Avis juridique important

|

31996L0092

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/92/EY, annettu 19 päivänä joulukuuta 1996, sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä

Virallinen lehti nro L 027 , 30/01/1997 s. 0020 - 0029

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 96/92/EY,annettu 19 päivänä joulukuuta 1996,sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan, 66 artiklan ja 100 a artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (3),sekä katsovat, että1) on tärkeää hyväksyä toimenpiteet, jotka varmistavat sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan; sisämarkkinat käsittävät alueen, joilla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan,2) kilpailullisten sähkömarkkinoiden toteuttaminen on tärkeä askel kohti energia-alan sisämarkkinoiden toteuttamista,3) tämän direktiivin säännökset eivät saa vaikuttaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen täysimääräiseen soveltamiseen, erityisesti sen sisämarkkinoita ja kilpailua koskevien määräysten osalta,4) sähkön sisämarkkinoiden toteuttaminen on erityisen tärkeää tämän tuotteen tuotannon, siirron ja jakelun tehokkuuden lisäämiseksi, ja samalla vahvistetaan toimitusvarmuutta sekä Euroopan talouden kilpailukykyä ja suojellaan ympäristöä,5) sähkön sisämarkkinat on toteutettava asteittain, jotta teollisuus voi sopeutua joustavasti ja harkitusti uuteen ympäristöönsä ja jotta voidaan ottaa huomioon ne erilaiset tavat, jolla sähköjärjestelmät tällä hetkellä on järjestetty,6) sähkölaitosalan sisämarkkinoiden toteuttamisessa on suosittava verkkojen yhteenliittämistä ja yhteentoimivuutta,7) runkoverkkojen kautta tapahtuvasta sähkönsiirrosta 29 päivänä lokakuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/547/ETY (4) ja yhteisön menettelyn toteuttamiseksi kaasusta ja sähköstä teollisilta käyttäjiltä perittävien hintojen avoimuuden takaamiseksi 29 päivänä kesäkuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/377/ETY (5) ovat sähkön sisämarkkinoiden toteuttamisen ensimmäinen vaihe,8) nyt on tarpeen ryhtyä jatkotoimenpiteisiin sähkön sisämarkkinoiden toteuttamiseksi,9) sisämarkkinoilla sähkölaitosyritysten on voitava toimia siten, että saadaan aikaan kilpailulliset sähkömarkkinat tämän kuitenkaan rajoittamatta julkisiin palveluihin liittyvien velvollisuuksien täyttämistä,10) jäsenvaltioilla on tällä hetkellä rakenteellisten erojen vuoksi erilaisia sähkölaitosalan sääntelyjärjestelmiä,11) toissijaisuusperiaatteen mukaisesti järjestelmän perustana olevat yleiset periaatteet on luotava yhteisön tasolla, mutta niiden yksityiskohtainen täytäntöönpano olisi jätettävä jäsenvaltioiden tehtäväksi, jotta kukin jäsenvaltio voi valita sen omaan erityistilanteeseen parhaiten soveltuvan järjestelyn,12) vallitsevan markkinajärjestelyn luonteesta riippumatta verkostoon pääsyn on oltava avointa tämän direktiivin mukaisesti, ja se on johdettava samanlaisiin taloudellisiin tuloksiin jäsenvaltioissa ja siten suoraan verrannolliseen markkinoiden avautumisen tasoon sekä suoraan verrannolliseen sähkömarkkinoille pääsyn asteeseen,13) julkisiin palveluihin liittyvien velvollisuuksien asettaminen saattaa olla joissakin jäsenvaltioissa tarpeen sähkön toimitusvarmuuden sekä kuluttajan ja ympäristön suojelun varmistamiseksi, mitä vapaa kilpailu itsessään ei näiden jäsenvaltioiden mukaan välttämättä takaa,14) pitkän aikavälin suunnittelu voi olla yksi tapa täyttää nämä julkisiin palveluihin liittyvät velvollisuudet,15) perustamissopimuksessa