title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/1/EY, annettu 9 päivänä maaliskuuta 2005, neuvoston direktiivien 73/239/ETY, 85/611/ETY, 91/675/ETY, 92/49/ETY ja 93/6/ETY sekä direktiivien 94/19/EY, 98/78/EY, 2000/12/EY, 2001/34/EY, 2002/83/EY ja 2002/87/EY muuttamisesta rahoituspalvelualan komiteajärjestelmän uudistamiseksi  (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               24.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 79/9

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2005/1/EY,
   annettu 9 päivänä maaliskuuta 2005,
   neuvoston direktiivien 73/239/ETY, 85/611/ETY, 91/675/ETY, 92/49/ETY ja 93/6/ETY sekä direktiivien 94/19/EY, 98/78/EY, 2000/12/EY, 2001/34/EY, 2002/83/EY ja 2002/87/EY muuttamisesta rahoituspalvelualan komiteajärjestelmän uudistamiseksi
   (ETA: n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, JOTKA
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 47 artiklan 2 kohdan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   ovat kuulleet alueiden komiteaa,
   ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (2),
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Komission 11 päivänä toukokuuta 1999 julkaisemassa tiedonannossa ”Rahoitusmarkkinoiden puitteiden toteuttaminen: toimintasuunnitelma” luetellaan toimenpiteitä, joita tarvitaan rahoituspalvelujen yhtenäismarkkinoiden toteuttamiseksi.

               (2)

               Lissabonissa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti panemaan tämän toimintasuunnitelman täytäntöön vuoteen 2005 mennessä.

               (3)

               Neuvosto asetti 17 päivänä heinäkuuta 2000 Euroopan arvopaperimarkkinoiden sääntelyä tarkastelevan viisaiden komitean. Viisaiden komitea kehotti loppuraportissaan luomaan nelitasoisen sääntelymallin yhteisön arvopaperialan lainsäädäntöä koskevan sääntelyn tehostamiseksi ja sen avoimuuden ja joustavuuden lisäämiseksi.

               (4)

               Tukholmassa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto suhtautui tehokkaammasta arvopaperimarkkinoiden sääntelystä Euroopan unionissa antamassaan päätöslauselmassa myönteisesti viisaiden komitean raporttiin ja kehotti panemaan täytäntöön edellä mainitun nelitasoisen lähestymistavan.

               (5)

               Tämän perusteella komissio teki 6 päivänä kesäkuuta 2001 päätöksen 2001/527/EY (4) Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean (CESR) perustamisesta ja päätöksen 2001/528/EY (5) Euroopan arvopaperikomitean (ESC) perustamisesta.

               (6)

               Demokraattisen tilivelvollisuuden ja avoimuuden on oltava mukana niin sanotussa Lamfalussyn menetelmässä ja sen laajennuksessa, mikä voidaan taata riittävästi vain kunnioittamalla toimielinten välistä tasapainoa täytäntöönpanotoimenpiteiden osalta.

               (7)

               Tällä direktiivillä muutetaan muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1973 annettua neuvoston direktiiviä 73/239/ETY (6), arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annettua neuvoston direktiiviä 85/611/ETY (7), vakuutuskomitean perustamisesta 19 päivänä joulukuuta 1991 annettua neuvoston direktiiviä 91/675/ETY (8), muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä (kolmas vahinkovakuutusdirektiivi) 92/49/ETY (9), sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä 15 päivänä maaliskuuta 1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/6/ETY (10), talletusten vakuusjärjestelmistä 30 päivänä toukokuuta 1994 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 94/19/EY (11), vakuutusyritysryhmään kuuluvien vakuutusyritysten lisävalvonnasta 27 päivänä lokakuuta 1998 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 98/78/EY (12), luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2000/12/EY (13), arvopaperien ottamisesta viralliselle pörssilistalle sekä siihen liittyvästä tiedonantovelvollisuudesta 28 päivänä toukokuuta 2001 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2001/34/EY (14), henkivakuutuksesta 5 päivänä marraskuuta 2002 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2002/83/EY (15) ja finanssiryhmittymään kuuluvien luottolaitosten, vakuutusyritysten ja sijoituspalveluyritysten lisävalvonnasta 16 päivänä joulukuuta 2002 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2002/87/EY. Direktiivillä pyritään vain tekemään tiettyjä muutoksia komiteoiden organisaatiorakenteeseen. Näillä muutoksilla ei ole määrä laajentaa komissiolle näillä direktiiveillä annettua toimivaltaa toteuttaa täytäntöönpanotoimenpiteitä eikä direktiivillä 93/6/ETY neuvostolle annettua toimivaltaa.

               (8)

               Euroopan parlamentti hyväksyi 5 päivänä helmikuuta 2002 antamassaan päätöslauselmassa tämän arvopaperialalla sovellettavan nelitasoisen lähestymistavan komission annettua samana päivänä parlamentille asiasta juhlallisen julkilausuman ja sisämarkkinoista vastaavan komission jäsenen lähetettyä 2 päivänä lokakuuta 2001 parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnan puheenjohtajalle kirjeen, joka koski Euroopan parlamentin asemalle kyseisessä prosessissa annettavia takeita. Parlamentti kehotti 21 päivänä marraskuuta 2002 antamassaan päätöslauselmassa ulottamaan lähestymistavan eräiltä osin pankki- ja vakuutusaloille edellyttäen, että neuvosto sitoutuu selvästi takaamaan toimielinten välisen asianmukaisen tasapainon.

               (9)

               Komission antamia arvopaperialan lainsäädäntöä koskevia sitoumuksia, jotka esitettiin edellä mainitussa 5 päivänä helmikuuta 2002 annetussa julkilausumassa ja 2 päivänä lokakuuta 2001 lähetetyssä kirjeessä, olisi täydennettävä riittävillä takeilla, jotka koskevat toimielinten välistä asianmukaista tasapainoa.

               (10)

               Neuvosto kehotti 3 päivänä joulukuuta 2002 komissiota panemaan täytäntöön järjestelyt jäljellä olevilla rahoituspalvelualoilla viisaiden komitean loppuraportin mukaisesti.

               (11)

               Koska EU: n toimielimet eivät ole vielä saaneet laajaa käytännön kokemusta nelitasoisesta Lamfalussyn lähestymistavasta, suojatoimenpiteet menetelmää laajennettaessa ovat myös tarpeen. Lisäksi Lamfalussyn menetelmää seuraavan toimielinten välisen seurantaryhmän ensimmäisessä ja toisessa väliraportissa on menetelmän toimivuudesta esitetty huomautuksia ja arvostelua.

               (12)

               Lainsäädännän nopeus ja lainsäädännön laadukkuus ovat Lamfalussyn menetelmän perustavoitteita. Lamfalussyn menetelmän tuloksellisuus riippuu enemmän toimielinten poliittisesta tahdosta luoda asianmukaiset puitteet lainsäädännälle kuin siihen liittyvien teknisten, säädösvallan siirron nojalla annettavien säännösten laatimisen nopeuttamisesta. Lisäksi säädösvallan siirron nojalla annettavien säännösten laatimisnopeuden liiallinen korostaminen voisi aiheuttaa huomattavia säännösten laatuun liittyviä ongelmia.

               (13)

               Lamfalussyn menetelmän laajentaminen ei vaikuta mahdollisiin päätöksiin valvonnan järjestämisestä Euroopan tasolla.

               (14)

               Pankkialalla olisi sen vuoksi mukautettava direktiivillä 2000/12/EY perustetun neuvoa-antavan pankkikomitean tehtäviä.

               (15)

               Tehtävien mukauttamisen myötä neuvoa-antava pankkikomitea olisi korvattava ”Euroopan pankkikomitealla”.

               (16)

               Direktiivin 2000/12/EY täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet ovat laajakantoisia ja ne olisi hyväksyttävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (16) 5 artiklan mukaisesti.

               (17)

               Toteutetuilla täytäntöönpanotoimenpiteillä ei pitäisi muuttaa direktiivien keskeisiä säännöksiä.

               (18)

               Euroopan parlamentille olisi annettava täytäntöönpanotoimenpiteitä koskevan ehdotuksen antamisen jälkeen kolmen kuukauden määräaika ehdotuksen käsittelemistä ja lausunnon antamista varten. Tätä määräaikaa voidaan kuitenkin kiireellisissä ja asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa lyhentää. Jos Euroopan parlamentti antaa päätöslauselman edellä mainitussa määräajassa, komissio tarkastelee ehdotettuja toimenpiteitä uudelleen.

               (19)

               Täytäntöönpanovaltuuksia käyttäessään komission olisi noudatettava seuraavia periaatteita: on säilytettävä sijoittajien luottamus rahoitusmarkkinoihin edistämällä näiden markkinoiden avoimuutta; sijoittajille on tarjottava laaja valikoima kilpailevia sijoituskohteita ja niiden olosuhteita varten räätälöity julkisuuden ja suojan taso; on varmistettava, että riippumattomat sääntelyviranomaiset soveltavat sääntöjä yhdenmukaisesti, erityisesti talousrikollisuuden torjumisessa; on toimittava avoimesti ja kaikkia markkinaosapuolia sekä Euroopan parlamenttia ja neuvostoa on aktiivisesti kuultava; on rohkaistava innovaatioihin rahoitusmarkkinoilla, tavoitteena niiden dynaamisuus ja tehokkuus; on varmistettava markkinoiden eheys rahoitusta koskevia innovaatioita tiiviisti seuraamalla ja niihin reagoimalla; on vähennettävä pääomakustannuksia ja parannettava pääoman saatavuutta; kaikissa täytäntöönpanotoimenpiteissä on varmistettava, että markkinaosapuolille (pk‐yritykset ja piensijoittajat mukaan luettuina) aiheutuvat kustannukset ja niiden saama hyöty ovat pitkällä aikavälillä tasapainossa; on edistettävä EU: n rahoitusmarkkinoiden kansainvälistä kilpailukykyä, haittaamatta kaivattua kansainvälisen yhteistyön laajentamista; on taattava yhtäläiset kilpailuedellytykset kaikille markkinaosapuolille antamalla EU-tason säännöksiä aina, kun se on tarpeen; on kunnioitettava kansallisten markkinoiden välisiä eroja, jos ne eivät haittaa yhtenäismarkkinoiden yhtenäisyyttä; ja on varmistettava johdonmukaisuus muun tätä alaa koskevan yhteisön lainsäädännön kanssa, koska tiedon epätasainen jakautuminen ja avoimuuden puute saattavat vaarantaa markkinoiden toiminnan ja ennen kaikkea aiheuttaa vahinkoa kuluttajille ja piensijoittajille.

               (20)

               Tietyt direktiiviin 2000/12/EY tehtäviä teknisiä muutoksia koskevat nykyiset säännökset on tarpeen muuttaa päätöksen 1999/468/EY mukaisiksi.

               (21)

               Sen varmistamiseksi, että omaksuttu lähestymistapa on toimielinjärjestelmän ja lainsäädännön näkökulmasta johdonmukainen yhteisön muilla toiminta-aloilla omaksutun lähestymistavan kanssa, komission päätöksellä 2004/10/EY (17) perustettiin Euroopan pankkikomitea neuvoa-antavaksi komiteaksi avustamaan komissiota pankkialaa koskevan yhteisön lainsäädännön valmistelussa. Direktiivin 2000/12/EY sisältämät viittaukset neuvoa-antavan pankkikomitean neuvoa‐antaviin tehtäviin olisi sen vuoksi poistettava.

               (22)

               Luottolaitosten vakavaraisuuden ja maksuvalmiuden valvonnassa käytettävien suhdelukujen seurannan osalta neuvoa-antavan pankkikomitean valtuudet eivät enää ole tarpeen omien varojen riittävyyttä koskevien sääntöjen yhdenmukaistamisen ja luottolaitosten maksuvalmiusriskinsä määrittämisessä ja hallinnassa käyttämien menetelmien kehittymisen vuoksi.

               (23)

               Koska valvontaviranomaisten välistä yhteistyötä ja tiedonvaihtoa on kehitetty merkittävästi erityisesti yhteisymmärryspöytäkirjojen avulla, komission ei enää ole tarpeen seurata säännöllisesti eräitä yksittäisiä valvontapäätöksiä eikä toimittaa niitä koskevia kertomuksia neuvoa-antavalle pankkikomitealle.

