title: Neuvoston direktiivi 2009/55/EY, annettu 25. päivänä toukokuuta 2009 , luonnollisten henkilöiden henkilökohtaisen omaisuuden lopullisessa tuonnissa jäsenvaltiosta sovellettavista verovapauksista (Kodifioitu toisinto)

text:
               10.6.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 145/36

      NEUVOSTON DIREKTIIVI 2009/55/EY,
   annettu 25. päivänä toukokuuta 2009,
   luonnollisten henkilöiden henkilökohtaisen omaisuuden lopullisessa tuonnissa jäsenvaltiosta sovellettavista verovapauksista
   (Kodifioitu toisinto)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
   ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Luonnollisten henkilöiden henkilökohtaisen omaisuuden lopullisessa maahantuonnissa jäsenvaltiosta sovellettavista verovapauksista 28 päivänä maaliskuuta 1983 annettua neuvoston direktiiviä 83/183/ETY (3) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin (4). Sen takia mainittu direktiivi olisi selkeyden ja järkeistämisen vuoksi kodifioitava.

               (2)

               Jäsenvaltioiden väestön tullessa paremmin tietoiseksi yhteisön toiminnasta olisi yhteisössä pidettävä yllä luonnollisia henkilöitä suosivia toimia sisämarkkinoiden edellytysten varmistamiseksi.

               (3)

               Verotukselliset esteet, jotka rajoittavat luonnollisten henkilöiden henkilökohtaisen omaisuuden tuontia toisesta jäsenvaltiosta ovat erityisesti omiaan haittaamaan henkilöiden vapaata liikkuvuutta yhteisössä. Nämä esteet on siis mahdollisimman suurelta osin poistettava ottamalla käyttöön verovapautuksia.

               (4)

               Näitä verovapautuksia voidaan soveltaa ainoastaan tavaroiden tuontiin muussa kuin kaupallisessa tarkoituksessa tai keinottelutarkoituksessa, ja sen vuoksi olisi vahvistettava niiden soveltamisen rajoitukset ja edellytykset.

               (5)

               Yhdenmukaistamistoimenpiteiden hyväksyminen valmisteveron ja arvonlisäveron alalla on tehnyt verottomuutta ja tullittomuutta koskevat säännökset tarpeettomiksi kyseisillä aloilla.

               (6)

               Tämä direktiivi ei saa vaikuttaa jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa liitteessä I olevassa B osassa olevia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava siinä mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   I   LUKU

      YLEISET SÄÄNNÖKSET

   1 artikla
   Soveltamisala
   1.   Jäsenvaltioiden on jäljempänä tarkoitetuin edellytyksin ja jäljempänä tarkoitetuissa tapauksissa myönnettävä vapautus luonnollisen henkilön henkilökohtaisen omaisuuden lopullisessa tuonnissa toisesta jäsenvaltiosta tavanomaisesti kannettavista kulutukseen kohdistuvista veroista.
   2.   Tämä direktiivi ei koske:

               a)

               arvonlisäveroa;

               b)

               valmisteveroja;

               c)

               1 kohdassa tarkoitetun omaisuuden käytöstä maan alueella kannettavia erityisiä ja/tai kausiluonteisia maksuja ja veroja, kuten esimerkiksi autojen rekisteröinnissä kannettavia maksuja, tieliikennemaksuja ja televisiolupia.

         2 artikla
   Omaisuutta koskevat edellytykset
   1.   Tätä direktiiviä sovellettaessa ’henkilökohtaisella omaisuudella’ tarkoitetaan asianomaisten henkilökohtaiseen käyttöön tai näiden kotitalouksien tarpeisiin tarkoitettua omaisuutta. Tämän omaisuuden luonne tai määrä ei saa ilmentää mitään kaupallista tarkoitusta, eikä se saa olla yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetunneuvoston direktiivin 2006/112/EY (5) 9 artiklan 1 kohdassa ja 10–13 artiklassa tarkoitettuun taloudelliseen toimintaan tarkoitettua. Henkilökohtaista omaisuutta ovat kuitenkin myös asianomaisen teknisen tai vapaan ammatin harjoittamisessa tarvittavat työvälineet.
   2.   Edellä 1 artiklassa tarkoitettu vapautus on myönnettävä henkilökohtaiselle omaisuudelle, joka on

               a)

               hankittu jäsenvaltion kotimarkkinoiden yleisin verotusedellytyksin ja johon ei sovelleta sen lähtiessä alkuperäjäsenvaltiosta kulutukseen kohdistuviin veroihin liittyvää vapautusta tai palautusta. Tätä direktiiviä sovellettaessa nämä edellytykset täyttävänä pidetään myös omaisuutta, joka on hankittu direktiivin 2006/112/EY 151 artiklassa tarkoitetuin edellytyksin, poiketen siitä mitä säädetään kyseisen artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan e alakohdassa;

               b)

               joka on tosiasiallisesti ollut asianomaisen käytössä ennen asuinpaikan muutosta tai toisen asunnon perustamista. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että moottoriajoneuvot (niiden perävaunut mukaan lukien), asuntovaunut, matkailuautot, huviveneet ja yksityislentokoneet ovat olleet asianomaisen käytössä vähintään kuusi kuukautta ennen asuinpaikan muutosta.

         Edellä a alakohdan toisessa virkkeessä tarkoitettujen tavaroiden osalta jäsenvaltiot voivat vaatia, että

               i)

               moottoriajoneuvot (niiden perävaunut mukaan lukien), asuntovaunut, matkailuautot, huviveneet ja yksityislentokoneet ovat olleet asianomaisen käytössä vähintään kaksitoista kuukautta ennen asuinpaikan muutosta;

               ii)

               muut tavarat ovat olleet asianomaisen käytössä vähintään kuusi kuukautta ennen asuinpaikan muutosta.

         3.   Toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava näyttöä siitä, että moottoriajoneuvot (niiden perävaunut mukaan lukien), asuntovaunut, matkailuautot, huviveneet ja yksityislentokoneet täyttävät 2 kohdassa tarkoitetut edellytykset. Muun omaisuuden osalta ne voivat vaatia vastaavaa näyttöä ainoastaan vakavasti epäillessään vilpillistä toimintaa.
   3 artikla
   Tuonnin edellytykset
   Omaisuus voidaan tuoda yhden tai useamman kerran 7, 8, 9 ja 10 artiklassa tarkoitettuina määräaikoina.
   4 artikla
   Tuonnin jälkeiset velvoitteet
   Tuotuja moottoriajoneuvoja (niiden perävaunut mukaan lukien), asuntovaunuja, matkailuautoja, huviveneitä ja yksityislentokoneita saa luovuttaa, antaa vuokralle tai lainata 12 kuukauden aikana sen verottomasta tuonnista ainoastaan määräpaikkana olevan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten asianmukaisesti hyväksymissä tapauksissa.
   5 artikla
   Tiettyä omaisuutta koskevat erityisedellytykset
   Ratsuhevosten, moottoriajoneuvojen (niiden perävaunut mukaan lukien), asuntovaunujen, matkailuautojen, huviveneiden ja yksityislentokoneiden tuonnissa voidaan myöntää verovapautus ainoastaan, jos luonnollinen henkilö muuttaa pysyvän asuinpaikkansa määräpaikkana olevaan jäsenvaltioon.
   6 artikla
   Asuinpaikan määrittämistä koskevat yleiset säännöt
   1.   Tätä direktiiviä sovellettaessa ’pysyvällä asuinpaikalla’ tarkoitetaan paikkaa, jossa henkilö asuu pysyvästi eli vähintään 185 päivää kalenterivuodessa henkilökohtaisten ja ammatillisten siteidensä vuoksi, tai jos on kyse henkilöstä, jolla ei ole ammatillisia siteitä, henkilön ja tämän asuinpaikan välisten tiiviiden henkilökohtaisten siteiden vuoksi.
   Jos henkilön ammatilliset siteet ovat muualla kuin tämän henkilökohtaiset siteet ja tämä sen vuoksi joutuu oleskelemaan vuorotellen kahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa sijaitsevissa paikoissa, henkilön pysyvänä asuinpaikkana on pidettävä sitä, jossa tämän henkilökohtaiset siteet ovat, jos tämä palaa sinne säännöllisesti. Viimeksi mainitun edellytyksen täyttymistä ei vaadita, jos henkilö oleskelee jäsenvaltiossa määräaikaisen tehtävän suorittamiseksi. Opiskelu yliopistossa tai koulussa ei merkitse pysyvän asuinpaikan muutosta.
   2.   Luonnollisten henkilöiden on todistettava pysyvä asuinpaikkansa asianmukaisella tavalla, esimerkiksi henkilötodistuksellaan tai muulla voimassa olevalla asiakirjalla.
   3.   Epäillessään 2 kohdan mukaisen pysyvää asuinpaikkaa koskevan ilmoituksen oikeellisuutta tai suorittaakseen tiettyjä erityistarkastuksia määräpaikkana olevan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat vaatia tarvittavia tietoja tai lisätodisteita.
   II   LUKU

      HENKILÖKOHTAISEN OMAISUUDEN TUONTI PYSYVÄN ASUINPAIKAN MUUTON YHTEYDESSÄ

   7 artikla
   1.   Edellä 1 artiklassa säädetty verovapautus on myönnettävä 2–5 artiklassa säädetyin edellytyksin luonnollisen henkilön pysyvän asuinpaikan muutoksen yhteydessä tuomalle henkilökohtaiselle omaisuudelle.
   Vapautuksen myöntämisen edellytyksenä on oltava vapaamuotoinen kirjallinen tavaraluettelo sekä jäsenvaltion niin vaatiessa siihen liitetty ilmoitus, jonka malli ja sisältö on määriteltävä yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (6) 248 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisten yhteisön passitusta koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen soveltamista. Tavaroiden arvoa ei saa vaatia mainittavaksi tavaraluettelossa.
   2.   Viimeinen tuonti on suoritettava 12 kuukauden kuluessa pysyvän asuinpaikan muutosta. Jos omaisuus 3 artiklan mukaisesti tuodaan useana eränä mainitun määräajan kuluessa, jäsenvaltiot voivat ainoastaan ensimmäisen erän tuonnin yhteydessä vaatia esitettäväksi täydellisen tavaraluettelon, johon voidaan viitata myös myöhempien muuttokuljetusten yhteydessä toisessa tullitoimipaikassa. Tätä täydellistä tavaraluetteloa voidaan täydentää määräpaikkana olevan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten suostumuksella.
   III   LUKU

      HENKILÖKOHTAISEN OMAISUUDEN TUONTI TOISEN ASUNNON KALUSTAMISEN TAI SIELTÄ MUUTON YHTEYDESSÄ

   8 artikla
   1.   Edellä 1 artiklassa säädetty vapautus on myönnettävä 2–5 artiklassa säädetyin edellytyksin luonnollisen henkilön toisen asunnon kalustamisen yhteydessä tuodulle henkilökohtaiselle omaisuudelle.
   Vapautus voidaan myöntää ainoastaan, jos

               a)

               kyseinen henkilö omistaa toisen asunnon tai on vuokrannut sen vähintään 12 kuukaudeksi,

               b)

               tuotu omaisuus vastaa toisen asunnon tavanomaisia kalusteita.

         2.   Vapautus on myönnettävä 1 kohdassa säädetyin edellytyksin myös omaisuuden tuonnissa pysyvään asuinpaikkaan tai muuhun toiseen asuntoon toisesta asunnosta muuton yhteydessä, jos omaisuus on tosiasiallisesti ollut asianomaisen omistuksessa ja tämän käytössä ennen toisen asunnon perustamista.
   Viimeinen tuonti on suoritettava 12 kuukauden kuluessa toisen asunnon muutosta.
   IV   LUKU

      AVIOLIITON SOLMIMISEN JOHDOSTA TUOTU OMAISUUS

   9 artikla
   1.   Jokainen henkilö voi avioliiton solmimisen yhteydessä tuoda siihen jäsenvaltioon, johon aikoo muuttaa pysyvän asuinpaikkansa, hankkimaansa tai käytössään ollutta henkilökohtaista omaisuutta 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista veroista vapautettuna seuraavin edellytyksin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2–5 artiklan soveltamista:

               a)

               tuonti on suoritettava ajanjaksona, joka alkaa kaksi kuukautta ennen aiottua avioliiton solmimispäivää ja päättyy neljä kuukautta avioliiton solmimispäivän jälkeen;

               b)

               asianomaisen on todistettava, että avioliitto on solmittu tai että avioliiton solmimisen edellyttämät viralliset toimenpiteet on aloitettu.

