitteita,2.2 "polttolämmittimellä" laitetta, joka käyttää suoraan nestemäistä tai kaasumaista polttoainetta ja joka ei käytä ajoneuvon käyttömoottorin hukkalämpöä,2.3 "ajoneuvotyypillä lämmityslaitteen osalta" sellaisia ajoneuvoja, jotka eivät eroa toisistaan seuraavien olennaisten ominaisuuksien osalta,- lämmityslaitteen toimintaperiaate (toimintaperiaatteet),- mahdollisen polttolämmittimen tyyppi.2.4 "polttolämmittimen tyypillä" sellaisia laitteita, jotka eivät eroa toisistaan seuraavien olennaisten ominaisuuksien osalta:- polttoainetyyppi (ts. nestemäinen tai kaasumainen),- siirtoväline (ts. ilma tai vesi),- sijainti ajoneuvossa (ts. matkustajatila tai kuormatila).2.5 "hukkalämmöllä toimivalla lämmityslaitteella" kaikentyyppisiä ajoneuvon käyttömoottorin hukkalämpöä sisätilan lämpötilan nostamiseksi käyttäviä laitteita, tähän voi kuulua siirtovälineenä vesi, öljy tai ilma,2.6 "sisätilalla" ajoneuvon käyttäjien ja/tai lastin käyttämää ajoneuvon sisätilaa,2.7 "matkustajatilan lämmityslaitteella" kaikentyyppisiä matkustajatilan lämpötilan nostamiseen suunniteltuja laitteita,2.8 "kuormatilan lämmityslaitteella" kaikentyyppisiä kuormatilan lämpötilan nostamiseen suunniteltuja laitteita,2.9 "matkustajatilalla" kuljettajan ja matkustajien käyttämää ajoneuvon sisätilaa,2.10 "kaasumaisella polttoaineella" polttoaineita, jotka ovat kaasumaisia tavanomaisessa lämpötilassa ja paineessa (288,2 K ja 101,33 kPa), kuten nestekaasu (LPG) ja paineistettu maakaasu (CNG),2.11 "ylikuumenemisella" tilannetta, jossa polttolämmittimen lämmitysilman ilmanottoaukko on täysin tukossa.3. LÄMMITYSLAITTEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET3.1 Kaikkien M- ja N-luokkien ajoneuvojen matkustajatilaan on asennettava lämmityslaite.3.2 Lämmityslaitteille asetetaan seuraavat yleiset vaatimukset:- matkustajatilaan tuleva lämmitetty ilma ei saa olla saastuneempaa kuin ilma ajoneuvon ilmanottoaukon kohdalla,- ajoneuvon kuljettaja ja matkustajat eivät saa matkan aikana joutua kosketuksiin palovammoja todennäköisesti aiheuttavien ajoneuvon osien tai lämmitetyn ilman kanssa, ja- polttolämmittimien pakokaasupäästöjen on pysyttävä sallituissa rajoissa.Testausmenettelyt näiden vaatimusten tarkistamiseksi esitetään liitteissä IV, V ja VI.3.2.1 Seuraavasta taulukosta käy ilmi mitä liitteitä sovelletaan eri ajoneuvoluokkien eri lämmityslaitetyyppeihin:>TAULUKON PAIKKA>3.3 Polttolämmittimiä ja niiden asennusta ajoneuvoihin koskevat muut vaatimukset esitetään liitteessä VII.Huomautus 1:Nämä testivaatimukset eivät koske ajoneuvoja, jotka täyttävät liitteessä III esitetyt vaatimukset.Huomautus 2:Lisätään tähän direktiiviin uusi liite VIII "Nestekaasukäyttöisten polttolämmittimien turvallisuusvaatimukset" 5 artiklan mukaisesti.Huomautus 3:Matkustajatilan ulkopuolella sijaitsevien, vettä siirtovälineenä käyttävien polttolämmittimien katsotaan täyttävän liitteissä IV ja V esitetyt vaatimukset.LIITE IIIHUKKALÄMMÖLLÄ TOIMIVIA, ILMAA SIIRTOVÄLINEENÄ KÄYTTÄVIÄ LÄMMITYSLAITTEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET1. Liitteessä II olevassa 3.2 kohdassa esitetyt vaatimukset katsotaan täytetyiksi sellaisen lämmönvaihtimen sisältävien lämmityslaitteiden osalta, jonka ensiöpiirin läpi pakokaasut tai pilaantunut ilma kulkevat, jos seuraavat ehdot täyttyvät:2. lämmönvaihtimen ensiöpiirin seinämät eivät saa vuotaa enintään 2 baarin paineessa,3. lämmönvaihtimen ensiöpiirin seinämät eivät saa sisältää irrotettavia osia,4. lämmönvaihtimen sen seinämän paksuus, jossa lämmönvaihto tapahtuu, on oltava vähintään 2 millimetriä, jos se on valmistettu seostamattomasta teräksestä,4.1 käytettäessä muita materiaaleja (mukaan lukien seos- tai pinnoitetut materiaalit) seinämän paksuuden on oltava sellainen, että lämmönvaihtimen osalta voidaan saavuttaa sama käyttöikä kuin 4 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa,4.2 jos lämmönvaihtimen seinämä, jossa lämmönvaihto tapahtuu, on emaloitu, seinämän, johon emalointi on levitetty, on oltava vähintään 1 millimetrin paksuinen. Tämän emaloinnin on oltava kestävä ja tiivis, eikä se saa olla huokoinen,5. pakokaasuja johtavassa putkessa on oltava vähintään 30 millimetriä pitkä korroosiotestialue; tämän alueen on sijaittava virtaussuunnassa suoraan lämmönvaihtimesta eteenpäin. Aluetta ei saa peittää ja siihen on päästävä helposti käsiksi,5.1 tämän korroosiotestialueen seinämän paksuus ei saa olla suurempi kuin lämmönvaihtimen sisällä sijaitsevien pakokaasuputkien seinämän paksuus, ja tämän alueen materiaali- ja pintaominaisuuksien on oltava vastaavanlaiset kyseisten putkien vastaavien ominaisuuksien kanssa,5.2 jos lämmönvaihdin muodostaa yhtenäisen yksikön ajoneuvon äänenvaimentimen kanssa, äänenvaimentimen ulkoseinämä katsotaan 5.1 kohdassa tarkoitetuksi ruostumisalttiiksi alueeksi,6. Niiden hukkalämmöllä toimivien lämmityslaitteiden osalta, joissa lämmitykseen käytetään moottorin jäähdytysilmaa, liitteessä II olevan 3.2 kohdan ehdot katsotaan täytetyiksi ilman lämmönvaihtimen käyttöä, jos seuraavat ehdot täyttyvät:- lämmitykseen käytettävä jäähdytysilma on kosketuksissa ainoastaan moottorin niiden pintojen kanssa, joissa ei ole irrotettavia osia, ja- liitännät tämän jäähdytysilmapiirin seinämien ja lämmön siirtämiseen käytettävien pintojen välillä ovat kaasutiiviit ja öljynkestävät.Nämä ehdot katsotaan täytetyiksi, jos esimerkiksi:6.1 jokaisen sytytystulpan ympärillä oleva suojus ohjaa kaasuvuodot lämmitysilmapiirin ulkopuolelle,6.2 sylinterin kannen ja pakosarjan välinen liitos sijaitsee lämmitysilmapiirin ulkopuolella,6.3 sylinterin kannen ja sylinterin välissä on kaksinkertainen vuotosuojaus, ja kaikki ensimmäisen liitoksen läpi tulevat vuodot ohjataan lämmitysilmapiirin ulkopuolelle, taisylinterin kannen ja sylinterin välinen vuotosuojaus pitää vielä, kun sylinterin kannen kiinnityspultit kylmäkiristetään kolmasosaan valmistajan ilmoittamasta nimelliskiristysmomentista, taialue, jossa sylinterin kansi liittyy sylinteriin, sijaitsee lämmitysilmapiirin ulkopuolella.LIITE IVILMANLAADUN TESTAUSMENETTELY1. Valmiiden ajoneuvojen osalta suoritetaan seuraava testi:1.1 Lämmitintä käytetään tunti suurimmalla teholla tyynessä ilmassa (tuulen nopeus <= 2 m/s) kaikkien ikkunoiden ollessa kiinni ja polttolämmittimen osalta käyttömoottori pois päältä kytkettynä. Jos kuitenkin suurimmalla teholla lämmitin kytkeytyy automaattisesti pois päältä ennen kuin tunti on kulunut, mittaukset voidaan tehdä ennen poiskytkeytymistä.1.2 Ympäröivän ilman CO-pitoisuus mitataan ottamalla näytteitä:a) ajoneuvon ulkopuolella olevasta paikasta, joka on mahdollisimman lähellä lämmitysilman ottoaukkoa, jab) ajoneuvon sisäpuolella olevasta paikasta, joka on alle metrin päässä lämmitetyn ilman ulostuloaukosta.1.3 Lukemat kirjataan 10 minuutin edustavalta ajalta.1.4 Kohdan b lukeman on oltava alle 20 ppm CO korkeampi kuin kohdan a lukeman.2. Osana olevien polttolämmittimien osalta suoritetaan seuraava testi liitteiden V ja VI sekä liitteessä VII olevan 1.3 kohdan mukaisten testien jälkeen.2.1 Lämmönvaihtimen ensiöpiirille suoritetaan vuototesti sen varmistamiseksi, ettei saastunut ilma pääse sekoittumaan matkustajatilaan tarkoitettuun lämmitettyyn ilmaan.2.2 Tämä vaatimus katsotaan täytetyksi, jos 0,5 hPa:n mittarin osoittamassa paineessa lämmönvaihtimen vuotomäärä on <= 30 dm3/h.LIITE VLÄMPÖTILAN TESTAUSMENETTELY1. Lämmitintä käytetään tunti suurimmalla teholla tyynessä ilmassa (tuulen nopeus <= 2 m/s) kaikkien ikkunoiden ollessa kiinni. Jos kuitenkin suurimmalla teholla lämmitin kytkeytyy automaattisesti pois päältä ennen kuin tunti on kulunut, mittaukset voidaan tehdä aikaisemmin. Jos lämmitetty ilma on peräisin ajoneuvon ulkopuolelta, testi on suoritettava vähintään 15 °C lämpötilassa.2. Ajoneuvon kuljettajan kanssa tavanomaisessa ajossa todennäköisesti kosketuksiin joutuvien lämmityslaitteen osien pintalämpötila mitataan kosketuslämpömittarilla. Kyseisen osan tai kyseisten osien lämpötila saa olla korkeintaan 70 °C päällystämättömän metallin osalta tai 80 °C muiden materiaalien osalta.2.1 Kun lämmityslaitteen osa tai osia on kuljettajan istuimen takana sekä ylikuumenemisen yhteydessä lämpötila saa olla korkeintaan 110 °C.3.1 M1- ja N-luokan ajoneuvojen osalta istuvien matkustajien kanssa tavanomaisessa ajossa todennäköisesti kosketuksiin joutuvien laitteen osien, lukuun ottamatta ulostuloaukon säleikköä, lämpötila saa olla korkeintaan 110 °C.3.2 M2- ja M3-luokan ajoneuvojen osalta matkustajien kanssa tavanomaisessa ajossa todennäköisesti kosketuksiin joutuvien laitteen osien lämpötila saa olla korkeintaan 70 °C päällystämättömän metallin osalta tai 80 °C muiden materiaalien osalta.4. Matkustajatilaan tulevan lämmitetyn ilman lämpötila saa olla korkeintaan 150 °C ulostuloaukon keskikohdasta mitattuna.LIITE VIPAKOKAASUPÄÄSTÖJEN TESTAUSMENETTELY1. Lämmitintä käytetään tunti suurimmalla teholla tyynessä ilmassa (tuulen nopeus <= 2 m/s) ja 20 ± 10oC lämpötilassa. Jos kuitenkin suurimmalla teholla lämmitin kytkeytyy automaattisesti pois päältä ennen kuin tunti on kulunut, mittaukset voidaan tehdä ennen poiskytkeytymistä.2. Asianmukaisella mittarilla mitatut kuivat ja laimentamattomat pakokaasupäästöt eivät saa olla seuraavassa taulukossa esitettyjä arvoja korkeammat:>TAULUKON PAIKKA>3. Testi toistetaan ajoneuvon nopeutta 100 km/h vastaavissa olosuhteissa. Näissä olosuhteissa CO-arvo saa olla korkeintaan 0,2 tilavuusprosenttia. Jos testi on suoritettu lämmittimelle komponenttina, sitä ei tarvitse toistaa sen ajoneuvotyypin osalta, johon lämmitin asennetaan.LIITE VIIPOLTTOLÄMMITTIMIÄ JA NIIDEN ASENNUSTA KOSKEVAT VAATIMUKSET1. YLEISET VAATIMUKSET1.1 Kaikkien lämmittimien mukana on oltava käyttö- ja huolto-ohjeet, ja jälkimarkkinoille tarkoitettujen lämmittimien mukana on myös toimitettava asennusohjeet.1.2 Turvalaitteet on asennettava (joko polttolämmittimen osana tai ajoneuvon osana) kaikkien polttolämmittimien toiminnan valvomiseksi hätätilanteessa. Laitteet on suunniteltava siten, että jos liekkiä ei saada syttymään käynnistettäessä tai liekki sammuu käytön aikana, polttoaineensyötön sytytys- ja kytkentäaikoja ei ylitetä 4 minuutilla nestemäisellä polttoaineella toimivien lämmittimien osalta tai kaasumaisella polttoaineella toimivien lämmittimien osalta 1 minuutilla sähkölämpöisten liekinvalvontalaitteiden osalta tai 10 sekunnilla automaattisten liekinvalvontalaitteiden osalta.1.3 Vettä siirtovälineenä käyttävien lämmittimien palotilan ja lämmönvaihtimen on kestettävä joko tavanomaiseen käyttöpaineeseen verrattuna kaksinkertaista painetta tai kahden baarin painetta (mittari) riippuen siitä, kumpi on korkeampi. Testipaine on mainittava ilmoituslomakkeessa.1.4 Lämmittimessä on oltava valmistajan etiketti, josta näkyy valmistajan nimi, mallin numero ja tyyppi sekä sen mitattu teho kilowatteina. Polttoainetyyppi ja, milloin tarkoituksenmukaista, käyttöjännite ja kaasun paine on myös mainittava.1.5 Kuumailmapuhallinten viiveellä tapahtuva poiskytkeytyminen1.5.1 Jos laitteessa on kuumailmapuhallin, sen poiskytkeytymisen on tapahduttava viiveellä myös ylikuumenemisen yhteydessä tai polttoaineensyötön keskeytyessä.1.5.2 Palamisesta tai korroosiosta johtuvien vahinkojen ehkäisemiseksi voidaan soveltaa myös muita toimenpiteitä, jos valmistaja kykenee todistamaan, että niillä on vastaava vaikutus.1.6 Sähkölaitteita koskevat vaatimukset1.6.1 Sähköjännitteeseen liittyvien teknisten vaatimusten on jännitteen vaihteluväliltään oltava ±16 prosenttia käyttöjännitteestä. Jos käytettävissä on alijännite- ja/tai ylijännitesuoja, kaikki vaatimukset on testattava käyttöjännitteellä poiskytkentäpisteiden välittömässä läheisyydessä.1.7 Varoitusvalo1.7.1 Selvästi näkyvän, käyttäjän näkökentässä olevan merkkivalon on ilmoitettava, että lämmitin on kytketty päälle tai pois.2. AJONEUVOASENNUSTA KOSKEVAT VAATIMUKSET2.1 Soveltamisala2.1.1 Jollei 2.1.2 kohdasta muuta johdu, polttolämmittimet on asennettava tässä liitteessä esitettyjen vaatimusten mukaisesti.2.1.2 O-luokan ajoneuvojen, joissa on nestemäisellä polttoaineella toimiva lämmitin, katsotaan vastaavan tässä liitteessä esitettyjä vaatimuksia.2.2 Lämmittimen sijoitus2.2.1 Korin osat ja muut lämmittimen läheisyydessä olevat osat on suojattava liialliselta kuumuudelta ja mahdolliselta polttoaineen tai öljyn saastuttamiselta.2.2.2 Polttolämmitin ei saa aiheuttaa palovaaraa edes silloin, kun se