               (24)

               Euroopan pankkikomitean perustamisen ei pitäisi estää luottolaitosten eri sääntely- ja valvontaviranomaisten välistä muunlaista yhteistyötä eikä etenkään yhteistyötä komission päätöksellä 2004/5/EY (18) perustetussa Euroopan pankkivalvontaviranomaisten komiteassa.

               (25)

               Direktiivillä 91/675/ETY perustetun vakuutuskomitean tehtävänä on avustaa komissiota vakuutusdirektiivien mukaisten täytäntöönpanovaltuuksien käyttämisessä sekä etenkin vakuutusalalla tapahtuneen kehityksen edellyttämien teknisten muutosten tekemisessä; tällaiset toimenpiteet toteutetaan päätöksen 1999/468/EY mukaisesti.

               (26)

               Vakuutuskomitean on direktiivin 91/675/ETY mukaan lisäksi tutkittava kaikki kysymykset, jotka liittyvät vakuutusalaa koskevien yhteisön säännösten soveltamiseen, ja etenkin toimittava komission neuvonantajana valmisteltaessa lainsäädäntöehdotuksia, joita komissio aikoo esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

               (27)

               Jotta saadaan aikaan sisämarkkinat, joilla vakuutuksenottajilla ja edunsaajilla on asianmukainen suoja, sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden perusteella sisämarkkinoilla toimiviin vakuutusyrityksiin ja lisäeläkelaitoksiin sovelletaan yhteisön erityislainsäädäntöä. Sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan ja rahoitusalan vakauden varmistamiseksi tätä lainsäädäntöä olisi voitava nopeasti mukauttaa kyseisten alojen markkinoilla tapahtuviin muutoksiin, etenkin rahoituksellisten ja teknisten näkökohtien osalta.

               (28)

               Vakuutuskomitean tehtäviä olisi sen vuoksi mukautettava ja komitealle olisi annettava tämän mukaisesti uudeksi nimeksi ”Euroopan vakuutus- ja lisäeläkekomitea”. Ammatillisten lisäeläkkeiden alalla Euroopan vakuutus- ja lisäeläkekomitean ei kuitenkaan tulisi tarkastella työ- ja sosiaalilainsäädäntöön liittyviä asioita, kuten ammattieläkejärjestelmien organisointia, erityisesti pakollista jäsenyyttä ja työehtosopimusten tuloksia.

               (29)

               Direktiivin 91/675/ETY kattamien säädösten täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet ovat laajakantoisia, ja ne olisi hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan mukaisesti.

               (30)

               Sen varmistamiseksi, että omaksuttu lähestymistapa on toimielinjärjestelmän ja lainsäädännön näkökulmasta johdonmukainen yhteisön muilla toiminta-aloilla omaksutun lähestymistavan kanssa, komission päätöksellä 2004/9/EY (19) perustettiin Euroopan vakuutus- ja lisäeläkekomitea neuvoa-antavaksi komiteaksi avustamaan komissiota vakuutus- ja lisäeläkealalla. Direktiivissä 91/675/ETY olevat viittaukset vakuutuskomitean neuvoa-antaviin tehtäviin olisi sen vuoksi poistettava.

               (31)

               Direktiivillä 85/611/ETY perustettiin yhteissijoitusyritysten yhteyskomitea avustamaan komissiota helpottamalla säännöllisten keskustelujen avulla kyseisen direktiivin yhdenmukaista täytäntöönpanoa, tukemalla jäsenvaltioiden välisiä neuvotteluja sekä neuvomalla tarvittaessa komissiota kyseiseen direktiiviin tehtävistä muutoksista.

               (32)

               Yhteissijoitusyritysten yhteyskomitea toimii myös päätöksessä 1999/468/EY tarkoitettuna komiteamenettelyyn osallistuvana komiteana avustaessaan komissiota teknisten muutosten tekemisessä direktiiviin 85/611/ETY.

               (33)

               Neuvosto kehotti 3 päivänä joulukuuta 2002 komissiota ryhtymään toimenpiteisiin muun muassa sen tehtävän, joka koostuu neuvojen antamisesta komissiolle tämän käyttäessä täytäntöönpanovaltuuksiaan, siirtämiseksi yhteissijoitusyritysten yhteyskomitealta Euroopan arvopaperikomitealle.

               (34)

               Arvopaperialalla viime aikoina annetuissa direktiiveissä, erityisesti sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28 päivänä tammikuuta 2003 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/6/EY (20), jossa Euroopan arvopaperikomitealle annetaan tehtäväksi neuvoa komissiota tämän käyttäessä sääntelyvaltuuksiaan ja jonka mukaan muut sen työn järjestämiseen liittyvät näkökohdat vahvistetaan päätöksessä 2001/528/EY, vahvistetun sääntelymallin täytäntöönpanemiseksi täysimääräisesti on tarpeen kumota direktiivin 85/611/ETY 53 artiklan säännökset, joissa vahvistetaan nykyisen yhteissijoitusyritysten yhteyskomitean kokoonpano ja tehtävät sen toimiessa muuna kuin komiteamenettelyyn osallistuvana komiteana.

               (35)

               Euroopan arvopaperikomitean toimivaltuuksia olisi sen vuoksi nimenomaisesti laajennettava kattamaan sille direktiivissä 2003/6/EY annettujen valtuuksien lisäksi myös direktiivissä 85/611/ETY säädetyt tehtävät. Viimeksimainitun direktiivin täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet ovat laajakantoisia, ja ne olisi hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan mukaisesti.

               (36)

               Näin ollen on tarpeen muuttaa direktiivejä 73/239/ETY, 85/611/ETY, 91/675/ETY, 92/49/ETY, 93/6/ETY, 94/19/EY, 98/78/EY, 2000/12/EY, 2001/34/EY, 2002/83/EY ja 2002/87/EY,

         OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   I LUKU
   PANKKIALAA KOSKEVIEN DIREKTIIVIEN 93/6/ETY, 94/19/EY JA 2000/12/EY MUUTTAMINEN

      1 Artikla

      Direktiivi 93/6/ETY

   Poistetaan direktiivin 93/6/ETY 7 artiklan 9 kohdan kolmannesta virkkeestä sanat ”sekä pankkialan neuvoa-antavalle komitealle”.

      2 Artikla

      Direktiivi 94/19/EY

   Korvataan direktiivin 94/19/EY 3 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa sanat ”neuvoa-antava pankkikomitea” sanoilla ”Euroopan pankkikomitea”.

      3 Artikla

      Direktiivi 2000/12/EY

   Muutetaan direktiivi 2000/12/EY seuraavasti:

               1)

               Korvataan 2 artiklan 4 kohta seuraavasti:

                           ”4.

                           Komissio päättää 60 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti 3 kohdan luetteloon tehtävistä muutoksista.”

               2)

               Korvataan 2 artiklan 5 kohdan kolmas alakohta seuraavasti:
               ”Muita kuin hiljattain mereltä vallatuille alueille perustettuja luottolaitoksia tai olemassa olevista, keskuslaitoksesta riippuvista tai toiminnastaan sille vastuussa olevista luottolaitoksista sulautumalla tai jakautumalla muodostuneita luottolaitoksia varten komissio voi 60 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti antaa lisäsäännöksiä toisen kohdan soveltamisesta, mukaan lukien vapauttamista koskevien ensimmäisen kohdan säännösten kumoaminen, jos se katsoo, että sellaisten uusien laitosten liittämisellä, joita toisessa kohdassa säädetyt järjestelyt koskevat, saattaisi olla kielteinen vaikutus kilpailuun.”

               3)

               Korvataan 4 artikla seuraavasti:
               ”4 Artikla

                  Toimilupa

               Jäsenvaltioiden on vaadittava, että luottolaitokset hankkivat toimiluvan ennen toimintansa aloittamista. Niiden on säädettävä toimiluvan edellytyksistä, jollei 5—9 artiklasta muuta johdu, ja ilmoitettava ne komissiolle.”

               4)

               Poistetaan 22 artiklan 9 kohdasta toinen virke.

               5)

               Poistetaan 22 artiklan 10 kohdasta toinen virke.

               6)

               Korvataan 23 artiklan 1 kohta seuraavasti:

                           ”1.

                           Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava komissiolle ja muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille:

                                       a)

                                       toimiluvan myöntämisestä sellaiselle suoralle tai välilliselle tytäryhtiölle, jonka yhteen tai useampaan emoyritykseen sovelletaan kolmannen maan lakia;

                                       b)

                                       jos tällainen emoyritys hankkii sellaisen osuuden yhteisön luottolaitoksesta, että jälkimmäisestä tulee sen tytäryhtiö.
                                       Jos toimilupa myönnetään sellaiselle suoralle tai välilliselle tytäryhtiölle, jonka yhteen tai useampaan emoyritykseen sovelletaan kolmannen maan lakia, yritysryhmän rakenne on eriteltävä ilmoituksessa, joka toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä komissiolle 11 artiklan mukaisesti.”

               7)

               Korvataan 24 artiklan 2 kohdassa sanat ”neuvoa-antavalle pankkikomitealle” sanoilla ”Euroopan pankkikomitealle”.

               8)

               Korvataan 25 artiklan 3 kohta seuraavasti:

                           ”3.

                           Komissio tarkastelee Euroopan pankkikomitean avustuksella 1 kohdassa tarkoitettujen neuvottelujen tulosta ja siitä johtuvaa tilannetta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 300 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamista.”

               9)

               Korvataan 49 artiklan 2 kohdan kolmannessa virkkeessä sanat ”neuvoa-antavalle pankkikomitealle” sanoilla ”Euroopan pankkikomitealle”.

               10)

               Korvataan 52 artiklan 9 kohdan kolmas virke seuraavasti:
               ”Asianomainen toimivaltainen viranomainen toimittaa nämä tiedot muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.”

               11)

               Korvataan 56 a artiklan toisen alakohdan ensimmäisessä virkkeessä sanat ”Pankkialan neuvoa-antava komitea voi” sanoilla ”Komissio voi pyytää, että Euroopan pankkikomitea”.

               12)

               Poistetaan VI osasto.

               13)

               Korvataan 60 artiklan 2 kohta seuraavasti:

                           "2.

                           Komissiota avustaa komission päätöksellä 2004/10/EY (21) perustettu Euroopan pankkikomitea (jäljempänä ’komitea’).

                  (21)  EUVL L 3, 7.1.2004, s. 36."

               Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa, ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
               Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
               Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

               14)

               Poistetaan 64 artiklan 2 kohdasta ja 64 artiklan 6 kohdasta sanat ”ja neuvoa-antavalle pankkikomitealle”.

         II LUKU
   VAKUUTUSTA JA LISÄELÄKKEITÄ KOSKEVIEN DIREKTIIVIEN 73/239/ETY, 91/675/ETY, 92/49/ETY, 98/78/EY JA 2002/83/EY MUUTTAMINEN

      4 Artikla

      Direktiivi 73/239/ETY

   Muutetaan direktiivi 73/239/ETY seuraavasti:

      ”29 a Artikla
      1.   Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava komissiolle ja muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille:

                  a)

                  toimiluvan myöntämisestä sellaiselle suoralle tai välilliselle tytäryhtiölle, jonka yhteen tai useampaan emoyritykseen sovelletaan kolmannen maan lakia;

                  b)

                  jos tällainen emoyritys hankkii sellaisen osuuden yhteisön vakuutusyrityksestä, että jälkimmäisestä tulee sen tytäryhtiö.

            2.   Jos 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu toimilupa myönnetään sellaiselle suoralle tai välilliselle tytäryhtiölle, jonka yhteen tai useampaan emoyritykseen sovelletaan kolmannen maan lakia, yritysryhmän rakenne on eriteltävä ilmoituksessa, joka toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä komissiolle.”

   2)   Korvataan 29 b artiklan 4 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
   ”Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa voidaan neuvottelujen aloittamisen lisäksi, päätöksen 1999/468/EY (22) 5 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ja ottaen huomioon päätöksen 7 artiklan 3 kohdan ja 8 artiklan, milloin tahansa myös päättää, että jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on rajoitettava tai lykättävä päätöksiään, jotka koskevat:
                  a)

                  toimilupahakemuksia, riippumatta siitä, ovatko ne vireillä päätöksen tekohetkellä vai onko ne pantu vireille sen jälkeen;

                  b)

                  kyseisen kolmannen maan lainsäädännön alaisten suorien tai välillisten emoyritysten suorittamia osuuksien hankintoja.”