         2.   Verosta on vapautettava myös tavanomaisesti avioliiton solmimisen johdosta annettavat lahjat, jotka 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttävä henkilö on saanut sellaisilta henkilöiltä, joiden pysyvä asuinpaikka on muussa jäsenvaltiossa kuin määräpaikkana olevassa jäsenvaltiossa. Vapautusta on sovellettava lahjoihin, joiden yksikköarvo on enintään 350 euroa. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin myöntää vapautuksen 350 euroa suuremman yksikköarvon osalta, jos kunkin verosta vapautetun lahjan arvo on enintään 1 400 euroa.
   3.   Jäsenvaltiot voivat asettaa vapautuksen edellytykseksi riittävän vakuuden antamisen, jos tuonti suoritetaan ennen avioliiton solmimispäivää.
   4.   Jos luonnollinen henkilö ei neljän kuukauden kuluessa ilmoitetusta avioliiton solmimispäivästä todista avioliittoa solmituksi, verot on maksettava tuonnin päivänä.
   V   LUKU

      PERINTÖNÄ SAADUN VAINAJALLE KUULUNEEN HENKILÖKOHTAISEN OMAISUUDEN TUONTI

   10 artikla
   Poiketen siitä, mitä 2 artiklan 2 ja 3 kohdassa, 4 artiklassa ja 5 artiklan 2 kohdassa säädetään, jokainen henkilö, joka saa perintönä (causa mortis) jossakin jäsenvaltiossa sijaitsevaa vainajalle kuulunutta omaisuutta tai tämän henkilökohtaisen omaisuuden käyttöoikeuden, voi tuoda tätä omaisuutta 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista veroista vapautettuna toiseen jäsenvaltioon, jossa henkilöllä on pysyvä asuinpaikka, seuraavin edellytyksin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden 2, 3 ja 5 artiklan säännösten soveltamista:

               a)

               luonnollisen henkilön on esitettävä tuontijäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille vientijäsenvaltion notaarin tai muun toimivaltaisen viranomaisen antama todistus siitä, että tuotu omaisuus on saatu perintönä;

               b)

               tuonti on suoritettava kahden vuoden kuluessa omaisuuden siirtymisestä henkilön omistukseen.

         VI   LUKU

      LOPPUSÄÄNNÖKSET

   11 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on pyrittävä vähentämään mahdollisimman paljon luonnollisten henkilöiden tässä direktiivissä säädetyin rajoituksin ja edellytyksin suorittamaan tuontiin liittyviä muodollisuuksia sekä välttämään tuontimuodollisuuksia, joihin liittyvät tarkastukset johtavat merkittävään kuormien avaamiseen tultaessa määräpaikkana olevaan jäsenvaltioon.
   2.   Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa ja/tai säätää sovellettaviksi vapautuksen myöntämisen edellytyksiä, jotka ovat suopeampia kuin tässä direktiivissä säädetyt edellytykset, lukuun ottamatta 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja edellytyksiä.
   3.   Jäsenvaltiot eivät tämän direktiivin perusteella voi soveltaa yhteisön alueella vähemmän edullisia verovapautuksia kuin ne, joita ne myöntävät luonnollisten henkilöiden henkilökohtaisen omaisuuden maahantuonnissa kolmannesta maasta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan 2 kohdan soveltamista.
   12 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa, erityisesti 11 artiklan 2 ja 3 kohdan soveltamisesta johtuvat, kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. Komissio ilmoittaa tästä muille jäsenvaltioille.
   2.   Komissio antaa joka toinen vuosi jäsenvaltioita kuultuaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltiossa.
   13 artikla
   Kumotaan direktiivi 83/183/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä I olevassa A osassa mainituilla direktiiveillä, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa liitteessä I olevassa B osassa olevia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava siinä mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä.
   Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä II olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
   14 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   15 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 25 päivänä toukokuuta 2009.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. ŠEBESTA

      (1)  Lausunto annettu 16. joulukuuta 2008 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  Lausunto annettu 17. syyskuuta 2008 (EUVL C 77, 31.3.2009, s. 148).

      (3)  EYVL L 105, 23.4.1983, s. 64.

      (4)  Katso liitteessä I oleva A osa.

      (5)  EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1.

      (6)  EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1.

      LIITE I

         A   OSA

         Kumottu direktiivi ja luettelo sen muutoksista

      (13 artiklassa tarkoitetut)

                  Neuvoston direktiivi 83/183/ETY
                  (EYVL L 105, 23.4.1983, s. 64).

                  Neuvoston direktiivi 89/604/ETY
                  (EYVL L 348, 29.11.1989, s. 28).

                  Neuvoston direktiivi 91/680/ETY
                  (EYVL L 376, 31.12.1991, s. 1).

                  Ainoastaan siltä osin kuin on kyse sen 2 artiklan 2 kohdan kolmannesta luetelmakohdasta

                  Neuvoston direktiivi 92/12/ETY
                  (EYVL L 76, 23.3.1992, s. 1).

                  Ainoastaan siltä osin kuin on kyse sen 23 artiklan 3 kohdan toisesta luetelmakohdasta

         B   OSA

         Määräajat kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle

      (13 artiklassa tarkoitetut)

                  Direktiivi

                  Määräaika kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle

                  83/183/ETY

                  1 päivä tammikuuta 1984

                  89/604/ETY

                  1 päivä heinäkuuta 1990

                  91/680/ETY

                  1 päivä tammikuuta 1993 (1)

                  92/12/ETY

                  1 päivä tammikuuta 1993 (2)

         (1)  Jäsenvaltioiden on annettava tarvittavat lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, jotta niiden direktiivin 91/680/ETY 1 artiklan 1–20 sekä 22, 23 ja 24 alakohtaan sekä 2 artiklaan mukautetut järjestelmät saatetaan voimaan 1 päivänä tammikuuta 1993.

         (2)  Tanskan kuningaskunta saa 9 artiklan 3 kohdan osalta saattaa tämän säännöksen noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1993.

      LIITE II

         VASTAAVUUSTAULUKKO

                  Direktiivi 83/183/ETY

                  Tämä direktiivi

                  1 artiklan 1 kohta

                  1 artiklan 1 kohta

                  —

                  1 artiklan 2 kohdan a alakohta

                  —

                  1 artiklan 2 kohdan b alakohta

                  1 artiklan 2 kohta

                  1 artiklan 2 kohdan c alakohta

                  2 artiklan 1 kohta

                  2 artiklan 1 kohta

                  2 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohta

                  2 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohta

                  2 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohta

                  2 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohta

                  2 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan johdantokappale

                  2 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan johdantokappale

                  2 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan ensimmäinen luetelmakohta

                  2 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan i alakohta

                  2 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toinen luetelmakohta

                  2 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan ii alakohta

                  2 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan viimeinen lause

                  —

                  2 artiklan 3 kohta

                  2 artiklan 3 kohta

                  3 artikla

                  3 artikla

                  4 artikla

                  4 artikla

                  5 artiklan 1 kohta

                  —

                  5 artiklan 2 kohta

                  5 artikla

                  6 artikla

                  6 artikla

                  7 artiklan 1 kohdan a alakohta

                  7 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta

                  7 artiklan 1 kohdan b alakohta

                  7 artiklan 1 kohdan toinen alakohta

                  7 artiklan 2 kohta

                  7 artiklan 2 kohta

                  8 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta

                  8 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta

                  8 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan johdantokappale

                  8 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan johdantokappale

                  8 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan i ja ii alakohta

                  8 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a ja b alakohta

                  8 artiklan 2 kohta

                  8 artiklan 2 kohta

                  9, 10 ja 11 artikla

                  9, 10 ja 11 artikla

                  12 artiklan 1 kohta

                  —

                  12 artiklan 2 kohta

                  12 artiklan 1 kohta

                  12 artiklan 3 kohta

                  12 artiklan 2 kohta

                  —

                  13 artikla

                  —

                  14 artikla

                  13 artikla

                  15 artikla

                  —

                  Liite I

                  —

                  Liite II


Avis juridique important

|

31977L0158

Neuvoston direktiivi 77/158/ETY, annettu 14 päivänä helmikuuta 1977, yhteisistä säännöistä harjoitettaessa jäsenvaltioiden välistä tietyntyyppistä maanteiden tavaraliikennettä annetun ensimmäisen direktiivin muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 048 , 19/02/1977 s. 0030 - 0030 Suomenk. erityispainos Alue 7 Nide 1 s. 0221  Kreikank. erityispainos: Luku 07 Nide 2 s. 0021  Ruotsink. erityispainos Alue 7 Nide 1 s. 0221  Espanjank. erityispainos: Luku 07 Nide 2 s. 0061  Portugalink. erityispainos: Luku 07 Nide 2 s. 0061

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 14 päivänä helmikuuta 1977,yhteisistä säännöistä harjoitettaessa jäsenvaltioiden välistä tietyntyyppistä maanteiden tavaraliikennettä annetun ensimmäisen direktiivin muuttamisesta (77/158/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (),sekä katsoo, ettäyhteisistä säännöistä harjoitettaessa jäsenvaltioiden välistä tietyntyyppistä maanteiden tavaraliikennettä 23 päivänä heinäkuuta 1962 () annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 74/149/ETY (), soveltaminen olisi ulotettava koskemaan kaikkien elävien eläinten kuljettamista, jossa käytetään erikoisajoneuvoja,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Korvataan 23 päivänä heinäkuuta 1962 annetun ensimmäisen direktiivin liitteessä II oleva 7 kohta seuraavasti: «Elävien eläinten kuljetus käytettäessä erikoisajoneuvoja(*).»Edellä 7 kohtaan liittyvä alaviite on seuraava: «(*) «Elävien eläinten kuljetukseen käytettävillä erikoisajoneuvoilla» tarkoitetaan ajoneuvoja, jotka on rakennettu tai pysyvästi muutettu erityisesti elävien eläinten kuljetusta varten ja jotka jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset sellaisiksi hyväksyvät.»2 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet mahdollisimman pian ja joka tapauksessa ennen 1 päivää heinäkuuta 1977. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle ennen 1 päivää toukokuuta 1977.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 14 päivänä helmikuuta 1977.Neuvoston puolesta()()()()PuheenjohtajaJ. SILKIN() EYVL N:o C 293, 13.12.1976, s. 50() EYVL N:o C 281, 27.11.1976, s. 2() EYVL N:o 70, 6.8.1962, s. 2005/62() EYVL N:o L 84, 28.3.1974, s. 8


Avis juridique important

|

31978L0842

Neuvoston direktiivi 78/842/ETY, annettu 10 päivänä lokakuuta 1978, elintarvikkeena käytettäviä kaakao- ja suklaatuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 73/241/ETY muuttamisesta kuudennen kerran

Virallinen lehti nro L 291 , 17/10/1978 s. 0015 - 0016 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 9 s. 0083  Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 22 s. 0237  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 9 s. 0083  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 9 s. 0072  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 9 s. 0072