ylikuumenee. Tämä vaatimus katsotaan täytetyksi, jos asennuksessa varmistetaan riittävä etäisyys kaikkiin osiin ja sopiva tuuletus käyttämällä tulenkestäviä materiaaleja ja lämpökilpiä.2.2.3 M2- ja M3-ajoneuvojen osalta lämmitintä ei saa sijoittaa matkustajatilaan. Edellä 2.2.2 kohdan ehdot täyttävää asennusta kunnolla suljettuun kuoreen voidaan kuitenkin käyttää.2.2.4 Edellä 1.4 kohdassa tarkoitettu etiketti tai sen jäljennös on sijoitettava siten, että se on helposti luettavissa, kun lämmitin on asennettu ajoneuvoon.2.2.5 Lämmitintä sijoitettaessa on toteutettava kaikki mahdolliset varotoimet loukkaantumisvaaran ja henkilökohtaisen omaisuuden vahingoittumisvaaran rajoittamiseksi mahdollisimman vähiin.2.3. Polttoainesäiliö2.3.1 Polttoaineen täyttöaukko ei saa sijaita matkustajatilassa, ja se on varustettava kunnollisella korkilla polttoaineen läikkymisen estämiseksi.2.3.2 Niiden nestemäisellä polttoaineella toimivien lämmittimien osalta, joiden polttoainesäiliö on erillään ajoneuvon polttoainesäiliöstä, polttoainetyyppi ja sen täyttöaukko on merkittävä selkeästi.2.3.3 Polttoaineen täyttöaukkoon on kiinnitettävä ilmoitus siitä, että lämmitin on kytkettävä pois päältä ennen uudelleentäyttöä. Myös valmistajan käyttöohjeeseen on sisällytettävä sopivat ohjeet.2.4 Pakojärjestelmä2.4.1 Pakoaukko on sijoitettava siten, että päästöjen tunkeutuminen ajoneuvoon tuulettimien, lämmitetyn ilman ottoaukkojen tai avautuvien ikkunoiden kautta estetään.2.5 Polttoilman sisääntulo2.5.1 Lämmittimen palamistilaan tuleva ilma ei saa olla peräisin ajoneuvon matkustajatilasta.2.5.2 Ilmanottoaukko on sijoitettava tai suojattava siten, että roskat tai matkatavarat eivät todennäköisesti pääse tukkimaan sitä.2.6 Lämmitysilman sisääntulo2.6.1 Lämmitysilma voi olla puhdasta tai kierrätettyä ilmaa, ja sen on oltava peräisin puhtaalta alueelta, jota käyttömoottorin, polttolämmittimen tai muun ajoneuvossa sijaitsevan lähteen pakokaasut eivät pääse saastuttamaan.2.6.2 Ilmanottokanava on suojattava verkolla tai muilla sopivilla keinoilla.2.7 Lämmitysilman ulostulo2.7.1 Kaikki kanavat, joita käytetään kuuman ilman ohjaamiseen ajoneuvon halki, on sijoitettava tai suojattava siten, että mitään vahinkoa ei pääse tapahtumaan, jos niitä kosketetaan.2.7.2 Ilman ulostuloaukko on sijoitettava tai suojattava siten, että roskat tai matkatavarat eivät todennäköisesti pääse tukkimaan sitä.2.8 Lämmityslaitteen automaattinen säätelyLämmityslaitteen on kytkeydyttävä automaattisesti pois päältä ja polttoaineensyötön on loputtava viiden sekunnin kuluessa ajoneuvon moottorin sammumisesta. Jos manuaalinen laite on jo aktivoitu, lämmityslaitteen voidaan antaa toimia edelleen.LIITE VIIINESTEKAASUKÄYTTÖISTEN POLTTOLÄMMITTIMIEN TURVALLISUUSVAATIMUKSET(Ks. Liite II, 3.3 kohta, huomautus 2.)


Avis juridique important

|

31994L0079

Komission direktiivi 94/79/EY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1994, kasvinsuojeluaineiden markkinoillesaattamisesta annetun direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 354 , 31/12/1994 s. 0016 - 0031 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 65 s. 0224  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 65 s. 0224

KOMISSION DIREKTIIVI 94/79/EY,annettu 21 päivänä joulukuuta 1994,kasvinsuojeluaineiden markkinoillesaattamisesta annetun direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoillesaattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/43/EY(2), ja erityisesti sen 18 artiklan 2 kohdan,sekä katsoo, ettädirektiivin 91/414/ETY liitteissä II ja III määrätään edellytykset, jotka hakijan on täytettävä voidakseen esittää tehoaineen liittämistä liitteeseen I koskevan asiakirjan sekä kasvinsuojeluaineen hyväksymistä koskevan asiakirjan,on tarpeen määrätä hakijoiden puolesta mahdollisimman tarkasti liitteissä II ja III vaadittuja tietoja koskevat yksityiskohdat, kuten olosuhteet, edellytykset ja tekniset pöytäkirjat, joiden mukaisesti tietyt tiedot on tuotettava; on tarpeen esittää nämä määräykset heti kun ne ovat käytettävissä, jotta hakijat voisivat käyttää niitä laatiessaan asiakirjojaan,tästä lähtien on mahdollista antaa tarkempia tehoaineen toksikologisten ja aineenvaihdunnallisten tutkimusten osalta vaadittuja liitteessä II olevan A osan 5 jaksossa tarkoitettuja tietoja,tästä lähtien on myös mahdollista antaa tarkempia liitteessä III olevan A osan 7 jaksossa vaadittuja tietoja kasvinsuojeluaineen toksikologisten tutkimusten osalta, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvinsuojelukomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiiviä 91/414/ETY seuraavasti.1) Korvataan liitteessä II olevassa A osassa osasto, jonka otsikko on "5. Tehoaineen toksikologiset ja aineenvaihdunnalliset tutkimukset" tämän direktiivin liitteellä I.2) Korvataan liitteessä III olevassa A osassa osasto, jonka otsikko on "7. Toksikologiset tutkimukset" tämän direktiivin liitteellä II.3) Korvataan liitteissä II ja III olevan johdannon 1.2 kohta seuraavalla tekstillä: "1.2 tarvittaessa koottava tässä liitteessä tarkoitettujen tai kuvailtujen uusimpien ohjeiden mukaisesti; ennen tämän liitteen muutoksen voimaansaattamista aloitettujen tutkimusten osalta tiedot on koottava riittävien sellaisten ohjeiden mukaisesti, jotka on kelpuutettu kansallisella tai kansainvälisellä tasolla, tai niiden puuttuessa toimivaltaisen viranomaisen hyväksymien ohjeiden mukaisesti;"4) Lisätään liitteissä II ja III olevan johdannon 1.3 kohtaan seuraava teksti: "Erityisesti, jos tässä liitteessä viitataan ETY-menetelmään, joka korvaa kansainvälisen järjestön (esimerkiksi OECD:n) kehittämän menetelmän, jäsenvaltiot voivat hyväksyä, että vaaditut tiedot kerätään tämän menetelmän uusimman toisinnon mukaisesti, jos ETY-menetelmää ei ole tutkimusten alkuvaiheessa vielä päivitetty."2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 31 päivään tammikuuta 1996 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus niitä virallisesti julkaistaessa. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan 1 päivänä helmikuuta 1995.