      5 Artikla

      Direktiivi 91/675/ETY

   Muutetaan direktiivi 91/675/ETY seuraavasti:
   1)   Korvataan direktiivin nimessä ilmaus ”vakuutuskomitea” ilmauksella ”Euroopan vakuutus- ja lisäeläkekomitea”.
   2)   Korvataan 1 artikla seuraavasti:

      ”1 Artikla
      1.   Komissiota avustaa komission päätöksellä 2004/9/EY (23) perustettu Euroopan vakuutus- ja lisäeläkekomitea, jäljempänä ’komitea’.
      2.   Komission päätöksellä 2004/6/EY (24) perustetun Euroopan vakuutus- ja lisäeläkevalvontaviranomaisten komitean puheenjohtaja osallistuu komitean kokouksiin tarkkailijana.
      3.   Komitea voi kutsua kokouksiinsa asiantuntijoita ja tarkkailijoita.
      4.   Komissio vastaa komitean sihteeristötehtävistä.

   3)   Korvataan 2 artikla seuraavasti:

      ”2 Artikla
      Jos muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta tai henkivakuutuksen ensivakuutusta, jälleenvakuutusta ja lisäeläkkeitä koskevissa säädöksissä komissiolle myönnetään valtuudet kyseisten säädösten sisältämien sääntöjen täytäntöönpanoon, sovelletaan menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (25) 5 ja 7 artiklaa, ottaen huomioon päätöksen 8 artiklan säännökset.
      Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
      2.   Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

   4)   Poistetaan 3 ja 4 artikla.

      6 Artikla

      Direktiivi 92/49/ETY

   Korvataan direktiivin 92/49/ETY 40 artiklan 10 kohdan ensimmäisessä virkkeessä sanat ”antaa direktiivillä 91/675/ETY perustetulle vakuutuskomitealle kertomuksen, jossa on kunkin jäsenvaltion osalta niiden tapausten määrä ja laatu” sanoilla ”ilmoittaa Euroopan vakuutus- ja lisäeläkekomitealle kunkin jäsenvaltion osalta niiden tapausten määrän ja laadun”.

      7 Artikla

      Direktiivi 98/78/EY

   Muutetaan direktiivi 98/78/EY seuraavasti:
   1)   Korvataan 10 a artiklan 3 kohta seuraavasti:

                  ”3.

                  Komissio tarkastelee Euroopan vakuutus- ja lisäeläkekomitean avustuksella 1 kohdassa tarkoitettujen neuvottelujen tulosta ja siitä johtuvaa tilannetta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 300 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamista.”

   2)   Korvataan 11 artiklan 5 kohta seuraavasti:

                  ”5.

                  Komissio antaa viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2006 kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta ja tarvittaessa enemmän yhdenmukaistamisen tarpeellisuudesta.”

      8 Artikla

      Direktiivi 2002/83/EY

   Muutetaan direktiivi 2002/83/EY seuraavasti:

               1)

               Korvataan 46 artiklan 9 kohdan ensimmäisessä virkkeessä sanat ”komissio antaa vakuutuskomitealle kertomuksen, jossa on kunkin jäsenvaltion osalta niiden tapausten määrä ja laatu” sanoilla ”komissio ilmoittaa Euroopan vakuutus- ja lisäeläkekomitealle kunkin jäsenvaltion osalta niiden tapausten määrän ja laadun”.

               2)

               Korvataan 58 artikla seuraavasti:
               ”58 Artikla

                  Jäsenvaltioiden ilmoitus komissiolle

               Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava komissiolle ja muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille:

                           a)

                           toimiluvan myöntämisestä sellaiselle suoralle tai välilliselle tytäryhtiölle, jonka yhteen tai useampaan emoyritykseen sovelletaan kolmannen maan lakia;

                           b)

                           jos tällainen emoyritys hankkii sellaisen osuuden yhteisön vakuutusyrityksestä, että jälkimmäisestä tulee sen tytäryhtiö.

                     Jos a alakohdassa tarkoitettu toimilupa myönnetään sellaiselle suoralle tai välilliselle tytäryhtiölle, jonka yhteen tai useampaan emoyritykseen sovelletaan kolmannen maan lakia, yritysryhmän rakenne on eriteltävä ilmoituksessa, joka toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä komissiolle ja muille toimivaltaisille viranomaisille.”

               3)

               Korvataan 65 artiklan 1 kohta seuraavasti:

                           ”1.

                           Komissiota avustaa komission päätöksellä 2004/9/EY (26) perustettu Euroopan vakuutus- ja lisäeläkekomitea.

                  (26)  EUVL L 3, 7.1.2004, s. 34.”"

         III LUKU
   ARVOPAPERIALAA KOSKEVIEN DIREKTIIVIEN 85/611/ETY JA 2001/34/EY MUUTTAMINEN

      9 Artikla

      Direktiivi 85/611/ETY

   Muutetaan direktiivi 85/611/ETY seuraavasti:

               1)

               Muutetaan 6 c artikla seuraavasti:

                           a)

                           Korvataan 9 kohdan toinen virke seuraavasti:
                           ”Komissio antaa kahden vuoden välein tällaisia tapauksia käsittelevän kertomuksen.”

                           b)

                           Korvataan 10 kohdan toinen virke seuraavasti:
                           ”Komissio antaa kahden vuoden välein tällaisia tapauksia käsittelevän kertomuksen.”

               2)

               Poistetaan 14 artiklan 6 kohdan toinen alakohta.

               3)

               Korvataan 21 artiklan 4 kohdan kolmas virke seuraavasti:
               ”Näistä tiedoista keskustellaan Euroopan arvopaperikomiteassa.”

               4)

               Korvataan 22 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan neljäs virke seuraavasti:
               ”Näistä tiedonannoista voidaan keskustella Euroopan arvopaperikomiteassa.”

               5)

               Korvataan X jakson otsikko seuraavasti:
               ”Euroopan arvopaperikomitea”

               6)

               Poistetaan 53 artikla.

               7)

               Korvataan 53 a artikla seuraavasti:
               ”53 a Artikla

               Tähän direktiiviin seuraavilla aloilla tehtävät tekniset muutokset hyväksytään 53 b artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen:

                           a)

                           määritelmien selventäminen sen varmistamiseksi, että tätä direktiiviä sovelletaan yhdenmukaisesti koko yhteisön alueella;

                           b)

                           sanaston mukauttaminen sekä määritelmien muotoilu yhteissijoitusyrityksistä ja niihin liittyvistä asioista myöhemmin annettavien säädösten mukaisesti.”

               8)

               Lisätään artikla seuraavasti:
               ”53 b Artikla

               1.   Komissiota avustaa komission päätöksellä 2001/528/EY (27) perustettu Euroopan arvopaperikomitea, jäljempänä ’komitea’.
               Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY (28) 5 ja 7 artiklaa, ottaen huomioon päätöksen 8 artiklan säännökset.
               Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
               3.   Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

                  (27)  EYVL L 191, 13.7.2001, s. 45, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2004/8/EY (EUVL L 3, 7.1.2004, s. 33)."

                  (28)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.”"

      10 Artikla

      Direktiivi 2001/34/EY

   Muutetaan direktiivi 2001/34/EY seuraavasti:

               1)

               Poistetaan 108 artikla.

               2)

               Korvataan 109 artikla seuraavasti:
               ”109 Artikla
               1.   Komissio antaa 6 päivänä kesäkuuta 2001 tehdyllä komission päätöksellä 2001/528/EY (29) perustetulle Euroopan arvopaperikomitealle, jos taloudellinen tilanne sitä edellyttää, toimenpide-ehdotuksensa 43 artiklan 1 kohdassa vahvistetun ennustettavan markkina-arvon vähimmäismäärän mukauttamiseksi.
               Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (30) 5 ja 7 artiklaa, ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artikla.
               Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
               3.   Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

                  (29)  EYVL L 191, 13.7.2001, s. 45, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2004/8/EY (EUVL L 3, 7.1.2004, s. 33)."

                  (30)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.”"

         IV LUKU
   FINANSSIRYHMITTYMISTÄ ANNETUN DIREKTIIVIN 2002/87/EY MUUTTAMINEN

      11 Artikla

      Direktiivi 2002/87/EY

   Korvataan direktiivin 2002/87/EY 19 artiklan 2 kohta seuraavasti:

                  ”2.

                  Komissio tarkastelee Euroopan pankkikomitean, Euroopan vakuutus- ja lisäeläkekomitean ja finanssiryhmittymäkomitean avustuksella 1 kohdassa tarkoitettujen neuvottelujen tulosta ja siitä johtuvaa tilannetta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 300 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamista.”

   V LUKU
   LOPPUSÄÄNNÖKSET

      12 Artikla

      Täytäntöönpanotoimenpiteet

   1.   Täytäntöönpanotoimenpiteillä, jotka hyväksytään päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, ottaen huomioon päätöksen 8 artiklan säännökset, ei saa muuttaa direktiivien keskeisiä säännöksiä.
   2.   Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
   3.   Jos perustamissopimuksessa määrättyjä, komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa koskevia edellytyksiä muutetaan, komissio tarkastelee uudelleen tätä direktiiviä ja ehdottaa siihen tarvittaessa muutoksia. Tällainen uudelleentarkastelu on suoritettava joka tapauksessa 31 päivään joulukuuta 2007 mennessä.

      13 Artikla

      Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä

   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 13 päivänä toukokuuta 2005.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

      14 Artikla

      Voimaantulo

   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

      15 Artikla

      Osoitus

   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 9 päivänä maaliskuuta 2005.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         J. P. BORRELL FONTELLES

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         N. SCHMIT

      (1)  EUVL C 112, 30.4.2004, s. 21.

      (2)  EUVL C 58, 6.3.2004, s. 23.

      (3)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 31. maaliskuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 11. toukokuuta 2004.

      (4)  EYVL L 191, 13.7.2001, s. 43.

      (5)  EYVL L 191, 13.7.2001, s. 45, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2004/8/EY (EUVL L 3, 7.1.2004, s. 33).

      (6)  EYVL L 228, 16.8.1973, s. 3, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla.

      (7)  EYVL L 375, 31.12.1985, s. 3, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/39/EY (EUVL L 145, 30.4.2004, s. 1).

      (8)  EYVL L 374, 31.12.1991, s. 32, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (9)  EYVL L 228, 11.8.1992, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/87/EY (EUVL L 35, 11.2.2003, s. 1).

      (10)  EYVL L 141, 11.6.1993, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/39/EY.

      (11)  EYVL L 135, 31.5.1994, s. 5, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla.

      (12)  EYVL L 330, 5.12.1998, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/87/EY.

      (13)  EYVL L 126, 26.5.2000, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2004/69/EY (EUVL L 125, 28.4.2004, s. 44).

      (14)  EYVL L 184, 6.7.2001, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/109/EY (EUVL L 390, 31.12.2004, s. 38).

      (15)  EYVL L 345, 19.12.2002, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivillä 2004/66/EY (EUVL L 168, 1.5.2004, s. 35).

      (16)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (17)  EUVL L 3, 7.1.2004, s. 36.

      (18)  EUVL L 3, 7.1.2004, s. 28.

      (19)  EUVL L 3, 7.1.2004, s. 34.

      (20)  EUVL L 96, 12.4.2003, s. 16.


title: Neuvoston direktiivi 2013/51/Euratom, annettu 22 päivänä lokakuuta 2013 , väestön terveyden suojelemista ihmisten käyttöön tarkoitetussa vedessä olevilta radioaktiivisilta aineilta koskevista vaatimuksista

text:
               7.11.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 296/12

         NEUVOSTON DIREKTIIVI 2013/51/EURATOM,
   annettu 22 päivänä lokakuuta 2013,
   väestön terveyden suojelemista ihmisten käyttöön tarkoitetussa vedessä olevilta radioaktiivisilta aineilta koskevista vaatimuksista
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 31 ja 32 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka komissio on laatinut saatuaan lausunnon asiantuntijaryhmältä, jonka tieteellis-tekninen komitea on nimennyt jäsenvaltioiden tieteellisten asiantuntijoiden keskuudesta Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 31 artiklan mukaisesti,
   ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   on kuullut Euroopan parlamenttia,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Ihmiskehoon pääsee radioaktiivisia aineita muun muassa juomaveden mukana. Neuvoston direktiivissä 96/29/Euratom (2) säädetään, että ionisoivan säteilyn riskin sisältävien toimintojen osuudet väestön säteilyaltistuksessa on pidettävä niin vähäisinä kuin käytännössä on mahdollista.