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 10 päivänä lokakuuta 1978,elintarvikkeena käytettäviä kaakao- ja suklaatuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 73/241/ETY muuttamisesta kuudennen kerran (78/842/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäelintarvikkeena käytettäviä kaakao- ja suklaatuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 24 päivänä heinäkuuta 1973 annetun neuvoston direktiivin 73/241/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 78/609/ETY(5), liitteessä II olevan 2 kohdan a alakohdassa sallitaan uusien jäsenvaltioiden pitää voimassa 31 päivään joulukuuta 1977 asti niiden tuotteiden osalta, joita sen alueella pidetään kaupan, kansallinen lainsäädäntönsä, joka on voimassa niiden liittyessä yhteisöihin ja jossa sallitaan fosforihapon, tiettyjen aromiaineiden ja tiettyjen emulgointiaineiden käyttö,edellä mainitun liitteen 2 kohdan b alakohdassa säädetään mahdollisuudesta sisällyttää nämä aineet liitteeseen I ennen 1 päivää tammikuuta 1978; uusi tilanteen tarkasteleminen ei ole luonut mahdollisuuksia tällaisen päätöksen tekemiselle,itse asiassa direktiivin 73/241/ETY antamisen jälkeen tapahtunut teknologian kehitys näyttäisi merkitsevän, ettei enää ole todellista teknologiaan liittyvää tarvetta fosforihapon käyttöön kaakaotuotteiden neutraloimisaineena; tulisi kuitenkin säätää mahdollisuudesta tarvittaessa ottaa tämä seikka uudelleen tarkasteltavaksi 1 heinäkuuta 1981 mennessä,kunnes yhteisön säännökset aromiaineiden käytöstä elintarvikkeissa annetaan, tulisi jäsenvaltioilla olla mahdollisuus jatkaa muiden kuin direktiivin 73/241/ETY liitteessä I olevan 5 kohdan a alakohdassa lueteltujen aineiden käyttöä,päätös on kuitenkin tehtävä 1 päivään tammikuuta 1983 mennessä, jolloin tämän poikkeuksen voimassaolo päättyy, jalopuksi, elintarvikkeissa käytettäviä emulgointiaineita, stabilointiaineita, sakeuttamisaineita ja hyytelöimisaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä kesäkuuta 1974 annetussa neuvoston direktiivissä 74/329/ETY(6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 78/612/ETY(7), annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus viiden vuoden ajan tiedoksi antamisesta sallia direktiivin 73/241/ETY liitteessä II lueteltujen emulgointiaineiden käyttö; sen vuoksi saman määräajan tulisi koskea myös viimeksi mainittua direktiiviä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiiviä 73/241/ETY seuraavasti:a) Korvataan liitteen II otsikko seuraavalla otsikolla:"Erityistoimenpiteitä";b) Korvataan tammikuun 1 päivästä 1978 alkaen liitteessä II oleva 2 kohta seuraavasti:"2. a) Tämä direktiivi ei vaikuta niihin kansallisen lainsäädännön säännöksiin, jotka ovat voimassa 1 päivänä elokuuta 1973 ja joiden mukaan on sallittua käyttää:i) fosforihappoa neutralointiaineena kaakaotuotteissa, jotka on alkaloitu liitteessä I olevan 2 kohdan mukaisesti;ii) muita kuin liitteessä I olevan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja aromiaineita samassa kohdassa tarkoitettuihin kaakao- ja suklaatuotteisiin;iii) polyglyserolipolyrisiinioleaattia, sorbitaanimonostearaattia, sorbitaanitristearaattia, polyoxietyleeni (20) sorbitaanimonostearaattia ja fosfatidihappojen ammoniumsuoloja liitteessä I olevan 6 kohdan 1 alakohdassa tarkoitettuihin suklaatuotteisiin ja kaakaotuotteisiin.b) Poikkeusten voimassaolo päättyy seuraavasti:i) a kohdan i alakohta 30 päivänä kesäkuuta 1981; ennen tätä päivää neuvosto voi kuitenkin perustamissopimuksen 100 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen sisällyttää liitteeseen I edellä a kohdan i alakohdassa tarkoitetun aineen; tämän aineen sisällyttämisestä liitteeseen I voidaan päättää vain, jos tieteellisessä tutkimuksessa on vahvistettu, että se ei ole haitallista ihmisen terveydelle ja jos sen käyttö on taloudelliselta kannalta tarpeen,ii) a kohdan ii alakohta neuvoston ennen 1 päivää tammikuuta 1983 säätämänä päivänä perustamissopimuksen 100 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen ja joka tapauksessa sitten kun yhteisön säännökset, joissa luetellaan elintarvikkeissa sallittavat aromiaineet, tulevat voimaan,iii) a kohdan iii alakohta 20 päivänä kesäkuuta 1979; ennen tätä päivää neuvosto voi kuitenkin perustamissopimuksen 100 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen sisällyttää a kohdan iii alakohdassa säädetyt aineet liitteessä I olevaan 6 kohdan 1 alakohtaan."2 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 10 päivänä lokakuuta 1978.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaR. OFFERGELD(1) EYVL N:o C 8, 10.1.1978, s. 2(2) EYVL N:o C 108, 8.5.1978, s. 16(3) EYVL N:o C 84, 8.4.1978, s. 7(4) EYVL N:o L 228, 16.8.1973, s. 23(5) EYVL N:o L 197, 22.7.1978, s. 10(6) EYVL N:o L 189, 12.7.1974, s. 1(7) EYVL N:o L 197, 22.7.1978, s. 22


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/21/EY, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2008 , Euroopan vakuutus- ja lisäeläkekomitean perustamisesta annetun neuvoston direktiivin 91/675/ETY muuttamisesta komissiolle siirretyn täytäntöönpanovallan osalta

text:
               19.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 76/48

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2008/21/EY,
   annettu 11 päivänä maaliskuuta 2008,
   Euroopan vakuutus- ja lisäeläkekomitean perustamisesta annetun neuvoston direktiivin 91/675/ETY muuttamisesta komissiolle siirretyn täytäntöönpanovallan osalta
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 47 artiklan 2 kohdan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Neuvoston direktiivissä 91/675/ETY (3) säädetään, että eräät toimenpiteet on hyväksyttävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (4) mukaisesti.

               (2)

               Päätöstä 1999/468/EY on muutettu päätöksellä 2006/512/EY, jolla otettiin käyttöön valvonnan käsittävä sääntelymenettely, jota käytetään hyväksyttäessä sellaisia laajakantoisia täytäntöönpanotoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on muuttaa perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen annetun perussäädöksen muita kuin keskeisiä osia, myös poistamalla joitakin niistä tai täydentämällä säädöstä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla.

               (3)

               Päätökseen 2006/512/EY liittyvän Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission lausuman (5) mukaisesti, jotta valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä voitaisiin soveltaa jo voimassa oleviin perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti annettuihin säädöksiin, kyseiset säädökset on mukautettava niihin sovellettavia menettelyjä noudattaen.

               (4)

               Muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta tai henkivakuutuksen ensivakuutusta, jälleenvakuutusta ja lisäeläkkeitä koskevien direktiivien täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet olisi hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY mukaisesti. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa kyseisten direktiivien muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä niitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

               (5)

               Direktiivi 91/675/ETY olisi tämän vuoksi muutettava vastaavasti.

               (6)

               Koska direktiiviin 91/675/ETY tällä direktiivillä tehtävät muutokset ovat luonteeltaan teknisiä ja koskevat pelkästään komiteamenettelyä, jäsenvaltioiden ei tarvitse saattaa niitä osaksi kansallista lainsäädäntöään. Sen vuoksi ei ole tarpeen antaa asiaa koskevia säännöksiä,

         OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutokset
   Muutetaan direktiivi 91/675/ETY seuraavasti:

               1)

               Korvataan 2 artikla seuraavasti:
               ”2 artikla
               Jos tähän artiklaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY (6) 5 a artiklan 1–4 kohtaa sekä 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

               2)

               Lisätään artikla seuraavasti:
               ”2 a artikla
               Jos tähän artiklaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
               Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitetuksi määräajaksi vahvistetaan kolme kuukautta.”

         2 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   3 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 11 päivänä maaliskuuta 2008.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         H.-G. PÖTTERING

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. LENARČIČ

      (1)  EUVL C 161, 13.7.2007, s. 45.

      (2)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 14. marraskuuta 2007 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 3. maaliskuuta 2008.

      (3)  EYVL L 374, 31.12.1991, s. 32. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2005/1/EY (EUVL L 79, 24.3.2005, s. 9).

      (4)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (5)  EUVL C 255, 21.10.2006, s. 1.

      (6)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).”


Avis juridique important

|

31975L0445

Neuvoston toinen direktiivi 75/445/ETY, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1975, metsänviljelyaineiston pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/404/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 196 , 26/07/1975 s. 0014 - 0023 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 6 s. 0123  Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 13 s. 0065  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 6 s. 0123  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 8 s. 0206  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 8 s. 0206