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 21 päivänä joulukuuta 1994.Komission puolestaRené STEICHENKomission jäsen(1) EYVL N:o L 230, 19.8.1991, s. 1(2) EYVL N:o L 227, 1.9.1994, s. 31LIITE I "5 TOKSIKOLOGISET JA AINEENVAIHDUNNALLISET TUTKIMUKSETJohdantoi) Tehoainetta sisältävää yhtä tai useampaa valmistetta koskeviin tietoihin liitettävien tietojen on oltava riittäviä, jotta voitaisiin arvioida ihmiselle tehoainetta sisältävien kasvinsuojeluaineiden käsittelystä ja käytöstä aiheutuvat riskit sekä ihmiselle elintarvikkeiden ja veden sisältämistä jäämistä aiheutuvat riskit. Lisäksi tietojen on oltava riittäviä- tehoaineen mahdollista sisällyttämistä liitteeseen I koskevan päätöksen tekemisen mahdollistamiseksi,- aiheellisten edellytysten tai rajoitusten, jotka liittyvät kuhunkin sisällyttämiseen liitteeseen I, vahvistamiseksi,- tehoaineen luokittelemiseksi sen vaarallisuuden mukaan,- asiaankuuluvan ihmiselle hyväksyttävän päivittäisen saannin (ADI) vahvistamiseksi,- käyttäjälle hyväksyttävien altistustasojen (acceptable operator exposure level, AOEL) vahvistamiseksi,- pakkauksessa (säiliössä) pakollisten varoitusmerkkien ja vaaroihin liittyvien merkintöjen sekä vaarallisuuteen ja turvallisuustoimenpiteisiin liittyvien standardilausekkeiden vahvistamiseksi ihmisten, eläinten ja ympäristön suojelemiseksi,- riittävien ensiaputoimenpiteiden sekä aiheellisten oikeaa diagnosointia ja hoitokäsittelyjä ihmisen myrkytystapauksissa koskevien toimenpiteiden määrittämiseksija- ihmisille, eläimille (ihmisen tavallisesti ruokkimat ja kasvattamat tai ravinnokseen käyttämät lajit) ja muille selkärankaislajeille kuin kohde-eläimille aiheutuvien vaarojen luonnetta ja laajuutta koskevan arvioinnin mahdollistamiseksi.ii) On tarpeen tutkia ja kuvata kaikkia mahdollisia haitallisia vaikutuksia, jotka ovat ilmenneet toksikologisissa rutiinitutkimuksissa (mukaan lukien vaikutukset elimiin ja tiettyihin järjestelmiin, kuten immunotoksisuus ja neurotoksisuus), sekä toteuttaa ja kuvata lisätutkimuksia, jotka voivat olla tarpeen kyseisen todennäköisen mekanismin tutkimiseksi, vahvistaa NOAEL-arvot (haitaton vaikutustaso) ja arvioida näiden vaikutusten tärkeys. Kaikki biologiset tiedot ja asiaankuuluvat käytettävissä olevat tiedot testatun aineen toksikologisen profiilin arvioimiseksi on kuvattava.iii) Ottaen huomioon vaikutus, joka epäpuhtauksilla voi olla toksikologiseen käyttäytymiseen, on tärkeää liittää jokaiseen esitettyyn tutkimukseen yksityiskohtainen kuvaus (eritelmä) käytetystä 1 jakson 11 kohdassa mainitusta aineesta. Kokeet on suoritettava mainitun eritelmän tehoaineella, jota käytetään hyväksyttävien valmisteiden valmistukseen, paitsi jos radioaktiivisesti merkityn aineen käyttöä vaaditaan tai sellaisen käyttö on sallittua.iv) Jos tutkimukset on suoritettu laboratoriossa tai koelaitoksen tuotantojärjestelmässä tuotetulla tehoaineeella, tutkimukset on toistettava tehtaassa valmistetulla tehoaineella, paitsi jos voidaan osoittaa, että käytetty koeaine on olennaisilta osiltaan sama toksisuuden testaukseen ja arvioimiseen. Jos asia on epäselvä, siitä on esitettävä aiheelliset vertailututkimukset, jotta voitaisiin tehdä päätös tutkimusten toistamisen mahdollisesta tarpeesta.v) Niissä tutkimuksissa, joissa annostus ulottuu jollekin ajanjaksolle, annostus on tehtävä mieluiten yhdestä ainoasta tehoaine-erästä, jos stabiilisuus sen sallii.vi) Kaikissa tutkimuksissa on ilmoitettava todellinen käytetty annos, milligrammoina kilogrammoja ruumiinpainoa kohden tai muina soveltuvina yksiköinä ilmaistuna. Jos annos yhdistetään ravintoon, testattavan yhdisteen on jakauduttava tasaisesti ruoka-annokseen.vii) Jos aineenvaihdunnan tai muiden käsitellyissä kasveissa tapahtuvien prosessien tai käsiteltyjen tuotteiden muuttumisen seurauksena lopullinen jäämä (jolle liitteessä III olevassa 7.2.3 kohdassa tarkoitetut kuluttajat tai työntekijät altistuvat) sisältää ainetta, joka ei ole varsinainen tehoaine ja jota ei voida tunnistaa aineenvaihduntatuotteeksi nisäkkäillä, on tarpeen suorittaa toksisuustutkimuksia näillä lopullisen jäämän ainesosilla, paitsi jos voidaan osoittaa, että kuluttajien tai työntekijöiden altistuminen näille aineille ei aiheuta merkittävää vaaraa terveydelle. Toksikokineettiset ja aineenvaihduntatuotteisiin ja aineenvaihdunnan hajoamistuotteisiin liittyvät aineenvaihduntatutkimukset on suoritettava ainoastaan, jos aineenvaihduntatuotteen toksisuutta ei voida päätellä käytettävissä olevista tehoainetta koskevista tuloksista.viii) Testiaineen antotapa riippuu pääasiallisista altistusteistä. Jos altistus tapahtuu pääasiassa kaasufaasissa, voi olla parempi suorittaa tutkimukset hengitysteitse suun kautta tapahtuvien tutkimusten sijaan.5.1 Tutkimukset imeytymisestä, jakautumisesta, erittymisestä ja aineenvaihdunnasta nisäkkäilläOn mahdollista, että ainoat vaadittavat tiedot ovat hyvin rajoitetut, jäljempänä kuvaillut, jotka koskevat ainoastaan yhtä koelajia (tavallisesti rottaa). Tästä aineistosta voidaan saada hyödyllisiä tietoja myöhempien toksisuuskokeiden suunnittelua ja selittämistä varten. Olisi kuitenkin muistettava, että lajien välisiä eroja koskevat tiedot voivat olla ratkaisevia eläimiin liittyvien tietojen ekstrapoloinnissa ihmiseen, ja tiedot tunkeutumisesta ihon läpi, imeytymisestä, jakautumisesta, erittymisestä ja aineenvaihdunnasta ovat hyödyllisiä käyttäjälle aiheutuvan riskin arvioinnissa. On mahdotonta täsmentää yksityiskohtaisia kaikkien alojen tietoja koskevia vaatimuksia, koska täsmälliset vaatimukset riippuvat tuloksista, jotka saadaan kustakin testiaineesta erikseen.TestientarkoitusTesteistä on saatava riittävät tiedot- imeytymisnopeuden ja imeytyneen määrän arvioimiseksi,- kudoksissa tapahtuvan jakautumisen ja jakautumisasteen sekä testiaineen erittymisen ja merkittävien aineenvaihduntatuotteiden arvioimiseksi,- aineenvaihduntatuotteiden ja aineenvaihduntareittien tunnistamiseksi.Olisi tutkittava myös annoksen vaikutus näihin parametreihin ja määritettävä, ovatko tulokset erilaiset yhden yksittäisen annoksen tai toistettujen annosten antamisen jälkeen.Tilanteet, joissa vaaditaan testitRotilla on suoritettava ja kuvattava yhdellä yksittäisellä annoksella (annetaan suun kautta) ja vähintään kahdella pitoisuudella tapahtuva toksikokineettinen tutkimus sekä toistetuilla annoksilla