vahvistetaan tavaroiden vapaan liikkuvuuden ja kilpailun rajoituksia koskevat erityiset säännöt,16) erityisesti perustamissopimuksen 90 artiklan 1 kohdassa velvoitetaan jäsenvaltiot noudattamaan näitä sääntöjä, kun kyseessä ovat julkiset yritykset ja yritykset, joille on myönnetty erityisoikeuksia tai yksinoikeuksia,17) perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdassa nämä säännöt ulotetaan tietyin edellytyksin koskemaan yrityksiä, joiden tehtävänä on tuottaa yleiseen taloudelliseen etuun liittyviä palveluja,18) tämän direktiivin täytäntöönpano vaikuttaa kyseisten yritysten toimintaan,19) jäsenvaltioiden on sen vuoksi asettaessaan julkisiin palveluihin liittyviä velvollisuuksia sähkölaitosalan yrityksille noudatettava perustamissopimuksen asiaa koskevia sääntöjä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tulkinnan mukaisesti,20) sähkön sisämarkkinoiden toteuttamisessa olisi kaikilta osin otettava huomioon yhteisön taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tavoite, erityisesti sellaisilla aloilla kuten kansalliset tai yhteisön sisäiset perusrakenteet, joita käytetään sähkön siirtoon,21) Euroopan parlamentin ja neuvoston 5 päivänä kesäkuuta 1996 tekemä päätös 1254/96/EY, jossa vahvistetaan suuntaviivat Euroopan laajuisille energiaverkoille (6), on myötävaikuttanut sähkönsiirron integroitujen perusrakenteiden kehittymiseen,22) tämän vuoksi on tarpeen luoda yhteiset säännöt sähkön tuotannolle sekä sähkön siirto- ja jakeluverkkojen käytölle,23) on olemassa kaksi järjestelmää, joita voidaan soveltaa tuotantomarkkinoiden avaamiseksi, lupamenettely tai tarjouskilpailumenettely, ja näiden on toimittava puolueettomien, avoimien ja syrjimättömien perusteiden mukaisesti,24) omavaraisten tuottajien ja itsenäisten tuottajien asema on tässä yhteydessä otettava huomioon,25) jokaista siirtoverkkoa on hoidettava ja valvottava keskitetysti, jotta verkon turvallisuus, luotettavuus ja tehokkuus voidaan varmistaa tuottajien ja heidän asiakkaidensa etujen mukaisesti; tämän vuoksi olisi nimettävä siirtoverkon operaattori, jolle uskottaisiin verkon käyttö, ylläpito sekä tarvittaessa kehittäminen; siirtoverkon operaattorin on toimittava puolueettomalla, avoimella ja syrjimättömällä tavalla,26) siirtoverkkojen ja erillisten linjojen käytön teknisten sääntöjen on oltava avoimia, ja niiden on varmistettava yhteentoimivuus,27) voimalaitosten ajojärjestykselle on luotava puolueettomat ja syrjimättömät perusteet,28) ympärisönsuojeluun perustuvista syistä etusijalle voidaan asettaa uusiutuvia luonnonvaroja käyttävä sähköntuotanto,29) jakelutasolla voidaan tietyllä alueella sijaitseville asiakkaille antaa sähköntoimitusoikeudet, ja on nimettävä vastuuhenkilö hoitamaan, ylläpitämään ja tarvittaessa kehittämään kutakin jakeluverkkoa,30) vertikaalisesti integroituneissa yrityksissä siirtotoiminta olisi hoidettava muusta toiminnasta erillään avoimuuden ja syrjimättömyyden varmistamiseksi,31) kun on kyseessä yksi ostaja, tämän yhden ostajan on toimittava erillään vertikaalisesti integroituneiden yhtiöiden sähköntuotanto- ja jakelutoiminnoista; tiedonkulkua yhden ostajan toimintojen ja näiden tuotanto- ja jakelutoimintojen välillä on tarpeen rajoittaa,32) kaikkien integroituneiden sähkölaitosyritysten kirjanpidossa olisi noudatettava mahdollisimman suurta avoimuutta, jotta voidaan erityisesti havaita mahdollinen määräävän aseman väärinkäyttö, esimerkiksi epätavallisen korkeat tai alhaiset hinnat tai syrjivät