               (2)

               Koska ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laatu on tärkeä ihmisten terveydelle, on tarpeen vahvistaa yhteisön tasolla indikaattorina käytettävät laatuvaatimukset ja säätää niiden noudattamisen seurannasta.

               (3)

               Neuvoston direktiivin 98/83/EY (3) liitteessä I olevassa C osassa on vahvistettu radioaktiivisia aineita koskevat osoitinmuuttujat ja liitteessä II on vahvistettu niihin liittyvät valvontasäännökset. Nämä muuttujat kuuluvat kuitenkin Euratomin perustamissopimuksen 30 artiklassa määriteltyjen perusnormien soveltamisalaan.

               (4)

               Ihmisten käyttöön tarkoitetun veden sisältämien radioaktiivisten aineiden tason seurantaa koskevat vaatimukset olisi siksi sisällytettävä erityiseen lainsäädäntöön, joka takaa säteilyturvalainsäädännön yhtenäisyyden, johdonmukaisuuden ja täydellisyyden Euratomin perustamissopimuksen puitteissa.

               (5)

               Koska yhteisöllä on toimivalta hyväksyä turvallisuutta koskevia perusnormeja työntekijöiden ja väestön suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta, tämän direktiivin säännökset syrjäyttävät direktiivin 98/83/EY säännökset niiden vaatimusten osalta, jotka koskevat väestön terveyden suojelemista ihmisten käyttöön tarkoitetussa vedessä olevilta radioaktiivisilta aineilta.

               (6)

               Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan Euratomin perustamissopimuksen 2 artiklan b alakohdassa yhteisölle asetettu tehtävä laatia yhtenäiset määräykset työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ei merkitse sitä, etteivät jäsenvaltiot voisi säätää tiukemmista suojelutoimenpiteistä, ellei toisin nimenomaisesti määrätä kyseisissä määräyksissä. Koska tässä direktiivissä säädetään vähimmäissäännöistä, jäsenvaltioiden olisi voitava vapaasti hyväksyä tai pitää voimassa tiukempia toimenpiteitä tämän direktiivin soveltamisalalla, vaikuttamatta kuitenkaan tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen sisämarkkinoilla siten kuin se on määritelty unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä.

               (7)

               Enimmäisarvoja ei olisi pidettävä raja-arvoina. Jos ihmisten käyttöön tarkoitetun veden seuranta osoittaa, ettei jotain enimmäisarvoa ole noudatettu, asianomaisen jäsenvaltion olisi arvioitava, aiheuttaako tämä ihmisten terveydelle sellaisen riskin, joka edellyttää toimia, ja tarvittaessa sen olisi toteutettava korjaavia toimia veden laadun palauttamiseksi tasolle, joka vastaa ihmisten terveyden suojelemista koskevia, säteilyturvallisuuden kannalta asetettuja vaatimuksia.

               (8)

               Sen tarkistamiseksi, noudattaako radioaktiivisten aineiden taso tässä direktiivissä säädettyjä enimmäisarvoja, olisi myyntiin tarkoitettujen pullotettujen tai säiliöissä toimitettavien ihmisten käyttöön tarkoitettujen vesien, lukuun ottamatta luontaisia kivennäisvesiä, seuranta suoritettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 852/2004 (4) vaaditun mukaisesti HACCP-periaatteita (vaarojen analysointi ja kriittiset valvontapisteet) soveltaen ja rajoittamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 882/2004 (5) vahvistettujen virallisen valvonnan periaatteiden soveltamista.

               (9)

               Väestön olisi saatava riittävästi asianmukaista tietoa ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta.

               (10)

               Luontaiset kivennäisvedet ja lääkinnälliseen käyttöön tarkoitetut vedet on tarpeen jättää tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, koska niistä säädetään jo Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/54/EY (6) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/83/EY (7).

               (11)

               Kunkin jäsenvaltion olisi otettava käyttöön seurantaohjelmia sen tarkistamiseksi, että ihmisten käyttöön tarkoitettu vesi täyttää tässä direktiivissä asetetut vaatimukset.

               (12)

               Ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laatu olisi määritettävä sellaisilla menetelmillä, jotka tuottavat luotettavia ja vertailukelpoisia tuloksia.

               (13)

               Ottaen huomioon, että radonin esiintyminen luonnossa vaihtelee maantieteellisesti paljon, komissio on antanut suosituksen 2001/928/Euratom (8), jossa käsitellään ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laatua radonin ja sen pitkäikäisten hajoamistuotteitten osalta. Nämä radionuklidit olisi sisällytettävä tämän direktiivin soveltamisalaan.

               (14)

               Koska ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laatu on tärkeä ihmisten terveydelle, veden korkean laadun ylläpitämiseksi on tarpeen saattaa liitteet II ja III säännöllisesti ajan tasalle tieteellinen ja tekninen edistys huomioon ottaen.

               (15)

               Vaikka myyntiin tarkoitetun pullotetun tai säiliöissä toimitettavan ihmisten käyttöön tarkoitetun veden näytteiden oton ja analysoinnin tiheyden määrittely on jäsenvaltioiden tehtävä, niiden jäsenvaltioiden, joilta vaaditaan ihmisten käyttöön tarkoitetun veden radon- tai tritiumpitoisuuden seurantaa tai viitteellisen annoksen vahvistamista, on syytä edelleen ottaa näytteitä ja analysoida ne vähintään kerran vuodessa,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Kohde
   Tässä direktiivissä vahvistetaan vaatimukset, jotka koskevat väestön terveyden suojelemista ihmisten käyttöön tarkoitetussa vedessä olevilta radioaktiivisilta aineilta. Siinä määritellään radioaktiivisten aineiden seurannassa noudatettavat enimmäisarvot, seurantatiheydet ja seurantamenetelmät.
   2 artikla
   Määritelmät
   Tässä direktiivissä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

               1)

               ’ihmisten käyttöön tarkoitetulla vedellä’ tarkoitetaan

                           a)

                           kaikkea vettä, joka alkuperäisessä tilassaan tai käsittelyn jälkeen on tarkoitettu juomavedeksi, ruoanlaittoon, ruoanvalmistukseen tai muihin kotitaloustarkoituksiin riippumatta sen alkuperästä tai siitä, toimitetaanko se jakeluverkon kautta, tankeista, pulloissa tai säiliöissä;

                           b)

                           kaikkea vettä, jota käytetään elintarvikkeita valmistavissa yrityksissä ihmisten käyttöön tarkoitettujen tuotteiden tai aineiden valmistukseen, jalostukseen, säilytykseen ja markkinoille saattamiseen, paitsi jos toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat vakuuttuneita siitä, että veden laatu ei voi vaikuttaa valmiiden elintarvikkeiden terveellisyyteen;

               2)

               ’radioaktiivisella aineella’ tarkoitetaan ainetta, joka sisältää yhtä tai useampaa radionuklidia, jonka aktiivisuutta tai konsentraatiota ei voida säteilysuojelun kannalta jättää huomiotta;

               3)

               ’viitteellisellä annoksella’ tarkoitetaan efektiivisen annoksen kertymää yhden vuoden aikana saadulle määrälle kaikkia ihmisten käyttöön tarkoitetussa vedessä havaittuja – sekä luonnollisia että keinotekoisia – radionuklideja, lukuun ottamatta tritiumia, kalium-40:tä, radonia ja radonin lyhytikäisiä hajoamistuotteita;

               4)

               ’enimmäisarvolla’ tarkoitetaan ihmisten käyttöön tarkoitetussa vedessä olevaa radioaktiivisen aineen arvoa, jonka ylittyessä jäsenvaltion on arvioitava, aiheutuuko ihmisten käyttöön tarkoitetussa vedessä olevista radioaktiivisista aineista ihmisten terveydelle sellainen riski, joka edellyttää toimia, ja toteutettava tarvittaessa korjaavia toimia veden laadun palauttamiseksi tasolle, joka vastaa ihmisten terveyden suojelemista koskevia, säteilyturvallisuuden kannalta asetettuja vaatimuksia.

         3 artikla
   Soveltamisala ja poikkeukset
   1.   Tätä direktiiviä sovelletaan ihmisten käyttöön tarkoitettuun veteen.
   2.   Tätä direktiiviä ei sovelleta:

               a)

               luontaisiin kivennäisvesiin, jotka toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat hyväksyneet sellaisiksi direktiivin 2009/54/EY mukaisesti;

               b)

               vesiin, jotka ovat direktiivissä 2001/83/EY tarkoitettuja lääkkeitä.

         3.   Jäsenvaltiot voivat jättää tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle:

               a)

               vedet, jotka on tarkoitettu yksinomaan sellaiseen käyttöön, jonka osalta toimivaltaiset viranomaiset ovat vakuuttuneita siitä, että kyseisen veden laadulla ei ole välitöntä tai välillistä vaikutusta asianomaisen väestön terveyteen;

               b)

               sellaiset ihmisten käyttöön tarkoitetut vedet, jotka otetaan yksittäisestä, keskimäärin alle 10 kuutiometriä päivässä tuottavasta vesilähteestä tai josta otetaan vettä alle 50 henkilön tarpeisiin, jollei vettä tarjota osana kaupallista tai julkista toimintaa.

         4.   Niiden jäsenvaltioiden, jotka soveltavat 3 kohdan b alakohdan mukaisia poikkeuksia, on varmistettava, että

               a)

               kyseessä olevalle väestölle tiedotetaan asiasta sekä kaikista toimista, jotka voidaan toteuttaa ihmisten terveyden suojelemiseksi niiltä haitallisilta vaikutuksilta, jotka johtuvat ihmisten käyttöön tarkoitetun veden saastumisesta;

               b)

               kun on ilmeistä, että tällaisen veden laatu voi aiheuttaa vaaran ihmisten terveydelle, kyseessä olevalle väestölle annetaan välittömästi asianmukaiset ohjeet.

         4 artikla
   Yleiset velvoitteet
   Direktiivin 96/29/Euratom (9) 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamista rajoittamatta jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet ihmisten käyttöön tarkoitettua vettä koskevan asianmukaisen seurantaohjelman perustamiseksi sen varmistamiseksi, että jos tämän direktiivin mukaisesti vahvistettuja enimmäisarvoja ei noudateta,

               a)

               arvioidaan, aiheuttaako tämä ihmisten terveydelle sellaisen riskin, joka edellyttää toimia, ja

               b)

               toteutetaan tarvittaessa korjaavia toimia veden laadun palauttamiseksi tasolle, joka vastaa ihmisten terveyden suojelemista koskevia, säteilyturvallisuuden kannalta asetettuja vaatimuksia.

         5 artikla
   Enimmäisarvot ja vaatimustenmukaisuuden määrittelykohdat
   1.   Jäsenvaltioiden on vahvistettava enimmäisarvot, joita sovelletaan ihmisten käyttöön tarkoitetussa vedessä olevien radioaktiivisten aineiden seurantaan liitteen I mukaisesti.
   2.   Jos ihmisten käyttöön tarkoitetun veden seuranta toteutetaan tämän direktiivin liitteessä II esitettyjen vaatimusten mukaisesti, vaatimustenmukaisuuden määrittelykohta on

               a)

               jakeluverkosta toimitetun veden osalta kohta, jossa se juoksee hanoista, joista vesi yleensä otetaan;

               b)

               tankissa toimitetun veden osalta kohta, jossa vesi juoksee tankista;

               c)

               myyntiin tarkoitetun pullotetun tai säiliöissä toimitettavan veden osalta kohta, jossa vesi pullotetaan tai pannaan säiliöihin;

               d)

               elintarvikkeita tuottavassa yrityksessä käytetyn veden osalta kohta, jossa kyseistä vettä käytetään yrityksessä.