NEUVOSTON TOINEN DIREKTIIVI,annettu 26 päivänä kesäkuuta 1975,metsänviljelyaineiston pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/404/ETY muuttamisesta (75/445/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettämyöhemmin luetelluista syistä olisi muutettava 14 päivänä kesäkuuta 1966 metsänviljelyaineiston pitämisestä kaupan annetun neuvoston direktiivin 66/404/ETY(3), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 69/64/ETY(4), joitakin säännöksiä,metsänviljelyaineisto, jota voidaan pitää kaupan yhteisössä, on jaettava kahteen luokkaan: "valikoitu lisäysaineisto" ja "tarkastettu lisäysaineisto"; direktiivin 66/404/ETY vaatimukset täyttävän aineiston on muodostettava ensin mainittu luokka, ja toisena mainittuun luokkaan voi kuulua ainoastaan aineistoa, jonka geneettinen paremmuus on todettu vertailutestein,poppelinviljely on kehittynyt siten, että poppelinviljelyaineiston pitäminen kaupan on syytä rajoittaa ainoastaan yhteen "tarkastetun lisäysaineiston" luokkaan,tarkastetun lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitettu perusaineisto on hyväksyttävä jäsenvaltioissa yhdenmukaisten ja mahdollisimman tiukkojen sääntöjen mukaisesti; vertailutestien laatiminen ja suorittaminen sekä niiden tulosten arviointi ovat oleellinen osa näitä yhteisön sääntöjä,vertailutesteistä saadaan lopullisia tuloksia vasta pitkän ajan kuluttua; jäsenvaltioiden on tietyin edellytyksin voitava hyväksyä perusaineistoa tarkastetun lisäysaineiston tuottamiseen, jos se on perusteltua kokeiden aikana saatavien väliaikaisten tulosten perusteella,vertailutestejä tehdään nykyään monissa jäsenvaltioissa noudattaen tässä direktiivissä annetuista säännöistä poikkeavia sääntöjä; näille jäsenvaltioille olisi annettava lupa siirtymäaikana tietyin edellytyksin käyttää näiden kokeiden tuloksia,yhteisön sisäisen vaihdon helpottamiseksi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä olisi julkaistava yhteinen luettelo metsänviljelyaineiston tuottamiseen hyväksytystä perusaineistosta,jokaisen jäsenvaltion on pystyttävä hankkimaan täsmälliset tiedot muista jäsenvaltioista tai kolmannesta maasta lähtöisin olevasta metsänviljelyaineistosta,vaikeuksia on ilmaantunut eri jäsenvaltioissa tuotaessa maahan lisäysaineistoa, koska jokainen jäsenvaltio vaatii erilaisia tietoja maahantuojalta, ja tästä syystä myös nämä tiedot olisi yhdenmukaistettava,jäsenvaltioiden suunnittelemien metsänviljelyaineiston kaupan pitämistä koskevien mahdollisten rajoitusten on oltava riippuvaisia yhteisön menettelystä, jonka avulla komission ja jäsenvaltioiden välille aikaansaadaan tiivis yhteistyö,ensisijaisesti teknisten tarkistusten tekemistä liitteisiin olisi helpotettava nopeutetun menettelyn avulla, jadirektiiviin 66/404/ETY on tehtävä tiettyjä parannuksia ja tarkennuksia,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiiviä 66/404/ETY seuraavien artiklojen mukaisesti.2 artikla Muutetaan 2 artikla seuraavasti:1. Lisätään 1 kohdan a alakohtaan ilmaisu "suvullista" ennen ilmaisua "lisäysaineistoa".2. Korvataan 1 kohdan b alakohta seuraavasti:"b) lajin Populus sp kasvullista lisäysaineistoa".3. Korvataan 2 kohta seuraavasti:"2. Tämän direktiivin säännökset voidaan 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen saattaa koskemaan joko kokonaan tai osittain 1 kohdan a alakohdassa lueteltujen lajien kasvullista lisäysaineistoa, lajin Populus sp. suvullista lisäysaineistoa sekä muiden kuin 1 kohdassa lueteltujen lajien lisäysaineistoa."4. Lisätään 2 kohdan jälkeen kohta seuraavasti:"3. Jos yhteisössä ei ole toteutettu 2 kohdan mukaisia toimenpiteitä, jäsenvaltiot voivat toteuttaa tällaisia toimenpiteitä omalla alueellaan. Jäsenvaltiot voivat määrätä kyseessä oleville lajeille lievennettyjä vaatimuksia."3 artikla Muutetaan 3 artikla seuraavasti:1. Korvataan A kohdan b alakohta seuraavasti:"b) kasvinosia: taimituotantoon tarkoitettuja pistokkaita, taivukkaita, juuria ja varttamisoksia, lukuun ottamatta vesoja;"2. Korvataan A kohdan c alakohta seuraavasti:"c) taimia: siemenistä tai kasvinosista kasvatettuja taimia, vesoja ja luonnontaimia."3. Korvataan B kohta seuraavasti:"B. `perusaineistolla`a) suvullisen lisäysaineiston kyseessä ollessa kantoja ja siemenviljelyksiä;b) kasvullisen lisäysaineiston kyseessä ollessa klooneja ja tietyssä suhteessa tehtyjä kloonisekoituksia."4. Lisätään B kohdan jälkeen alakohdat seuraavasti:"B a. `valikoidulla lisäysaineistolla`edellä 5 artiklan mukaisesti virallisesti hyväksytystä perusaineistosta saatua lisäysaineistoa.B b. `tarkastetulla lisäysaineistolla`edellä 5 b, 5 d tai 5 e artiklan mukaisesti virallisesti hyväksytystä perusaineistosta saatua lisäysaineistoa."5. Korvataan C kohta seuraavasti:"C. `siemenviljelyksellä`valikoitujen kloonien tai jälkeläisten viljelmää, joka on eristetty ulkopuolelta tulevalta pölytykseltä tai sijoitettu siten, että voidaan välttää tai rajoittaa sellaista pölytystä, ja jota on hoidettu tavoitteena tuottaa usein toistuvia, runsaita ja helposti kerättäviä satoja."6. Lisätään C kohdan jälkeen alakohta seuraavasti:"C a. `parannetulla käyttöarvolla`sellaisten geneettisten ominaisuuksien kokonaisuutta, jotka merkitsevät metsätaloudelle selvää parannusta verrattuna liitteen II mukaisesti valittuihin vertailueriin ainakin viljeltäessä sillä alueella, jolla noita vertailueriä yleensä käytetään."7. Korvataan F kohta seuraavasti:"F. `lähtöisyysalueella`tietyn lajin, alalajin tai lajikkeen osalta aluetta tai alueita, joilla on riittävän yhdenmukaiset luonnonolot ja joilla kasvaa fenotyyppisiltä tai geneettisiltä ominaisuuksiltaan samantyyppisiä metsiköitä.Siemenviljelyksellä tuotetun lisäysaineiston lähtöisyysalue on siemenviljelyksen perustamiseen käytetyn perusaineiston lähtöisyysalue."8. Lisätään F kohdan jälkeen alakohta seuraavasti:"F a. `pitämisellä kaupan`myyntitarkoituksessa näytteille asettamista, myytäväksi tarjoamista, myymistä tai toimittamista kolmannelle osapuolelle."4 artikla Muutetaan 4 artikla seuraavasti:1. Korvataan 1 kohta seuraavasti:"1. Jäsenvaltioiden on määrättävä, että- edellä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen lajien lisäysaineistoa saa pitää kaupan ainoastaan luokkaan "valikoitu lisäysaineisto" tai "tarkastettu lisäysaineisto" kuuluvan aineiston kyseessä ollessa,- edellä 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen lajien lisäysaineistoa saa pitää kaupan ainoastaan luokkaan "tarkastettu lisäysaineisto" kuuluvan lisäysaineiston kyseessä ollessa."2. Lisätään 2 kohtaan alakohta seuraavasti:"c) sellaisia pieniä siemenmääriä varten, joita todistetusti ei ole tarkoitettu ensisijaisesti metsätaloudellisiin tarkoituksiin."3. Poistetaan 3 kohta.5 artikla Korvataan 5 artikla seuraavasti:"5 artiklaJäsenvaltioiden on määrättävä, että valikoidun lisäysaineiston tuottamiseen voidaan hyväksyä ainoastaan sellaista perusaineistoa, joka laatunsa puolesta sopii lisäystarkoituksiin ja jossa ei ole syytä olettaa esiintyvän metsäntalouden kannalta epäsuotuisia ominaisuuksia. Hyväksyminen on annettava liitteessä I esitettyjen vaatimusten mukaisesti."6 artikla Lisätään 5 artiklan jälkeen artiklat seuraavasti:"5 a artiklaValikoidun lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetun perusaineiston osalta jäsenvaltioiden on rajattava lähtöisyysalueet hallinnollisten tai maantieteellisten rajojen sekä tarvittaessa korkeuden mukaan.5 b artikla1. Jäsenvaltioiden on määrättävä, että tarkastetun lisäysaineiston tuottamiseen saa hyväksyä ainoastaan sellaista perusaineistoa, josta saadulla lisäysaineistolla on parannettu käyttöarvo. Parannettu käyttöarvo määritellään vertailutestien avulla. Vertailutestit suoritetaan liitteessä II esitettyjen vaatimusten mukaisesti.2. Ne ominaisuudet, joita eri lajien kokeiden vähintään on pidettävä sisällään, vahvistetaan 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.5 c artikla1. Jos vertailutestit johtavat perusaineiston hyväksymiseen, jäsenvaltioiden on laadittava kuvauksia niistä asemista, joilla vertailutestit on suoritettu. Näissä kuvauksissa on annettava kaikki tärkeät tiedot jokaisesta asemasta, erityisesti täydelliset tiedot sen alueen luonnonoloista, jolla asema sijaitsee.2. Yksityiskohtaiset säännöt näiden kuvausten laatimisesta ja 1 kohdassa tarkoitetuista tärkeistä tiedoista annetaan 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.3. Nämä kuvaukset ja kaikki niihin tehdyt erilaiset muutokset annetaan välittömästi tiedoksi komissiolle, joka toimittaa ne muille jäsenvaltioille.5 d artiklaJäsenvaltiot voivat hyväksyä korkeintaan 10 vuoden ajaksi alueellaan tai osassa sitä tarkastetun lisäysaineiston tuottamiseen perusaineistoa, jos vertailutestien väliaikaisten tulosten perusteella on aihetta olettaa, että perusaineisto testin päätyttyä täyttää 5 b artiklassa tarkoitetut hyväksymisvaatimukset.5 e artiklaJäsenvaltiot voivat 1 päivänä heinäkuuta 1977 alkavan korkeintaan 10 vuoden pituisen siirtymäkauden aikana käyttää tarkastetun lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetun perusaineiston hyväksymisessä sellaisten vertailutestien tuloksia, jotka eivät täytä liitteessä II määrättyjä vaatimuksia, jos testit on aloitettu ennen 1 päivää heinäkuuta 1977 ja jos ne osoittavat, että perusaineistosta tuotetulla lisäysaineistolla on parannettu käyttöarvo. Jäsenvaltiolle voidaan 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen antaa lupa käyttää vertailutestien tuloksia edellä mainitun siirtymäkauden päätyttyä."7 artikla Korvataan 6 artikla seuraavasti:"6 artikla1. Jäsenvaltioiden on laadittava luettelot alueellaan hyväksytystä eri lajien perusaineistosta. Näissä luetteloissa on eriteltävä valikoidun lisäysaineiston ja tarkastetun lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitettu perusaineisto.2. Yksityiskohtaiset säännöt näiden luetteloiden laatimisesta voidaan antaa 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.3. Nämä luettelot ja niihin tehdyt erilaiset muutokset annetaan välittömästi tiedoksi komissiolle, joka toimittaa ne tiedoksi muille jäsenvaltioille."8 artikla Poistetaan 7 artikla.9 artikla Muutetaan 8 artikla seuraavasti:1. Korvataan 1 kohdan a, b, c, d ja e alakohdat seuraavasti:"a) laji sekä tarvittaessa alalaji, lajike ja klooni,b) luokka,c) lähtöisyysalue, kun kyseessä on valikoitu lisäysaineisto,d) perusaineisto, kun kyseessä on tarkastettu lisäysaineisto,e) luontaisella kasvupaikallaan oleva tai sieltä pois siirretty aineisto,"2. Poistetaan 2 kohta.10 artikla Korvataan 9 artikla seuraavasti:"9 artikla1. Jäsenvaltiot määräävät, että lisäysaineistoa saa pitää kaupan ainoastaan 8 artiklan mukaisina toimituksina ja varustettuna etiketillä tai muulla tavarantoimittajan laatimalla asiakirjalla, josta ilmenevät kyseisessä artiklassa tarkoitetut vaatimukset sekä seuraavat tiedot:a) lisäysaineiston kasvitieteellinen nimi,b) lähetyksestä vastaavan tavarantoimittajan nimi,c) määrä,d) siemenviljelyssiementen ja tällaisista siemenistä kasvatettujen taimien osalta ilmaisu "siemenviljelyksen lisäysaineistoa",e) sellaisen tarkastetun lisäysaineiston osalta, jonka perusaineisto on hyväksytty 5 d artiklan mukaisesti, ilmaisu "väliaikaisesti hyväksytty",Valikoidun lisäysaineiston etiketti tai asiakirja on vihreä ja tarkastetun lisäysaineiston etiketti tai asiakirja on sininen.2. Jäljempänä 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen jäsenvaltioille voidaan antaa lupa määrätä, että tarkastetun lisäysaineiston perusaineistoa koskevat lisätiedot on annettava edellä mainituissa etiketissä tai asiakirjassa."11 artikla Poistetaan 11 artiklan 2 kohta.12 artikla Korvataan 12 artikla seuraavasti:"12 artiklaJäsenvaltiot voivat määrätä, että lisäysaineistoa saa tuoda niiden alueelle ainoastaan, jos sen mukana on liitteessä III esitetyn mallin mukainen jonkin toisen jäsenvaltion antama virallinen todistus tai vastaava kolmannen maan antama virallinen todistus."13 artikla Korvataan 13 artikla seuraavasti:"13 artikla1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hyväksymisen jälkeisen toisen vuoden joulukuun 31 päivän jälkeen mitään geneettisiin ominaisuuksiin liittyviä kaupan pitämisen rajoituksia ei sovelleta sellaiseen lisäysaineistoon, jonka perusaineisto on hyväksytty 5, 5 b tai 5 e artiklan mukaisesti.Tätä määräaikaa ei sovelleta sellaiseen lisäysaineistoon, jonka perusaineisto on hyväksytty ennen 1 päivää heinäkuuta 1975.2. Jäsenvaltion pyynnöstä sille voidaan antaa 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen lupa kieltää koko alueellaan tai osassa sitä 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainitun päivämäärän jälkeen määritetystä perusaineistosta saadun lisäysaineiston pitäminen kaupan tai määritetyltä lähtöisyysalueelta peräisin olevan tarkastetun lisäysaineiston pitäminen kaupan.Tällainen lupa voidaan antaa ainoastaan, jos on syytä uskoa, että kyseisen lisäysaineiston geneettisten ominaisuuksien vuoksi sen käytöllä olisi haitallisia vaikutuksia metsätaloudelle kyseisessä jäsenvaltiossa.3. Jollei jäsenvaltio perusaineiston tai lähtöisyysalueen osalta aio esittää 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaista hakemusta, sen on ilmoitettava asiasta komissiolle tai laadittava asiasta selvitys 17 artiklassa tarkoitetulle komitealle.4. Jos kaikki jäsenvaltiot ovat antaneet 3 kohdan mukaisen ilmoituksen tai selvityksen, 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainittua määräaikaa ei enää sovelleta, vaan aletaan soveltaa 13 a artiklaa."14 artikla Lisätään 13 artiklan jälkeen artiklat seuraavasti:"13 a artiklaJäsenvaltioilta saamiensa tietojen perusteella ja sitä mukaa kuin nämä tiedot saapuvat, komissio huolehtii sellaisen perusaineiston luettelon julkaisemisesta, josta saatuun lisäysaineistoon ei kohdistu mitään 13 artiklan mukaisia kaupan pitämisen rajoituksia; kyseinen luettelo julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä otsikolla "Yhteinen luettelo metsänviljelyaineiston perusaineistosta". Julkaisusta ilmenevät ne jäsenvaltiot, jotka ovat saaneet 13 artiklan 2 kohdan mukaisia lupia.13 b artikla1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lisäysaineistolle ei niiden tunnistamisen varmistamiseksi annettujen säännösten osalta aseteta muita kuin tässä esitettyjä kaupan pitämisen rajoituksia.2. Jäsenvaltiot voivat toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että pidettäessä kaupan toisesta jäsenvaltiosta tai kolmannesta maasta lähtöisin olevaa lisäysaineistoa, jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle toimitetaan seuraavat tiedot:a) tuotteen luonne;b) laji sekä tarvittaessa alalaji, lajike ja klooni;c) luokka;d) tuotantomaa ja tarkastusviranomainen;e) - lähtöisyysalue valikoidun lisäysaineiston osalta,- perusaineisto tarkastetun lisäysaineiston osalta;f) lähettäjämaa;g) maahantuoja;h) lisäysaineiston määrä;i) siementen tuleentumisvuosi,j) luontaisella kasvualueellaan sijaitseva tai vierasta alkuperää oleva aineisto.Jäljempänä 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan luetteloa näistä tiedoista muuttaa ja antaa tietojen hankkimisessa noudatettavat yksityiskohtaiset säännöt."15 artikla Lisätään 16 artiklan jälkeen artiklat seuraavasti:"16 a artiklaLiitteisiin tieteellisen tai teknisen tietämyksen kehityksen perusteella tehtävät korjaukset annetaan 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.16 b artiklaTätä direktiiviä ei sovelleta taimiin tai kasvinosiin, joita todistetusti ei ole tarkoitettu ensisijaisesti metsätaloudellisiin tarkoituksiin."16 artikla Lisätään 17 artiklan jälkeen artikla seuraavasti:"17 a artiklaTämä direktiivi ei vaikuta sellaiseen kansalliseen lainsäädäntöön, joka on perusteltua ihmisten ja eläinten terveyden ja hengen sekä kasvien tai teollisen ja kaupallisen omaisuuden suojelemiseksi, jollei 13 artiklasta muuta johdu."17 artikla Muutetaan liite I seuraavasti:1. Muutetaan otsikko seuraavasti:"Valikoidun lisäysaineiston tuotantoon tarkoitetun perusaineiston hyväksymisvaatimukset."2. Korvataan B osassa kaikki ilmaisut "säilyttävä siemenviljelys" ilmaisuilla "siemenviljelys".3. Korvataan C osa seuraavasti:"C. KLOONITEdellä olevan A osan 4, 5, 6, 7 ja 9 alakohtaa sovelletaan."18 artikla Lisätään tämän direktiivin liite 1 liitteen I jälkeen.19 artikla Korvataan liite II tämän direktiivin liitteellä 2.20 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1977.Jäsenvaltiot ilmoittavat tästä välittömästi komissiolle.21 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 26 päivänä kesäkuuta 1975.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaP. BARRY(1) EYVL N:o C 108, 10.12.1973, s. 26(2) EYVL N:o C 8, 31.1.1974, s. 19(3) EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2326/66(4) EYVL N:o L 48, 26.2.1969, s. 12LIITE 1 "LIITE IITARKASTETUN LISÄYSAINEISTON TUOTANTOON TARKOITETUN PERUSAINEISTON HYVÄKSYMISTÄ VARTEN TEHTÄVILLE VERTAILUTESTEILLE ASETETTAVAT VAATIMUKSET1 YLEISTÄ1.1 Perusaineiston hyväksymisessä käytettävät vertailutestit on valmisteltava, laadittava ja hoidettava sekä niiden tulokset tulkittava niin, että ne mahdollistavat lisäysaineistojen puolueettoman vertailun sekä keskenään että yhden tai mieluiten useiden ennalta valittujen vertailuerien kanssa.1.2 Kaikki toimenpiteet on toteutettava sen varmistamiseksi, että lisäysaineisto, vertailuerät mukaan lukien, on edustava näyte tutkittavasta perusaineistosta.1.3 Jos kokeiden aikana osoittautuu, että lisäysaineisto ei täytä vähintään vaatimuksia- sen perusaineiston tunnistettavuudesta, se on hylättävä välittömästi;- perusaineiston kestävyydestä taloudellista merkitystä omaavia haitallisia organismeja vastaan, se voidaan hylätä.2 KOEJÄRJESTELYT2.1 Lisäysaineisto on kasvatettava taimitarhoilla ja istutettava kokeisiin satunnaisesti sijoitetuin toistoin siten, että geneettisen ja ympäristön aiheuttaman muuntelun ja vuorovaikutuksen sekä koevirheiden mahdolliset vaikutukset voidaan tarkistaa.2.2 Jokaisessa koeyksikössä on oltava riittävä määrä puita, jotta voidaan arvioida jokaisen tutkittavan aineiston yksilölliset ominaisuudet.2.3 Esitettävää aineistoa ja toistoja on oltava riittävästi tilastollisen luotettavuuden takaamiseksi.3 KOEJÄRJESTELYJEN JOHTAMINEN3.1 Lisäysaineistoa vertailuerät mukaan lukien käsitellään siemen- tai pistokasvaiheessa, taimivaiheessa ja istutusvaiheessa aina kokeen loppuun asti samalla tavoin lannoitteiden, harventamisen ja karsimisen sekä minkä tahansa viljely- tai hoitomenetelmän tai -tekniikan suhteen.3.2 Harventamisessa tulisi ottaa huomioon kunkin lisäysaineiston kehitys.4 KOKEISSA KÄYTETYN AINEISTON, VERTAILUERÄT MUKAAN LUKIEN, VALINTA- JA HANKINTAEDELLYTYKSET4.1 Perusaineiston on oltava:i) tarkasti määriteltyä, kun kyseessä on niiden lähtöisyys, koostumus, sisältö ja riittävä eristys ulkoista pölytystä vastaan;ii) iältään ja kehitykseltään sellaista, että sen ominaispiirteiden riittävään säilymiseen voidaan luottaa4.2 Suvullisen lisäysaineiston on oltava:i) korjattu hyvinä kukkimis- ja hedelmäntuotantovuosina, jollei ole suoritettu keinollista pölytystä;ii) korjattu sellaisilla menetelmillä, että voidaan taata saatujen näytteiden edustavuus.4.3 Kasvullisen lisäysaineiston on oltava alun perin lähtöisin yhdestä yksilöstä kasvullisin menetelmin.5 VERTAILUERILLE ASETETTAVAT LISÄVAATIMUKSET:5.1 Vertailuerien pitäisi mahdollisuuksien mukaan olla ollut käytössä kokeen suoritusalueella riittävän pitkään. Periaatteessa niitä edustaa aineisto, joka on jo osoittautunut metsätalouskäyttöön sopivaksi kokeen alkamishetkellä niissä kyseisissä luonnonoloissa, joihin aineisto on tarkoitus hyväksyä. Sen pitäisi mahdollisuuksien mukaan olla peräisin hyväksytystä perusaineistosta.5.2 Kun kyseessä on suvullinen lisäysaineisto, valvotun pölytyksen tuloksena syntyneet kloonit tai jälkeläiset voidaan myös hyväksyä vertailueriksi.5.3 On käytettävä mahdollisimman monia vertailueriä. Vertailuerä voidaan tarvittaessa korvata sopivimmalta vaikuttavalla kokeessa olleella vertailuerällä.5.4 Samoja vertailueriä on käytettävä mahdollisimman monissa kokeissa.6. TUTKITTAVAT OMINAISUUDET6.1 Tutkittavat ominaisuudet ovat:- tunnistettavuus, kun kyseessä on perusaineisto,- käyttäytyminen,- tuotanto-ominaisuudet.6.2 Kun kyseessä on perusaineisto, tunnistettavuus on esitettävä riittävän täydellisellä kuvauslomakkeella.6.3 Kun kyseessä ovat käyttäytymistä ja tuotantoa koskevat ominaisuudet, tutkitaan yleensä kasvua ja sopeutumista sekä kestävyyttä abioottisia tekijöitä ja taloudellista merkitystä omaavia haitallisia organismeja vastaan. Lisäksi muita tärkeinä pidettäviä tekijöitä, ottaen huomioon etsitty tavoite, tarkastellaan ja arvioidaan sen alueen luonnonolojen mukaisesti, jossa koe suoritetaan.7 TULOSTEN TARKASTELU JA ARVIOINTI7.1 Kun kyseessä ovat käyttäytymistä ja tuotantoa koskevat ominaisuudet, kokeiden tulokset esitetään numeerisena tietona ja erikseen jokaisen arvioitavan ominaisuuden suhteen 6.3. alakohdan mukaisesti. Nämä ominaisuudet on arvioitava erikseen.7.2 Jokainen lisäysaineisto luokitellaan jokaisen käyttäytymis- ja tuotanto-ominaisuuden osalta jokaisessa tutkitussa ympäristössä. Testien keskiarvot ja muuntelu on esitettävä.Erojen merkittävyysaste on ilmoitettava. Absoluuttiset ja suhteelliset erot on mahdollisuuksien mukaan esitettävä geneettisenä hyötynä suhteessa vertailueriin.Lisäysaineiston ikä ominaisuuden arviointihetkellä on ilmoitettava.7.3 Vertailueriin verrattuna on todettava merkittävä paremmuus taloudellisesti ja tilastollisesti katsottuna (95 %:n taso) ainakin yhden 6.3 alakohdan mukaisesti arvioidun ominaisuuden kohdalla. Jos merkittävää paremmuutta ei todeta kuin yhden ominaisuuden kohdalla, ainakin kahden muun 6.3 alakohdan mukaisesti arvioidun ominaisuuden on saavutettava vähintään vertailuerien keskiarvot näiden kahden ominaisuuden osalta.On mainittava selvästi sellaiset 6.3 alakohdan mukaisesti arvioidut ominaisuudet, jotka ovat merkittävästi (95 %:n taso) huonompia vertailuerien ominaisuuksiin verrattuna. Jos niiden vaikutukset voidaan kuitenkin korvata hyvillä ominaisuuksilla, tästä on mainittava.7.4 Kun kokeen tarkoituksena on hyväksyä perusaineistoa vaikeissa luonnonoloissa selviytymisen kannalta olennaisen ominaisuuden perusteella, ei vaadita, että aineisto olisi vertailuerien muiden ominaisuuksien keskiarvon tasalla.7.5 Tietojen kokeessa noudatetusta menetelmästä ja saaduista koetuloksista on oltava kaikkien tästä asiasta kiinnostuneiden saatavilla.8 VARHAISTESTITTaimitarhalla, kasvihuoneissa ja laboratoriossa suoritetut testit hyväksytään päteviksi varhaistesteiksi, jos on osoitettu, että varhaistestissä osoitettujen ominaisuuksien arvojen ja tällaisen aineiston myöhempien kehitysvaiheiden välillä on läheinen riippuvaisuussuhde."LIITE 2 "LIITE IIILÄHTÖISYYSTODISTUS(*) TODISTUS KLOONIEN TUNNISTETTAVUUDESTA(*) >KAAVION ALKU>. N:o ...........(Maa)Todistetaan, että jäljempänä kuvailtu metsänviljelyaineisto on toimivaltaisten viranomaisten tarkastama ja että tehtyjen havaintojen ja esitettyjen asiakirjojen perusteella se on seuraavien tietojen mukainen:1. Tuote: siemenet/kasvinosat/taimet(*):2. Laji, alalaji, lajike, klooni(*):a) yleisnimi: .b) kasvitieteellinen nimi: .3. Luokka: valikoitu lisäysaineisto / tarkastettu lisäysaineisto(*):4. a) Lähtöisyysalue ja mahdollinen valikoidun lisäysaineiston lähtöisyys: ..b) Perusaineisto tarkastetun lisäysaineiston osalta .c) Alkuperäinen/tuotu . (alkuperä)/tuntematon(*)5. Perusaineiston laatu; metsikkö/klooni/siemenviljelys(*):6. a) Siementen tuleentumisvuosi: .b) Aika taimitarhalla siementaimina/kasvullisesti tuotettuina taimina tai koulittuina taimina(*): .7. Määrä: .8. Pakkausten lukumäärä ja niiden laatu: .9. Pakkausmerkinnät: .10. Lisätietoja: .. 19 .....(Paikka ja aika)(Viranomaisen leima) .(Allekirjoitus).(Asema)(*) Tarpeeton tieto yliviivataan.>KAAVION LOOPU>