käytännöt samanlaisten liiketoimien yhteydessä; tämän vuoksi kustakin toiminnasta on pidettävä erillistä kirjanpitoa,33) on myös tarpeen, että yritysten sisäinen kirjanpito on toimivaltaisten viranomaisten saatavilla asianmukainen luottamuksellisuus huomioon ottaen,34) jäsenvaltioiden järjestelmien rakenteiden erilaisuuden ja erityispiirteiden vuoksi verkkoon pääsylle olisi oltava erilaisia vaihtoehtoja, joissa noudatetaan puolueettomia, avoimia ja syrjimättömiä perusteita,35) erillisten linjojen rakentamisen ja käytön sallimisesta olisi säädettävä,36) suojalausekkeista ja riitojen ratkaisumenettelyistä on säädettävä,37) määräävän aseman väärinkäyttöä tai markkinoiden valtaukseen tähtäävää käyttäytymistä olisi vältettävä,38) joillekin jäsenvaltioille niiden järjestelmien sopeuttaminen tuottaa todennäköisemmin erityisiä vaikeuksia, ja sen vuoksi olisi säädettävä turvautumisesta siirtymäjärjestelyihin tai poikkeuksiin erityisesti pienten erillisten verkkojen käytön osalta, ja39) tämä direktiivi on markkinoiden vapauttamisen seuraava vaihe; sen voimaansaattamisen jälkeenkin jäsenvaltioiden väliseen sähkön kauppaan jää siitä huolimatta joitakin esteitä; sen vuoksi voidaan saatujen kokemusten perusteella tehdä ehdotuksia sähkön sisämarkkinoiden toiminnan parantamiseksi; komission olisi sen vuoksi raportoitava neuvostolle ja Euroopan parlamentille tämän direktiivin soveltamisesta,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:I LUKU Soveltamisala ja määritelmät 1 artikla Tässä direktiivissä luodaan yhteiset säännöt sähkön tuotannolle, siirrolle ja jakelulle. Siinä luodaan säännöt sähkölaitosalan järjestämiselle ja toiminnalle, markkinoille pääsylle, tarjouskilpailuihin sovellettaville perusteille ja menettelyille, lupien myöntämisille ja verkkojen käytölle.2 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan:1) `sähköntuotannolla` sähkön tuottamista,2) `tuottajalla` sähköä tuottavaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä,3) `omavaraisella tuottajalla` luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka tuottaa sähköä pääasiassa omaan käyttöönsä,4) `itsenäisellä tuottajalla`a) tuottajaa, joka ei harjoita sähkön siirto- tai jakelutoimintoja sen verkon alueella, johon hän kuuluu,b) jäsenvaltioissa, joissa ei ole vertikaalisesti integroituneita yrityksiä ja joissa on käytössä tarjouskilpailumenettely, a alakohdan määritelmää vastaavaa tuottajaa, jota ei voida asettaa yksinomaan yhteenliitetyn verkon taloudelliseen arvojärjestelmään,5) `siirrolla` sähkön siirtämistä yhteenliitetyssä suurjänniteverkossa loppukäyttäjälle tai jakelijoille,6) `jakelulla` sähkön siirtämistä keski- ja pienjännitteisissä jakeluverkoissa asiakkaille,7) `asiakkailla` sähkön tukkuasiakkaita tai loppukäyttäjiä ja jakeluyhtiöitä,8) `tukkuasiakkaalla` jäsenvaltioiden tunnustamia luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, jotka ostavat tai myyvät sähköä mutta jotka eivät harjoita siirto-, tuotanto- tai jakelutoimintoja sen verkon sisällä tai ulkopuolella, johon he kuuluvat,9) `loppukäyttäjällä` asiakasta, joka ostaa sähköä omaan käyttöönsä,10) `liitosyksiköillä` sähköverkkojen liittämiseen käytettyjä laitteistoja,11) `yhteenliitetyllä verkolla` yhdellä tai useammalla liitosyksiköllä liitettyjä siirto- ja jakeluverkkoja,12) `erillisellä linjalla` yhteenliitettyä verkkoa täydentävää sähkölinjaa,13) `taloudellisella arvojärjestyksellä` sähköntoimittajien asettamista järjestykseen taloudellisin perustein,14) `lisäpalveluilla` kaikkia