         3.   Edellä 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu vaatimustenmukaisuuden määrittelykohtien määritelmä ei vaikuta näytteenottokohdan valintaan, joka voi olla mikä tahansa vedenjakelualueella tai vedenkäsittelylaitoksessa oleva kohta edellyttäen, että pitoisuusarvoon ei kohdistu haitallisia muutoksia näytteenottokohdan ja vaatimustenmukaisuuden määrittelykohdan välillä.
   6 artikla
   Seuranta ja analyysit
   1.   Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ihmisten käyttöön tarkoitetun veden radioaktiivisten aineiden seurannassa noudatetaan liitteessä II esitettyjä seurantamenetelmiä ja seurantatiheyksiä, jotta voidaan tarkistaa, ovatko radioaktiivisten aineiden pitoisuudet 5 artiklan 1 kohdan nojalla vahvistettujen enimmäisarvojen mukaiset.
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että seuranta toteutetaan niin, että mitatut arvot edustavat koko vuoden aikana kulutettavan veden laatua. Myyntiin tarkoitetun pullotetun tai säiliöissä olevan ihmisten käyttöön tarkoitetun veden osalta tämä ei rajoita asetuksessa (EY) N:o 852/2004 vaaditun mukaista HACCP-periaatteiden (vaarojen analysointi ja kriittiset valvontapisteet) soveltamista eikä asetuksessa (EY) N:o 882/2004 vahvistettujen virallisen valvonnan periaatteiden soveltamista.
   2.   Viitteellisen annoksen ja analyyttisten suoritusarvovaatimusten seurannassa on noudatettava liitteessä III vahvistettuja vaatimuksia.
   3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikilla näytteitä analysoivilla laboratorioilla on analyyttinen laadunvalvontajärjestelmä, jonka tarkastaa laboratorion ulkopuolinen, toimivaltaisen viranomaisen tähän tarkoitukseen hyväksymä elin.
   7 artikla
   Korjaavat toimet ja väestölle tiedottaminen
   1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki 5 artiklan 1 kohdan nojalla vahvistettujen enimmäisarvojen noudattamatta jättämiset tutkitaan heti syiden selville saamiseksi.
   2.   Jos on havaittu, että enimmäisarvoja ei ole noudatettu, jäsenvaltion on arvioitava, aiheutuuko noudattamatta jättämisestä ihmisten terveydelle sellainen riski, joka edellyttää toimia.
   3.   Jos 2 kohdassa tarkoitettu riski on olemassa, jäsenvaltion on

               a)

               toteutettava korjaavia toimia ihmisten terveyden suojelemista koskevien, säteilyturvallisuuden kannalta asetettujen vaatimusten noudattamiseksi, ja

               b)

               varmistettava, että asianomaiselle väestölle

                           i)

                           tiedotetaan riskistä ja toteutetuista korjaavista toimista sekä

                           ii)

                           ilmoitetaan muista varotoimenpiteistä, jotka saattavat olla tarpeen ihmisten terveyden suojelemiseksi radioaktiivisilta aineilta.

         8 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 28 päivänä marraskuuta 2015. Niiden on toimitettava viipymättä nämä säännökset kirjallisina komissiolle.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   9 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   10 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Luxemburgissa 22 päivänä lokakuuta 2013.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  EUVL C 24, 28.1.2012, s. 122.

      (2)  Neuvoston direktiivi 96/29/Euratom, annettu 13 päivänä toukokuuta 1996, perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta (EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1).

      (3)  Neuvoston direktiivi 98/83/EY, annettu 3 päivänä marraskuuta 1998, ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta (EYVL L 330, 5.12.1998, s. 32).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 852/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, elintarvikehygieniasta (EUVL L 139, 30.4.2004, s. 1).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 882/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta (EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1).

      (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/54/EY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2009, luontaisten kivennäisvesien hyödyntämisestä ja markkinoille saattamisesta (EUVL L 164, 26.6.2009, s. 45).

      (7)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY, annettu 6 päivänä marraskuuta 2001, ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä (EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67).

      (8)  Komission suositus 2001/928/Euratom, annettu 20 päivänä joulukuuta 2001, väestön suojelemiseksi altistumiselta juomaveden radonille (EYVL L 344, 28.12.2001, s. 85).

      (9)  Neuvoston direktiivi 96/29/Euratom, annettu 13 päivänä toukokuuta 1996, perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta (EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1).

      LIITE I

         IHMISTEN KÄYTTÖÖN TARKOITETUN VEDEN RADONIN JA TRITIUMIN ENIMMÄISARVOT JA VIITTEELLINEN ANNOS

                  Muuttuja

                  Enimmäisarvo

                  Yksikkö

                  Huomautukset

                  Radon

                  100

                  Bq/l

                  (Huomautus 1)

                  Tritium

                  100

                  Bq/l

                  (Huomautus 2)

                  Viitteellinen annos

                  0,10

                  mSv

                              a)

                              Jäsenvaltiot voivat asettaa radonille tason, jonka ylittäminen katsotaan haitalliseksi ja jonka alittuessa suojelua olisi jatkettava, estämättä kuitenkaan vedenjakelua kansallisella tai alueellisella tasolla. Jäsenvaltion asettama taso voi olla yli 100 Bq/l mutta sen on oltava alle 1 000 Bq/l. Kansallisen lainsäädännön yksinkertaistamiseksi jäsenvaltiot voivat säätää enimmäisarvon tälle tasolle.

                              b)

                              Korjaavat toimet katsotaan perustelluiksi säteilyturvallisuussyistä ilman lisäarviointeja, jos radonpitoisuudet ylittävät 1 000 Bq/l.

                              Huomautus 2:

                              Suurentuneet tritiummäärät voivat olla merkki siitä, että vedessä on muita keinotekoisia radionuklideja. Jos tritiumpitoisuus ylittää enimmäisarvon, analyysi on ulotettava myös muiden keinotekoisten radionuklidien läsnäoloon.

      LIITE II

         RADIOAKTIIVISTEN AINEIDEN SEURANTA

      1.   Yleiset periaatteet ja seurantatiheydet

      Kaikkiin muuttujiin, joille on 5 artiklan 1 kohdan nojalla vahvistettava enimmäisarvot, on sovellettava seurantaa. Jos toimivaltainen viranomainen kykenee jonkin itse määrittelemänsä ajanjakson osalta vahvistamaan, että muuttuja ei tietyssä ihmisten käyttöön tarkoitetun veden lähteessä esiinny todennäköisesti sellaisina pitoisuuksina, että asianomainen enimmäisarvo saattaisi ylittyä, ei kuitenkaan vaadita kyseisen yksittäisen muuttujan seurantaa.
      Jos on kyse luonnossa esiintyvistä radionuklideista ja aiemmat mittaukset ovat osoittaneet, että radionuklidien pitoisuus on vakaa, jäsenvaltio päättää seurantatiheydestä, 6 kohdassa vahvistetuista näytteenottoa koskevista vähimmäisvaatimuksista poiketen, ottaen huomioon ihmisten terveydelle aiheutuvan riskin. Jäsenvaltion ei tarvitse seurata ihmisten käyttöön tarkoitetun veden radon- tai tritiumpitoisuutta tai vahvistaa viitteellistä annosta, jos se on edustavien selvitysten, seurantatietojen tai muiden luotettavien tietojen perusteella vakuuttunut siitä, että radon-, tritium- tai viitteellisen annoksen tasot ovat niissä määriteltävänä ajanjaksona pienemmät kuin liitteessä I luetellut asianomaiset enimmäisarvot. Tällöin jäsenvaltion on ilmoitettava päätöksensä perustelut komissiolle ja toimitettava komissiolle tarvittavat päätöstä tukevat asiakirjat, mukaan lukien tehtyjen selvitysten ja tutkimusten ja suoritetun seurannan tulokset. Tällöin ei sovelleta 6 kohdassa vahvistettuja näytteenottoa koskevia vähimmäisvaatimuksia.
      2.   Radon

      Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toteutetaan edustavia selvityksiä sen määrittämiseksi, mikä on ihmisten käyttöön tarkoitetun veden radonin aiheuttamien todennäköisten altistusten laajuus ja luonne. Selvityksissä olisi tarkasteltava erilaisista pohjavesiesiintymistä ja kaivoista peräisin olevaa vettä eri geologisilla alueilla. Selvitykset on suunniteltava niin, että taustatekijät – erityisesti alueen geologia ja hydrologia, kallio- tai maaperän radioaktiivisuus ja kaivon tyyppi – voidaan yksilöidä ja että niitä voidaan käyttää myöhemmin kohdennettaessa lisätoimia tasoltaan todennäköisesti suurimpien altistusten alueille. Radonpitoisuuksia on seurattava, jos edustavien selvitysten tulosten tai muiden luotettavien tietojen perusteella on syytä epäillä, että 5 artiklan 1 kohdan nojalla vahvistettu enimmäistaso saatetaan ylittää.
      3.   Tritium

      Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ihmisten käyttöön tarkoitetussa juomavedessä olevaa tritiumin määrää seurataan silloin, kun vesialueella on ihmisen toiminnan aiheuttama tritiumin tai muiden keinotekoisten radionuklidien lähde eikä muiden tarkkailuohjelmien tai tutkimusten perusteella voida osoittaa, että tritiumin määrä on pienempi kuin liitteessä I lueteltu enimmäisarvo. Jos tritiumia on seurattava, seuranta on toteutettava tämän liitteen 6 kohdassa olevassa taulukossa ilmoitetulla tiheydellä. Jos tritiumin pitoisuus ylittää enimmäisarvon, on tutkittava, esiintyykö vedessä muita keinotekoisia radionuklideja.
      4.   Viitteellinen annos

      Ihmisten käyttöön tarkoitettua vettä on seurattava viitteellisen annoksen osalta silloin, kun vesialueella on keinotekoisen tai lisääntyneen luonnollisen radioaktiivisuuden lähde eikä muiden edustavien seurantaohjelmien tai tutkimusten perusteella voida osoittaa, että viitteellinen annos on pienempi kuin liitteessä I lueteltu enimmäisarvo. Jos keinotekoisten radionuklidien määriä on seurattava, seuranta on toteutettava tämän liitteen 6 kohdassa olevassa taulukossa esitetyllä tiheydellä. Jos luonnollisten radionuklidien määriä on seurattava, kunkin jäsenvaltion on määriteltävä joko alfa-aktiivisuuden, beeta-aktiivisuuden tai yksittäisten luonnollisten radionuklidien kokonaismäärien seurantatiheys jäsenvaltion hyväksymän seulontamenetelmän mukaisesti (liitteen III mukaisesti). Seurantatiheys voi vaihdella yksittäisestä tarkistusmittauksesta tämän liitteen 6 kohdassa olevassa taulukossa esitettyyn tiheyteen. Jos vaaditaan ainoastaan yksi luonnollisen radioaktiivisuuden tarkistusmittaus, radioaktiivisuus on tarkistettava uudelleen ainakin silloin, kun vedenjakelussa tapahtuu muutos, joka todennäköisesti vaikuttaa ihmisten käyttöön tarkoitetussa vedessä olevien radionuklidien pitoisuuksiin.
      5.   Veden käsittely

      Jos ihmisten käyttöön tarkoitettua vettä on ryhdytty käsittelemään siinä olevien radionuklidien määrän vähentämiseksi, seuranta on toteutettava 6 kohdassa olevassa taulukossa esitetyllä tiheydellä sen varmistamiseksi, että toteutettu käsittely on edelleen tehokas.
      6.   Näytteenoton ja analyysien vähimmäistiheys

      Ihmisten käyttöön tarkoitetun veden seurantaan tarvittavan näytteenoton ja analyysien vähimmäistiheys, kun vesi on otettu jakeluverkosta tai tankista tai sitä käytetään elintarvikkeita tuottavassa yrityksessä, esitetään seuraavassa taulukossa:

         Taulukko

         Ihmisten käyttöön tarkoitetun veden seurantaan tarvittavan näytteenoton ja analysoinnin vähimmäistiheydet, kun vesi on otettu jakeluverkosta tai tankista tai sitä käytetään elintarvikkeita tuottavassa yrityksessä

                  Vedenjakelualueella päivittäin jaeltavan tai tuotettavan veden määrä
                  (Huomautukset 1 ja 2)
                  m3

                  Näytteiden määrä vuodessa
                  (Huomautukset 3 ja 4)

                  määrä ≤ 100

                  (Huomautus 5)

                  100 < määrä ≤ 1 000

                  1

                  1 000 < määrä ≤ 10 000

                  1
                  + 1 kutakin 3 300 m3/pv ja tämän määrän osaa kohti kokonaismäärästä

                  10 000 < määrä ≤ 100 000

                  3
                  + 1 kutakin 10 000 m3/pv ja tämän määrän osaa kohti kokonaismäärästä

                  määrä > 100 000

                  10
                  + 1 kutakin 25 000 m3/pv ja tämän määrän osaa kohti kokonaismäärästä

                              Huomautus 1:

                              Vedenjakelualue on maantieteellisesti määritelty alue, jolla ihmisten käyttöön tarkoitettu vesi tulee yhdestä tai useammasta lähteestä ja jolla veden laadun voidaan katsoa olevan jokseenkin tasainen.

