Avis juridique important

|

32002L0047

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/47/EY, annettu 6 päivänä kesäkuuta 2002, rahoitusvakuusjärjestelyistä

Virallinen lehti nro L 168 , 27/06/2002 s. 0043 - 0050

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/47/EY,annettu 6 päivänä kesäkuuta 2002,rahoitusvakuusjärjestelyistäEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon(2),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(4),sekä katsovat seuraavaa:(1) Selvityksen lopullisuudesta maksujärjestelmissä ja arvopapereiden selvitysjärjestelmissä 19 päivänä toukokuuta 1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/26/EY(5) oli tärkeä edistysaskel vankkojen oikeudellisten puitteiden luomisessa maksujärjestelmien ja arvopaperien selvitysjärjestelmille. Direktiivin täytäntöönpano on osoittanut, että on tärkeää rajoittaa tällaisissa järjestelmissä piilevää, useiden oikeudenkäyttöalueiden eri vaikutuksista johtuvaa järjestelmäriskiä ja hyödyllistä laatia yhteiset säännöt järjestelmissä perustettaville vakuuksille.(2) Euroopan parlamentille ja neuvostolle 11 päivänä toukokuuta 1999 antamassaan tiedonannossa rahoituspalveluista "Rahoitusmarkkinoiden puitteiden toteuttaminen: toimintasuunnitelma" komissio sitoutui laatimaan lisää vakuutta koskevia lainsäädäntöehdotuksia kuultuaan markkina-asiantuntijoita ja kansallisia viranomaisia ja kehotti etenemään vakuuksien alalla pitemmälle kuin direktiivissä 98/26/EY on säädetty.(3) Olisi luotava yhteisön järjestelmä raha- ja arvopaperivakuuksien antamiselle sekä panttioikeuteen että omistusoikeuteen perustuvissa järjestelyissä mukaan luettuna takaisinostosopimukset eli repot. Tämä edistää rahoitusmarkkinoiden yhdentymistä ja kustannustehokkuutta ja yhteisön rahoitusjärjestelmän vakautta, mikä tukee palveluiden tarjoamisen ja pääomien liikkumisen vapautta rahoituspalveluiden yhtenäismarkkinoilla. Tässä direktiivissä keskitytään kahdenvälisiin rahoitusvakuusjärjestelyihin.(4) Tämä direktiivi annetaan yhteisöoikeudellisissa puitteissa, jotka muodostuvat erityisesti mainitusta direktiivistä 98/26/EY ja luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta 4 päivänä huhtikuuta 2001 annetusta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivistä 2001/24/EY(6), vakuutusyritysten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta 19 päivänä maaliskuuta 2001 annetusta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivistä 2001/17/EY(7) sekä maksukyvyttömyysmenettelyistä 29 päivänä toukokuuta 2000 annetusta neuvoston asetuksesta (EY) N:o 1346/2000(8). Tämä direktiivi on näiden aikaisempien säädösten yleisten periaatteiden mukainen eikä ristiriidassa niiden kanssa. Tällä direktiivillä täydennetään itse asiassa näitä olemassa olevia säädöksiä käsittelemällä muita asiaan liittyviä kysymyksiä ja menemällä kyseisiä säädöksiä pitemmälle niissä jo käsiteltyjen erityisten kysymysten osalta.(5) Rahoitusvakuusjärjestelyihin liittyvän oikeusvarmuuden parantamiseksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että tiettyjä maksukyvyttömyyslainsäädännön säännöksiä ei sovelleta tällaisiin järjestelyihin, varsinkaan säännöksiä, jotka estäisivät rahoitusvakuuden tehokkaan realisoimisen tai saattaisivat kyseenalaisiksi sellaisten nykyisten tekniikoiden pätevyyden kuin kahdenvälinen sulkeutuva nettoutus, lisävakuuden antaminen täydentävän vakuuden muodossa tai vakuuden korvaaminen toisella.(6) Tässä direktiivissä ei käsitellä oikeuksia, joita kenellä tahansa voi olla rahoitusvakuudeksi annettuihin varoihin ja jotka syntyvät muutoin kuin rahoitusvakuusjärjestelyn ehtojen nojalla ja muutoin kuin likvidaatiomenettelyn tai tervehdyttämistoimenpiteiden aloittamisen tai jatkamisen vuoksi sovellettavaksi tulevan säännöksen tai oikeussäännön perusteella, kuten erehdyksestä, virheestä tai kelpoisuuden puuttumisesta johtuva palauttaminen.(7) Direktiivin 98/26/EY periaatetta, jonka mukaan vakuudeksi annettuihin arvo-osuuksiin sovelletaan sen oikeudenkäyttöalueen lakia, jossa asianomainen rekisteri, vakuustili tai keskitetty talletusjärjestelmä sijaitsee, olisi laajennettava oikeusvarmuuden luomiseksi tällaisten arvopapereiden käyttöön, kun niitä pidetään hallussa rajat ylittävissä tapahtumissa ja käytetään rahoitusvakuutena tämän direktiivin mukaisesti.(8) Kaikki jäsenvaltiot tunnustavat tällä hetkellä lex rei sitae -säännön, jonka mukaan sovellettava laki päätettäessä, onko rahoitusvakuusjärjestely asianmukaisesti julkivarmistettu ja siten pätevä suhteessa sivullisiin, on sen maan laki, jossa rahoitusvakuus sijaitsee. Rahoitusvakuudeksi annettujen ja yhden tai useamman välittäjän kautta hallussa pidettyjen arvo-osuuksien sijaintipaikka olisi määriteltävä, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta tämän direktiivin soveltamiseen suoraan hallittuihin arvopapereihin. Jos vakuuden saajalla on pätevä ja voimassaoleva vakuusjärjestely sen maan sovellettavan lainsäädännön mukaisesti, jossa asiaankuuluvaa vakuustiliä ylläpidetään, järjestelyn pätevyyteen suhteessa kilpailevaan omistusoikeuteen tai muuhun oikeuteen ja vakuuden täytäntöönpanokelpoisuuteen sovelletaan ainoastaan sen maan lainsäädäntöä. Näin vältetään ennakoimattomasta muusta lainsäädännöstä aiheutuva oikeudellinen epävarmuus.(9) Tämän direktiivin mukaisia rahoitusvakuuksia käyttävien osapuolten hallinnollisten rasitteiden rajoittamiseksi kansallisessa lainsäädännössä olisi rahoitusvakuuden osalta oltava mahdollista asettaa ainoastaan se julkivarmistusvaatimus, että rahoitusvakuus toimitetaan, siirretään, pidetään, rekisteröidään tai muutoin osoitetaan olevaksi vakuuden saajan tai vakuuden saajan puolesta toimivan henkilön omistuksessa tai hallinnassa, sulkematta kuitenkaan pois vakuuksiin liittyviä tekniikoita, joissa vakuuden antaja voi korvata vakuuden tai ottaa takaisin ylimääräisen vakuuden.(10) Samoista syistä ei saisi edellyttää, että rahoitusvakuusjärjestelyn luominen, pätevyys, julkivarmistus, täytäntöönpanokelpoisuus tai todistekelpoisuus tai rahoitusvakuuden antaminen rahoitusvakuusjärjestelyn nojalla olisi riippuvainen minkään muodollisen toimen suorittamisesta, esimerkiksi minkä tahansa asiakirjan laatimisesta määrämuodossa tai erityisellä tavalla, tallettamisesta viralliseen tai julkiseen elimeen tai rekisteröimisestä julkiseen rekisteriin, ilmoittamisesta sanoma- tai aikakauslehdessä, virallisessa rekisterissä tai julkaisussa taikka muulla tavoin, ilmoittamisesta julkiselle viranomaiselle tai erityismuotoisen näytön esittämisestä, joka koskee asiakirjan tai välineen laatimispäivää, asiaankuuluvien rahoitusvelvoitteiden määrää tai muuta seikkaa. Tässä direktiivissä on kuitenkin taattava tasapaino markkinoiden tehokkuuden sekä järjestelyn osapuolten ja sivullisten turvallisuuden välille ja vältettävä tällä tavoin muun muassa petosriskiä. Tasapaino olisi saavutettava siten, että tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat ainoastaan ne rahoitusvakuusjärjestelyt, joissa edellytetään jossakin muodossa hallinnan luovuttamista, eli rahoitusvakuuden antamista, ja joissa rahoitusvakuuden antaminen voidaan todentaa kirjallisesti tai pysyvällä tavalla tallennetulla todisteella, jonka avulla kyseinen vakuus voidaan jäljittää. Tässä direktiivissä muodollisina toimina ei olisi pidettävä toimia, joista jonkin jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään edellytyksenä muita rahoitusvälineitä kuin arvo-osuuksia koskevan vakuuden siirtämiselle tai luomiselle; tällaisia toimia ovat siirto määrännäispapereiden osalta tai merkitseminen liikkeeseenlaskijan rekisteriin rekisteröitävien välineiden osalta.(11) Lisäksi tässä direktiivissä olisi suojattava ainoastaan niitä rahoitusvakuusjärjestelyjä, jotka voidaan todentaa. Todiste voidaan antaa kirjallisena tai millä tahansa muulla oikeudellisesti täytäntöönpanokelpoisella tavalla, josta säädetään rahoitusvakuusjärjestelyyn sovellettavassa lainsäädännössä.(12) Rahoitusvakuuksien käytön yksinkertaistaminen rajoittamalla hallinnollisia rasitteita tehostaa Euroopan keskuspankin ja talous- ja rahaliittoon osallistuvien kansallisten keskuspankkien rajat ylittäviä toimia, joita tarvitaan yhteisen rahapolitiikan täytäntöönpanossa. Lisäksi rahoitusvakuusjärjestelyiden rajoitetulla suojaamisella eräiltä maksukyvyttömyyslainsäädännön säännöksiltä tuetaan yleisemmin yhteistä rahapolitiikkaa, kun rahamarkkinaosapuolet tasoittavat keskenään markkinoiden kokonaislikviditeettiä käyttämällä vakuudella tuettuja rajat ylittäviä toimia.(13) Tällä direktiivillä on tarkoitus suojata niiden rahoitusvakuusjärjestelyjen pätevyyttä, jotka perustuvat rahoitusvakuuden täyden omistusoikeuden siirtämiseen, esimerkiksi poistamalla tällaisten rahoitusvakuusjärjestelyjen (mukaan lukien takaisinostosopimusten) uudelleenluonnehdinta vakuuksiksi.(14) Kahdenvälisen sulkeutuvan nettoutuksen täytäntöönpanokelpoisuutta olisi suojattava, ei ainoastaan omistusoikeuteen perustuvien rahoitusvakuusjärjestelyjen (takaisinostosopimukset mukaan lukien) täytäntöönpanomekanismina vaan laajemmin, jos rahoitusvakuusjärjestelyyn kuuluu sulkeutuva nettoutus. Rahoitusmarkkinoilla yleisesti käytettäviä terveitä riskinhallintakäytäntöjä olisi suojattava antamalla osallistujille mahdollisuus hallita ja vähentää kaikenlaisten rahoitustoimien luottoriskejään nettoperusteisesti, niin että luottoriski lasketaan yhdistämällä kaikista vastapuolen kanssa tehdyistä toimista johtuvat arvioidut nykyiset riskit ja kuittaamalla vastavuoroiset erät, jolloin saadaan yksittäinen kokonaissumma, jota verrataan vakuuden käypään arvoon.(15) Tämä direktiivi ei saisi vaikuttaa kansallisessa lainsäädännössä säädettyihin rajoituksiin tai vaatimuksiin, jotka koskevat saatavien ja velvoitteiden huomioon ottamista kuittauksessa tai nettoutuksessa esimerkiksi niiden vastavuoroisuuden tai sen perusteella, että ne on tehty ennen kuin vakuuden saaja tiesi tai hänen olisi pitänyt tietää vakuuden antajaa koskevan likvidaatiomenettelyn tai koskevien tervehdyttämistoimenpiteiden aloittamisesta (tai mistään aloittamiseen johtavasta pakottavasta säädöksestä).(16) Sääntelijöiden suosimaa järkevää markkinakäytäntöä, jossa rahoitusmarkkinatoimijat käyttävät täydentävää rahoitusvakuusjärjestelyä hallitakseen ja rajoittaakseen luottoriskiä suhteessa toinen toisiinsa käyttämällä luottoriskin käyvän markkina-arvon ja rahoitusvakuuden arvon markkina-arvoon arvostamiseen perustuvia laskelmia ja pyytämällä niiden mukaisesti täydentävää rahoitusvakuutta tai palauttamalla rahoitusvakuuden ylijäämä, olisi suojattava tietyiltä automaattisilta peräyttämissäännöiltä. Sama koskee mahdollisuutta korvata rahoitusvakuudeksi annetut varat muilla samanarvoisilla varoilla. Tarkoituksena on pelkästään se, että täydentävän tai korvaavan rahoitusvakuuden antamista ei voida asettaa kyseenalaiseksi ainoastaan sillä perusteella, että asiaankuuluvat rahoitusvelvoitteet olivat olemassa ennen kyseisen rahoitusvakuuden antamista tai että rahoitusvakuus annettiin säädetyn ajanjakson kuluessa. Tämä ei kuitenkaan vaikuta mahdollisuuteen asettaa kansallisen lainsäädännön nojalla kyseenalaiseksi rahoitusvakuusjärjestelyä ja rahoitusvakuuden antamista osana rahoitusvakuuden alkuperäistä antamista, täydentämistä tai korvaamista, esimerkiksi jos tämä on tehty muiden velkojien vahingoittamisen tarkoituksessa (tämä koskee muun muassa toimia, jotka perustuvat petolliseen menettelyyn tai vastaavanlaisiin peräyttämissääntöihin, joita mahdollisesti sovelletaan säädettynä aikana).(17) Tässä direktiivissä säädetään nopeista ja muotoon perustumattomista täytäntöönpanomenettelyistä rahoituksen vakauden turvaamiseksi ja rahoitusvakuusjärjestelyn osapuolen tekemästä eräännyttämisestä johtuvien seurannaisvaikutusten rajoittamiseksi. Tässä direktiivissä luodaan kuitenkin tasapaino viimeksi mainittujen tavoitteiden ja vakuuden antajaa ja sivullisia koskevan suojan välille vahvistamalla nimenomaisesti, että jäsenvaltiot voivat säilyttää tai ottaa käyttöön kansallisessa lainsäädännössään jälkikäteisvalvonnan, jota tuomioistuimet voivat harjoittaa rahoitusvakuuksien realisoinnin tai arvostamisen ja asiaankuuluvien rahoitusvelvoitteiden laskemisen osalta. Tällaisen valvonnan avulla oikeusviranomaisten olisi mahdollista todentaa, että realisointi tai arvostaminen on suoritettu taloudellisesti järkevällä tavalla.