Avis juridique important

|

32004L0080

Neuvoston direktiivi 2004/80/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, rikoksen uhreille maksettavista korvauksista

Virallinen lehti nro L 261 , 06/08/2004 s. 0015 - 0018

 Neuvoston direktiivi  2004/80/EY, annettu  29 päivänä huhtikuuta 2004 , rikoksen uhreille maksettavista korvauksista

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),

ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Yksi Euroopan yhteisön tavoitteista on poistaa henkilöiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta rajoittavat esteet jäsenvaltioiden väliltä.

(2) Yhteisöjen tuomioistuin katsoi Cowanin(4) asiassa, että kun yhteisön oikeudessa taataan luonnolliselle henkilölle oikeus mennä toiseen jäsenvaltioon, tähän liikkumisen vapauteen kuuluu välttämättä se, että tällaisen henkilön koskemattomuutta suojataan kyseisessä jäsenvaltiossa samalla tavoin kuin valtion omien kansalaisten tai siellä asuvien koskemattomuutta. Tämän tavoitteen toteuttamiseksi olisi myös toteutettava toimenpiteitä, joilla helpotetaan korvausten maksamista rikosten uhreille.

(3) Tampereella  15  ja  16 päivänä lokakuuta 1999  kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti laatimaan vähimmäisvaatimukset rikoksen uhrien suojaamisesta, erityisesti heidän mahdollisuuksistaan saada oikeussuojaa ja oikeudestaan saada vahingonkorvauksia, oikeudenkäyntikulut mukaan luettuina.

(4) Brysselissä  25  ja  26 päivänä maaliskuuta 2004  kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti terrorismin torjunnasta antamassaan julkilausumassa antamaan tämän direktiivin ennen  1 päivää toukokuuta 2004 .

(5) Neuvosto hyväksyi  15 päivänä maaliskuuta 2001  puitepäätöksen 2001/220/YOS(5) uhrin asemasta rikosoikeudenkäyntimenettelyissä. Päätös perustuu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastoon, ja sen perusteella rikoksen uhrit voivat rikosoikeudenkäynnin yhteydessä vaatia rikoksentekijältä korvauksia.