                              Huomautus 2:

                              Määrät lasketaan kalenterivuoden keskiarvoina. Jäsenvaltio voi käyttää vedenjakelualueella asuvien asukkaiden lukumäärää vesimäärän sijasta määritellessään vähimmäistiheyttä olettaen, että veden kulutus on 200 litraa/vuorokausi/henkilö.

                              Huomautus 3:

                              Näytteiden lukumäärän olisi mahdollisuuksien mukaan jakauduttava tasaisesti sekä ajan että paikan suhteen.

                              Huomautus 4:

                              Kun kyseessä on epäsäännöllinen lyhytaikainen jakelu, asianomainen jäsenvaltio päättää tankeissa toimitetun veden seurantatiheyden.

                              Huomautus 5:

                              Asianomainen jäsenvaltio päättää seurantatiheyden.

                        Jäsenvaltiot määrittelevät ihmisten käyttöön tarkoitetun pullotetun tai säiliöissä olevan, myyntiin tarkoitetun veden näytteenoton tiheydet. Näin tehdessään jäsenvaltiot voivat ottaa huomioon tuotetun veden määrän.

            7.   Keskimäärän selvittäminen

      Jos enimmäisarvo ylittyy tietyssä näytteessä, jäsenvaltioiden on määriteltävä tarvittavien uudelleenmittausten määrä sen varmistamiseksi, että mitatut arvot edustavat keskimääräistä aktiivisuuspitoisuutta kokonaisen vuoden ajalta.

      LIITE III

         VIITTEELLISEN ANNOKSEN JA ANALYYTTISTEN SUORITUSARVOVAATIMUSTEN SEURANTA

      1.   Viitteellisen annoksen noudattamisen seuranta

      Jäsenvaltiot voivat käyttää erilaisia luotettavia seulontamenetelmiä ihmisten käyttöön tarkoitetun veden radioaktiivisuuden osoittamiseen. Näihin menetelmiin voi sisältyä tiettyjen radionuklidien seulonta tai yksittäisen radionuklidin seulonta tai alfa-aktiivisuuden tai beeta-aktiivisuuden kokonaismäärien seulonta.
      a)   tiettyjen radionuklidien seulonta tai yksittäisen radionuklidin seulonta
      Jos jokin aktiivisuuspitoisuuksista ylittää 20 prosenttia asianomaisesta johdetusta arvosta tai jos tritiumpitoisuus ylittää liitteessä I luetellun enimmäisarvon, on analysoitava muita radionuklideja. Jäsenvaltioiden on määriteltävä mitattavat radionuklidit ja otettava tällöin huomioon kaikki asiaan vaikuttavat tiedot radioaktiivisuuden todennäköisistä lähteistä.
      b)   alfa-aktiivisuuden tai beeta-aktiivisuuden kokonaismäärien seulontamenetelmät
      Jäsenvaltiot voivat käyttää seulontamenetelmiä alfa- ja beeta-aktiivisuuden kokonaismäärän (1) mittaamiseksi seuratakseen viitteellisen annoksen enimmäisarvoa.
      Tätä varten on vahvistettava alfa- ja beeta-aktiivisuuden kokonaismäärien seulontatasot. Alfa-aktiivisuuden kokonaismäärän seulonnan suositustaso on 0,1 Bq/l. Beeta-aktiivisuuden kokonaismäärän seulonnan suositustaso on 1,0 Bq/l.
      Jos alfa-aktiivisuuden kokonaismäärä on pienempi kuin 0,1 Bq/l ja beeta-aktiivisuuden kokonaismäärä pienempi kuin 1,0 Bq/l, jäsenvaltio voi olettaa, että viitteellinen annos on vähemmän kuin enimmäisarvo 0,1 mSv, jolloin ei tarvita radiologisia tutkimuksia, paitsi jos tiedetään muista tietolähteistä, että vedessä esiintyy tiettyjä radionuklideja, joiden vuoksi viitteellinen annos todennäköisesti ylittää arvon 0,1 mSv.
      Jos alfa-aktiivisuuden kokonaismäärä on suurempi kuin 0,1 Bq/l tai beeta-aktiivisuuden kokonaismäärä suurempi kuin 1,0 Bq/l, on analysoitava tiettyjä radionuklideja.
      Jäsenvaltiot voivat asettaa vaihtoehtoisia seulontatasoja alfa- ja beeta-aktiivisuuden kokonaismäärille, jos ne pystyvät osoittamaan, että vaihtoehtoiset tasot ovat viitteellisen annoksen 0,1 mSv mukaisia.
      Jäsenvaltioiden on määriteltävä mitattavat radionuklidit ja otettava tällöin huomioon kaikki olennaiset tiedot radioaktiivisuuden todennäköisistä lähteistä. Koska suurentuneet tritiummäärät voivat olla merkki siitä, että vedessä on myös muita keinotekoisia radionuklideja, tritiumin määrä sekä alfa- ja beeta-aktiivisuuden kokonaismäärät olisi mitattava samasta näytteestä.
      2.   Viitteellisen annoksen laskeminen

      Viitteellinen annos lasketaan mitattujen radionuklidipitoisuuksien ja direktiivin 96/29/Euratom liitteen III taulukossa A olevien veden vuosikulutusta (aikuisilla 730 l) koskevien annosmuuntokertoimien tai muiden, tuoreempien tietojen perusteella, jotka jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat hyväksyneet. Jos seuraavaan kaavaan perustuvassa laskennassa saadaan kaavan mukainen tulos, jäsenvaltiot voivat olettaa, että viitteellinen annos on pienempi kuin enimmäisarvo 0,1 mSv, jolloin ei tarvita lisätutkimuksia:

      jossa

                  Ci(obs)

                  =

                  radionuklidin i todettu pitoisuus

                  Ci(der)

                  =

                  radionuklidin i johdettu pitoisuus

                  n

                  =

                  todettujen radionuklidien määrä.

         Ihmisten käyttöön tarkoitetun veden radioaktiivisuuden johdetut pitoisuudet
          (2)

                  Alkuperä

                  Nuklidi

                  Johdettu pitoisuus

                  Luonnollinen

                  U-238 (3)

                  3,0 Bq/l

                  U-234 (3)

                  2,8 Bq/l

                  Ra-226

                  0,5 Bq/l

                  Ra-228

                  0,2 Bq/l

                  Pb-210

                  0,2 Bq/l

                  Po-210

                  0,1 Bq/l

                  Keinotekoinen

                  C-14

                  240 Bq/l

                  Sr-90

                  4,9 Bq/l

                  Pu-239/Pu-240

                  0,6 Bq/l

                  Am-241

                  0,7 Bq/l

                  Co-60

                  40 Bq/l

                  Cs-134

                  7,2 Bq/l

                  Cs-137

                  11 Bq/l

                  I-131

                  6,2 Bq/l

            3.   Suoritusarvot ja määritysmenetelmät

      Seuraavien muuttujien ja radionuklidien osalta määritysmenetelmällä on pystyttävä mittaamaan vähintäänkin aktiivisuuspitoisuudet, joiden toteamisrajat ovat seuraavat:

                  Muuttujat ja radionuklidit

                  Toteamisraja (Huomautukset 1 ja 2)

                  Huomautukset

                  Tritium

                  10 Bq/l

                  Huomautus 3

                  Radon

                  10 Bq/l

                  Huomautus 3

                  Alfa-aktiivisuuden kokonaismäärä

                  0,04 Bq/l

                  Huomautus 4

                  Beeta-aktiivisuuden kokonaismäärä

                  0,4 Bq/l

                  Huomautus 4

                  U-238

                  0,02 Bq/l

                  U-234

                  0,02 Bq/l

                  Ra-226

                  0,04 Bq/l

                  Ra-228

                  0,02 Bq/l

                  Huomautus 5

                  Pb-210

                  0,02 Bq/l

                  Po-210

                  0,01 Bq/l

                  C-14

                  20 Bq/l

                  Sr-90

                  0,4 Bq/l

                  Pu-239/Pu-240

                  0,04 Bq/l

                  Am-241

                  0,06 Bq/l

                  Co-60

                  0,5 Bq/l

                  Cs-134

                  0,5 Bq/l

                  Cs-137

                  0,5 Bq/l

                  I-131

                  0,5 Bq/l

                              Huomautus 1:

                              Toteamisraja on laskettava standardin ISO 11929: Determination of the characteristic limits (decision threshold, detection limit and limits of the confidence interval) for measurements of ionizing radiation – Fundamentals and application mukaan siten, että ensimmäisen ja toisen lajin virheiden todennäköisyydet ovat kummatkin 0,05.

                              Huomautus 2:

                              Mittausepävarmuudet on laskettava ja ilmoitettava ISOn julkaisun Guide for the Expression of Uncertainty in Measurement mukaisesti täydellisinä standardiepävarmuuksina tai laajennettuina standardiepävarmuuksina, jolloin laajennuskerroin on 1,96.

                              Huomautus 3:

                              Tritiumin ja radonin toteamisraja on 10 prosenttia sen enimmäisarvosta 100 Bq/l.

                              Huomautus 4:

                              Alfa-aktiivisuuden kokonaismäärän toteamisraja on 40 prosenttia seulonta-arvosta 0,1 Bq/l ja beeta-aktiivisuuden kokonaismäärän 40 prosenttia seulonta-arvosta 1,0 Bq/l.

                              Huomautus 5:

                              Tätä toteamisrajaa sovelletaan ainoastaan uuden vesilähteen viitteellisen annoksen alustavaan seulontaan; jos alustavassa tarkastuksessa käy ilmi, ettei ole todennäköistä, että Ra-228:n määrä ylittää 20 prosenttia johdetusta pitoisuudesta, toteamisrajaa voidaan nostaa arvoon 0,08 Bq/l rutiiniluonteisesti tehtäville Ra-228:n nuklidikohtaisille mittauksille, kunnes myöhemmin tehtävä uusintatarkastus on tarpeen.

         (1)  Beeta-aktiivisuuden kokonaismäärä voidaan tarvittaessa korvata jäännösbeeta-aktiivisuudella sen jälkeen, kun K-40:n aktiivisuuspitoisuus on vähennetty.

         (2)  Taulukko sisältää yleisimmät luonnolliset ja keinotekoiset radionuklidit. Nämä ovat tarkkoja arvoja, jotka on laskettu annoksen 0,1 mSv ja vuosittaisen veden kulutuksen 730 l perusteella ja käyttäen annosmuuntokertoimia, jotka on vahvistettu direktiivin 96/29/Euratom liitteessä III olevassa taulukossa A. Muiden radionuklidien johdetut pitoisuudet voidaan laskea samalta pohjalta, ja arvot voidaan saattaa ajan tasalle tuoreempien tietojen perusteella, jotka jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat hyväksyneet.

         (3)  Taulukossa otetaan huomioon ainoastaan uraanin radiologiset ominaisuudet, ei sen kemiallista myrkyllisyyttä.