(18) Vakuutena pitäisi voida käyttää rahaa sekä omistusoikeuteen että panttioikeuteen perustuvassa järjestelyssä, jos omistusoikeuteen perustuvan järjestelyn suojana on nettoutuksen tunnustaminen ja panttioikeuteen perustuvan järjestelyn suojana on rahavakuuden panttaaminen. Rahalla tarkoitetaan ainoastaan tilille hyvitettyä rahaa tai vastaavanlaisia rahasaatavia (kuten rahamarkkinatalletuksia), joten setelit nimenomaisesti suljetaan ulkopuolelle.(19) Tässä direktiivissä säädetään määräämisoikeudesta, kun kyseessä on panttioikeuteen perustuva rahoitusvakuusjärjestely, mikä lisää tällaisesta pantattujen arvopapereiden uudelleen käyttämisestä johtuvaa rahoitusmarkkinoiden likviditeettiä. Uudelleen käyttäminen ei kuitenkaan saisi estää soveltamasta varojen erillään pitämistä ja velkojien epäoikeudenmukaista kohtelua koskevaa kansallista lainsäädäntöä.(20) Tämä direktiivi ei rajoita rahoitusvakuudeksi annettujen rahoitusvälineiden sopimusehtojen toimintaa ja vaikutuksia, kuten liikkeeseenlaskuehdoissa olevia oikeuksia, velvoitteita ja muita ehtoja, eikä tällaisten välineiden liikkeeseenlaskijoiden ja haltijoiden välillä sovellettavia muita oikeuksia, velvoitteita ja muita ehtoja.(21) Tämä säädös ei loukkaa perusoikeuksia ja noudattaa erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettuja periaatteita.(22) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa suunnitellun toiminnan tavoitetta, joka on luoda vähimmäisjärjestely rahoitusvakuuden käytön osalta, koska se voidaan toimen laajuuden ja vaikutuksen vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaAihe ja soveltamisala1. Tässä direktiivissä säädetään yhteisön säännöstöstä, jota sovelletaan rahoitusvakuusjärjestelyihin, jotka täyttävät 2 ja 5 kohdassa tarkoitetut vaatimukset, sekä 4 ja 5 kohdassa säädetyn mukaisesti annettuihin rahoitusvakuuksiin.2. Vakuuden saajan ja vakuuden antajan on kummankin kuuluttava johonkin seuraavista ryhmistä:a) viranomainen (lukuun ottamatta julkisyhteisöjen takaamia yrityksiä, jolleivät ne kuulu b-e ryhmään), mukaan lukien:i) jäsenvaltioiden julkisen sektorin elimet, joiden tehtävänä on hoitaa valtion velkaa tai jotka osallistuvat valtion velan hoitoon; jaii) jäsenvaltioiden julkisen sektorin elimet, joilla on lupa pitää asiakastilejä;b) keskuspankki, Euroopan keskuspankki, Kansainvälinen järjestelypankki, luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY(9) 1 artiklan yhdeksännessätoista luetelmakohdassa määritelty monenkeskinen kehityspankki, Kansainvälinen valuuttarahasto ja Euroopan investointipankki;c) rahoituslaitos, jonka toiminnan vakautta valvotaan, mukaan lukien:i) direktiivin 2000/12/EY 1 artiklan 1 kohdassa määritelty luottolaitos, mukaan lukien kyseisen direktiivin 2 artiklan 3 kohdassa luetteloidut laitokset;ii) sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla 10 päivänä toukokuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/22/ETY(10) 1 artiklan 2 kohdassa määritelty sijoituspalveluyritys;iii) direktiivin 2000/12/EY 1 artiklan 5 kohdassa määritelty rahoituslaitos;iv) muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/49/ETY(11) 1 artiklan a alakohdassa määritelty vakuutusyritys ja henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 10 päivänä marraskuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/96/ETY(12) 1 artiklan a alakohdassa määritelty vakuutusyritys;v) arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/611/ETY(13) 1 artiklan 2 kohdassa määritelty arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittava yritys (yhteissijoitusyritys);vi) direktiivin 85/611/ETY 1 a artiklan 2 kohdassa määritelty rahastoyhtiö;d) direktiivin 98/26/EY 2 artiklan c luetelmakohdassa määritelty keskuksena toimiva vastapuoli, d luetelmakohdassa määritelty selvitysosapuoli tai e luetelmakohdassa määritelty selvitysyhteisö, mukaan lukien samanlaiset laitokset, joita säännellään kansallisella lainsäädännöllä ja jotka toimivat futuuri-, optio- ja johdannaismarkkinoilla, siltä osin kuin kyseinen direktiivi ei kata niitä, sekä muu kuin luonnollinen henkilö, joka toimii jonkun yhden tai useamman henkilön uskottuna miehenä tai edustajana, mukaan lukien joukkovelkakirjojen haltijat tai muiden arvopaperisoitujen velan muotojen haltijat tai a-d alakohdassa määritellyt laitokset;e) muu kuin luonnollinen henkilö, mukaan luettuna yritykset ja yhtymät, joista ei ole muodostettu yhtiöitä edellyttäen, että toinen osapuoli on a-d alakohdassa määritelty laitos.3. Jäsenvaltiot voivat jättää rahoitusvakuusjärjestelyt tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, jos yksi osapuolista on 2 kohdan e alakohdassa tarkoitettu henkilö.Jos jäsenvaltiot käyttävät tätä mahdollisuutta, niiden on ilmoitettava tästä komissiolle, joka ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille.4. a) Annettavan rahoitusvakuuden on muodostuttava rahasta tai rahoitusvälineistä.b) Jäsenvaltiot voivat jättää tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle rahoitusvakuudet, jotka muodostuvat vakuuden antajan omista osakkeista, konsolidoiduista tilinpäätöksistä perustamissopimuksen nojalla 13 päivänä kesäkuuta 1983 annetussa seitsemännessä neuvoston direktiivissä 83/349/ETY(14) tarkoitettujen sidosyritysten osakkeista ja sellaisten yritysten osakkeista, joiden ainoa tarkoitus on omistaa vakuuden antajan liiketoiminnalle olennaisia tuotantovälineitä tai omistaa kiinteää omaisuutta.5. Tätä direktiiviä sovelletaan rahoitusvakuuteen sitten, kun se on annettu ja tämä voidaan todentaa kirjallisesti.Rahoitusvakuuden antamisesta esitettävästä todisteesta on voitava tunnistaa, mitä rahoitusvakuutta todiste koskee. Tätä varten riittävä todiste on, että arvo-osuusvakuus on hyvitetty asiaan kuuluvalle tilille tai se muodostaa hyvityserän vakuustilillä ja että rahavakuus on hyvitetty nimetylle tilille tai se muodostaa hyvityserän nimetyllä tilillä.Direktiiviä sovelletaan rahoitusvakuusjärjestelyihin, jos järjestely voidaan todentaa kirjallisesti tai oikeudellisesti vastaavalla tavalla.2 artiklaMääritelmät1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "rahoitusvakuusjärjestelyllä" omistusoikeuden siirtävää rahoitusvakuusjärjestelyä tai panttioikeuteen perustuvaa rahoitusvakuusjärjestelyä riippumatta siitä, koskevatko näitä pääsopimus tai yleiset sopimusehdot;b) "omistusoikeuden siirtävällä rahoitusvakuusjärjestelyllä" järjestelyä, mukaan luettuna takaisinostosopimukset, jossa vakuuden antaja siirtää rahoitusvakuuden täyden omistusoikeuden vakuuden saajalle varmistaakseen tai muutoin kattaakseen asiaankuuluvien rahoitusvelvoitteiden suorittamisen;c) "panttioikeuteen perustuvalla rahoitusvakuusjärjestelyllä" järjestelyä, jossa vakuuden antaja antaa rahoitusvakuuden pantin muodossa vakuuden saajalle tai tämän hyväksi ja jossa rahoitusvakuuden täysi omistusoikeus säilyy vakuuden antajalla, kun vakuusoikeus perustetaan;d) "rahalla" minkä tahansa valuutan määräiselle tilille maksettua rahaa tai vastaavanlaisia rahasaatavia, kuten rahamarkkinatalletuksia;e) "rahoitusvälineillä" yhtiöiden osakkeita ja muita yhtiöiden osakkeita vastaavia arvopapereita ja joukkovelkakirjalainoja ja muita velkasitoumuksia, jos ne ovat siirtokelpoisia pääomamarkkinoilla, ja kaikkia muita arvopapereita, joilla tavallisesti käydään kauppaa ja jotka antavat oikeuden hankkia tällaisia osakkeita, joukkovelkakirjoja tai muita arvopapereita merkitsemällä, ostamalla tai vaihtamalla tai jotka edellyttävät rahamaksua, lukuun ottamatta maksuvälineitä, mukaan lukien yhteissijoitusyritysten osuuksia, rahamarkkinavälineitä ja edellä mainittuihin liittyviä saatavia tai oikeuksia;f) "asiaankuuluvilla rahoitusvelvoitteilla" velvoitteita, joiden vakuutena on rahoitusvakuusjärjestely ja jotka edellyttävät rahasuoritusta ja/tai rahoitusvälineen toimittamista;Asiaankuuluvat rahoitusvelvoitteet voivat muodostua kokonaan tai osittain seuraavista:i) nykyisistä tai tulevista, todellisista tai ehdollisista taikka mahdollisista velvoitteista, mukaan lukien pääsopimuksesta tai vastaavasta järjestelystä johtuvat velvoitteet;ii) muun henkilön kuin vakuuden antajan velvoitteista vakuuden saajaa kohtaan; taiiii) tiettyyn luokkaan tai lajiin kuuluvista, ajoittain syntyvistä velvoitteista.g) "arvo-osuusvakuudella" rahoitusvakuusjärjestelyn nojalla annettua rahoitusvakuutta, joka muodostuu rahoitusvälineistä, joiden omistusoikeuden osoittaa välittäjän ylläpitämään tai hänen puolestaan ylläpidettyyn rekisteriin tai tiliin tehty merkintä;h) "asiaan kuuluvalla tilillä" rahoitusvakuusjärjestelyyn kuuluvan arvo-osuusvakuuden yhteydessä rekisteriä tai tiliä, jota voi ylläpitää vakuuden saaja ja johon tehdään merkinnät, joilla kyseinen arvo-osuusvakuus annetaan vakuuden saajalle;i) "vastaavalla vakuudella":i) rahan osalta saman määrän maksamista samassa valuutassa;ii) rahoitusvälineiden osalta saman liikkeeseenlaskijan tai velallisen rahoitusvälineitä, jotka kuuluvat samaan emissioon tai luokkaan ja joiden nimellismäärä, valuuttalaji ja kuvaus ovat samat, tai jos rahoitusvakuusjärjestely edellyttää muiden varojen siirtoa jonkin rahoitusvakuudeksi annettuihin rahoitusvälineisiin liittyvän tai niihin vaikuttavan tapahtuman jälkeen, näitä muita varoja;j) "likvidaatiomenettelyllä" kokonaismenettelyä, johon kuuluu varojen realisoiminen ja tuoton jakaminen velkojille, osakkaille tai jäsenille ja joka edellyttää hallinto- tai oikeusviranomaisten osallistumista, mukaan lukien tilanteet, joissa kokonaismenettely päätetään akordilla tai muulla vastaavalla toimella, riippumatta siitä, perustuuko se maksukyvyttömyyteen vai onko se vapaaehtoinen vai pakollinen;k) "tervehdyttämistoimenpiteillä" toimenpiteitä, jotka edellyttävät hallinto- tai oikeusviranomaisten osallistumista ja joiden tarkoituksena on säilyttää tai palauttaa rahoitustilanne ja jotka vaikuttavat sivullisten jo olemassa oleviin oikeuksiin, mukaan lukien muun muassa toimenpiteet, jotka edellyttävät maksun tai täytäntöönpanotoimen lykkäämistä tai saatavien alentamista;l) "täytäntöönpanoon oikeuttavalla tapahtumalla" eräännyttämistapahtumaa tai osapuolten välillä sovittua muuta samanlaista tapahtumaa, jonka tapahduttua vakuuden saajalla on rahoitusvakuusjärjestelyn tai lain nojalla oikeus muuttaa rahoitusvakuus rahaksi tai ottaa se omaisuudekseen tai sulkeutuvaa nettoutusta koskeva lauseke tulee sovellettavaksi;m) "määräämisoikeudella" vakuuden saajan oikeutta määrätä panttioikeuteen perustuvan rahoitusvakuusjärjestelyn nojalla annetusta rahoitusvakuudesta sen omistajana ja luovuttaa se panttioikeuteen perustuvan rahoitusvakuusjärjestelyn ehtojen mukaisesti;n) "sulkeutuvaa nettoutusta koskevalla lausekkeella" rahoitusvakuusjärjestelyn tai sellaisen järjestelyn, johon rahoitusvakuusjärjestely kuuluu, säännöstä tai, jos tällaista ei ole, mitä tahansa lain säännöstä, jonka nojalla täytäntöönpanoon oikeuttavan tapahtuman tapahduttua joko nettoutus- tai kuittaustoimen avulla taikka muutoin:i) osapuolten velvoitteet eräännytetään heti ja ilmaistaan velvoitteena maksaa niiden arvioitua käypää arvoa vastaava määrä tai lakkautetaan ja korvataan velvoitteella maksaa sellainen määrä; ja/taiii) selvitetään, mitä kumpikin osapuoli on velkaa toiselle tällaisten velvoitteiden nojalla, ja se osapuoli, joka on enemmän velkaa toiselle osapuolelle, maksaa erotusta vastaavan nettosumman.2. Tässä direktiivissä olevat viittaukset "annettuun" rahoitusvakuuteen tai rahoitusvakuuden "antamiseen" viittaavat rahoitusvakuuden toimittamiseen, siirtämiseen, pitämiseen, rekisteröimiseen tai muuten sen osoittamiseen, että rahoitusvakuus on vakuuden saajan tai vakuuden saajan puolesta toimivan henkilön omistuksessa tai hallinnassa. Vakuuden antajan oikeus rahoitusvakuuden korvaamiseen toisella tai rahoitusvakuuden ylijäämän takaisin ottamiseen ei vaikuta siihen, että rahoitusvakuus on annettu vakuuden saajalle tässä direktiivissä mainitun mukaisesti.3. Tässä direktiivissä olevat viittaukset "kirjalliseen" sisältävät sähköiset ja kaikilla muilla pysyvillä tavoilla tehdyt tallennukset.3 artiklaMuodolliset vaatimukset1. Jäsenvaltiot eivät saa edellyttää, että rahoitusvakuusjärjestelyn luominen, pätevyys, julkivarmistus, täytäntöönpanokelpoisuus ja todistekelpoisuus tai rahoitusvakuuden antaminen rahoitusvakuusjärjestelyn nojalla olisi riippuvainen minkään muodollisen toimen suorittamisesta.2. Edellä 1 kohdan säännösten rajoittamatta tätä direktiiviä sovelletaan rahoitusvakuuteen vasta sitten, kun se on annettu ja antamisesta voidaan esittää kirjallinen todiste ja jos rahoitusvakuusjärjestelystä on esittää kirjallinen tai oikeudellisesti vastaava todiste.4 artiklaRahoitusvakuusjärjestelyjen täytäntöönpano1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että täytäntöönpanoon oikeuttavan tapahtuman toteutuessa vakuuden saajan on voitava realisoida seuraavin tavoin kaikki panttioikeuteen perustuvassa rahoitusvakuusjärjestelyssä ja sen ehtojen mukaisesti annetut rahoitusvakuudet:a) rahoitusvälineet myymällä tai omaksiottamalla ne ja kuittaamalla niiden arvo asiaankuuluvia rahoitusvelvoitteita vastaan tai käyttämällä se niiden suorittamiseen;b) raha kuittaamalla määrä asiaankuuluvia rahoitusvelvoitteita vastaan tai käyttämällä se niiden suorittamiseen.2. Omaksiottaminen on mahdollista ainoastaan josa) osapuolet ovat sopineet siitä panttioikeuteen perustuvassa rahoitusvakuusjärjestelyssä; jab) osapuolet ovat sopineet panttioikeuteen perustuvassa rahoitusvakuusjärjestelyssä rahoitusvälineiden arvostamisesta.3. Jäsenvaltioita, jotka eivät salli omaksiottamista 27 päivänä kesäkuuta 2002, ei velvoiteta tunnustamaan omaksiottamista.Jos jäsenvaltiot käyttävät tätä vaihtoehtoa, niiden on ilmoitettava siitä komissiolle, joka puolestaan ilmoittaa siitä toisille jäsenvaltioille.4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut rahoitusvakuuden realisoimistavat eivät, ellei panttioikeuteen perustuvassa rahoitusvakuusjärjestelyssä sovituista ehdoista muuta johdu, edellytä, että:a) realisointiaikomuksesta on etukäteen ilmoitettu;b) tuomioistuin, viranomainen tai muu henkilö hyväksyy realisointiehdot;c) realisointi tapahtuu julkisella huutokaupalla tai muulla säädetyllä tavalla; taid) mikään lisäaika on kulunut.5. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että rahoitusvakuusjärjestely voi tulla voimaan ehtojensa mukaisesti vakuuden antajaa tai vakuuden saajaa koskevan likvidaatiomenettelyn tai koskevien tervehdyttämistoimenpiteiden aloittamisesta tai jatkamisesta riippumatta.6. Tämä artikla sekä 5, 6 ja 7 artikla eivät rajoita sellaisen kansallisessa lainsäädännössä säädetyn vaatimuksen soveltamista, jonka mukaan rahoitusvakuuden realisointi tai arvostaminen ja asiaankuuluvien rahoitusvelvoitteiden laskeminen suoritetaan taloudellisesti järkevällä tavalla.5 artiklaRahoitusvakuuden määräämisoikeus panttioikeuteen perustuvissa rahoitusvakuusjärjestelyissä1. Siltä varalta että ja siltä osin kuin panttioikeuteen perustuvan rahoitusvakuusjärjestelyn ehdoissa niin määrätään, jäsenvaltioiden on varmistettava, että vakuuden saajalla on oikeus käyttää määräämisoikeuttaan panttioikeuteen perustuvan rahoitusvakuusjärjestelyn nojalla annettuun rahoitusvakuuteen.2. Jos vakuuden saaja käyttää määräämisoikeutta, hänelle syntyy velvoite siirtää vastaava vakuus alkuperäisen rahoitusvakuuden korvaamiseksi viimeistään panttioikeuteen perustuvan rahoitusvakuusjärjestelyn piiriin kuuluvien asiaankuuluvien rahoitusvelvoitteiden suorittamista koskevana eräpäivänä.Vakuuden saajan on vaihtoehtoisesti asiaankuuluvien rahoitusvelvoitteiden suorittamisen eräpäivänä joko siirrettävä vastaava vakuus tai, jos ja kun panttioikeuteen perustuvan rahoitusvakuusjärjestelyn ehdoissa niin määrätään, kuitattava vastaavan vakuuden arvo asiaankuuluvia rahoitusvelvoitteita vastaan tai käyttämällä se niiden suorittamiseen.3. Edellä 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa kuvatun velvoitteen mukaisesti siirrettyä vastaavaa vakuutta koskee sama panttioikeuteen perustuva rahoitusvakuussopimus kuin alkuperäistä rahoitusvakuutta, ja sitä käsitellään kuin se olisi annettu panttioikeuteen perustuvan rahoitusvakuusjärjestelyn nojalla samaan aikaan kuin alkuperäinen rahoitusvakuus annettiin ensimmäisen kerran.4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että vakuuden saajan rahoitusvakuuden käyttö tämän artiklan mukaisesti ei mitätöi panttioikeuteen perustuvan rahoitusvakuusjärjestelyn mukaisia vakuuden saajan oikeuksia vakuuden saajan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa kuvatun velvoitteen mukaisesti siirtämän rahoitusvakuuden osalta tai estä niiden toimeenpanoa.5. Jos täytäntöönpanoon oikeuttava tapahtuma sattuu 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa kuvatun velvoitteen ollessa suorittamatta, velvoitetta voi koskea sulkeutuvaa nettoutusta koskeva ehto.6 artiklaOmistusoikeuden siirtävän rahoitusvakuusjärjestelyn tunnustaminen1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että omistusoikeuden siirtävä rahoitusvakuusjärjestely voi tulla voimaan ehtojensa mukaisesti.2. Jos täytäntöönpanoon oikeuttava tapahtuma sattuu sellaiseen aikaan, jolloin vakuuden saaja ei ole vielä täyttänyt velvoitettaan siirtää vastaava vakuus rahoitusvakuusjärjestelyn mukaisesti, velvoitetta voi koskea sulkeutuvaa nettoutusta koskeva ehto.7 artiklaSulkeutuvaa nettoutusta koskevien säännösten tunnustaminen1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sulkeutuvaa nettoutusta koskeva lauseke voi tulla voimaan ehtojensa mukaisesti:a) riippumatta vakuuden antajaa tai vakuuden saajaa tai kumpaakin koskevan likvidaatiomenettelyn tai koskevien tervehdyttämistoimien aloittamisesta tai jatkumisesta; ja/taib) riippumatta mahdollisesta oikeuksien tai oikeuksiin liittyvästä väitetystä siirrosta, ulosmittauksesta tai muusta valinnanrajoituksesta tai muusta luovuttamisesta.2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sulkeutuvaa nettoutusta koskevan ehdon soveltamista ei koske mikään 4 artiklan 4 kohdassa mainituista vaatimuksista, elleivät osapuolet ole toisin sopineet.8 artiklaMaksukyvyttömyyssäännöksiä, joita ei sovelleta1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että rahoitusvakuusjärjestelyä ja rahoitusvakuuden antamista sellaisen järjestelyn mukaisesti ei voida julistaa mitättömäksi tai pätemättömäksi tai peräyttää ainoastaan sen perusteella, että rahoitusvakuusjärjestely on toteutunut tai että rahoitusvakuus on annettu:a) likvidaatiomenettelyn tai tervehdyttämistoimenpiteiden aloittamispäivänä, mutta ennen kyseistä aloittamista koskevaa määräystä tai päätöstä; taib) tällaisen menettelyn tai tällaisten toimenpiteiden alkamista edeltävän säädetyn ja menettelyn tai toimenpiteiden alkamisajankohdan taikka ajankohdan, jolloin tällaisen menettelyn tai tällaisten toimenpiteiden kuluessa annetaan määräys tai tehdään päätös tai ryhdytään muuhun toimeen tai sattuu muu tapahtuma, mukaan määräytyvän ajanjakson aikana.2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kun rahoitusvakuusjärjestely tai asiaankuuluva rahoitusvelvoite on syntynyt tai rahoitusvakuus on annettu likvidaatiomenettelyn tai tervehdyttämistoimenpiteiden alkamispäivänä mutta niiden aloittamisen jälkeen, se on oikeudellisesti täytäntöönpanokelpoinen ja sivullisia sitova, jos vakuuden saaja voi todistaa, ettei hän ollut tietoinen eikä hänen olisi pitänyt olla tietoinen sellaisen menettelyn tai sellaisten toimenpiteiden aloittamisesta.3. Jos rahoitusvakuusjärjestely sisältää:a) velvoitteen antaa rahoitusvakuus tai lisärahoitusvakuus muutosten ottamiseksi huomioon rahoitusvakuuden arvossa tai asiaankuuluvien rahoitusvelvoitteiden määrässä, taib) oikeuden ottaa takaisin rahoitusvakuus antamalla korvaukseksi tai vaihdossa asiallisesti samanarvoinen rahoitusvakuus,jäsenvaltioiden on varmistettava, että rahoitusvakuuden, lisärahoitusvakuuden tai korvaavan rahoitusvakuuden antamista tällaisen velvoitteen tai oikeuden nojalla ei pidetä mitättömänä tai peräytetä tai julisteta pätemättömäksi ainoastaan sillä perusteella, että:i) sellaisen vakuuden antaminen on tehty likvidaatiomenettelyn tai tervehdyttämistoimenpiteiden aloittamispäivänä mutta ennen kyseistä aloittamista koskevaa määräystä tai päätöstä tai tällaisen menettelyn tai tällaisten toimenpiteiden alkamista edeltävän säädetyn ja likvidaatiomenettelyn tai tervehdyttämistoimenpiteiden alkamisajankohdan taikka ajankohdan, jolloin tällaisen menettelyn tai tällaisten toimenpiteiden kuluessa annetaan määräys tai tehdään päätös tai ryhdytään muuhun toimeen tai sattuu muu tapahtuma, mukaan määräytyvän ajanjakson aikana; ja/taiii) asiaankuuluvat rahoitusvelvoitteet syntyivät ennen rahoitusvakuuden, lisärahoitusvakuuden tai korvaavan rahoitusvakuuden antamispäivää.4. Tällä direktiivillä ei vaikuteta kansallisen maksukyvyttömyyslainsäädännön yleisiin sääntöihin sellaisten liiketoimien pätemättömäksi tekemisen osalta, jotka on tehty 1 kohdan b alakohdassa ja 3 kohdan i alakohdassa mainitun säädetyn ajanjakson aikana, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamiseen.9 artiklaLainvalinta1. Kysymyksiin, jotka liittyvät 2 kohdassa tarkemmin mainittuihin asioihin arvo-osuusvakuuden osalta, sovelletaan sen maan lakia, jossa asiaan kuuluvaa tiliä ylläpidetään. Viittauksella jonkin maan lakiin tarkoitetaan sen kansallista oikeutta, eikä siinä oteta huomioon säännöstä, jonka nojalla olisi tukeuduttava toisen maan lakiin asianomaista kysymystä ratkaistaessa.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut asiat ovat:a) arvo-osuusvakuuden oikeudellinen luonne ja esineoikeudelliset vaikutukset;b) arvo-osuusvakuutta koskevan rahoitusvakuusjärjestelyn julkivarmistusta koskevat vaatimukset ja arvo-osuusvakuuden antaminen tällaisen järjestelyn nojalla sekä yleisemmin, niiden edellytysten täyttäminen, jotka ovat tarpeen tällaisen järjestelyn ja vakuuden antamisen voimaantulolle sivullisiin nähden;c) syrjäyttääkö kilpaileva omistusoikeus tai muu oikeus henkilön omistusoikeuden tai muun oikeuden tällaiseen arvo-osuusvakuuteen vai syrjäytyykö se tähän oikeuteen nähden taikka onko saanto tapahtunut vilpittömässä mielessä;d) arvo-osuusvakuuden realisoimisen edellytykset täytäntöönpanoon oikeuttavan tapahtuman jälkeen.10 artiklaKomission kertomusKomission on viimeistään 27 päivänä joulukuuta 2006 esitettävä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus tämän direktiivin ja erityisesti 1 artiklan 3 kohdan, 4 artiklan 3 kohdan ja 5 artiklan soveltamisesta sekä tarvittaessa ehdotuksia direktiivin tarkistamiseksi.11 artiklaTäytäntöönpanoJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 27 päivää joulukuuta 2003. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.12 artiklaVoimaantuloTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.13 artiklaOsoitusTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 6 päivänä kesäkuuta 2002.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesP. CoxNeuvoston puolestaPuheenjohtajaA. M. Birulés Y Bertrán(1) EYVL C 180 E, 26.6.2001, s. 312.(2) EYVL C 196, 12.7.2001, s. 10.(3) EYVL C 48, 21.2.2002, s. 1.(4) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 13. joulukuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 5. maaliskuuta 2002 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 15. toukokuuta 2002.(5) EYVL L 166, 11.6.1998, s. 45.(6) EYVL L 125, 5.5.2001, s. 15.(7) EYVL L 110, 20.4.2001, s. 28.(8) EYVL L 160, 30.6.2000, s. 1.(9) EYVL L 126, 26.5.2000, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2000/28/EY (EYVL L 275, 27.10.2000, s. 37).(10) EYVL L 141, 11.6.1993, s. 27, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/64/EY (EYVL L 290, 17.11.2000, s. 27).(11) EYVL L 228, 11.8.1992, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/64/EY.(12) EYVL L 360, 9.12.1992, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/64/EY.(13) EYVL L 375, 31.12.1985, s. 3, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/108/EY (EYVL L 41, 13.2.2002, s. 35).(14) EYVL L 193, 18.7.1983, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/65/EY (EYVL L 283, 27.10.2001, s. 28).