ja yhdellä pitoisuudella (annetaan suun kautta) tapahtuva toksikokineettinen tutkimus. Tietyissä tapauksissa voi olla tarpeen suorittaa lisätutkimuksia toisella lajilla (esimerkiksi vuohella tai kananpojalla).Yleisohje testiä vartenVaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen yhdeksännen kerran 18 päivänä marraskuuta 1987 annettu komission direktiivi 87/302/ETY(1), B osa, toksikokinetiikka.5.2 Akuutti myrkyllisyysTutkimusten, toimitettavien ja arvioitavien tietojen on oltava riittävät, jotta tehoaineen yhden yksittäisen altistuksen vaikutukset voidaan todeta ja erityisesti vahvistaa tai ilmoittaa- tehoaineen myrkyllisyys,- vaikutusten kehittyminen ajan myötä ja niiden ominaispiirteet sekä näiden perusteelliset yksityiskohdat suhteessa käyttäytymismuutoksiin ja mahdolliset makropatologiset löydökset post mortem -tutkimuksissa,- myrkkyvaikutuksen tapa, jos mahdollista,ja- eri altistustapoihin liittyvä suhteellinen vaara.Jos on painotettava kyseisen myrkyllisyysasteen arviointia, saatujen tietojen on myös mahdollistettava tehoaineen luokittelu neuvoston direktiivin 67/548/ETY mukaisesti. Akuutin myrkyllisyyden testistä saaduilla tiedoilla on erityistä merkitystä mahdollisten vaarojen arvioimiseksi onnettomuustilanteissa.5.2.1 Myrkyllisyys suun kauttaTilanteet, joissa vaaditaan testitTehoaineen suun kautta tapahtuva akuutti myrkyllisyys on aina ilmoitettava.Yleisohje testiä vartenTesti on suoritettava vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY(2)mukauttamisesta tekniikan kehitykseen seitsemännentoista kerran 31 päivänä heinäkuuta 1992 annetun komission direktiivin 92/69/ETY liitteen, menetelmän B1 tai B1 a, mukaisesti.(1) EYVL N:o L 133, 30.5.1988, s. 1(2) EYVL N:o L 383 A, 29.12.1992, s. 15.2.2 Myrkyllisyys ihon kauttaTilanteet, joissa vaaditaan testitTehoaineen ihon kautta tapahtuva akuutti myrkyllisyys on aina ilmoitettava.Yleisohje testiä vartenPaikalliset ja systeemiset vaikutukset on analysoitava. Testi on suoritettava direktiivin 92/69/ETY menetelmän B3 mukaisesti.5.2.3 Myrkyllisyys hengitysteitseTilanteet, joissa vaaditaan testitTehoaineen myrkyllisyys hengitysteitse on ilmoitettava, jos- tehoaine on kaasu tai nesteytetty kaasu,- tehoainetta käytetään savutusaineena,- tehoaine sisältyy savutusvalmisteeseen, aerosoliin tai höyryä tuottavaan valmisteeseen,- tehoainetta käytetään sumutuslaitteen avulla,- tehoaineen höyrynpaine 1 × 10-2 Pa ja sitä on valmisteissa, joita käytetään suljetuissa tiloissa, kuten varastoissa tai kasvihuoneissa,- tehoaine sisältyy jauhemaisiin valmisteisiin, jotka sisältävät merkittävän määrän halkaisijaltaan LIITE II "7 MYRKYLLISYYSTUTKIMUKSETValmisteiden myrkyllisyyden arvioimiseksi oikein on oltava käytettävissä riittävät tiedot tehoaineen aiheuttamasta akuutista myrkyllisyydestä, ärsytyksestä ja yliherkkyydestä. Jos mahdollista, on esitettävä lisätietoja tehoaineen myrkkyvaikutustavasta, toksikologisesta profiilista ja kaikista muista tunnetuista toksikologisista näkökohdista.Ottaen huomioon vaikutus, joka epäpuhtauksilla ja muilla aineilla voi olla toksikologiseen käyttäytymiseen, on erittäin tärkeää, että kaikkien ehdotettujen tutkimusten osalta esitetään käytetyn aineiston yksityiskohtainen kuvaus (eritelmä). Testit on suoritettava kasvinsuojeluaineella, jolle haetaan hyväksyntää.7.1 Akuutti myrkyllisyysTutkimusten sekä esitettävien ja arvioitavien tietojen on oltava riittäviä yksinomaisen kasvinsuojeluaineelle altistuksen vaikutusten osoittamiseksi ja erityisesti seuraavien seikkojen määrittämiseksi tai ilmoittamiseksi:- kasvinsuojeluaineen myrkyllisyys,- kasvinsuojeluaineen myrkyllisyys suhteessa tehoaineeseen,- vaikutuksen kehitys ajan mukaan ja sen ominaispiirteet täydellisine yksityiskohtineen käyttäytymismuutoksista ja mahdollisista post mortem -tutkimusta koskevista makropatologisista tuloksista,- myrkkyvaikutusmekanismi, jos mahdollista,ja- eri altistustapoihin liittyvä vaara.Jos painopisteen on oltava tutkittujen myrkyllisyystasojen arvioinnissa, saatujen tietojen on myös mahdollistettava kasvinsuojeluaineen luokittelu direktiivin 78/631/ETY mukaisesti. Akuuttia myrkyllisyyttä koskevista testeistä saaduilla tiedoilla on erityinen merkitys niiden vaarojen arvioinnille, joita onnettomuustapauksissa saattaa aiheutua.7.1.1 Suun kauttaTilanteet, joissa vaaditaan testitAkuuttia myrkyllisyyttä suun kautta koskeva testi on aina suoritettava, paitsi jos hakija voi toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla perustella, että direktiivin 78/631/ETY 3 artiklan 2 kohtaan voidaan vedota.Yleisohje testiä vartenTesti on suoritettava direktiivin 92/69/ETY menetelmän B1 tai B1 a mukaisesti.7.1.2 Ihon kauttaTilanteet, joissa vaaditaan testitAkuuttia myrkyllisyyttä ihon kautta koskeva testi on aina suoritettava, paitsi jos hakija voi toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla perustella, että direktiivin 78/631/ETY 3 artiklan 2 kohtaan voidaan vedota.Yleisohje testiä vartenTesti on suoritettava direktiivin 92/69/ETY menetelmän B3 mukaisesti.7.1.3 HengitysteitseTestin tarkoitusTestillä on määritettävä kasvinsuojeluaineen tai sen vapauttaman höyryn myrkyllisyys hengitysteitse rotille.Tilanteet, joissa vaaditaan testitTesti on suoritettava, jos- kasvinsuojeluaine on kaasu, erityisesti nesteytetty kaasu,- kasvinsuojeluaine on savutusvalmiste tai savutusaine,- kasvinsuojeluainetta on käytettävä sumutuslaitteen avulla,- kasvinsuojeluaine on höyryä tuottava valmiste,- kasvinsuojeluaine on aerosoli,- kasvinsuojeluaine on jauhe, joka sisältää merkittävän määrän halkaisijaltaan


Avis juridique important

|

31976L0464

Neuvoston direktiivi 76/464/ETY, annettu 4 päivänä toukokuuta 1976, tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta

Virallinen lehti nro L 129 , 18/05/1976 s. 0023 - 0029 Kreikank. erityispainos: Luku 15 Nide 1 s. 0138  Espanjank. erityispainos: Luku 15 Nide 1 s. 0165  Portugalink. erityispainos: Luku 15 Nide 1 s. 0165  Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 2 s. 0046  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 2 s. 0046