Avis juridique important

|

31983L0189

Neuvoston direktiivi 83/189/ETY, annettu 28 päivänä maaliskuuta 1983, teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä

Virallinen lehti nro L 109 , 26/04/1983 s. 0008 - 0012 Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 14 s. 0034  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 14 s. 0034  Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 12 s. 0154  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 12 s. 0154

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 28 päivänä maaliskuuta 1983,teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä (83/189/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, JOKAottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 ja 213 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettätavaroiden liikkuvuutta koskevien määrällisten rajoitusten ja vaikutuksiltaan niitä vastaavien toimenpiteiden kieltäminen on yksi yhteisön perusperiaatteista,tuotteita koskevista teknisistä määräyksistä johtuvat kaupan esteet voivat olla sallittuja vain, jos ne ovat välttämättömiä olennaisten vaatimusten täyttämiseksi ja niiden tarvoite liittyy yleiseen etuun, jonka pääasiallisen takeen ne muodostavat,komission on tärkeää saada tarvittavat tiedot käyttöönsä ennen teknisten määräysten antamista; siten jäsenvaltioiden, joiden perustamissopimuksen 5 artiklan mukaan on autettava komissiota sen tehtävien suorittamisessa, on ilmoitettava komissiolle teknisiä määräyksiä koskevat hankkeensa,kaikkien jäsenvaltioiden on myös saatava tietoonsa jonkin jäsenvaltion suunnittelemat tekniset määräykset,komissiolle ja jäsenvaltioille on myös annettava riittävästi aikaa ehdottaa muutoksia suunniteltuun toimenpiteeseen siitä tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle mahdollisesti aiheutuvien esteiden poistamiseksi tai vähentämiseksi, komissiollaon myös oltava mahdollisuus ehdottaa tai antaa suunnitellun kansallisen toimenpiteen kohdetta sääntelevä yhteisön direktiivi,edellä tarkoitetuissa kahdessa tapauksessa kyseisen jäsenvaltion täytyy perustamissopimuksen 5 artiklassa määrättyjen yleisten velvollisuuksiensa mukaisesti lykätä suunnitellun toimenpiteen toteuttamista niin pitkäksi ajaksi, että on mahdollista joko tarkastella ehdotettuja muutoksia yhteisesti taikka valmistella ehdotus neuvoston direktiiviksi tai komission direktiiviksi; määräajat, joista määrätään jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 28 toukokuuta 1969 neuvostossa pitämässä kokouksessa tehdyssä, odotusaikaa ja komissiolle ilmoittamista koskevassa sopimuksessa(4), sellaisena kuin se on muutettuna 5 maaliskuuta 1973 tehdyllä sopimuksella(5), ovat osoittautuneet riittämättömiksi kyseisissä tapauksissa, ja niitä pitäisi sen vuoksi pidentää,odotusaikaa ja komissiolle ilmoittamista koskevaa menettelyä, joka sisältyy edellä mainittuun 28 toukokuuta 1969 tehtyyn sopimukseen, sovelletaan edelleen tuon menettelyn alaisiin tuotteisiin, joita tämä direktiivi ei koske,kansallisilla teknisillä standardeilla voi käytännössä olla samat vaikutukset tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen kuin teknisillä määräyksillä,näyttää sen vuoksi välttämättömältä ilmoittaa standardiehdotukset komissiolle samoin edellytyksin kuin teknisiin määräyksiin sovellettavat; komissio voi perustamissopimuksen 213 artiklan nojalla sekä neuvoston perustamissopimuksen määräysten mukaisesti vahvistamin rajoituksin ja edellytyksin kerätä tietoja ja tehdä tarkastuksia tehtäviensä suorittamiseksi,jäsenvaltioiden ja standardointielinten on myös välttämätöntä saada tietoonsa toisten jäsenvaltioiden standardointielinten suunnittelemat standardit, jaon myös välttämätöntä asettaa pysyvä komitea, jonka jäsenet ovat jäsenvaltioiden nimittämiä ja jonka tehtävänä on auttaa komissiota tutkimaan kansallisia standardiehdotuksia ja ponnistella yhteisvoimin niistä tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle mahdollisesti aiheutuvien haitallisten vaikutusten vähentämiseksi,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTässä direktiivissä tarkoitetaan:1. "teknisellä eritelmällä" asiakirjaan sisältyvää eritelmää tuotteelta vaadittavista ominaisuuksista, kuten laadusta, suorituskyvystä, turvallisuudesta tai mitoista, mukaan lukien tuotteita koskevat termistöä, tunnuksia, kokeita ja testausmenetelmiä, pakkaamista, merkitsemistä tai selostetta koskevat vaatimukset;2. "standardilla" teknistä eritelmää, jonka tunnustettu standardointielin on hyväksynyt toistuvaa tai jatkuvaa käyttöä varten ja jonka noudattaminen ei ole pakollista;3. "standardointiohjelmalla" asiakirjaa kohteista, joita varten aiotaan laatia uusi standardi tai muuttaa voimassa olevaa standardia;4. "standardiehdotuksella" asiakirjaa, joka sisältää tiettyä kohdetta koskevat tekniset eritelmät ja joka on tarkoitus vahvistaa kansallista standardointimenettelyä noudattaen sellaisena kuin se on valmistelun jälkeen ja lähetettynä julkiselle lausuntokierrokselle;5. "teknisellä määräyksellä" teknistä eritelmää niihin liittyvine hallinnollisine määräyksineen, joiden noudattaminen on lain nojalla tai käytännössä pakollista saatettaessa tuote markkinoille tai käytettäessä sitä jäsenvaltion alueella tai suuressa osassa sen aluetta, lukuun ottamatta kuitenkaan paikallisten julkisyhteisöjen antamia määräyksiä;6. "teknistä määräystä koskevalla ehdotuksella" teknistä eritelmää ja siihen liittyviä hallinnollisia määräyksiä käsittävää tekstiä, joka on tarkoitus tai voidaan saattaa voimaan teknisenä määräyksenä ja joka on sellaisessa valmisteluvaiheessa, että siihen voidaan vielä tehdä olennaisia muutoksia;7. "tuotteella" teollisesti valmistettua tuotetta, lukuun ottamatta kuitenkaan perustamisopimuksen 38 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja maataloustuotteita, elintarvikkeena ja eläinten ravintona käytettäviä tuotteita, direktiivissä 65/65/ETY(6) tarkoitettuja lääkevalmisteita ja direktiivissä 76/768/ETY(7) tarkoitettuja kosmeettisia tuotteita.2 artikla1. Komissiolle ja liitteessä olevassa 1 luettelossa mainituille standardointielimille on ilmoitettava vuosittain 31 päivään tammikuuta mennessä liitteessä olevassa 2 luettelossa mainittujen kansallisten laitosten laatimat standardointiohjelmat. Nämä tiedot on saatettava ajan tasalle neljännesvuosittain. Komissio voi muuttaa tai täydentää näitä luetteloita jäsenvaltioiden tiedonantojen perusteella.2. Standardointiohjelmissa on osoitettava erityisesti, merkitseekö standardi:- kansainvälisen tai eurooppalaisen standardin täytäntöönpanoa sellaisenaan,- kansainvälisen tai eurooppalaisen standardin täytäntöönpanoa tietyin kansallisin poikkeuksin tai muutoksin,- uutta kansallista standardia,- kansallisen standardin muutosta.Komissio voi 5 artiklassa tarkoitettua komiteaa kuultuaan laatia säännöt kyseisten tietojen koontaamiseksi sekä suunnitelman ja perusteet standardointiohjelmien esittämisestä niiden vertailun helpottamiseksi.3. Komissio pitää nämä tiedot jäsenvaltioiden saatavilla sellaisessa muodossa, että eri ohjelmia voidaan vertailla.3 artiklaKomissiolle ja standardointielimille on ilmoitettava, jos yksi tai useampi standardointielin:- haluaa päästä osallistumaan passiivisesti tai aktiivisesti (lähettämällä tarkkailijan) toisen standardointielimen suunnittelemaan toimintaan,- haluaa laadittavaksi eurooppalaisen standardin tai jonkin muun yhdenmukaisiin teknisiin eritelmiin johtavan asiakirjan.4 artiklaKomissiolle ja 1 luettelossa mainituille standardointielimille on vähintään joka neljäs kuukausi ilmoitettava kaikki uudet standardiehdotukset, lukuun ottamatta sellaisia standardeja, jotka merkitsevät vain kansainvälisen tai eurooppalaisen standardin täytäntöönpanoa sellaisenaan.Ilmoitettaessa ehdotuksesta on ilmoitettava, merkitseekö standardi:- kansainvälisen tai eurooppalaisen standardin täytäntöönpanoa tietyin kansallisin poikkeuksin tai muutoksin,- uutta kansallista standardia, tai- kansallisen standardin muutosta.5 artiklaPerustetaan pysyvä komitea, jossa on jäsenvaltioiden nimeämät edustajat, joita voi avustaa asiantuntijat tai neuvonantajat, ja jonka puheenjohtajana toimii komission edustaja.Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.6 artikla1. Komitea kokoontuu vähintään kaksi kertaa vuodessa 1 luettelossa mainittujen standardointielinten edustajien kanssa.2. Komissio antaa komitealle kertomuksen edellä mainittujen menettelyjen täytäntöönpanosta ja noudattamisesta sekä ehdotukset olemassa olevien tai ennakoitavien kaupan esteiden poistamiseksi.3. Komitea antaa lausuntonsa 2 kohdassa tarkoitetuista tiedonannoista ja ehdotuksista ja se voi tässä yhteydessä ehdottaa erityisesti, että komissio:- pyytää eurooppalaisia standardointielimiä laatimaan eurooppalaisen standardin tietyssä määräajassa,- kaupan esteiden välttämiseksi varmistaa tarvittaessa, että kyseiset jäsenvaltiot aluksi päättävät keskenään tarvittavista toimenpiteistä,- toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet.4. Komission on kuultava komiteaa:a) ennen muutosten tekemistä liitteen luetteloihin (2 artiklan 1 kohta);b) laatiessaan sääntöjä tietojen koontaamisesta sekä suunnitelmaa ja perusteita standardointiohjelmien esittämisestä (2 artiklan 2 kohta);c) päättäessään varsinaisesta järjestelmästä, jolla tässä direktiivissä säädetty tietojenvaihto toteutetaan, ja kaikista muutoksista siihen;d) arvioidessaan tällä direktiivillä muodostetun järjestelmän toimintaa (11 artikla).5. Komissio voi kuulla komiteaa vastaanottamastaan teknistä määräystä koskevasta alustavasta ehdotuksesta.6. Tämän direktiivin täytäntöönpanoa koskevat kysymykset voidaan saattaa komitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtajan tai jäsenvaltion pyynnöstä.7. Komitean käsittelemät asiat ja sille esitetyt tiedot ovat luottamuksellisia.Komitea ja kansalliset viranomaiset voivat kuitenkin hankkia tarvitsemiansa asiantuntijalausuntoja luonnollisilta henkilöiltä taikka julkis- tai yksityisoikeudellisilta yhteisöiltä noudattaen tarvittavia varotoimia.7 artikla1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, etteivät niiden standardointielimet laadi tai vahvista standardeja silloin kun 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettua eurooppalaista standardia ollaan kyseisellä alalla laatimassa. Tämä velvollisuus lakkaa, jollei eurooppalaista standardia ole vahvistettu kuuden kuukauden kuluessa mainitussa luetelmakohdassa tarkoitetun määräajan päättymisestä.2. Edellä 1 kohtaa ei sovelleta standardointielimen työhön, johon on ryhdytty viranomaisten pyynnöstä laatia tietyille tuotteille tekniset eritelmät tai standardi näitä tuotteita koskevan teknisen määräyksen antamiseksi. Jäsenvaltioiden on toimitettava kaikki edellisessä alakohdassa tarkoitetut pyynnöt komissiolle teknisiä määräyksiä koskevina ehdotuksina 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja esitettävä perusteet määräysten antamiselle.8 artikla1. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle välittömästi tiedoksi kaikki teknisiä määräyksiä koskevat ehdotukset, paitsi jos tekninen määräys on vain kansainvälisen tai eurooppalaisen standardin täytäntöönpanoa sellaisenaan, jolloin tieto kyseisestä standardista riittää; jäsenvaltioiden on myös annettava lyhyt selvitys komissiolle niistä seikoista, joiden vuoksi teknisen määräyksen antaminen on välttämätöntä, jos perusteita ei ole selvitetty jo ehdotuksessa.Komissio saattaa vastaanottamansa ehdotukset välittömästi muiden jäsenvaltioiden tietoon; se voi myös toimittaa ehdotuksen komitealle lausuntoa varten.2. Komissio ja jäsenvaltiot voivat esittää teknistä määräystä koskevasta ehdotuksesta tiedon antaneelle jäsenvaltiolle huomautuksia; tämän jäsenvaltion on otettava esitetyt huomautukset myöhemmässä teknisen määräyksen valmistelussa mahdollisuuksien mukaan huomioon.3. Jäsenvaltion on toisen jäsenvaltion tai komission nimenomaisesta pyynnöstä toimitettava niille viivytyksettä teknisen määräyksen lopullinen teksti.4. Tämän artiklan nojalla toimitettavat tiedot ovat luottamuksellisia.Edellyttäen että tarvittaviin varotoimiin on ryhdytty, komitea ja kansalliset viranomaiset voivat kuitenkin hankkia tarvitsemiansa asiantuntijalausuntoja luonnollisilta henkilöiltä taikka julkis- tai yksityisoikeudellisilta yhteisöiltä.9 artikla1. Jäsenvaltioiden on lykättävä, tämän kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista, teknisen määräyksen antamista kuuden kuukauden ajaksi 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta ilmoituspäivästä, jos komissio tai toinen jäsenvaltio esittää kolmen kuukauden kuluessa edellä tarkoitetusta päivästä yksityiskohtaisen lausunnon, jonka mukaan suunniteltua toimenpidettä tulisi muuttaa siitä tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle mahdollisesti aiheutuvien esteiden poistamiseksi tai vähentämiseksi.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu aika on 12 kuukautta, jos komissio ilmoittaa kolmen kuukauden kuluessa 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta tiedoksiannosta aikomuksestaan ehdottaa tai antaa asiasta direktiivi.3. Mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, ei sovelleta, jos jäsenvaltio joutuu kansanterveyden tai turvallisuuden suojelemiseen liittyvistä kiireellisistä syistä laatimaan teknisiä määräyksiä hyvin lyhyessä ajassa saadakseen ne heti annetuiksi ja otetuksi käyttöön ehtimättä soveltaa minkäänlaista kuulemismenettelyä. Kyseisen jäsenvaltion on esitettävä 8 artiklassa tarkoitetussa ilmoituksessa perustelut toimenpiteidensä kiireellisyydelle.10 artiklaEdellä 8 ja 9 artiklaa ei sovelleta, kun jäsenvaltiot täyttävät yhteisön direktiiveistä tai kansainvälisestä sopimuksesta johtuvia velvoitteitaan, joiden seurauksena yhteisössä vahvistetaan yhdenmukaiset tekniset eritelmät.11 artiklaKomissio tarkastelee uudelleen neljän vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta tiiviissä yhteistyössä 5 artiklassa tarkoitetun komitean kanssa tässä direktiivissä säädettyjen menettelyjen toimivuutta ja tekee tarvittaessa aiheelliset ehdotukset niiden muuttamiseksi.12 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet 12 kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamat keskeiset kansalliset säännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.13 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 28 päivänä maaliskuuta 1983.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. ERTL(1) EYVL N:o C 253, 1.10.1980, s. 2(2) EYVL N:o C 144, 15.6.1981, s. 122(3) EYVL N:o C 159, 29.6.1981, s. 23(4) EYVL N:o C 76, 17.6.1969, s. 9(5) EYVL N:o C 9, 15.3.1973, s. 3(6) EYVL N:o 22, 9.2.1965, s. 369/65(7) EYVL N:o L 262, 27.9.1976, s. 169LIITE1 LUETTELOStandardointielimetAFNOR (Ranska):Association française de normalisation,Tour Europe, Cedex 7,F-92080 Paris-La-DéfenseUTE (Ranska):Union technique de l'électricité (UTE),12, place des États-Unis,F-75703 Paris Cedex 16BSI (Iso-Britannia):British Standards Institution,2 Park Street,UK-London W1A 2BSBEC (Iso-Britannia):British Electrotechnical Committee,British Standards Institution,2 Park Street,UK-London W1A 2BSDS (Tanska):Dansk Standardiseringsråd,Aurehøjvej 12,Postboks 77,DK-2900 Hellerup 12DEK (Tanska):Dansk Elektroteknisk Komite (DEK),Strandgade 36 st.,DK-1401 København KDIN (Saksan Liittotasavalta):DIN Deutsches Institut für Normung e.V.,Burggrafenstrasse 4-10,Postfach 1107,D-1000 Berlin 30DKE (Saksan Liittotasavalta):Deutsche Elektrotechnische Kommission im DIN und VDE (DKE),Stresemannallee 15,D-6000 Frankfurt am Main 70ELOT (Kreikka):Hellenic Organization for Standardization (ELOT),Didotou 15,GR-Athens 144IBN (Belgia):Institut belge de normalisation, Belgisch Instituut voor Normalisatie,29, avenue de la Brabançonnelaan,B-1040 Bruxelles/BrusselCEB (Belgia):Comité électrotechnique (CEB)(Belgisch Elektrotechnische Comité (BEC)),3, galerie Ravenstein, bte 11,B-1000 BruxellesIIRS (Irlanti):Institute for Industrial Research and Standards,Ballymun Road,EI-Dublin 9ETCI (Irlanti):Electro-Technical Council of Ireland (ETCI),Institute for Industrial Research and Standards,Ballymun Road,EI-Dublin 9Luxemburg:Inspection du travail et des mines,2, rue des Girondins,L-LuxembourgNNI (Alankomaat):Nederlands Normalisatie Instituut,Postbus 5059,NL-2600 GB DelftNEC (Alankomaat):Nederlands Elektrotechnisch Comité (NEC),Kalfjeslaan 2,NL-2623 AA Delft TUNI (Italia):Ente nazionale italiano di unificazione,piazza Armando Diaz 2,I-20123 MilanoCEI (Italia):Comitato elettrotecnico italiano (CEI),viale Monza 259,I-20126 MilanoCEN:Comité Européen de Normalisation,rue de Brederode,BruxellesCENELEC:Comité Européen de Normalisation Electrotechnique,rue de Brederode,Bruxelles2 LUETTELOKansalliset standardointielimet Euroopan yhteisön jäsenvaltioissa(Samat kuin 1 luettelossa paitsi CEN ja CENELEC)