Avis juridique important

|

32003L0127

Komission direktiivi 2003/127/EY, annettu 23 päivänä joulukuuta 2003, ajoneuvojen rekisteröintiasiakirjoista annetun neuvoston direktiivin 1999/37/EY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 010 , 16/01/2004 s. 0029 - 0053

Komission direktiivi 2003/127/EY,annettu 23 päivänä joulukuuta 2003,ajoneuvojen rekisteröintiasiakirjoista annetun neuvoston direktiivin 1999/37/EY muuttamisesta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon ajoneuvojen rekisteröintiasiakirjoista 29 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/37/EY(1) ja erityisesti sen 6 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Direktiivissä 1999/37/EY vahvistetaan yhteisössä rekisteröitävien ajoneuvojen rekisteröintiasiakirjoja koskevat yhdenmukaiset säännöt.(2) Ottaen huomioon, että ajoneuvoissa käytetään yhä enemmän elektronisia ja telemaattisia laitteita, direktiivin 1999/37/EY liitteet olisi mukautettava tieteen ja tekniikan kehitykseen, jotta jäsenvaltiot voisivat antaa ajoneuvojen rekisteröintiasiakirjat paperimuodossa olevien asiakirjojen sijasta mikroprosessorilla varustetun älykortin muodossa.(3) Näin ollen direktiivi 1999/37/EY olisi muutettava tämän mukaisesti.(4) Tämän direktiivin säännökset ovat neuvoston direktiivin 96/96/EY(2) 8 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset.(5) Jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että älykortin muodossa olevien ajoneuvon rekisteröintiasiakirjojen antamiseen tarvittavien henkilötietojen keräämisessä ja käsittelyssä noudatetaan yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY(3),ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaKorvataan direktiivin 1999/37/EY liitteet tämän direktiivin liitteellä.2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 15 päivänä tammikuuta 2005. Niiden on toimitettava komissiolle viipymättä nämä säännökset kirjallisina sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 23 päivänä joulukuuta 2003.Komission puolestaLoyola De PalacioVarapuheenjohtaja(1) EYVL L 138, 1.6.1999, s. 57.(2) EYVL L 46, 17.2.1997, s. 1.(3) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.LIITE"LIITE IREKISTERÖINTITODISTUKSEN I OSA(1)I Tämä osa voi olla kahdessa muodossa: joko paperiasiakirjana tai älykorttina. Paperiasiakirjaversion ominaisuudet määritellään II luvussa ja älykorttiversion ominaisuudet III luvussa.II Paperimuodossa olevaa rekisteröintitodistuksen I osaa koskevat eritelmätII.1 Rekisteröintitodistus saa olla enintään A4-kokoinen (210 × 297 mm) tai A4-kokoinen taitettuna.II.2 Rekisteröintitodistuksen I osaan käytettävä paperi on suojattava väärentämistä vastaan käyttämällä vähintään kahta seuraavista tekniikoista:- grafiikkaa,- vesileimoja,- fluoresoivia säikeitä,- fluoresoivia painatuksia.Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön myös muita turvaominaisuuksia.II.3 Rekisteröintitodistuksen I osa voi käsittää useita sivuja. Jäsenvaltiot päättävät asiakirjan sivumäärästä asiakirjaan sisällytettävien tietojen ja asiakirjan asettelun mukaan.II.4 Rekisteröintitodistuksen I osan ensimmäisellä sivulla on oltava:- rekisteröintitodistuksen I osan antaneen jäsenvaltion nimi,- rekisteröintitodistuksen I osan antaneen jäsenvaltion kansainvälinen tunnus; nämä tunnukset ovat seuraavat:B BelgiaDK TanskaD SaksaGR KreikkaE EspanjaF RanskaIRL IrlantiI ItaliaL LuxemburgNL AlankomaatA ItävaltaP PortugaliFIN SuomiS RuotsiUK Yhdistynyt kuningaskunta,- toimivaltaisen viranomaisen nimi,- sanat "rekisteröintitodistuksen I osa" tai sana "rekisteröintitodistus", jos todistuksessa on vain yksi osa, painettuina suurikokoisin kirjaimin rekisteröintitodistuksen antaneen jäsenvaltion kielellä tai kielillä; näiden sanojen on oltava painettuina myös Euroopan yhteisön muilla kielillä pienikokoisin kirjaimin sopivan välin päässä,- sanat "Euroopan yhteisö" painettuina rekisteröintitodistuksen I osan antaneen jäsenvaltion kielellä tai kielillä,- asiakirjan numero.II.5 Rekisteröintitodistuksen I osassa on oltava myös seuraavat tiedot, joita edeltävät vastaavat yhdenmukaistetut yhteisön koodit:A) rekisteröintinumeroB) ajoneuvon ensimmäisen rekisteröinnin päivämääräC) henkilötiedotC.1) rekisteröintitodistuksen haltija:C.1.1) sukunimi (sukunimet) tai toiminimiC.1.2) etunimi (etunimet) tai alkukirjain (alkukirjaimet) (tarvittaessa)C.1.3) osoite rekisteröintijäsenvaltiossa asiakirjan antamishetkelläC.4) Jos II.6 kohdan koodin C.2 tietoja ei merkitä rekisteröintitodistukseen, maininta siitä, ettäa) rekisteröintitodistuksen haltija on ajoneuvon omistajab) rekisteröintitodistuksen haltija ei ole ajoneuvon omistajac) rekisteröintitodistuksen haltijaa ei ole rekisteröintitodistuksessa ilmoitettu ajoneuvon omistajaksiD) ajoneuvo:D.1) merkkiD.2) tyyppi- vaihtoehto (jos saatavilla)- muunnos (jos saatavilla)D.3) kauppanimi (kauppanimet)E) ajoneuvon valmistenumeroF) massa:F.1) suurin teknisesti sallittu massa kuormitettuna, lukuun ottamatta moottoripyöriäG) korilla ja, jos kyseessä on muun kuin M1-luokan vetoajoneuvo, kytkentäyksiköllä varustetun käytössä olevan ajoneuvon massaH) rekisteröinnin voimassaolo, jos se on rajoitettuI) kyseisessä todistuksessa tarkoitetun rekisteröinnin päivämääräK) tyyppihyväksyntänumero (jos saatavilla)P) moottori:P.1) kuutiotilavuus (cm3)P.2) suurin nettoteho (kW) (jos saatavilla)P.3) polttoaineen tyyppi tai energianlähdeQ) teho-painosuhde (kW/kg) (ainoastaan moottoripyörien osalta)S) paikkojen lukumäärä:S.1) istuinpaikat, mukaan lukien kuljettajan istuinS.2) seisomapaikat (tarvittaessa).II.6 Rekisteröintitodistuksen I osassa voi lisäksi olla seuraavat tiedot, joita edeltävät vastaavat yhdenmukaistetut yhteisön koodit:C) henkilötiedotC.2) ajoneuvon omistaja (toistetaan niin monta kertaa kuin on omistajia)C.2.1) sukunimi tai toiminimiC.2.2) etunimi (etunimet) tai alkukirjain (alkukirjaimet) (tarvittaessa)C.2.3) osoite rekisteröintijäsenvaltiossa asiakirjan antamishetkelläC.3) luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka voi käyttää ajoneuvoa muussa oikeudellisessa ominaisuudessa kuin omistajanaC.3.1) sukunimi tai toiminimiC.3.2) etunimi (etunimet) tai alkukirjain (alkukirjaimet) (tarvittaessa)C.3.3) osoite rekisteröintijäsenvaltiossa asiakirjan antamishetkelläC.5), C.6), C.7), C.8): jos II.5 kohdan koodin C.1, II.6 kohdan koodin C.2 ja/tai II.6 kohdan koodin C.3 henkilötietojen muuttuminen ei anna aihetta uuden rekisteröintitodistuksen antamiseen, näitä kohtia vastaavat uudet henkilötiedot voidaan lisätä koodeihin C.5, C.6, C.7 tai C.8 jäsennettyinä II.5 kohdan koodin C.1, II.6 kohdan koodin C.2, II.6 kohdan koodin C.3 ja II.5 kohdan koodin C.4 mainintojen mukaisestiF) massa:F.2) rekisteröintijäsenvaltiossa käytössä olevan ajoneuvon suurin sallittu massa kuormitettunaF.3) rekisteröintijäsenvaltiossa käytössä olevan yhdistelmän suurin sallittu massa kuormitettunaJ) ajoneuvoluokkaL) akseleiden lukumääräM) pyörien akseliväli (mm)N) kokonaismassaltaan yli 3500 kg:n ajoneuvojen osalta suurimman teknisesti sallitun kuormitetun massan jakautuminen akseleille:N.1) akseli 1 (kg)N.2) akseli 2 (kg), tarvittaessaN.3) akseli 3 (kg), tarvittaessaN.4) akseli 4 (kg), tarvittaessaN.5) akseli 5 (kg), tarvittaessaO) suurin teknisesti sallittu vedettävä massa:O.1) jarruilla varustettu perävaunu (kg)O.2) jarruton perävaunu (kg)P) moottori:P.4) nimellisnopeus (rpm)P.5) moottorin sarjanumeroR) ajoneuvon väriT) suurin nopeus (km/h)U) äänitaso:U.1) paikallaan ollen [dB(A)]U.2) kierrosluku (rpm)U.3) liikkeessä [dB(A)]V) pakokaasupäästöt:V.1) CO (g/km tai g/kWh)V.2) HC (g/km tai g/kWh)V.3) NOx (g/km tai g/kWh)V.4) HC + NOx (g/km)V.5) dieselpäästöjen hiukkaset (g/km tai g/kWh)V.6) dieselpäästöjen korjattu absorptiokerroin (rpm)V.7) CO2 (g/km)V.8) yhdistetty polttoaineenkulutus (1/100 km)V.9) merkintä EY-tyyppihyväksynnän ympäristöluokasta;maininta direktiivin 70/220/ETY(2) tai direktiivin 88/77/ETY(3) nojalla sovellettavasta muunnoksestaW) polttoainesäiliön (polttoainesäiliöiden) tilavuus (litraa).II.7 Jäsenvaltiot voivat sisällyttää (rekisteröintitodistuksen I osaan) muita lisätietoja; erityisesti ne voivat lisätä II.5 ja II.6 kohdassa tarkoitettuihin tunnistekoodeihin sulkeissa kansallisia lisäkoodeja.III Älykorttimuodossa olevaa rekisteröintitodistuksen I osaa koskevat eritelmät (vaihtoehto II luvussa kuvatulle paperimuodossa olevalle mallille)III.1 Korttimalli ja paljain silmin luettavissa olevat tiedotKoska kyseessä on mikroprosessorikortti, sirukortti on suunniteltava III.5 kohdassa mainittujen standardien mukaisesti. Korttiin tallennetut tiedot on voitava lukea tavanomaisella kortinlukijalla (kuten ajopiirturikortin lukijalaitteella).Kortin etu- ja kääntöpuolella on oltava painettuina ainakin II.4 ja II.5 kohdassa eritellyt tiedot; näiden tietojen on oltava paljain silmin luettavissa (merkkien vähimmäiskorkeus 6 pistettä), ja ne on painettava seuraavalla tavalla. (Tämän jakson lopussa olevassa kuvassa 1 annetaan esimerkkejä mahdollisista asetteluista.)A. PerusmerkinnätPerustietojen on sisällettävä seuraavat tiedot:Etupuolia) Sirun oikealla puolella:rekisteröintitodistuksen antaneen jäsenvaltion kielellä (kielillä)- sanat "Euroopan yhteisö",- rekisteröintitodistuksen antaneen jäsenvaltion nimi,- sanat "rekisteröintitodistuksen I osa" tai sana "rekisteröintitodistus", jos todistuksessa on vain yksi osa, painettuina suurikokoisin kirjaimin,- vastaavan asiakirjan toinen (esimerkiksi aiempi kansallinen) nimi (vapaaehtoinen),- toimivaltaisen viranomaisen nimi (vaihtoehtoisesti myös B kohdan mukaisena yksilöintimerkintänä),- jäsenvaltioissa käytetty asiakirjan yksiselitteinen juokseva numero (vaihtoehtoisesti myös B kohdan mukaisena yksilöintimerkintänä).b) Sirun yläpuolella:rekisteröintitodistuksen antaneen jäsenvaltion kansainvälinen tunnus, joka on merkitty valkoisella siniseen suorakaiteeseen ja jonka ympärillä on kaksitoista keltaista tähteä:B BelgiaDK TanskaD SaksaGR KreikkaE EspanjaF RanskaIRL IrlantiI ItaliaL LuxemburgNL AlankomaatA ItävaltaP PortugaliFIN SuomiS RuotsiUK Yhdistynyt kuningaskuntac) Jäsenvaltiot voivat halutessaan lisätä alakulmaan pienikokoisin kirjaimin ja omalla kielellään (kielillään) seuraavan huomautuksen: "Tämä asiakirja on näytettävä sitä pyytävälle valtuutetulle henkilölle."d) Kortin perusväri on vihreä (Pantone 362), mutta väri voi myös liukua vihreästä valkoiseen.e) Pyörää esittävä symboli (ks. kuvassa 1 ehdotettu asettelu) on painettava kortin etupuolella vasemmassa alakulmassa olevalle painettavalle alueelle.Muilta osin sovelletaan III.13 kohdan säännöksiä.B. YksilöintimerkinnätYksilöintimerkintöjen on sisällettävä seuraavat tiedot:Etupuolia) Toimivaltaisen viranomaisen nimi (ks. myös A a kohta).b) Rekisteröintitodistuksen antaneen viranomaisen nimi (vapaaehtoinen).c) Jäsenvaltiossa käytetty asiakirjan yksiselitteinen juokseva numero (ks. myös A a kohta).d) Seuraavat tiedot II.5 kohdasta; yksittäisiä kansallisia koodeja voidaan II.7 kohdan mukaan lisätä yhdenmukaistettujen yhteisön koodien jälkeen.