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 4 päivänä toukokuuta 1976,tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta (76/464/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 ja 235 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettäyleiset ja samanaikaiset jäsenvaltioiden toimenpiteet ovat kiireellisesti tarpeen yhteisön vesiympäristön suojelemiseksi erityisesti sellaiselta pilaantumiselta, jota tietyt pysyvät, myrkylliset ja biokertyvät aineet aiheuttavat,useat yleissopimukset tai yleissopimusluonnokset, mukaan lukien maalta peräisin olevien tekijöiden aiheuttamaa meren pilaantumisen estämistä koskeva yleissopimus, valmisteltavana oleva yleissopimus Reinin suojelemiseksi kemialliselta saastumiselta ja valmisteltavana oleva eurooppalainen yleissopimus kansainvälisten vesistöjen suojelemiseksi pilaantumiselta, on suunniteltu suojelemaan kansainvälisiä vesistöjä ja meriympäristöä pilaantumiselta; on tärkeää varmistaa näiden yleissopimusten täytäntöönpanon yhdenmukaistaminen,eroavuudet jäsenvaltioissa jo sovellettavien tai valmisteilla olevien, tiettyjen vaarallisten aineiden vesiympäristöön päästämistä koskevien säännösten välillä voivat aiheuttaa erilaisia kilpailun edellytyksiä ja siten vaikuttaa suoraan yhteismarkkinoiden toimintaan; sen vuoksi on tarpeen lähentää tämän alan lainsäädäntöä perustamissopimuksen 100 artiklassa määrätyllä tavalla,vaikuttaa tarpeelliselta liittää tähän lainsäädännön lähentämiseen yhteisön toimenpiteitä ympäristön suojeluun ja elämän laadun kehittämiseen liittyvän yhden yhteisön tavoitteen saavuttamiseksi kattavammin säännöin; tätä varten olisi annettava eräitä erityissäännöksiä; tätä varten tarvittavia valtuuksia ei ole annettu perustamissopimuksessa ja siksi on sovellettava perustamissopimuksen 235 artiklaa,Euroopan yhteisöjen toimintaohjelmassa ympäristöalan toimenpiteiksi(3) määrätään useista toimenpiteistä makean veden ja meriveden suojelemiseksi tietyiltä saasteilta,yhteisön vesiympäristön tehokkaan suojelemisen varmistamiseksi on tarpeen laatia ensimmäinen luettelo, jäljempänä "luettelo I", tietyistä yksittäisistä aineista, jotka on valittu pää- asiassa niiden myrkyllisyyden, pysyvyyden ja biokertyvyyden perusteella, lukuun ottamatta niitä, jotka ovat biologisesti vaarattomia tai jotka muuttuvat nopeasti biologisesti vaarattomiksi aineiksi, sekä toinen luettelo, jäljempänä "luettelo II",aineista, joilla on vesiympäristön kannalta haitallisia vaikutuksia, mutta jotka kuitenkin voidaan rajoittaa tietylle alueelle ja jotka ovat riippuvaisia päästön kohteena olevan veden ominaisuuksista ja sijainnista; kaikkia näiden aineiden päästöjä varten olisi oltava ennakkolupa, jossa vahvistetaan päästöstandardit,pilaaminen luettelon I mukaisten vaarallisten aineiden päästöillä olisi saatava lopetetuksi; neuvoston olisi erityisten määräaikojen kuluessa ja komission ehdotuksesta vahvistettava raja- arvot, joita päästöstandardien ei tulisi ylittää, mittausmenetelmät sekä määräajat, joita nykyisten päästöjen aiheuttajien olisi noudatettava,jäsenvaltioiden olisi sovellettava näitä raja-arvoja, paitsi silloin, kun jäsenvaltio voi neuvoston säätämän tarkastusmenettelyn mukaisesti osoittaa komissiolle, että neuvoston komission ehdotuksen perusteella antamat laatutavoitteet täytetään ja niitä pidetään yllä muun muassa tuon jäsenvaltion toimenpitein alueella, johon päästöt mahdollisesti vaikuttavat,on tarpeen vähentää luettelon II aineiden aiheuttamaa veden pilaantumista; tätä varten jäsenvaltioiden olisi laadittava ohjelmat mahdollisten neuvoston direktiivien mukaisesti vahvistetuista veden laatutavoitteista; näihin aineisiin sovellettavat päästöstandardit olisi laskettava näiden laatutavoitteiden mukaisesti,tätä direktiiviä olisi tietyt poikkeukset ja muutokset huomioon ottaen sovellettava pohjavesiin kohdistuviin päästöihin, kunnes asiaa koskevat erityiset yhteisön säännöt hyväksytään,yksi tai useampi jäsenvaltio voi yksinään tai yhdessä muiden kanssa antaa tässä direktiivissä säädettyä tiukempia määräyksiä,tiettyjen erityisen vaarallisten aineiden päästöt yhteisön vesiympäristöön olisi inventoitava niiden alkuperän selville saamiseksi, javoi olla välttämätöntä arvioida ja tarvittaessa täydentää luetteloa I ja II saadun kokemuksen perusteella siirtämällä tiettyjä aineita tarpeen mukaan luettelosta II luetteloon I,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Jollei 8 artiklasta muuta johdu, tätä direktiiviä sovelletaan:- sisämaan pintavesiin;- aluevesiin;- sisäisiin rannikkovesiin;- pohjaveteen.2. Tässä direktiivissä:a) "sisämaan pintavesillä" tarkoitetaan kaikkia paikallaan pysyviä tai virtaavia pintavesiä, jotka sijaitsevat yhden tai useamman jäsenvaltion alueella;b) "sisäisillä rannikkovesillä" tarkoitetaan vesiä, jotka ovat aluevesien leveyden mittauksen perusviivasta katsoen maan puolella ja jotka ulottuvat vesistöjen kohdalla makean veden rajaan asti;c) "makeanveden rajalla" tarkoitetaan kohtaa vesistössä, jossa laskuveden aikana ja makeanveden alivirtaaman aikana suolapitoisuus kohoaa huomattavasti meriveden johdosta;d) "päästämisellä" tarkoitetaan liitteen luettelon I tai II jonkin aineen johtamista 1 kohdassa tarkoitettuihin vesiin, lukuun ottamatta:- ruoppauspäästöjä,- aluevesillä liikkuvista aluksista tehtäviä operationaalisia päästöjä,- jätteen upottamista aluksista aluevesillä;e) "pilaamisella" tarkoitetaan aineen tai energian päästämistä ihmisen toimesta suoraan tai epäsuorasti vesiympäristöön siten, että sen seuraukset ovat omiaan aiheuttamaan vaaraa ihmisten terveydelle, haittaa elollisille luonnonvaroille ja veden ekosysteemeille, vahinkoa viihtyisyydelle, tai haittaa veden muulle oikeutetulle käyttämiselle.2 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet lopettaakseen 1 artiklassa tarkoitettujen vesien pilaamisen liitteen luettelon I aineiden luokkiin ja ryhmiin kuuluvilla vaarallisilla aineilla ja vähentääkseen mainittujen vesien pilaamista liitteen luettelon II aineiden luokkiin ja ryhmiin kuuluvilla vaarallisilla aineilla, jonka päämäärän saavuttamisessa tämän direktiivin säännökset ovat vasta ensimmäinen askel. 