(6) Euroopan unionin alueella tapahtuneiden rikosten uhrien tulisi voida saada kärsimistään vahingoista oikeudenmukainen ja asianmukainen korvaus riippumatta siitä, missä Euroopan yhteisön alueella rikos on tehty.

(7) Tässä direktiivissä otetaan käyttöön yhteistyöjärjestelmä, jolla helpotetaan rikosten uhrien mahdollisuutta saada korvaus rajatylittävissä tilanteissa ja jota olisi sovellettava jäsenvaltioiden alueella tehtyjen tahallisten väkivaltarikosten uhreja koskevien kansallisten korvausjärjestelmien perusteella. Tämän vuoksi kaikilla jäsenvaltioilla olisi oltava rikosten uhreja koskeva korvausjärjestelmä.

(8) Useimmat jäsenvaltiot ovat jo perustaneet tällaisia korvausjärjestelmiä, jotkin niistä täyttääkseen  24 päivänä marraskuuta 1983  tehdyn väkivaltarikosten uhreille suoritettavia korvauksia koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen mukaiset velvoitteensa.

(9) Koska tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat välttämättömiä yhteisön tavoitteiden saavuttamiseksi eikä perustamissopimuksessa ole sen 308 artiklassa määrätyn toimivallan lisäksi muita määräyksiä tämän direktiivin antamiseksi tarvittavista valtuuksista, olisi sovellettava kyseistä artiklaa.

(10) Rikoksen uhri ei useinkaan voi saada korvausta rikoksentekijältä, koska rikoksentekijä ei varojen puutteen vuoksi välttämättä pysty maksamaan hänen maksettavakseen tuomittuja vahingonkorvauksia tai koska häntä ei ole saatu selville tai häntä vastaan ei ole voitu nostaa syytettä.

(11) Olisi otettava käyttöön jäsenvaltioiden viranomaisten välinen yhteistyöjärjestelmä, jotta voidaan helpottaa korvauksen saamista tapauksissa, joissa rikos on tehty muussa jäsenvaltiossa kuin uhrin asuinvaltiossa.

(12) Tällaisen järjestelmän tulisi varmistaa, että rikoksen uhri voi aina kääntyä asuinvaltionsa viranomaisten puoleen, ja sen tulisi helpottaa käytännön ongelmia ja kielivaikeuksia, joita liittyy rajatylittäviin tilanteisiin.

(13) Järjestelmässä olisi oltava säännökset, joiden avulla rikoksen uhri voi saada hakemuksen tekemiseen tarvittavat tiedot ja jotka mahdollistavat asiaa käsittelevien viranomaisten tehokkaan yhteistyön.

(14) Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet yhteisön oikeuden yleisinä oikeusperiaatteina.

(15) Tämän direktiivin tavoitetta, joka on helpottaa rikosten uhrien mahdollisuutta saada korvaus rajatylittävissä tilanteissa, ei sen rajatylittävien näkökohtien vuoksi voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla EY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.

(16) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä  28 päivänä kesäkuuta 1999  tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY mukaisesti(6),

ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

I LUKU

KORVAUKSEN SAAMINEN RAJATYLITTÄVISSÄ TILANTEISSA

1 artikla

Oikeus tehdä korvaushakemus asuinvaltiossa

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos tahallinen väkivaltarikos on tehty muussa jäsenvaltiossa kuin korvauksen hakijan asuinvaltiossa, hakijalla on oikeus tehdä hakemus asuinvaltionsa viranomaiselle tai muulle elimelle.

2 artikla

Vastuu korvauksen maksamisesta

Korvauksen maksaa sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jonka alueella rikos on tehty.

3 artikla

Toimivaltaiset viranomaiset ja hallintomenettelyt

1. Jäsenvaltioiden on perustettava tai nimettävä yksi tai useampi viranomainen tai muu elin, jäljempänä  «avustava viranomainen tai avustavat viranomaiset» , jotka vastaavat 1 artiklan soveltamisesta.

2. Jäsenvaltioiden on perustettava tai nimettävä yksi tai useampi viranomainen tai muu elin, jäljempänä  «päättävä viranomainen tai päättävät viranomaiset» , jotka ovat vastuussa korvaushakemuksia koskevien päätösten tekemisestä.

3. Jäsenvaltioiden on pyrittävä pitämään korvauksen hakijalta edellytettävät muodollisuudet mahdollisimman vähäisinä.

4 artikla

Mahdollisten hakijoiden käyttöön tarkoitettu tieto

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että mahdollisilla korvauksen hakijoilla on mahdollisuus saada jäsenvaltioiden asianmukaiseksi katsomalla tavalla olennaiset tiedot korvauksenhakumahdollisuuksista.

5 artikla

Hakijoiden avustaminen

1. Avustavan viranomaisen on annettava hakijalle 4 artiklassa tarkoitetut tiedot ja tarvittavat hakemuslomakkeet 13 artiklan 2 kohdan perusteella laaditun käsikirjan mukaisesti.

2. Avustavan viranomaisen on hakijan pyynnöstä annettava hänelle yleistä neuvontaa ja tietoa siitä, miten korvaushakemus täytetään ja mitä todistusasiakirjoja hakemukseen on mahdollisesti liitettävä.

3. Avustava viranomainen ei saa arvioida hakemusta.

6 artikla

Hakemusten lähettäminen

1. Avustavan viranomaisen on lähetettävä hakemus ja sen liiteasiakirjat mahdollisimman pian päättävälle viranomaiselle.

2. Avustavan viranomaisen on hakemusta lähettäessään käytettävä 14 artiklassa tarkoitettua vakiomuotoista lomaketta.

3. Hakemuksen ja sen liiteasiakirjojen kieli on määritettävä 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

7 artikla

Hakemusten vastaanottaminen

Päättävän viranomaisen on toimitettava avustavalle viranomaiselle ja hakijalle mahdollisimman pian 6 artiklan mukaisesti lähetetyn hakemuksen vastaanottamisen jälkeen seuraavat tiedot:

a) asian käsittelystä vastaava yhteyshenkilö tai osasto;

b) ilmoitus hakemuksen vastaanottamisesta;

c) mahdollisuuksien mukaan arvio siitä, mihin mennessä hakemusta koskeva päätös tullaan tekemään.

8 artikla

Lisätietopyynnöt

Avustavan viranomaisen on tarvittaessa annettava hakijalle yleistä neuvontaa päättävän viranomaisen esittämiin lisätietopyyntöihin vastaamisessa.

Avustavan viranomaisen on hakijan pyynnöstä toimitettava lisätiedot mahdollisimman pian suoraan päättävälle viranomaiselle ja liitettävä mukaan tarvittaessa hakemuksen tueksi esitettyjä asiakirjoja koskeva luettelo.

9 artikla

Hakijan kuuleminen

1. Jos päättävä viranomainen päättää kuulla hakijaa tai muuta henkilöä kuten todistajaa tai asiantuntijaa, oman jäsenvaltionsa lainsäädännön mukaisesti, se voi ilmoittaa tästä avustavalle viranomaiselle sen järjestämiseksi, että:

a) päättävä viranomainen kuulee henkilöä/henkilöitä suoraan oman jäsenvaltionsa lainsäädännön mukaisesti erityisesti puhelin- tai videokokouksen avulla; tai

b) avustava viranomainen kuulee henkilöä/henkilöitä oman jäsenvaltionsa lainsäädännön mukaisesti ja toimittaa kuulemisesta selvityksen päättävälle viranomaiselle.

2. Edellä 1 kohdan a) alakohdassa tarkoitettu suora kuuleminen voi tapahtua ainoastaan yhteistyössä avustavan viranomaisen kanssa ja vapaaehtoisuuteen perustuen, eikä päättävä viranomainen saa käyttää pakkokeinoja.

10 artikla

Päätöksen tiedoksiantaminen

Päättävän viranomaisen on lähetettävä korvaushakemusta koskeva päätös 14 artiklassa tarkoitettua vakiomuotoista lomaketta käyttäen hakijalle ja avustavalle viranomaiselle mahdollisimman pian, kansallisen lainsäädännön mukaisesti, sen jälkeen kun päätös on tehty.

11 artikla

Muut säännökset

1. Tiedot, joita viranomaiset lähettävät toisilleen 6-10 artiklan nojalla, on esitettävä:

a) sen viranomaisen oman jäsenvaltion virallisilla kielillä tai yhdellä niistä, jolle tiedot lähetetään, ja jonka on oltava yksi yhteisön toimielinten kielistä, tai

b) jollakin muulla yhteisön toimielinten kielellä, jonka kyseinen jäsenvaltio on ilmoittanut hyväksyvänsä,

lukuun ottamatta:

i) päättävän viranomaisen tekemiä päätöksiä, joissa käytettävästä kielestä säädetään kyseisen viranomaisen jäsenvaltion lainsäädännössä;

ii) 9 artiklan 1 kohdan b) alakohdassa tarkoitetusta kuulemisesta laadittua selvitystä, jossa käytettävän kielen määrää avustava viranomainen; tämän kielen on oltava yksi yhteisön toimielinten kielistä.

2. Avustavan viranomaisen 1-10 artiklan mukaisesti antamista palveluista ei peritä maksuja eikä kuluja hakijalta eikä päättävältä viranomaiselta.

3. Hakemuslomakkeisiin ja muihin 6-10 artiklan mukaisesti toimitettaviin asiakirjoihin ei sovelleta oikeaksi todistamista koskevia tai muita vastaavia muodollisuuksia.

II LUKU

KANSALLISET KORVAUSJÄRJESTELMÄT

12 artikla

1. Tämän direktiivin nojalla laadittuja korvauksen saamista rajatylittävissä tapauksissa koskevia sääntöjä on sovellettava jäsenvaltioiden alueella tehtyjen tahallisten väkivaltarikosten uhreja koskevien kansallisten korvausjärjestelmien perusteella.

2. Kaikkien jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden kansallisissa säädöksissä on säännökset niiden alueella tehtyjen tahallisten väkivaltarikosten uhreja koskevasta korvausjärjestelmästä, jolla varmistetaan uhreille oikeudenmukaiset ja riittävät korvaukset.

III LUKU

TÄYTÄNTÖÖNPANOSÄÄNNÖKSET

13 artikla

Komissiolle toimitettavat tiedot sekä käsikirja

1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään  1 päivänä heinäkuuta 2005  yksityiskohtaiset tiedot:

a) edellä 3 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti perustetuista tai nimetyistä viranomaisista laaditusta luettelosta sekä tarvittaessa tieto näiden viranomaisten erityisestä ja alueellisesta toimivallasta;

b) 11 artiklan 1 kohdan a) alakohdassa tarkoitetusta yhdestä tai useammasta kielestä, jonka tai jotka viranomaiset hyväksyvät 6-10 artiklan soveltamista varten, sekä yhdestä tai useammasta virallisesta kielestä, joka ei ole sen oma virallinen kieli ja jonka tai jotka se hyväksyy hakemusten toimittamisessa 11 artiklan 1 kohdan b) alakohdan mukaisesti;

c) 4 artiklan mukaisesti laadituista tiedoista;

d) korvaushakemuslomakkeista.

Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle näihin tietoihin myöhemmin tehtävistä muutoksista.

2. Komissio laatii yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa Internetissä julkaistavan käsikirjan, joka sisältää jäsenvaltioiden 1 kohdan mukaisesti toimittamat tiedot. Komissio huolehtii käsikirjan kääntämisestä tarvittaville kielille.

14 artikla

Vakiomuotoinen lomake hakemusten ja päätösten toimittamista varten

Hakemusten ja päätösten toimittamista varten on laadittava vakiomuotoiset lomakkeet viimeistään  31 päivänä lokakuuta 2005  15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.

15 artikla

Komitea

1. Komissiota avustaa komitea.

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklaa.

3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

16 artikla

Yhteysviranomaiset

Kukin jäsenvaltio nimeää yhteysviranomaisen, jonka tehtävänä on

a) avustaa 13 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanossa;

b) edistää tiivistä yhteistyötä ja tietojenvaihtoa jäsenvaltioiden avustavien ja päättävien viranomaisten välillä; ja

c) auttaa etsimään ratkaisuja ongelmiin, joita saattaa ilmetä sovellettaessa 1-10 artiklaa.

Yhteysviranomaiset kokoontuvat säännöllisesti.

17 artikla

Suotuisammat säännökset

Tämä direktiivi ei estä jäsenvaltioita, edellyttäen että tällaiset säännökset ovat tämän direktiivin mukaisia:

a) ottamasta käyttöön tai pitämästä voimassa suotuisampia säännöksiä rikoksen uhrien tai muiden rikoksesta kärsimään joutuneiden henkilöiden hyväksi;

b) ottamasta käyttöön tai pitämästä voimassa säännöksiä, joiden perusteella maksetaan korvaus jäsenvaltioiden alueen ulkopuolella tehtyjen rikosten uhreille tai muille henkilöille, joihin tällaisten rikosten vaikutukset ovat ulottuneet, jäsenvaltioiden tätä tarkoitusta varten asettamien edellytysten mukaisesti.