>TAULUKON PAIKKA>KääntöpuoliKääntöpuolella on oltava ainakin jäljellä olevat II.5 kohdassa eritellyt tiedot; yksittäisiä kansallisia koodeja voidaan II.7 kohdan mukaan lisätä yhdenmukaistettujen yhteisön koodien jälkeen.Kyseiset tiedot ovat seuraavat:>TAULUKON PAIKKA>Kortin kääntöpuolelle voidaan vapaaehtoisesti merkitä II.6 kohdan lisätietoja (yhdenmukaistettujen koodien kanssa) sekä II.7 kohdan lisätietoja.C. Älykortin fyysiset turvaominaisuudetAsiakirjojen fyysistä turvallisuutta uhkaavat:- väärennettyjen korttien valmistaminen: tällöin luodaan kyseistä korttia suuresti muistuttava uusi kortti joko alusta alkaen tai kopioimalla alkuperäinen kortti,- aineellinen muuttaminen: tällöin muutetaan jotain alkuperäisen asiakirjan ominaisuutta, esimerkiksi asiakirjaan painettuja tietoja.Rekisteröintitodistuksen I osaan käytettävä materiaali on suojattava väärentämistä vastaan käyttämällä vähintään kolmea seuraavista tekniikoista:- mikropainatus,- giljoshipainatus*,- helmiäisväripainatus,- laserkaiverrus,- ultraviolettivalossa fluoresoiva painoväri,- painovärit, joiden väri riippuu katselukulmasta*,- painovärit, joiden väri riippuu lämpötilasta*,- räätälöidyt hologrammit*,- muuttuvat laserkuvat,- optisesti muuttuvat kuvat.Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön myös muita turvaominaisuuksia.Ensisijaisesti olisi käytettävä tähdellä merkittyjä tekniikoita, koska ne antavat lainvalvontaviranomaisille mahdollisuuden tarkastaa kortin aitous ja pätevyys ilman erityiskeinoja.Kuva 1: Esimerkkejä pakollisten tietojen mahdollisista asetteluista(kortin kääntöpuolelle voidaan merkitä enemmän vapaaehtoisia tietoja ja lisätietoja)>PIC FILE= "L_2004010FI.003601.TIF">III.2 Tietojen tallentaminen ja suojaaminenKortin pintaan, jossa on III.1 kohdan mukaiset paljain silmin luettavissa olevat tiedot, on tallennettava seuraavat pakolliset tiedot tai voidaan tallentaa seuraavat lisätiedot, joita edeltävät yhdenmukaistetut yhteiset koodit (tarvittaessa yhdessä jäsenvaltioiden omien II.7 kohdan mukaisten koodien kanssa):A. II.4 ja II.5 kohdan mukaiset tiedotKorttiin on tallennettava kaikki II.4 ja II.5 kohdassa mainitut tiedot.B. II.6 kohdan mukaiset muut tiedotLisäksi jäsenvaltiot voivat tallentaa korttiin tarvittavan määrän muita tietoja II.6 kohdan mukaisesti.C. II.7 kohdan mukaiset muut tiedotKorttiin voidaan vapaaehtoisesti tallentaa lisätietoja.A ja B kohdan tiedot tallennetaan kumpikin omaan tiedostoonsa, jolla on transparent-tyyppinen rakenne (ks. ISO/IEC 7816-4). Jäsenvaltiot voivat päättää C kohdasta alkavien tietojen tallentamisesta omien vaatimustensa mukaisesti.Näiden tiedostojen lukuoikeutta ei saa rajoittaa.Kirjoitusoikeus näihin tiedostoihin annetaan ainoastaan niille jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille (ja niiden valtuutetuille edustajille), jotka myöntävät älykortin.Kirjoitusoikeutta voidaan käyttää vasta epäsymmetrisen todentamisen jälkeen, jossa on vaihdettu tilapäisiä avaimia ajoneuvon rekisteröintikortin ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten (tai niiden valtuutettujen edustajien) turvamoduulin (esimerkiksi turvamoduulikortin) välisen istunnon suojaamiseksi. Tässä yhteydessä vaihdetaan ISO/IEC 7816-8 -standardin mukaisia kortin avulla todennettavia (card verifiable) varmenteita ennen todentamisprosessia. Kortin avulla todennettavat varmenteet sisältävät vastaavat julkiset avaimet, jotka noudetaan ja joita käytetään todentamisprosessissa. Kansalliset toimivaltaiset viranomaiset allekirjoittavat nämä varmenteet, jotka sisältävät ISO/IEC 7816-9 -standardin mukaisen valtuutusosan (varmenteen haltijan valtuutuksen) roolikohtaisen valtuutuksen koodaamiseksi korttiin. Tämä roolivaltuutus liittyy kansalliseen toimivaltaiseen viranomaiseen (esimerkiksi tietokentän päivittämisen osalta).Kansallisen toimivaltaisen viranomaisen vastaavat julkiset avaimet tallennetaan korttiin luottamuksen vahvisteena (trust anchor: juurivarmentajan julkinen avain).Todentamis- ja kirjoitusprosessissa tarvittavien tiedostojen ja komentojen määrittely on jäsenvaltioiden vastuulla. Tietoturva on hyväksyttävä EAL4+-turvasertifioinnin mukaisella Common Criteria -evaluoinnilla. Turvavaatimuksiin tehdään seuraavat lisäykset: 1) AVA_MSU.3 Analysis and testing for insecure states (Epävarmojen tilojen analysointi ja testaus); 2) AVA_VLA.4 Highly resistant (Erittäin kestävä).D. Rekisteröintitietojen autenttisuuden todentamiseen käytettävät tiedotRekisteröintitodistuksen antava viranomainen laskee sähköisen allekirjoituksensa sen tiedoston täydellisistä tiedoista, joka sisältää A tai B kohdan tiedot, ja tallentaa sen liitännäistiedostoon. Nämä allekirjoitukset mahdollistavat tallennettujen tietojen autenttisuuden todentamisen. Kortteihin on tallennettava seuraavat tiedot:- A kohtaan liittyvien rekisteröintitietojen sähköinen allekirjoitus,- B kohtaan liittyvien rekisteröintitietojen sähköinen allekirjoitus.Näiden sähköisten allekirjoitusten todentamiseksi korttiin on tallennettava:- sille rekisteröintitodistuksen antavalle viranomaiselle kuuluvat varmenteet, joka laskee allekirjoitukset A ja B kohdan tiedoista.Sähköisten allekirjoitusten ja varmenteiden lukuoikeutta ei saa rajoittaa. Ainoastaan kansallisilla toimivaltaisilla viranomaisilla on kirjoitusoikeus sähköisiin allekirjoituksiin ja varmenteisiin.III.3 RajapintaLiitännässä olisi käytettävä ulkoisia liittimiä. Niitä voidaan käyttää yhdessä transponderin kanssa.III.4 Kortin tiedontallennuskapasiteettiKortissa on oltava riittävästi kapasiteettia III.2 kohdassa mainittujen tietojen tallentamiseen.III.5 StandarditSirukortin ja kortinlukijoiden on oltava seuraavien standardien mukaiset:- ISO 7810 Standards for identification cards (plastic cards): Physical characteristics (Henkilökortteja/toimikortteja (muovikortteja) koskevat standardit: Fyysiset ominaisuudet)- ISO 7816-1 ja -2 Physical characteristics of chip cards, dimensions and location of contacts (Sirukorttien fyysiset ominaisuudet, mitat ja liittimien paikat)- ISO 7816-3 Electrical characteristics of contacts, transmission protocols (Liittimien sähköiset ominaisuudet, yhteyskäytännöt)- ISO 7816-4 Communication contents, chip card data structure, safety architecture, access mechanisms (Tiedonsiirron sisältö, sirukortin tietorakenne, turvallisuusarkkitehtuuri ja pääsymekanismit)- ISO 7816-5 Structure of application identifiers, selection and execution of application identifiers, registration procedure for application identifiers (numbering system) (Sovellustunnusten rakenne, valinta ja käyttö, rekisteröintimenettely (numerointijärjestelmä) sovellustunnuksille)- ISO 7816-6 Inter-industry data elements for interchange (Tiedonvaihdon yleiset dataelementit)- ISO 7816-8 Integrated circuit(s) cards with contacts - Security related inter-industry commands (Integroidulla piirillä varustetut kontaktilliset kortit - Yleiset turvakomennot)- ISO 7816-9 Integrated circuit(s) cards with contacts - Enhanced inter-industry commands (Integroidulla piirillä varustetut kontaktilliset kortit - Laajennetut yleiset komennot).III.6 Tekniset ominaisuudet ja yhteyskäytännötKortin on oltava kokoa ID-1 (normaali koko, ks. ISO/IEC 7810).Kortin on tuettava yhteyskäytäntöä T = 1 standardin ISO/IEC 7816-3 mukaisesti. Lisäksi se voi tukea muita yhteyskäytäntöjä, esimerkiksi T = 0:aa, USB:tä tai kontaktittomia yhteyskäytäntöjä.Bittisiirtoon sovelletaan suoraa koodaustapaa (direct convention) (ks. ISO/IEC 7816-3).A. Käyttöjännite ja ohjelmointijänniteKortin on toimittava jännitteellä Vcc = 3 V (+/- 0,3 V) tai jännitteellä Vcc = 5 V (+/- 0,5 V). Kortti ei saa tarvita ohjelmointijännitettä liittimen nastalle C6.B. Answer to Reset -signaaliInformation field size card (kortin tietokentän koko) -tavun tulee olla ATR-signaalin merkissä TA3. Tämän arvon on oltava vähintään "80h" (= 128 tavua).C. Yhteyskäytäntöparametrin valintaKortin on tuettava yhteyskäytäntöparametrin valintaa (protocol parameter selection, PPS) ISO/IEC 7816-3 -standardin mukaisesti. Sitä käytetään valitsemaan T = 1, jos kortissa on myös T = 0, ja neuvottelemaan Fi/Di-parametrit siirtonopeuksien lisäämiseksi.D. Yhteyskäytäntö T = 1Kortin on tuettava ketjutusta.Seuraavat yksinkertaistukset sallitaan:- NAD-tavu: ei käytössä (NAD-tavun arvoksi on asetettava "00").- S-lohkon ABORT-komento: ei käytössä.- S-lohkon VPP-tilavirheilmoitus: ei käytössä.Liitäntälaitteen on annettava information field size device (IFSD) (laitteen tietokentän koko) -arvo heti ATR-signaalin jälkeen: liitäntälaiteen on lähetettävä S-lohkon IFS (tietokentän koko) -pyyntö ATR-signaalin jälkeen ja kortin on lähetettettävä takaisin S-lohkon IFS-tieto. IFSD:n suositeltava arvo on 254 tavua.III.7 LämpötilarajatÄlykorttimuodossa olevan rekisteröintitodistuksen on voitava toimia moitteettomasti kaikissa yhteisön alueella tavattavissa ilmasto-olosuhteissa sekä vähintään ISO 7810 -standardissa määritellyissä lämpötilarajoissa. Korttien on voitava toimia moitteettomasti kosteuden ollessa 10-90 prosenttia.III.8 Fyysinen käyttöikäKortin on voitava toimia moitteettomasti kymmenen vuoden ajan, jos sitä käytetään ympäristöön liittyvien ja sähköteknisten rajoitusten mukaisesti. Kortin materiaali on valittava siten, että se saavuttaa tämä käyttöiän.III.9 Sähköiset ominaisuudetKäytön aikana kortin on oltava sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevan komission direktiivin 95/54/EY(4) mukainen sekä suojattu staattisen sähkön aiheuttamilta purkauksilta.III.10 TiedostorakenneTaulukossa 1 luetellaan sovelluksen DF (ks. ISO/IEC 7816-4) DF.Registration pakolliset EF-tiedostot (elementary files). Kaikilla näillä tiedostoilla on transparent-tyyppinen rakenne. Pääsyvaatimukset on kuvattu III.2 kohdassa. Jäsenvaltiot määrittelevät tiedostokoot vaatimustensa mukaisesti.Taulukko 1>TAULUKON PAIKKA>III.11 TietorakenneTallennetut varmenteet ovat ISO/IEC 9594-8 -standardin mukaisessa X.509v3-muodossa.Sähköiset allekirjoitukset tallennetaan transparent-muodossa.Rekisteröintitiedot tallennetaan BER-TLV-dataobjekteina (ks. ISO/IEC 7816-4) vastaaviin EF-tiedostoihin. Sisältökentät koodataan ISO/IEC 8824-1-standardin mukaisina ASCII-merkkeinä, arvot "C0"-"FF" on määritelty standardeissa ISO/IEC 8859-1 (latinalainen merkistö 1), ISO/IEC 8859-7 (kreikkalainen merkistö) tai ISO/IEC 8859-5 (kyrillinen merkistö). Päivämäärät ovat muodossa VVVVKKPP.Taulukossa 2 luetellaan tunnisteet (tags), joilla tunnistetaan II.4 ja II.5 kohdan tietoja ja III.1 kohdan lisätietoja vastaavat dataobjektit. Taulukossa 2 luetellut dataobjektit ovat pakollisia, jollei toisin mainita. Vapaaehtoiset dataobjektit voidaan jättää pois. "Tunniste"-sarakkeessa näkyy sisältymistaso.Taulukko 2>TAULUKON PAIKKA>Taulukossa 3 luetellaan tunnisteet, joilla tunnistetaan II.6 kohdan rekisteröintitietoja vastaavat dataobjektit. Taulukossa 3 luetellut dataobjektit ovat vapaaehtoisia.Taulukko 3>TAULUKON PAIKKA>Jäsenvaltiot määrittelevät II.7 kohdan mukaisten tietojen rakenteen ja muodon.III.12 Rekisteröintitietojen lukeminenA. Sovelluksen valitseminenSovellus "Ajoneuvon rekisteröinti" valitaan komennolla SELECT DF (nimen perusteella, ks. ISO/IEC 7816-4) ja sovellustunnuksella (AID). AID-arvo pyydetään Euroopan komission valitsemalta laboratoriolta.B. Tietojen lukeminen tiedostoistaII luvun A, B