3 artikla Niiden aineiden osalta, jotka kuuluvat luettelon I luokkiin ja ryhmiin, jäljempänä "luettelon I aineet":1. kaikkiin 1 artiklassa tarkoitettuihin vesiin tapahtuviin päästöihin, joiden voidaan epäillä sisältävän jotakin tällaista ainetta, on vaadittava asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen ennakkolupa;2. luvassa on määrättävä päästöstandardit, jotka koskevat minkä tahansa sellaisen aineen päästöjä 1 artiklassa tarkoitettuihin vesiin, sekä mikäli tarpeen tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi minkä tahansa sellaisen aineen päästöistä viemäreihin;3. kun on kyse tällaisten aineiden nykyisistä päästöistä 1 artiklassa tarkoitettuihin vesiin, päästäjien on täytettävä luvassa asetetut ehdot siinä määrätyn ajan kuluessa. Tämä määräaika ei saa olla pidempi kuin 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti asetetut rajat;4. luvat voidaan antaa vain rajoitetuksi ajaksi. Ne voidaan uusia ottaen huomioon kaikki 6 artiklassa tarkoitettujen raja-arvojen muutokset.4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on sovellettava luettelon I aineiden pohjavesiin tapahtuviin päästöihin nollapäästöjärjestelmää.2. Jäsenvaltioiden on sovellettava pohjaveteen tämän direktiivin säännöksiä luettelon II aineiden luokkiin ja ryhmiin kuuluvien aineiden osalta, jäljempänä "luettelon II aineet".3. Tämän artiklan 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta kotitalousjätevesiin ja päästöihin, jotka imeytetään syviin, suolapitoisiin ja käyttökelvottomiin kerroksiin.4. Pohjaveteen liittyvät tämän direktiivin säännökset eivät enää ole voimassa pohjavettä koskevan erityisdirektiivin täytäntöönpanon jälkeen.5 artikla 1. Luvissa, jotka myönnetään 3 artiklan mukaisesti, on päästöstandardein määriteltävä:a) aineen suurin sallittu pitoisuus päästössä. Kun on kyse laimennoksesta 6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetty raja-arvo jaetaan laimennuskertoimella;b) aineen suurin sallittu määrä päästössä yhden tai useamman rajatun ajanjakson aikana. Tämä määrä voidaan tarvittaessa ilmoittaa myös pilaavan aineen painoyksikkönä suhteessa pilaavan toiminnan luonteenomaiseen elementtiin (esimerkiksi painoyksikkönä suhteessa raaka-ainetai tuoteyksikköön).2. Kutakin lupaa varten kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi tarvittaessa asettaa tiukemmat päästöstandardit kuin ne, jotka saadaan neuvoston 6 artiklan mukaisesti asettamien raja-arvojen soveltamisen tuloksena, ottaen huomioon erityisesti kyseisen aineen myrkyllisyys, pysyvyys ja biokertyvyys ympäristössä, johon se päästetään.3. Lupa on evättävä, jos päästäjä ilmoittaa, ettei hän kykene noudattamaan vaadittuja päästöstandardeja, tai jos tämä asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen mielestä on ilmeistä.4. Jos päästöstandardeja ei noudateta, asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että lupaehdot täytetään ja tarvittaessa päästö kielletään.6 artikla 1. Neuvosto määrää komission ehdotuksesta rajaarvot, joita luettelon I aineiden luokkiin ja ryhmiin kuuluvien vaarallisten aineiden päästöstandardit eivät saa ylittää. Nämä raja-arvot määritetään:a) aineen suurimpana sallittuna pitoisuutena päästössä jab) tarvittaessa tällaisen aineen enimmäismääränä, joka ilmoitetaan pilaavan aineen painoyksikkönä suhteessa pilaavan toiminnan luonteenomaisen elementin yksikköön (esimerkiksi painoyksikkönä suhteessa raakaaine- tai tuoteyksikköön).Teollisuuden jätevesiin sovellettavat raja-arvot on tilanteen vaatiessa määriteltävä teollisuudenalan ja tuotelajin mukaan.Sovellettavat raja-arvot luettelon I aineisiin määritetään pääasiassa seuraavien perusteella:- myrkyllisyys,- pysyvyys,- biokertyvyys,ottaen huomioon parhaat käytettävissä olevat tekniset keinot.2. Neuvosto vahvistaa komission ehdotuksesta luettelon I aineita koskevat laatutavoitteet.Nämä tavoitteet vahvistetaan pääasiallisesti sen myrkyllisyyden, pysyvyyden ja kertyvyyden perusteella, joka mainituilla aineilla viimeisimpien luotettavien tieteellisten tietojen osoittamalla tavalla on elävissä organismeissa ja sedimentissä, ottaen huomioon suolaveden ja makean veden ominaisuuksien väliset erot.3. Edellä 1 kohdan mukaisesti määritellyt raja-arvot ovat voimassa lukuun ottamatta niitä tapauksia, joissa jäsenvaltio voi neuvoston komission ehdotuksesta vahvistaman tarkastus- menettelyn mukaisesti osoittaa komissiolle, että 2 kohdan mukaisesti vahvistetut laatutavoitteet tai tiukemmat yhteisön laatuvaatimukset täytetään ja niitä pidetään yllä alueella, johon päästöt mahdollisesti vaikuttavat muun muassa tuon jäsenvaltion toimenpiteiden seurauksena.Komissio antaa neuvostolle kertomuksen tapauksista, joissa se on turvautunut laatutavoitemenetelmään. Viiden vuoden välein neuvosto tutkii komission ehdotuksen perusteella ja perustamissopimuksen 148 artiklan mukaisesti tapaukset, joissa mainittua menetelmää on sovellettu.4. Neuvosto asettaa 1 kohdassa tarkoitettuihin aineiden luokkiin ja ryhmiin kuuluvia aineita varten 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut määräajat 12 artiklan mukaisesti ottaen huomioon asianomaisten teollisuuden alojen erityispiirteet ja tarpeen mukaan tuotelajit.7 artikla 1. Jotta 1 artiklassa tarkoitettujen vesien pilaamista luettelon II aineilla voidaan vähentää, jäsenvaltioiden on vahvistettava ohjelmat, joiden täytäntöönpanossa niiden on sovellettava erityisesti 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja menetelmiä.2. Kaikkiin sellaisiin päästöihin 1 artiklassa tarkoitettuihin vesiin tehtävät päästöt, joiden voidaan epäillä sisältävän jotakin luettelon II ainetta, on oltava asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen etukäteen antama lupa, jossa vahvistetaan päästöstandardit. Tällaisten standardien on perustuttava laatutavoitteisiin, jotka määrätään 3 kohdassa säädetyllä tavalla.3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa ohjelmissa on oltava veden laatutavoitteet, jotka on vahvistettava mahdollisten neuvoston direktiivien mukaisesti.4. Ohjelmat voivat myös sisältää erityissäännöksiä aineiden tai aineryhmien ja tuotteiden koostumuksesta ja käytöstä, ja niissä on otettava huomioon viimeisin taloudellisesti toteutta- miskelpoinen tekniikka.5. Ohjelmissa on asetettava määräajat niiden täytäntöönpanoa varten.6. Ohjelmat ja tulokset niiden toteuttamisesta on ilmoitettava