18 artikla

Täytäntöönpano

1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään  1 päivänä tammikuuta 2006 , lukuun ottamatta 12 artiklan 2 kohtaa, jonka osalta voimaantulopäivä on  1 päivä heinäkuuta 2005 . Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

2. Jäsenvaltiot voivat säätää, että toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen tämän direktiivin noudattamiseksi, toteutetaan ainoastaan niiden hakijoiden osalta, joiden vahingot aiheuttanut rikos on tehty  30 päivän kesäkuuta 2005  jälkeen.

3. Näissä jäsenvaltioiden päättämissä toimenpiteissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

4. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

19 artikla

Uudelleentarkastelu

Komissio toimittaa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta ennen  1 päivää tammikuuta 2009 .

20 artikla

Voimaantulo

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu  Euroopan unionin virallisessa lehdessä .

21 artikla

Osoitus

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Luxemburgissa  29 päivänä huhtikuuta 2004 .

 Neuvoston puolesta

 Puheenjohtaja

M. Mc Dowell

(1) EUVL C 45 E, 25.2.2003, s. 69.

(2) Lausunto annettu  23. lokakuuta 2003  (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(3) EUVL C 95, 23.4.2003, s. 40.

(4) Asia 186/87, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeustapauskokoelma 1989, sivu 195.

(5) EYVL L 82, 22.3.2001, s. 1.

(6) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.


Avis juridique important

|

32002L0026

Komission direktiivi 2002/26/EY, annettu 13 päivänä maaliskuuta 2002, näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeiden okratoksiini A -pitoisuuksien virallista tarkastusta varten (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 075 , 16/03/2002 s. 0038 - 0043

Komission direktiivi 2002/26/EY,annettu 13 päivänä maaliskuuta 2002,näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeiden okratoksiini A -pitoisuuksien virallista tarkastusta varten(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon elintarvikkeissa olevia vieraita aineita koskevista yhteisön menettelyistä 8 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 315/93(1) ja erityisesti sen 2 artiklan,ottaa huomioon elintarvikkeiden tarkastamisessa tarvittavien yhteisön näytteenottomenetelmien ja analyysimenetelmien käyttöön ottamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/591/ETY(2) ja erityisesti sen 1 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien vahvistamisesta 8 päivänä maaliskuuta 2001 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 466/2001(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 472/2002(4) vahvistetaan okratoksiini A:n enimmäispitoisuudet tietyissä elintarvikkeissa.(2) Virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevista lisätoimenpiteistä 29 päivänä lokakuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/99/ETY(5) otetaan käyttöön laatustandardijärjestelmä laboratorioille, joiden tehtäväksi jäsenvaltiot ovat antaneet elintarvikkeiden virallisen tarkastuksen.(3) Koska okratoksiini A:ta esiintyy yleensä hyvin epätasaisesti tutkittavan erän sisällä, näytteenotolla on suuri merkitys okratoksiini A -pitoisuuden määritystarkkuudelle.(4) On tarpeen vahvistaa yleiset perusteet, jotka määritysmenetelmien on täytettävä, jotta tarkastuksia suorittavien laboratorioiden käyttämät menetelmät olisivat vertailukelpoisia.(5) Näytteenotto- ja määritysmenetelmiä koskevat säännökset perustuvat nykyiseen tietämykseen, ja niitä on mahdollista mukauttaa tieteen ja tekniikan kehitykseen.(6) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaJäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että näytteet elintarvikkeiden okratoksiini A -pitoisuuksien virallista tarkastusta varten otetaan tämän direktiivin liitteessä I esitettyjen menetelmien mukaisesti.2 artiklaJäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että näytteiden valmistaminen ja elintarvikkeiden okratoksiini A -pitoisuuksien virallisessa tarkastuksessa käytetty määritysmenetelmä vastaavat tämän direktiivin liitteessä II esitettyjä vaatimuksia.3 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 28 päivänä helmikuuta 2003. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.4 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.5 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 13 päivänä maaliskuuta 2002.Komission puolestaDavid ByrneKomission jäsen(1) EYVL L 37, 13.2.1993, s. 1.(2) EYVL L 372, 31.12.1985, s. 50.(3) EYVL L 77, 16.3.2001, s. 1.(4) Ks. tämän virallisen lehden sivu 18.(5) EYVL L 290, 24.11.1993, s. 14.LIITE INÄYTTEENOTTOMENETELMÄT TIETTYJEN ELINTARVIKKEIDEN OKRATOKSIINI A -PITOISUUKSIEN VIRALLISTA TARKASTUSTA VARTEN1. Tarkoitus ja soveltamisalaElintarvikkeiden okratoksiini A -pitoisuuden viralliseen tarkastukseen tarkoitetut näytteet on otettava jäljempänä esitettyjen menettelyjen mukaisesti. Tällä tavoin saatuja kokoomanäytteitä pidetään tutkittavia eriä edustavina. Laboratorionäytteistä määritettyjen pitoisuuksien perusteella arvioidaan, noudattavatko tutkittavat erät asetuksessa (EY) N:o 466/2001 vahvistettuja enimmäismääriä.2. MääritelmätErä: yhdellä kertaa toimitettu, tietty määrä elintarviketta, jonka osalta viranomainen vahvistaa, että sillä on seuraavia yhteisiä ominaisuuksia: alkuperä, lajike, pakkaustapa, pakkaaja, lähettäjä tai merkinnätOsaerä: suuremmasta erästä erotettu tietty osa, johon sovelletaan näytteenottomenetelmää. Jokaisen osaerän on oltava fyysisesti erillinen ja yksilöitävissäPerusnäyte: tutkittavan erän tai osaerän yhdestä ainoasta kohdasta otettu näyteKokoomanäyte: kaikkien tutkittavasta erästä tai osaerästä otettujen perusnäytteiden muodostama kokonaisuus.3. Yleiset säännökset3.1 HenkilöstöNäytteenottajan on oltava kyseisessä jäsenvaltiossa voimassa olevien määräysten mukaisesti tähän tehtävään valtuutettu henkilö.3.2 Tuote, josta näyte otetaanJokaisesta tutkittavasta erästä otetaan erilliset näytteet. Tämän liitteen erityisten säännösten mukaisesti suuret erät on jaettava osaeriin, joista on otettava erilliset näytteet.3.3 VarotoimenpiteetNäytteenoton ja läytteiden valmistuksen aikana on toteutettava varotoimenpiteitä, joilla vältetään kaikki mahdolliset muutokset, jotka voivat vaikuttaa okratoksiini A -pitoisuuteen, määrityksen suorittamiseen tai kokoomanäytteen edustavuuteen.3.4 PerusnäytteetPerusnäytteet on mahdollisuuksien mukaan otettava tutkittavan erän tai osaerän eri kohdista. Jos tästä säännöstä poiketaan, siitä on aina ilmoitettava näytteenottotodistuksessa.3.5 Kokoomanäytteen valmistusKokoomanäyte saadaan yhdistämällä perusnäytteet.3.6 Samanlaisten näytteiden valmistaminenValvontatoimenpiteisiin, kaupankäyntiin ja kiistojen ratkaisumenettelyihin tarkoitetut samanlaiset näytteet on otettava homogenoidusta näytteestä sillä edellytyksellä, että tällainen menettely on jäsenvaltiossa noudatettavien sääntöjen mukainen.3.7 Näytteiden pakkaaminen ja lähettäminenJokainen näyte on pakattava inertistä materiaalista valmistettuun puhtaaseen astiaan, joka suojaa näytettä riittävästi kontaminaatiolta ja mahdollisilta kuljetusvaurioilta. On myös toteutettava kaikki tarvittavat varotoimenpiteet, joilla estetään näytteen koostumuksen muuttuminen kuljetuksen tai varastoinnin aikana.3.8 Näytteiden sinetöinti ja merkitseminenJokainen viralliseen käyttöön otettu näyte on sinetöitävä näytteenottopaikalla ja merkittävä jäsenvaltiossa voimassa olevien säännösten mukaisesti.Kustakin näytteenotosta on laadittava näytteenottotodistus, jonka perusteella on mahdollista yksiselitteisesti tunnistaa erä, josta näyte on otettu. Näytteenottotodistuksessa on ilmoitettava näytteenottopaikka ja -aika sekä kaikki lisätiedot, joista voi olla hyötyä määrityksentekijälle.4. Erityiset säännökset4.1 Erityyppiset erätElintarvikkeita voi pitää kaupan esimerkiksi irtotavarana, konteissa tai säiliöissä taikka yksittäispakkauksissa (säkit, pussit, vähittäismyyntipakkaukset). Näytteenottomenetelmää voi soveltaa kaikkiin eri muotoihin, joissa tuotteita saatetaan markkinoille.Yksittäispakkauksissa (säkit, pussit, vähittäismyyntipakkaukset) kaupan pidetyistä eristä voi ottaa näytteet seuraavan kaavan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän liitteen kohdissa 4.3, 4.4 ja 4.5 annettujen erityisten säännösten soveltamista:>PIC FILE= "L_2002075FI.004001.TIF">- Paino ilmaistaan kilogrammoina- Näytteenoton tiheys = Joka n:s säkki tai pussi, josta perusnäyte on otettava (desimaaliluku pyöristetään lähimpään kokonaislukuun).4.2 Perusnäytteen painoJollei tässä liitteessä toisin säädetä, perusnäytteen painon olisi oltava noin 100 grammaa. Vähittäismyyntipakkauksiin pakattujen erien osalta perusnäytteen paino riippuu vähittäismyyntipakkauksen koosta.4.3 Yhteenveto viljojen ja rusinoiden näytteenottomenetelmistäTaulukko 1: Erien jakaminen osaeriksi tuotteen ja erän painon mukaan>TAULUKON PAIKKA>4.4 Viljan ja viljatuotteiden (>= 50 tonnin erät) sekä rusinoiden (>= 15 tonnin erät) näytteenottomenetelmät- Jos on mahdollista erottaa osaeriä, kukin erä on jaettava osaeriin taulukon 1 mukaisesti. Koska erän paino ei aina ole osaerien täsmällinen tulo, osaerien paino saa ylittää ilmoitetun painon enintään 20 prosentilla.- Kustakin osaerästä on otettava erilliset näytteet.- Perusnäytteiden lukumäärä: 100. Alle 50 tonnin viljaerien ja alle 15 tonnin rusinaerien osalta ks. kohta 4.5. Kokoomanäytteen paino: 10 kg.- Jos edellä kuvattua näytteenottomenetelmää ei ole mahdollista soveltaa ilman erälle aiheutuvista vaurioista johtuvia huomattavia kaupallisia seurauksia (esimerkiksi pakkausmuotojen, kuljetustapojen vuoksi), voidaan soveltaa muuta menetelmää sillä edellytyksellä, että näytteet ovat mahdollisimman edustavia ja käytetty menetelmä on tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu.4.5 Viljan ja viljatuotteiden (<  50 tonnin erät) sekä rusinoiden (<  15 tonnin erät) näytteenottomenetelmätAlle 50 tonnin painoisten viljaerien ja alle 15 tonnin painoisten rusinaerien osalta on käytettävä erän painosta riippuen näytteenottomenetelmää, jolla otetaan 10-100 perusnäytettä, joista muodostetaan yksi 1-10 kilogramman painoinen kokoomanäyte.Seuraavan taulukon lukuja voi käyttää perusnäytteiden lukumäärän määrittämisessä.Taulukko 2: Viljaerän painon mukaan otettavien perusnäytteiden lukumäärä>TAULUKON PAIKKA>Taulukko 3: Rusinaerän painon mukaan otettavien perusnäytteiden lukumäärä>TAULUKON PAIKKA>4.6 Näytteenotto vähittäismyyntivaiheessaElintarvikkeista olisi vähittäismyyntivaiheessa mahdollisuuksien mukaan otettava näytteet edellä olevien säännösten mukaan. Ellei tämä ole mahdollista, vähittäismyyntivaiheessa voidaan soveltaa muita tehokkaita näytteenottomenetelmiä, jos ne ovat riittävän edustavia tutkittavan erän osalta.5. Erän tai osaerän hyväksyminen- Hyväksytään, jos kokoomanäyte noudattaa enimmäisrajoja.- Hylätään, jos kokoomanäyte ylittää enimmäisrajan.LIITE IINÄYTTEIDEN VALMISTUS JA VAATIMUKSET, JOTKA TIETTYJEN ELINTARVIKKEIDEN OKRATOKSIINI A -PITOISUUDEN VIRALLISESSA TARKASTUKSESSA KÄYTETTYJEN MÄÄRITYSMENETELMIEN ON TÄYTETTÄVÄ1. VarotoimenpiteetKoska okratoksiini A jakautuu tuotteessa epätasaisesti, näytteet on valmistettava (ja ennen kaikkea homogenoitava) erittäin huolellisesti.Laboratorioon toimitettu näyte on käytettävä kokonaisuudessaan tutkittavan näytteen valmistukseen.2. Laboratorioon toimitetun näytteen käsittelyKokoomanäyte jauhetaan kokonaan hienoksi ja sekoitetaan huolellisesti käyttäen menetelmää, jonka on osoitettu homogenoivan näytteen täydellisesti.3. Näytteiden jakaminen valvonta- ja oikeustoimia vartenValvontatoimenpiteisiin, kaupankäyntiin ja kiistojen ratkaisumenettelyihin tarkoitetut samanlaiset näytteet on otettava homogenoidusta näytteestä sillä edellytyksellä, että tällainen menettely on jäsenvaltiossa noudatettavien sääntöjen mukainen.4. Käytettävä määritysmenetelmä ja laboratorion valvonta4.1 MääritelmätTavallisimmin käytetyt määritelmät, joita laboratorion vaaditaan käyttävän:Tavallisimmat toistotarkkuuden ominaisuudet ovat toistettavuus ja uusittavuus.r= Toistettavuuden arvo: arvo, jonka alapuolella toistettavissa olosuhteissa (sama näyte, sama määrittäjä, samat laitteet, sama laboratorio ja lyhyt aikaväli) saadun kahden yksittäisen testituloksen välinen absoluuttinen ero sijaitsee tietyllä todennäköisyydellä (yleensä 95 %), eli r = 2,8 × sr.sr= Toistettavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu standardipoikkeama.RSDr= Toistettavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu suhteellinen standardipoikkeama>VIITTAUS KAAVIOON>, jossa>VIITTAUS KAAVIOON>on kaikkien laboratorioiden ja kaikkien näytteiden keskiarvo.R= Uusittavuuden arvo, jonka alapuolella uusittavissa olosuhteissa (määrittäjien saamat identtiset näytteet eri laboratorioissa, käyttäen samaa standardimenetelmää) saatujen yksittäisten testitulosten välinen absoluuttinen ero sijaitsee tietyllä todennäköisyydellä (yleensä 95 %), eli R = 2,8 × sR.sR= Uusittavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu standardipoikkeama.RSDR= Uusittavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu suhteellinen standardipoikkeama>VIITTAUS KAAVIOON>.4.2 Yleiset vaatimuksetElintarvikkeiden tarkastuksessa käytettyjen määritysmenetelmien on vastattava elintarvikkeiden tarkastuksessa tarvittavien yhteisön näytteenottomenettelyjen ja analyysimenetelmien käyttöön ottamisesta annetun direktiivin 85/591/ETY liitteessä olevan 1 ja 2 kohdan säännöksiä.4.3 Erityiset vaatimuksetJos yhteisössä ei ole säädetty erityisestä menetelmästä okratoksiini A -pitoisuuksien määrittämiseksi elintarvikkeissa, laboratoriot voivat käyttää valitsemaansa menetelmää sillä edellytyksellä, että se vastaa seuraavia vaatimuksia:Suoritusarvo okratoksiini A:n osalta>TAULUKON PAIKKA>- Käytettyjen menetelmien havaitsemisrajaa ei ole ilmoitettu, koska toistotarkkuuden arvot on annettu pitoisuuksille, joilla on merkitystä.- Toistotarkkuuden arvot lasketaan Horwitzin yhtälöstä seuraavasti:>VIITTAUS KAAVIOON>jossa:- RSDR on uusittavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu suhteellinen standardipoikkeama,>VIITTAUS KAAVIOON>,- C on pitoisuusaste (1 = 100 g / 100 g, 0,001 = 1000 mg/kg).Kyseessä on yleinen yhtälö uusittavuudelle, jonka katsotaan olevan riippumaton tutkittavasta aineesta ja matriisista, mutta riippuvan useimpien rutiinimenetelmien osalta ainoastaan pitoisuudesta.4.4 Saannon laskeminenAnalyyttinen tulos raportoidaan saannon osalta korjattuna tai korjaamattomana. Raportointitapa ja saantoprosentti on ilmoitettava.4.5 Laboratorioiden laatuvaatimuksetLaboratorioiden on täytettävä virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevista lisätoimenpiteistä annetun direktiivin 93/99/ETY vaatimukset.