ja D kohtaa vastaavat tiedostot valitaan komennolla SELECT (ks. ISO/IEC 7816-4) siten, että komentoparametri P1 asetetaan arvoon "02" ja komentoparametri P2 arvoon "04" ja komentotietokenttä sisältää tiedoston tunnisteen (ks. X luvun taulukko 1). Vastaukseksi saatu FCP-malli sisältää tiedostokoon, josta voi olla hyötyä näitä tiedostoja luettaessa.Nämä tiedostot ovat luettavissa READ BINARY -komennolla (ks. ISO/IEC 7816-4) siten, että komentotietokenttä on tyhjä ja Le asetetaan vastauksena odotettavan datan pituudeksi käyttäen lyhyttä Le:tä.C. Tietojen autenttisuuden todentaminenTallennettujen rekisteröintitietojen autenttisuuden todentamiseksi voidaan todentaa vastaava sähköinen allekirjoitus. Tämä merkitsee sitä, että rekisteröintikortilta voidaan lukea rekisteröintitietojen lisäksi myös vastaava sähköinen allekirjoitus.Allekirjoituksen todentamiseen tarvittava julkinen avain voidaan noutaa lukemalla rekisteröintikortista vastaava rekisteröintitodistuksen antaneen viranomaisen varmenne. Varmenne sisältää kyseisen julkisen avaimen ja vastaavan viranomaisen tunnisteen. Allekirjoitus voidaan todentaa toisella järjestelmällä kuin rekisteröintikortilla.Jäsenvaltiot voivat vapaasti noutaa julkiset avaimet ja varmenteet rekisteröintitodistuksen antaneen viranomaisen varmenteen todentamiseksi.III.13 ErityissäännöksetRiippumatta muista tässä annetuista säännöksistä jäsenvaltiot voivat lisätä korttiin värejä, merkkejä ja symboleja ilmoitettuaan siitä ensin Euroopan komissiolle. Lisäksi jäsenvaltiot voivat tiettyjen III.2 kohdan C kohdan tietojen osalta sallia XML-muodon sekä käytön TCP/IP-yhteyskäytännön kautta.Jäsenvaltiot voivat Euroopan komission suostumuksella lisätä ajoneuvon rekisteröintikorttiin ajoneuvoihin liittyvien lisäpalvelujen toteuttamiseksi muita sovelluksia, joista ei ole vielä olemassa EU:n tasolla yhdenmukaistettuja sääntöjä tai asiakirjoja (esimerkiksi katsastustodistus).(1) Yksiosaisessa rekisteröintitodistuksessa on maininta "rekisteröintitodistus", eikä sen tekstissä viitata I osaan.(2) Moottoriajoneuvojen ottomoottoreiden kaasujen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 1970 annettu neuvoston direktiivi 70/220/ETY (EYVL L 76, 6.4.1970, s. 1); direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2002/80/EY (EYVL L 291, 28.10.2002, s. 20).(3) Ajoneuvojen dieselmoottoreiden ilman pilaantumista aiheuttavien kaasupäästöjen vähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 3 päivänä joulukuuta 1987 annettu neuvoston direktiivi 88/77/ETY (EYVL L 36, 9.2.1988, s. 33); direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2001/27/EY (EYVL L 107, 18.4.2001, s. 10).(4) Komission direktiivi 95/54/EY, annettu 31 päivänä lokakuuta 1995, ottomoottorilla varustettujen moottoriajoneuvojen radiohäiriöiden vaimennusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 72/245/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen ja moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta (EYVL L 266, 8.11.1995, s. 1).LIITE IIREKISTERÖINTITODISTUKSEN II OSA(1)I Tämä osa voi olla kahdessa muodossa: joko paperiasiakirjana tai älykorttina. Paperiasiakirjaversion ominaisuudet määritellään II luvussa ja älykorttiversion ominaisuudet III luvussa.II Paperimuodossa olevaa rekisteröintitodistuksen II osaa koskevat eritelmätII.1 Rekisteröintitodistus saa olla enintään A4-kokoinen (210 × 297 mm) tai A4-kokoinen taitettuna.II.2 Rekisteröintitodistuksen II osaan käytettävä paperi on suojattava väärentämistä vastaan käyttämällä vähintään kahta seuraavista tekniikoista:- grafiikkaa,- vesileimoja,- fluoresoivia säikeitä,- fluoresoivia painatuksia.Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön myös muita turvaominaisuuksia.II.3 Rekisteröintitodistuksen II osa voi käsittää useita sivuja. Jäsenvaltiot päättävät asiakirjan sivumäärästä asiakirjaan sisällytettävien tietojen ja asiakirjan asettelun mukaan.II.4 Rekisteröintitodistuksen II osan ensimmäisellä sivulla on oltava:- rekisteröintitodistuksen II osan antaneen jäsenvaltion nimi,- rekisteröintitodistuksen II osan antaneen jäsenvaltion kansainvälinen tunnus; nämä tunnukset ovat seuraavat:B BelgiaDK TanskaD SaksaGR KreikkaE EspanjaF RanskaIRL IrlantiI ItaliaL LuxemburgNL AlankomaatA ItävaltaP PortugaliFIN SuomiS RuotsiUK Yhdistynyt kuningaskunta,- toimivaltaisen viranomaisen nimi,- sanat "rekisteröintitodistuksen II osa" painettuina suurikokoisin kirjaimin rekisteröintitodistuksen antaneen jäsenvaltion kielellä tai kielillä; näiden sanojen on oltava painettuina myös Euroopan yhteisön muilla kielillä pienikokoisin kirjaimin sopivan välin päässä,- sanat "Euroopan yhteisö" painettuina rekisteröintitodistuksen II osan antaneen jäsenvaltion kielellä tai kielillä,- asiakirjan numero.II.5 Rekisteröintitodistuksen II osassa on oltava myös seuraavat tiedot, joita edeltävät vastaavat yhdenmukaistetut yhteisön koodit:A) rekisteröintinumeroB) ajoneuvon ensimmäisen rekisteröinnin päivämääräD) ajoneuvo:D.1) merkkiD.2) tyyppi- vaihtoehto (jos saatavilla)- muunnos (jos saatavilla)D.3) kauppanimi (kauppanimet)E) ajoneuvon valmistenumeroK) tyyppihyväksyntänumero (jos saatavilla).II.6 Rekisteröintitodistuksen II osassa voi lisäksi olla seuraavat tiedot, joita edeltävät vastaavat yhdenmukaistetut yhteisön koodit:C) henkilötiedot:C.2) ajoneuvon omistajaC.2.1) sukunimi (sukunimet) tai toiminimiC.2.2) etunimi (etunimet) tai alkukirjain (alkukirjaimet) (tarvittaessa)C.2.3) osoite rekisteröintijäsenvaltiossa asiakirjan antamishetkelläC.3) luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka voi käyttää ajoneuvoa muussa oikeudellisessa ominaisuudessa kuin omistajanaC.3.1) sukunimi (sukunimet) tai toiminimiC.3.2) etunimi (etunimet) tai alkukirjain (alkukirjaimet) (tarvittaessa)C.3.3) osoite rekisteröintijäsenvaltiossa asiakirjan antamishetkelläC.5), C.6): jos II.6 kohdan koodin C.2 ja/tai II.6 kohdan koodin C.3 henkilötietojen muuttuminen ei anna aihetta rekisteröintitodistuksen uuden II osan antamiseen, näitä kohtia vastaavat uudet henkilötiedot voidaan lisätä koodiin C.5 tai C.6 jäsennettyinä II.6 kohdan koodin C.2 ja II.6 kohdan koodin C.3 mukaisestiJ) ajoneuvoluokka.II.7 Jäsenvaltiot voivat sisällyttää rekisteröintitodistuksen II osaan muita lisätietoja; erityisesti ne voivat lisätä II.5 ja II.6 kohdassa tarkoitettuihin tunnistekoodeihin sulkeissa kansallisia lisäkoodeja.III Älykorttimuodossa olevaa rekisteröintitodistuksen II osaa koskevat eritelmät (vaihtoehto II luvussa kuvatulle paperimuodossa olevalle mallille)III.1 Korttimalli ja paljain silmin luettavissa olevat tiedotKoska kyseessä on mikroprosessorikortti, sirukortti on suunniteltava III.5 kohdassa mainittujen standardien mukaisesti.Kortin etu- ja kääntöpuolella on oltava painettuina ainakin II.4 ja II.5 kohdassa eritellyt tiedot; näiden tietojen on oltava paljain silmin luettavissa (merkkien vähimmäiskorkeus 6 pistettä), ja ne on painettava seuraavalla tavalla. (Tämän jakson lopussa olevassa kuvassa 2 annetaan esimerkkejä mahdollisista asetteluista.)A. PerusmerkinnätPerustietojen tulee sisältää seuraavat tiedot:Etupuolia) Sirun oikealla puolella:rekisteröintitodistuksen antaneen jäsenvaltion kielellä (kielillä)- sanat "Euroopan yhteisö",- rekisteröintitodistuksen antaneen jäsenvaltion nimi,- sanat "rekisteröintitodistuksen II osa" painettuna suurikokoisin kirjaimin,- vastaavan asiakirjan toinen (esimerkiksi aiempi kansallinen) nimi (vapaaehtoinen),- toimivaltaisen viranomaisen nimi (vaihtoehtoisesti myös B kohdan mukaisena yksilöintimerkintänä),- jäsenvaltioissa käytetty asiakirjan yksiselitteinen juokseva numero (vaihtoehtoisesti myös B kohdan mukaisena yksilöintimerkintänä).b) Sirun yläpuolella:rekisteröintitodistuksen antaneen jäsenvaltion kansainvälinen tunnus, joka on merkitty valkoisella siniseen suorakaiteeseen ja jonka ympärillä on kaksitoista keltaista tähteä:B BelgiaDK TanskaD SaksaGR KreikkaE EspanjaF RanskaIRL IrlantiI ItaliaL LuxemburgNL AlankomaatA ItävaltaP PortugaliFIN SuomiS RuotsiUK Yhdistynyt kuningaskuntac) Jäsenvaltiot voivat halutessaan lisätä alakulmaan pienikokoisin kirjaimin ja omalla kielellään (kielillään) seuraavan huomautuksen: "Tämä asiakirja on säilytettävä turvallisessa paikassa muualla kuin ajoneuvossa."d) Kortin perusväri on punainen (Pantone 194), mutta väri voi myös liukua punaisesta valkoiseen.e) Pyörää esittävä symboli (ks. ehdotettu asettelu) on painettava kortin etupuolella vasemmassa alakulmassa olevalle painettavalle alueelle.Muilta osin sovelletaan III.13 kohdan säännöksiä.B. YksilöintimerkinnätYksilöintimerkintöjen on sisällettävä seuraavat tiedot:Etupuolia) Toimivaltaisen viranomaisen nimi (ks. myös A a kohta).b) Rekisteröintitodistuksen antaneen viranomaisen nimi (vapaaehtoinen).c) Jäsenvaltiossa käytetty asiakirjan yksiselitteinen juokseva numero (ks. myös A a kohta).d) Seuraavat tiedot II.5 kohdasta; yksittäisiä kansallisia koodeja voidaan II.7 kohdan mukaan lisätä yhdenmukaistettujen yhteisön koodien jälkeen.>TAULUKON PAIKKA>KääntöpuoliKääntöpuolella on oltava ainakin jäljellä olevat II.5 kohdassa eritellyt tiedot; yksittäisiä kansallisia koodeja voidaan II.7 kohdan mukaan lisätä yhdenmukaistettujen yhteisön koodien jälkeen.Kyseiset tiedot ovat seuraavat:>TAULUKON PAIKKA>Kortin kääntöpuolelle voidaan vapaaehtoisesti merkitä II.6 kohdan lisätietoja (yhdenmukaistettujen koodien kanssa) sekä II.7 kohdan lisätietoja.C. Älykortin fyysiset turvaominaisuudetAsiakirjojen fyysistä turvallisuutta uhkaavat:- väärennettyjen korttien valmistaminen: tällöin luodaan kyseistä korttia suuresti muistuttava uusi kortti joko alusta alkaen tai kopioimalla alkuperäinen kortti,- aineellinen muuttaminen: tällöin muutetaan jotain alkuperäisen asiakirjan ominaisuutta, esimerkiksi asiakirjaan painettuja tietoja.Rekisteröintitodistuksen II osaan käytettävä materiaali on suojattava väärentämistä vastaan käyttämällä vähintään kolmea seuraavista tekniikoista:- mikropainatus,- giljoshipainatus*,- helmiäisväripainatus,- laserkaiverrus,- ultraviolettivalossa fluoresoiva painoväri,- painovärit, joiden väri riippuu katselukulmasta*,- painovärit, joiden väri riippuu lämpötilasta*,- räätälöidyt hologrammit*,- muuttuvat laserkuvat,- optisesti muuttuvat kuvat.Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön myös muita turvaominaisuuksia.Ensisijaisesti olisi käytettävä tähdellä merkittyjä tekniikoita, koska ne antavat lainvalvontaviranomaisille mahdollisuuden tarkastaa kortin aitous ja pätevyys ilman erityiskeinoja.Kuva 2: Esimerkkejä pakollisten tietojen mahdollisista asetteluista(kortin kääntöpuolelle voidaan merkitä enemmän vapaaehtoisia ja lisätietoja)>PIC FILE= "L_2004010FI.004801.TIF">III.2 Tietojen tallentaminen ja suojaaminenKortin pintaan, jossa on III.1 kohdan mukaiset paljain silmin luettavissa olevat tiedot, on tallennettava seuraavat pakolliset tiedot tai voidaan tallentaa seuraavat lisätiedot, joita edeltävät yhdenmukaistetut yhteiset koodit (tarvittaessa yhdessä jäsenvaltioiden omien II.7 kohdan mukaisten koodien kanssa):A. II.4 ja II.5 kohdan mukaiset tiedotKorttiin on tallennettava kaikki II.4 ja II.5 kohdassa mainitut tiedot.B. II.6 kohdan mukaiset muut tiedotLisäksi jäsenvaltiot voivat tallentaa korttiin tarvittavan määrän muita tietoja II.6 kohdan mukaisesti.C. II.7 kohdan mukaiset muut tiedotKorttiin voidaan vapaaehtoisesti tallentaa muita ajoneuvoa koskevia tietoja, joilla on yleistä merkitystä.A ja B kohdan tiedot tallennetaan kumpikin omaan tiedostoonsa, jolla on transparent-tyyppinen rakenne (ks. ISO/IEC 7816-4). Jäsenvaltiot voivat päättää C kohdasta alkavien tietojen tallentamisesta omien vaatimustensa mukaisesti.Näiden tiedostojen lukuoikeutta ei saa rajoittaa.Kirjoitusoikeus näihin tiedostoihin annetaan ainoastaan niille jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille (ja niiden valtuutetuille edustajille), jotka myöntävät älykortin.Kirjoitusoikeutta voidaan käyttää vasta epäsymmetrisen todentamisen jälkeen, jossa on vaihdettu tilapäisiä avaimia ajoneuvon rekisteröintikortin ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten (tai niiden valtuutettujen edustajien) turvamoduulin (esimerkiksi turvamoduulikortin) välisen istunnon suojaamiseksi. Tässä yhteydessä vaihdetaan ISO/IEC 7816-8 -standardin mukaisia kortin avulla todennettavia (card verifiable) varmenteita ennen todentamisprosessia. Kortin avulla todennettavat varmenteet sisältävät vastaavat julkiset avaimet, jotka noudetaan ja joita käytetään todentamisprosessissa. Kansalliset toimivaltaiset viranomaiset allekirjoittavat nämä varmenteet, jotka sisältävät ISO/IEC 7816-9 -standardin mukaisen valtuutusosan (varmenteen haltijan valtuutuksen) roolikohtaisen valtuutuksen koodaamiseksi korttiin. Tämä roolivaltuutus liittyy kansalliseen toimivaltaiseen viranomaiseen (esimerkiksi tietokentän päivittämisen osalta).Kansallisen toimivaltaisen viranomaisen vastaavat julkiset avaimet tallennetaan korttiin luottamuksen vahvisteena (trust anchor: juurivarmentajan julkinen avain).Todentamis- ja kirjoitusprosessissa tarvittavien tiedostojen ja komentojen määrittely on jäsenvaltioiden vastuulla. Tietoturva on hyväksyttävä EAL4 + -turvasertifioinnin mukaisella Common Criteria -evaluoinnilla. Turvavaatimuksiin tehdään seuraavat lisäykset: 1) AVA_MSU.3 Analysis and testing for insecure states (Epävarmojen tilojen analysointi ja testaus); 2) AVA_VLA.4 Highly resistant (Erittäin kestävä).D. Rekisteröintitietojen autenttisuuden todentamiseen käytettävät tiedotRekisteröintitodistuksen antava viranomainen laskee sähköisen allekirjoituksensa sen tiedoston täydellisistä tiedoista, joka sisältää A tai B kohdan tiedot, ja tallentaa sen liitännäistiedostoon. Nämä allekirjoitukset mahdollistavat tallennettujen tietojen autenttisuuden todentamisen. Kortteihin on tallennettava seuraavat tiedot:- A kohtaan liittyvien rekisteröintitietojen sähköinen allekirjoitus,- B kohtaan liittyvien rekisteröintitietojen sähköinen allekirjoitus.Näiden sähköisten allekirjoitusten todentamiseksi korttiin on tallennettava:- sille rekisteröintitodistuksen antavalle viranomaiselle kuuluvat varmenteet, joka laskee allekirjoitukset A ja B kohdan tiedoista.Sähköisten allekirjoitusten ja varmenteiden lukuoikeutta ei saa rajoittaa. Ainoastaan kansallisilla toimivaltaisilla viranomaisilla on kirjoitusoikeus sähköisiin allekirjoituksiin ja varmenteisiin.III.3 RajapintaLiitännässä olisi käytettävä ulkoisia liittimiä. Niitä voidaan käyttää yhdessä transponderin kanssa.III.4 Kortin tiedon tallennuskapasiteettiKortissa on oltava riittävästi kapasiteettia III.2 kohdassa mainittujen tietojen tallentamiseen.III.5 StandarditSirukortin ja kortinlukijoiden on oltava seuraavien standardien mukaiset:- ISO 7810: Standards for identification cards (plastic cards): Physical characteristics (Henkilökortteja/toimikortteja (muovikortteja) koskevat standardit: Fyysiset ominaisuudet)- ISO 7816-1 ja -2: Physical characteristics of chip cards, dimensions and location of contacts (Sirukorttien fyysiset ominaisuudet, mitat ja liittimien paikat)- ISO 7816-3: Electrical characteristics of contacts, transmission protocols (Liittimien sähköiset ominaisuudet, yhteyskäytännöt)- ISO 7816-4: Communication contents, chip card data structure, safety architecture, access mechanisms (Tiedonsiirron sisältö, sirukortin tietorakenne, turvallisuusarkkitehtuuri ja pääsymekanismit)- ISO 7816-5: Structure of application identifiers, selection and execution of application identifiers, registration procedure for application identifiers (numbering system) (Sovellustunnusten rakenne, valinta ja käyttö, rekisteröintimenettely (numerointijärjestelmä) sovellustunnuksille)- ISO 7816-6: Inter-industry data elements for interchange (Tiedonvaihdon yleiset dataelementit)- ISO 7816-8: Integrated circuit(s) cards with contacts - Security related inter-industry commands (Integroidulla piirillä varustetut kontaktilliset kortit - Yleiset turvakomennot)- ISO 7816-9: Integrated circuit(s) cards with contacts - Enhanced inter-industry commands (Integroidulla piirillä varustetut kontaktilliset kortit - Laajennetut yleiset komennot).III.6 Tekniset ominaisuudet ja yhteyskäytännötKortin on oltava kokoa ID-1 (normaali koko, ks. ISO/IEC 7810).Kortin on tuettava yhteyskäytäntöä T = 1 standardin ISO/IEC 7816-3 mukaisesti. Lisäksi se voi tukea muita yhteyskäytäntöjä, esimerkiksi T = 0:aa, USB:tä tai kontaktittomia yhteyskäytäntöjä. Bittisiirtoon sovelletaan suoraa koodaustapaa (direct convention) (ks. ISO/IEC 7816-3).A. Käyttöjännite ja ohjelmointijänniteKortin on toimittava jännitteellä Vcc = 3 V (+/- 0,3 V) tai jännitteellä Vcc = 5 V (+/- 0,5 V). Kortti ei saa tarvita ohjelmointijännitettä liittimen nastalle C6.B. Answer to Reset -signaaliInformation field size card (kortin tietokentän koko) -tavun tulee olla ATR-signaalin merkissä TA3. Tämän arvon on oltava vähintään "80h" (= 128 tavua).C. Yhteyskäytäntöparametrin valintaKortin on tuettava yhteyskäytäntöparametrin valintaa (protocol parameter selection, PPS) ISO/IEC 7816-3 -standardin mukaisesti. Sitä käytetään valitsemaan T = 1, jos kortissa on myös T = 0, ja neuvottelemaan Fi/Di-parametrit siirtonopeuksien lisäämiseksi.D. Yhteyskäytäntö T = 1Kortin on tuettava ketjutusta.Seuraavat yksinkertaistukset sallitaan:- NAD-tavu: ei käytössä (NAD-tavun arvoksi on asetettava "00"),- S-lohkon ABORT-komento: ei käytössä.- S-lohkon VPP-tilavirheilmoitus: ei käytössä.Liitäntälaitteen on annettava information field size device (IFSD) (laitteen tietokentän koko) -arvo heti ATR-signaalin jälkeen: liitäntälaiteen on lähetettävä S-lohkon IFS (tietokentän koko) -pyyntö ATR-signaalin jälkeen ja kortin on lähetettävä takaisin S-lohkon IFS-tieto. IFSD:n suositeltava arvo on 254 tavua.III.7 LämpötilarajatÄlykorttimuodossa olevan rekisteröintitodistuksen on voitava toimia moitteettomasti kaikissa yhteisön alueella tavattavissa ilmasto-olosuhteissa sekä vähintään ISO 7810 -standardissa määritellyissä lämpötilarajoissa. Korttien on voitava toimia moitteettomasti kosteuden ollessa 10-90 prosenttia.III.8 Fyysinen käyttöikäKortin on voitava toimia moitteettomasti kymmenen vuoden ajan, jos sitä käytetään ympäristöön liittyvien ja sähköteknisten rajoitusten mukaisesti. Kortin materiaali on valittava siten, että se saavuttaa tämä käyttöiän.III.9 Sähköiset ominaisuudetKäytön aikana kortin on oltava sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevan direktiivin 95/54/EY mukainen sekä suojattu staattisen sähkön aiheuttamilta purkauksilta.III.10 TiedostorakenneTaulukossa 1 luetellaan sovelluksen DF (ks. ISO/IEC 7816-4) DF.Registration pakolliset EF-tiedostot (elementary files). Kaikilla näillä tiedostoilla on transparent-tyyppinen rakenne. Pääsyvaatimukset on kuvattu III.2 kohdassa. Jäsenvaltiot määrittelevät tiedostokoot vaatimustensa mukaisesti.Taulukko 1>TAULUKON PAIKKA>III.11 TietorakenneTallennetut varmenteet ovat ISO/IEC 9594-8 -standardin mukaisessa X.509v3-muodossa.Sähköiset allekirjoitukset tallennetaan transparent-muodossa.Rekisteröintitiedot tallennetaan BER-TLV-dataobjekteina (ks. ISO/IEC 7816-4) vastaaviin EF-tiedostoihin. Sisältökentät koodataan ISO/IEC 8824-1-standardin mukaisina ASCII-merkkeinä, arvot "C0"-"FF" on määritelty standardeissa ISO/IEC 8859-1 (latinalainen merkistö 1), ISO/IEC 8859-7 (kreikkalainen merkistö) tai ISO/IEC 8859-5 (kyrillinen merkistö). Päivämäärät ovat muodossa VVVVKKPP.Taulukossa 2 luetellaan tunnisteet (tags), joilla tunnistetaan II.4 ja II.5 kohdan tietoja ja III.1 kohdan lisätietoja vastaavat dataobjektit. Taulukossa 2 luetellut dataobjektit ovat pakollisia, jollei toisin mainita. Vapaaehtoiset dataobjektit voidaan jättää pois. "Tunniste"-sarakkeessa näkyy sisältymistaso.Taulukko 2>TAULUKON PAIKKA>Taulukossa 3 luetellaan tunnisteet, joilla tunnistetaan II.6 kohdan rekisteröintitietoja vastaavat dataobjektit. Taulukossa 3 luetellut dataobjektit ovat vapaaehtoisia.Taulukko 3>TAULUKON PAIKKA>Jäsenvaltiot määrittelevät II.7 kohdan mukaisten tietojen rakenteen ja muodon.III.12 Rekisteröintitietojen lukeminenA. Sovelluksen valitseminenSovellus "Ajoneuvon rekisteröinti" valitaan komennolla SELECT DF (nimen perusteella, ks. ISO/IEC 7816-4) ja sovellustunnuksella (AID). AID-arvo pyydetään Euroopan komission valitsemalta laboratoriolta.B. Tietojen lukeminen tiedostoistaII luvun A, B ja D kohtaa vastaavat tiedostot valitaan komennolla SELECT (ks. ISO/IEC 7816-4) siten, että komentoparametri P1 asetetaan arvoon "02" ja komentoparametri P2 arvoon "04" ja komentotietokenttä sisältää tiedoston tunnisteen (ks. X luvun taulukko 1). Vastaukseksi saatu FCP-malli sisältää tiedostokoon, josta voi olla hyötyä näitä tiedostoja luettaessa.Nämä tiedostot ovat luettavissa READ BINARY -komennolla (ks. ISO/IEC 7816-4) siten, että komentotietokenttä on tyhjä ja Le asetetaan vastauksena odotettavan datan pituudeksi käyttäen lyhyttä Le:tä.C. Tietojen autenttisuuden todentaminenTallennettujen rekisteröintitietojen autenttisuuden todentamiseksi voidaan todentaa vastaava sähköinen allekirjoitus. Tämä merkitsee sitä, että rekisteröintikortilta voidaan lukea rekisteröintitietojen lisäksi myös vastaava sähköinen allekirjoitus.Allekirjoituksen todentamiseen tarvittava julkinen avain voidaan noutaa lukemalla rekisteröintikortista vastaava rekisteröintitodistuksen antaneen viranomaisen varmenne. Varmenne sisältää kyseisen julkisen avaimen ja vastaavan viranomaisen tunnisteen. Allekirjoitus voidaan todentaa toisella järjestelmällä kuin rekisteröintikortilla.Jäsenvaltiot voivat vapaasti noutaa julkiset avaimet ja varmenteet rekisteröintitodistuksen antaneen viranomaisen varmenteen todentamiseksi.III.13 ErityissäännöksetRiippumatta muista tässä annetuista säännöksistä jäsenvaltiot voivat lisätä korttiin värejä, merkkejä ja symboleja ilmoitettuaan siitä ensin Euroopan komissiolle. Lisäksi jäsenvaltiot voivat tiettyjen III.2 kohdan C kohdan tietojen osalta sallia XML-muodon sekä käytön TCP/IP-yhteyskäytännön kautta. Jäsenvaltiot voivat Euroopan komission suostumuksella lisätä ajoneuvon rekisteröintikorttiin ajoneuvoihin liittyvien lisäpalvelujen toteuttamiseksi muita sovelluksia, joista ei ole vielä olemassa EU:n tasolla yhdenmukaistettuja sääntöjä tai asiakirjoja (esimerkiksi katsastustodistus).(1) Tämä liite koskee vain rekisteröintitodistuksia, joissa on I ja II osa."