komissiolle.7. Komissio vertailee säännöllisesti yhdessä jäsenvaltioiden kanssa ohjelmia varmistaakseen, että niiden toteuttaminen on riittävän yhdenmukaista. Pitäessään sitä tarpeellisena komissio tekee neuvostolle tätä varten aiheelliset ehdotukset.8 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet niiden tämän direktiivin mukaisesti hyväksymien toimenpiteiden panemiseksi täytäntöön siten, että vesien, joita ei ole mainittu 1 artiklassa, pilaaminen ei lisäänny. Niiden on lisäksi kiellettävä kaikki toimenpiteet, joiden tarkoituksena on tai joista seuraa tämän direktiivin säännöksien kiertäminen.9 artikla Tämän direktiivin mukaisesti toteutetut toimenpiteet eivät missään tapauksessa saa suoraan tai välillisesti johtaa 1 artiklassa tarkoitettujen vesien pilaantumisen lisääntymiseen.10 artikla Yksi tai useampi jäsenvaltio voi tilanteen vaatiessa yksin tai yhdessä muiden kanssa antaa tässä direktiivissä säädettyjä tiukempia määräyksiä.11 artikla Toimivaltaisen viranomaisen on kartoitettava 1 artiklassa tarkoitettuihin vesiin tehdyt päästöt, jotka saattavat sisältää luettelossa I tarkoitettuja päästöstandardein rajoitettavia aineita.12 artikla 1. Neuvosto tekee yhdeksän kuukauden kuluessa yksimielisen päätöksen kustakin komission 6 artiklan mukaisesti tekemästä ehdotuksesta ja sovellettavia mittausmenetelmiä koskevista ehdotuksista.Komissio tekee ensimmäiset ainevalikoimaa sekä sovellettavia mittausmenetelmiä ja 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja määräaikoja koskevat ehdotukset viimeistään kahden vuoden kuluttua tämän direktiivin tiedoksi antamisesta.2. Komissio tekee, mikäli mahdollista, ensimmäiset 7 artiklan 7 kohdan mukaiset ehdotukset kahdenkymmenenseitsemän kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta. Neuvosto päättää asiasta yksimielisesti yhdeksän kuukauden kuluessa. 13 artikla 1. Tämän direktiivin täytäntöönpanoa varten jäsenvaltioiden on komission tapauksittain esittämästä pyynnöstä toimitettava sille kaikki tarvittavat tiedot, ja erityisesti:- yksityiskohtaiset tiedot 3 artiklan ja 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti myönnetyistä luvista;- tulokset kartoituksesta, josta on säädetty 11 artiklassa;- kansallisen verkon harjoittaman valvonnan tulokset;- lisätiedot 7 artiklassa tarkoitetuista ohjelmista.2. Tätä artiklaa sovellettaessa saatuja tietoja saa käyttää vain siihen tarkoitukseen, jota varten ne on pyydetty.3. Komissio, jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, niiden virkamiehet ja muu henkilöstö eivät saa paljastaa mitään tämän direktiivin mukaisesti saamiaan tietoja, joita koskee salassapitovelvollisuus.4. Edellä 2 ja 3 kohdan säännöksillä ei estetä yleisten tietojen tai katsausten julkaisemista, jos ne eivät sisällä tiettyä yritystä tai yritysten muodostamia yhteenliittymiä koskevia tietoja.14 artikla Neuvosto tarkastelee ja tarvittaessa täydentää, komission aloitteesta, joka toimii omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä, luetteloa I ja II saadun kokemuksen perusteella siirtämällä tiettyjä aineita tarvittaessa luettelosta II luetteloon I.15 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 4 päivänä toukokuuta 1976.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaG. THORN(1) EYVL N:o C 5, 8.1.1975, s. 62(2) EYVL N:o C 108, 15.5.1975, s. 76(3) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 1LIITE Luettelo I aineiden luokista ja ryhmistä Tämä luettelo I sisältää tiettyjä yksittäisiä myrkyllisyyden, pysyvyyden ja biokertyvyyden perusteella valittuja aineita, jotka kuuluvat seuraavien aineiden luokkiin ja ryhmiin, lukuun ottamatta niitä, jotka ovat biologisesti vaarattomia tai jotka nopeasti muuttuvat biologisesti vaarattomiksi aineiksi:1. organohalogeeniyhdisteet ja aineet, jotka vesiympäristössä voivat muodostaa sellaisia yhdisteitä;2. organofosforiyhdisteet;3. orgaaniset tinayhdisteet;4. aineet, joilla on osoitettu olevan karsinogeenisia ominaisuuksia vesiympäristössä tai sen välityksellä(1),5. elohopea ja sen yhdisteet;6. kadmium ja sen yhdisteet;7. pysyvät mineraaliöljyt ja öljyperäiset hiilivedyt;ja tämän direktiivin 2, 8, 9 ja 14 artiklan täytäntöönpanoa varten:8. pysyvät synteettiset aineet, jotka voivat kellua, liettyä veteen tai upota, ja jotka voivat haitata vesien käyttöä.Luettelo II aineiden luokista ja ryhmistäTämä luettelo II sisältää:- luettelon I aineiden luokkiin ja ryhmiin kuuluvat aineet, joiden tämän direktiivin 6 artiklassa tarkoitettuja raja- arvoja ei ole määritelty,- tietyt yksittäiset aineet ja aineiden luokat, jotka kuuluvat alla lueteltuihin aineiden luokkiin ja ryhmiin, ja joilla on vesiympäristön kannalta haitallisia vaikutuksia, jotka kuitenkin voidaan rajoittaa tietylle alueelle ja ovat riippuvaisia päästön kohteena olevan veden ominaisuuksista ja sijainnista.Toisessa luetelmakohdassa tarkoitetut aineiden luokat ja ryhmät1. Seuraavat metalloidit ja metallit ja niiden yhdisteet:1. sinkki6. seleeni11. tina16. vanadiini2. kupari7. arseeni12. barium17. koboltti3. nikkeli8. antimoni13. beryllium18. tallium4. kromi9. molybdeeni14. boori19. telluuri5. lyijy10. titaani15. uraani20. hopea2. Eliöntorjunta-aineet ja niiden johdannaiset, jotka eivät sisälly luetteloon I.3. Aineet, joilla on haitallinen vaikutus vesiympäristöstä saatavien ihmisravinnoksi tarkoitettujen tuotteiden hajuun tai makuun, ja yhdisteet, joiden voidaan epäillä vedessä muodostavan tällaisia aineita.4. Myrkylliset tai pysyvät orgaaniset silikoniyhdisteet ja aineet, jotka saattavat vedessä muodostaa tällaisia yhdisteitä, ei kuitenkaan ne, jotka ovat biologisesti vaarattomia tai muuttuvat vedessä nopeasti vaarattomiksi. 5. Fosforin epäorgaaniset yhdisteet ja alkuainefosfori.6. Pysymättömät mineraaliöljyt ja öljypohjaiset hiilivedyt.7. Syanidit, fluoridit.8. Aineet, joilla on kielteinen vaikutus happitasapainoon, erityisesti: ammoniakki ja nitriitit.8 artiklaan liittyvä julistusJäsenvaltiot sitoutuvat asettamaan putkistoja myöten tapahtuvalle jätevesien päästämiselle aavalle merelle vähintään yhtä tiukat vaatimukset kuin tässä direktiivissä säädetyt.(1) Mikäli jotkut luettelon II aineista ovat karsinogeenisia, ne sisällytetään tämän luettelon 4 luokkaan.