Avis juridique important

|

31996L0072

Neuvoston direktiivi 96/72/EY, annettu 18 päivänä marraskuuta 1996, juurikkaiden siementen, rehukasvien siementen, viljakasvien siementen, siemenperunoiden, öljy- ja kuitukasvien siementen ja vihannesten siementen pitämisestä kaupan annettujen direktiivien 66/400/ETY, 66/401/ETY, 66/402/ETY, 66/403/ETY, 69/208/ETY ja 70/458/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 304 , 27/11/1996 s. 0010 - 0011

NEUVOSTON DIREKTIIVI 96/72/EY,annettu 18 päivänä marraskuuta 1996,juurikkaiden siementen, rehukasvien siementen, viljakasvien siementen, siemenperunoiden, öljy- ja kuitukasvien siementen ja vihannesten siementen pitämisestä kaupan annettujen direktiivien 66/400/ETY, 66/401/ETY, 66/402/ETY, 66/403/ETY, 69/208/ETY ja 70/458/ETY muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),sekä katsoo, ettäEuroopan unionista tehdyn sopimuksen G artiklassa korvattiin termi "Euroopan talousyhteisö" termillä "Euroopan yhteisö"; sen vuoksi lyhenne "ETY" olisi korvattava lyhenteellä "EY",lyhenne "ETY" esiintyy juurikkaiden siementen, rehukasvien siementen, viljakasvien siementen, siemenperunoiden, öljy- ja kuitukasvien siementen ja vihannesten siementen pitämisestä kaupan annettujen direktiivien 66/400/ETY (4), 66/401/ETY (5), 66/402/ETY (6), 66/403/ETY (7), 69/208/ETY (8) ja 70/458/ETY (9) tietyissä säännöksissä ja erityisesti siementen pakkausten ja päällysmerkintöjen yhteydessä; sen vuoksi on aiheellista korvata niissä lyhenne "ETY" lyhenteellä "EY", jamerkittävien etikettivarastojen tilaukset tehdään kuitenkin tavallisesti ennalta, ja sellaisten etikettien, joissa yhä on lyhenne "ETY", käyttö olisi edelleen sallittava tietyksi ajanjaksoksi,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivit 66/400/ETY, 66/401/ETY, 66/402/ETY, 66/403/ETY, 69/208/ETY ja 70/458/ETY seuraavasti:1) Korvataan direktiivin 66/400/ETY- 2 artiklan 1 kohdan G alakohdassa,- 10 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa,- 11 artiklan 1 kohdassa,- 11 a artiklan 1 ja 2 kohdassa,- 11 b artiklassa,- 14 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa,- liitteessä III olevassa A I osassa ja B osan otsikossa ja 1 kohdassalyhenne "ETY" lyhenteellä "EY".2) Korvataan direktiivin 66/401/ETY- 2 artiklan 1 kohdan F ja G alakohdassa,- 9 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa,- 10 artiklan 1 kohdassa,- 10 a artiklan 1 ja 2 kohdassa,- 10 b artiklassa,- 13 artiklan 3 kohdassa,- 14 artiklan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa,- liitteessä IV olevan A I osan a kohdan 1 alakohdassa ja b kohdan 1 alakohdassa,- liitteessä IV olevan B osan otsikossa, a kohdan 1 alakohdassa, b kohdan 1 alakohdassa ja c kohdan 1, 3, 4, 5, 6 ja 7 alakohdassalyhenne "ETY" lyhenteellä "EY".3) Korvataan direktiivin 66/402/ETY liitteessä IV olevan A osan a kohdan 1 alakohdassa lyhenne "ETY" lyhenteellä "EY".4) Korvataan direktiivin 66/403/ETY liitteessä III olevan A osan 1 kohdassa lyhenne "ETY" lyhenteellä "EY".5) Korvataan direktiivin 69/208/ETY liitteessä IV olevan A osan a kohdan 1 alakohdassa ja b kohdan 1 alakohdassa lyhenne "ETY" lyhenteellä "EY".6) Korvataan direktiivin 70/458/ETY- 25 artiklan 1 kohdassa,- liitteessä IV olevan A osan a kohdan 1 alakohdassa ja B osan a kohdan 1 alakohdassalyhenne "ETY" lyhenteellä "EY".2 artikla Sellaisten etikettien, joissa on lyhenne "ETY", jäljellä olevia varastoja saa käyttää 31 päivään joulukuuta 2001 asti.3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään heinäkuuta 1997 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset komissiolle viipymättä. Komissio ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille.4 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.5 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 18 päivänä marraskuuta 1996.Neuvoston puolestaI. YATESPuheenjohtaja(1) EYVL N:o C 157, 1.6.1996, s. 15(2) EYVL N:o C 166, 10.6.1996, s. 243(3) Lausunto annettu 25 päivänä syyskuuta 1996 (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(4) EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2290/66, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymissopimuksella.(5) EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2298/66, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 96/18/EY (EYVL N:o L 76, 26.3.1996, s. 21).(6) EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2309/66, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 95/6/EY (EYVL N:o L 67, 25.3.1995, s. 30).(7) EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2320/66, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 96/16/EY (EYVL N:o L 6, 9.1.1996, s. 19).(8) EYVL N:o L 169, 10.7.1969, s. 3, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 96/18/EY (EYVL N:o L 76, 26.3.1996, s. 21).(9) EYVL N:o L 225, 12.10.1970, s. 7, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 96/18/EY (EYVL N:o L 76, 26.3.1996, s. 21).


title: Neuvoston direktiivi 96/17/EY,#annettu 19 päivänä maaliskuuta 1996,#direktiivin 89/662/ETY liitteessä A ja direktiivissä 90/675/ETY tarkoitettujen eläintuotteiden eläinlääkintätarkastusten ja -valvonnan rahoittamisesta annetun direktiivin 85/73/ETY liitteen muuttamisesta #

text:
Avis juridique important

|

31996L0017

Neuvoston direktiivi 96/17/EY, - annettu 19 päivänä maaliskuuta 1996, - direktiivin 89/662/ETY liitteessä A ja direktiivissä 90/675/ETY tarkoitettujen eläintuotteiden eläinlääkintätarkastusten ja -valvonnan rahoittamisesta annetun direktiivin 85/73/ETY liitteen muuttamisesta  -

Virallinen lehti nro L 078 , 28/03/1996 s. 0030 - 0030

NEUVOSTON DIREKTIIVI 96/17/EY,annettu 19 päivänä maaliskuuta 1996,direktiivin 89/662/ETY liitteessä A ja direktiivissä 90/675/ETY tarkoitettujen eläintuotteiden eläinlääkintätarkastusten ja -valvonnan rahoittamisesta annetun direktiivin 85/73/ETY liitteen muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon direktiivin 89/662/ETY liitteessä A ja direktiivissä 90/675/ETY (1) tarkoitettujen eläintuotteiden eläinlääkintätarkastusten ja -valvonnan rahoittamisesta 29 päivänä tammikuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/73/ETY ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (2),sekä katsoo, ettädirektiivissä 71/118/ETY (3) tarkoitetun siipikarjanlihan ante mortem- ja post mortem -tarkastuksesta peritty vähimmäismaksu on vahvistettu 31 päivään joulukuuta 1995 saakka; komissio on ehdottanut tilanteen säilyttämistä nykyisellään, janeuvosto ei ole vielä saanut päätökseen tämän ehdotuksen tarkastelua; olisi tarpeen jatkaa nykyisellään kyseisten säännösten voimassaoloa, kunnes asiasta on lopullisesti päätetty,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Direktiivin 85/73/ETY liitteen I luvun 1 kohdan e alakohdan johdantolauseessa korvataan ilmaisu "31 päivään joulukuuta 1995" ilmaisulla "30 päivään kesäkuuta 1996".2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1996.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 19 päivänä maaliskuuta 1996.Neuvoston puolestaW. LUCHETTIPuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 32, 5.2.1985, s. 14, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 95/24/EY (EYVL N:o L 243, 11.10.1995, s. 14)(2) EYVL N:o C 12, 17.1.1996, s. 13(3) EYVL N:o L 55, 8.3.1971, s. 23, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.