title: Komission direktiivi 2010/71/EU, annettu 4 päivänä marraskuuta 2010 , Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta metoflutriinin lisäämiseksi tehoaineeksi liitteeseen I  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               5.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 288/17

         KOMISSION DIREKTIIVI 2010/71/EU,
   annettu 4 päivänä marraskuuta 2010,
   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta metoflutriinin lisäämiseksi tehoaineeksi liitteeseen I
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (1) ja erityisesti sen 11 artiklan 4 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Yhdistynyt kuningaskunta vastaanotti Sumitomo Chemical (UK) Plc:ltä 23 päivänä joulukuuta 2005 direktiivin 98/8/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaisen hakemuksen, jossa pyydetään metoflutriinin lisäämistä tehoaineena kyseisen direktiivin liitteeseen I käytettäväksi tuotetyypissä 18 (hyönteis- ja punkkimyrkyt sekä muiden niveljalkaisten torjuntaan käytettävät tuotteet), siten kuin se on määriteltynä direktiivin 98/8/EY liitteessä V. Metoflutriinia ei ollut markkinoilla biosidituotteessa käytettävänä tehoaineena direktiivin 98/8/EY 34 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna päivänä.

               (2)

               Tehtyään asiaa koskevan arvioinnin Yhdistynyt kuningaskunta toimitti komissiolle 19 päivänä kesäkuuta 2008 asiaa koskevan kertomuksen sekä suosituksen.

               (3)

               Jäsenvaltiot ja komissio tarkastelivat kertomusta biosidivalmisteita käsittelevässä pysyvässä komiteassa 27 päivänä toukokuuta 2010, ja tarkastelun tulokset sisällytettiin arviointikertomukseen.

               (4)

               Tutkimusten perusteella voidaan olettaa, että hyönteis- ja punkkimyrkkyinä sekä muiden niveljalkaisten torjuntaan käytettävät metoflutriinia sisältävät biosidituotteet täyttävät direktiivin 98/8/EY 5 artiklan vaatimukset. Siksi on aiheellista lisätä metoflutriini kyseisen direktiivin liitteeseen I.

               (5)

               Kaikkia mahdollisia käyttötarkoituksia ei ole arvioitu Euroopan tasolla. Jäsenvaltioiden olisi siksi tarkasteltava sellaisia käyttötarkoituksia tai altistusskenaarioita sekä sellaisia ympäristön osille ja väestölle aiheutuvia riskejä, joita ei ole tarkasteltu edustavasti riskinarvioinnissa Euroopan tasolla, ja myöntäessään tuotteille lupia varmistettava, että asianmukaisia toimia toteutetaan tai erityisehtoja asetetaan, jotta todetut riskit voidaan vähentää hyväksyttävälle tasolle.

               (6)

               On tärkeää, että tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan samanaikaisesti kaikissa jäsenvaltioissa, jotta metoflutriinia tehoaineena sisältävien biosidituotteiden yhdenvertainen kohtelu markkinoilla voidaan varmistaa ja jotta voidaan yleisesti ottaen edistää biosidituotemarkkinoiden moitteetonta toimintaa.

               (7)

               Ennen tehoaineen lisäämistä liitteeseen I jäsenvaltioilla olisi oltava käytettävissään kohtuullinen siirtymäaika saattaakseen voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset.

               (8)

               Sen vuoksi direktiivi 98/8/EY olisi muutettava vastaavasti.

               (9)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat biosidituotteiden pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 98/8/EY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ja julkaistava ne viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2011.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä toukokuuta 2011.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 4 päivänä marraskuuta 2010.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.

      LIITE
      Lisätään direktiivin 98/8/ETY liitteessä I olevan taulukon loppuun seuraava metoflutriinia koskeva kohta:

                     N:o

                     Yleisnimi

                     IUPAC-nimi,
                     Tunnistenumerot

                     Markkinoille saatettavassa biosidituotteessa käytettävän tehoaineen vähimmäispuhtaus

                     Päivä, jona tehoaine sisällytetään liitteeseen

                     Määräaika 16 artiklan 3 kohdan noudattamiselle (lukuun ottamatta tuotteita, jotka sisältävät useampaa kuin yhtä tehoainetta; näiden valmisteiden osalta sovelletaan 16 artiklan 3 kohdan noudattamista varten määräaikaa, joka on vahvistettu viimeisimmässä niistä päätöksistä, jotka koskevat valmisteessa käytettävien tehoaineiden sisällyttämistä liitteeseen)

                     Päivä, jona liitteeseen sisällyttäminen lakkaa

                     Valmisteryhmä

                     Erityissäännökset (1)

                     ”36

                     Metoflutriini

                                 RTZ-isomeeri:
                                 2,3,5,6-tetrafluori-4-(metoksimetyyli)bentsyyli-(1R,3R)-2,2-dimetyyli-3-(Z)-(prop-1-enyyli)syklopropaanikarboksylaatti
                                 EY-nro: ei ole
                                 CAS-numero: 240494-71-7

                                 Kaikkien isomeerien summa:
                                 2,3,5,6-tetrafluori-4-(metoksimetyyli)bentsyyli-(1RS,3Rs; 1SR, 3SR))-2,2-dimetyyli-3-prop-1-enyylisyklopropaanikarboksylaatti
                                 EY-nro: ei ole
                                 CAS-numero: 240494-70-6

                     Tehoaineen on täytettävä molemmat puhtautta koskevat vähimmäisvaatimukset

                                 RTZ-isomeeri
                                 754 g/kg

                                 Kaikkien isomeerien summa
                                 930 g/kg

                     1. toukokuuta 2011

                     Ei koske tätä tuotetta.

                     30. huhtikuuta 2021

                     18

                     Arvioidessaan tuotetta koskevaa lupahakemusta 5 artiklan ja liitteen VI mukaisesti jäsenvaltioiden on arvioitava, jos se on tarkoituksenmukaista kyseisen tuotteen osalta, sellaisia käyttötarkoituksia tai altistusskenaarioita ja sellaisia ympäristön osille ja populaatioille aiheutuvia riskejä, joita ei ole arvioitu edustavasti Euroopan tason riskinarvioinnissa.”

         (1)  Liitteeseen VI sisältyvien yleisten periaatteiden noudattamista varten arviointikertomusten sisältö ja päätelmät asetetaan saataville komission internetsivustolle osoitteessa: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


Avis juridique important

|

31980L1141

Neuvoston direktiivi 80/1141/ETY, annettu 8 päivänä joulukuuta 1980, viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta ja vihannesten siementen pitämisestä kaupan annettujen direktiivien 70/457/ETY ja 70/458/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 341 , 16/12/1980 s. 0027 - 0028 Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 32 s. 0033  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 20 s. 0039  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 20 s. 0039  Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 12 s. 0215  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 12 s. 0215

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 8 päivänä joulukuuta 1980,viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta ja vihannesten siementen pitämisestä kaupan annettujen direktiivien 70/457/ETY ja 70/458/ETY muuttamisesta (80/1141/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(),sekä katsoo, ettäjäljempänä esitetyistä syistä olisi muutettava viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta 29 päivänä syyskuuta 1970 annettua neuvoston direktiiviä 70/457/ETY() ja vihannesten siementen pitämisestä kaupan 29 päivänä syyskuuta 1970 annettua neuvoston direktiiviä 70/458/ETY(), sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina direktiivillä 79/967/ETY(),yleisiä lajikeluetteloita koskevien säännösten mukaisesti ennen näiden säännösten soveltamista muiden kuin kyseisten direktiivien periaatteiden mukaan myönnettyjen lajikkeiden viralliset hyväksymiset lakkaavat olemasta voimassa viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1980, jos kyseisiä lajikkeita ei tällöin ole hyväksytty direktiivien säännösten mukaisesti,tiettyjen kyseisten lajikkeiden osalta hyväksymismenettelyä direktiivien säännösten mukaan ei vielä ole saatu päätökseen, jatämän vuoksi olisi aiheellista säätää mahdollisuudesta pidentää määräaikaa määritettyjen lajikkeiden osalta,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Lisätään direktiivin 70/457/ETY 3 artiklaan seuraava kohta:"4. Jäljempänä 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen jäsenvaltioille voidaan antaa lupa siirtää määritettyjen lajien osalta 3 kohdassa tarkoitettua viimeistä voimassaolopäivää viimeistään 31 päivään joulukuuta 1982 siltä osin kuin 1 päivänä heinäkuuta 1980 ennen tätä päivämäärä näille lajikkeille aloitettua tutkimusmenettelyä niiden hyväksymiseksi tämän direktiivin säännösten mukaisesti ole vielä saatu päätökseen."2 artikla Lisätään direktiivin 70/458/ETY 9 artiklaan seuraava kohta:"2a. Jäljempänä 40 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen jäsenvaltioille voidaan antaa lupa siirtää määritettyjen lajien osalta 2 kohdassa tarkoitettua viimeistä voimassaolopäivää viimeistään 31 päivään joulukuuta 1982 siltä osin kuin 1 päivänä heinäkuuta 1980 ennen tätä päivämäärää näille lajikkeille aloitettua tutkimusmenettelyä niiden hyväksymiseksi tämän direktiivin säännösten mukaisesti ei ole vielä saatu päätökseen."3 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1980.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 8 päivänä joulukuuta 1980.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaC. NEY() EYVL N:o C 291, 10.11.1980, s. 57() EYVL N:o L 225, 12.10.1970, s. 1() EYVL N:o L 225, 12.10.1970, s. 7() EYVL N:o L 293, 20.11.1979, s. 16