Avis juridique important

|

31981L0577

Neuvoston direktiivi 81/577/ETY, annettu 20 päivänä heinäkuuta 1981, moottoriajoneuvojen sisustusta (istuimien ja niiden kiinnityspisteiden lujuutta) koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 74/408/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 209 , 29/07/1981 s. 0034 - 0034 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 11 s. 0151  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 11 s. 0217  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 11 s. 0151  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 11 s. 0217

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 20 päivänä heinäkuuta 1981,moottoriajoneuvojen sisustusta (istuimien ja niiden kiinnityspisteiden lujuutta) koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 74/408/ETY muuttamisesta (81/577/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettämoottoriajoneuvojen sisustusta (istuimien ja niiden kiinnityspisteiden lujuutta) koskevassa jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 22 päivänä heinäkuuta 1974 annetussa neuvoston direktiivissä 74/408/ETY(4) ei sallita ajoneuvon ETY-tyyppihyväksyntää istuimien ja niiden kiinnityspisteiden lujuuden osalta, jos kyseisissä istuimissa on sisäänrakennetut turvavöiden kiinnityspisteet, jaliikenneturvallisuuden vuoksi olisi direktiiviä 74/408/ETY muutettava viipymättä sellaisten ajoneuvojen osalta, joiden istuimiin on asennettu yksi tai useampia turvavöiden kiinnityspisteitä, jotta turvavöiden käyttö saatettaisiin mukavammaksi useammille aikuisille matkustajille ja siten turvavyön käyttöä saataisiin lisättyä; autojen rakentamisessa tapahtunut tekninen kehitys on tehnyt tämän muutoksen mahdolliseksi,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiiviä 74/408/ETY seuraavasti:1. Korvataan 1 artiklan 2 kohta seuraavasti:"2. Tätä direktiiviä ei sovelleta kokoontaitettaviin (kääntö)istuimiin taikka sivuttain tai taaksepäin oleviin istuimiin."2. Korvataan liitteessä I oleva 2.7 kohta seuraavasti:"2.7. "kokoontaitettavalla (kääntö)istuimella" lisäistuinta, joka on tarkoitettu tilapäiseen käyttöön ja joka on tavallisesti pois taitettuna."2 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan kuuden kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 20 päivänä heinäkuuta 1981.Neuvoston puolestaNeuvoston puheenjohtajaP. WALKER(1) EYVL N:o C 87, 9.4.1980, s. 7(2) EYVL N:o C 265, 13.10.1980, s. 77(3) EYVL N:o C 230, 8.9.1980, s. 6(4) EYVL N:o L 221, 12.8.1974, s. 1


Avis juridique important

|

31998L0052

Neuvoston direktiivi 98/52/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 1998, todistustaakasta sukupuoleen perustuvissa syrjintätapauksissa annetun neuvoston direktiivin 97/80/EY ulottamisesta koskemaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa

Virallinen lehti nro L 205 , 22/07/1998 s. 0066 - 0066

NEUVOSTON DIREKTIIVI 98/52/EY,annettu 13 päivänä heinäkuuta 1998,todistustaakasta sukupuoleen perustuvissa syrjintätapauksissa annetun neuvoston direktiivin 97/80/EY ulottamisesta koskemaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),sekä katsoo, ettäneuvosto antoi direktiivin 97/80/EY (4) perustamissopimukseen liitetyn sosiaalipolitiikkaa koskevan pöytäkirjan N:o 14 liitteenä olevan sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti; kyseinen direktiivi ei siten koske Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa,Amsterdamissa 16 ja 17 päivänä kesäkuuta 1997 kokoontunut Eurooppa-neuvosto pani tyytyväisenä merkille, että hallitustenvälisessä konferenssissa sovittiin sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen sisällyttämisestä perustamissopimukseen, ja totesi myös, että olisi löydettävä keino antaa oikeudellinen muoto Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan toiveelle hyväksyä mainitun sopimuksen perusteella sekä annetut direktiivit että ennen Amsterdamin perussopimuksen voimaantuloa mahdollisesti annettavat uudet direktiivit,neuvoston kokouksessa 24 päivänä heinäkuuta 1997 neuvosto ja komissio sopivat Amsterdamin Eurooppa-neuvostossa hyväksyttyjen päätelmien panemisesta täytäntöön; samaa menettelyä on vastaavasti sovellettava sosiaalipolitiikkaa koskevan sopimuksen perusteella jatkossa annettaviin direktiiveihin; tällä direktiivillä pyritään saavuttamaan edellä mainittu tavoite ulottamalla direktiivi 97/80/EY koskemaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa,se, että direktiivi 97/80/EY ei tällä hetkellä koske Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa, vaikuttaa suoraan yhteismarkkinoiden toimintaan; miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen tehokas täytäntöönpano kaikissa jäsenvaltioissa, erityisesti todistustaakkaa sukupuoleen perustuvissa syrjintätapauksissa koskevien säännösten osalta, parantaa yhteismarkkinoiden toimintaa,tämän direktiivin antamisen jälkeen direktiiviä 97/80/EY sovelletaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneessä kuningaskunnassa, ja tämän direktiivin voimaantulopäivästä direktiivissä 97/80/EY olevan ilmauksen "jäsenvaltiot" katsotaan sisältävän Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan, jaIson-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle on annettava sama kolmen vuoden määräaika kuin muille jäsenvaltioille annettiin direktiivin 97/80/EY noudattamisen edellyttämien säännösten ja määräysten saattamiseksi voimaan,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Rajoittamatta tämän direktiivin 2 artiklan soveltamista direktiivi 97/80/EY koskee Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa.2 artikla Lisätään direktiivin 97/80/EY 7 artiklan ensimmäisen kohdan jälkeen kohta seuraavasti:"Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan osalta 1 kohdassa tarkoitettu päivämäärä 1. tammikuuta 2001 korvataan päivämäärällä 22 heinäkuuta 2001".3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 1998.Neuvoston puolestaW. SCHÜSSELPuheenjohtaja(1) EYVL C 332, 7.11.1996, s. 11(2) EYVL C 167, 1.6.1998(3) EYVL C 157, 25.5.1998, s. 64(4) EYVL L 14, 20.1.1998, s. 6