siirto- tai jakeluverkon toimintaan tarvittavia palveluita,15) `verkon käyttäjällä` kaikkia luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, jotka toimittavat sähköä tai joille sitä toimitetaan siirto- tai jakeluverkon kautta,16) `sähkön toimituksella` sähkön toimittamista ja/tai myyntiä asiakkaille,17) `integroituneilla sähkölaitosyrityksillä` vertikaalisesti tai horisontaalisesti integroitunutta yritystä,18) `vertikaalisesti integroituneella yrityksellä` yritystä, joka harjoittaa kahta tai useampaa seuraavista toiminnoista: sähkön tuotanto, siirto ja jakelu,19) `horisontaalisesti integroituneella yrityksellä` yritystä, joka harjoittaa vähintään yhtä seuraavista toiminnoista: sähkön tuotanto myyntiin tai sähkön siirto tai jakelu, sekä lisäksi jotain muuta sähköön liittymätöntä toimintaa,20) `tarjouskilpailumenettelyllä` menettelyä, jossa suunnitellut lisävaatimukset ja varakapasiteetti katetaan toimituksilla uudesta tai olemassa olevasta sähköntuotantokapasiteetista,21) `pitkän aikavälin suunnittelulla` sähkön tuotanto- ja siirtokapasiteetin investointitarpeen suunnittelua pitkällä aikavälillä siten, että verkon sähkön kysyntä tyydytetään ja toimitukset asiakkaille turvataan,22) `yhdellä ostajalla` kaikkia oikeushenkilöitä, jotka sen verkon alueella, johon he kuuluvat, ovat vastuussa siirtoverkon yhtenäisestä hoitamisesta ja/tai keskitetystä sähkön ostamisesta ja myynnistä,23) `pienellä erillisellä verkolla` mitä tahansa verkkoa, jossa kulutus on alle 2 500 gigawattituntia vuonna 1996 ja jossa alle 5 prosenttia vuosikulutuksesta on peräisin yhteenliitetystä verkosta.II LUKU Yleiset säännöt alan järjestämiseksi 3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on oman institutionaalisen järjestelmänsä perusteella ja toissijaisuusperiaatteen asianmukaisesti huomioon ottaen varmistettava, sen estämättä, mitä 2 kohdassa säädetään, että sähkölaitosalan yritykset toimivat tämän direktiivin periaatteiden mukaisesti siten, että sähkölaitosalalla saadaan aikaan kilpailulliset markkinat, ja jäsenvaltiot eivät saa harjoittaa syrjintää näiden yritysten välillä niiden oikeuksien tai velvollisuuksien osalta. Molempien 17 ja 18 artiklassa tarkoitettujen verkkoon pääsyn menettelyjen on johdettava samanlaiseen taloudelliseen tulokseen ja tätä kautta suoraan verrannolliseen markkinoiden avautumisen tasoon sekä suoraan verrannolliseen sähkömarkkinoille pääsyn asteeseen.2. Jäsenvaltiot voivat perustamissopimuksen asiaankuuluvia määräyksiä, erityisesti sen 90 artiklaa täysin noudattaen, yleisesti taloudellisen edun nimissä asettaa sähkölaitosalalla toimiville yrityksille julkisiin palveluihin liittyviä velvollisuuksia, jotka voivat koskea turvallisuutta, toimitusvarmuus mukaan luettuna, säännöllisyyttä, toimitusten laatua ja hintaa sekä ympäristönsuojelua. Näiden velvollisuuksien on oltava selkeästi määriteltyjä, avoimia, syrjimättömiä ja todennettavia; jäsenvaltioiden on viipymättä julkaistava ja ilmoitettava komissiolle nämä velvollisuudet ja niihin mahdollisesti tehtävät tarkistukset. Edellä mainittujen julkisiin palveluihin liittyvien velvollisuuksien täyttämiseksi jäsenvaltiot voivat halutessaan panna täytäntöön pitkän aikavälin suunnittelun.3. Jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta 5, 6, 17, 18 ja 21 artiklan säännöksiä, jos nämä säännökset oikeudellisesti tai tosiasiallisesti estäisivät sähkölaitosalan yrityksiä hoitamasta niille yleisen taloudellisen edun nimissä asetettuja velvollisuuksia, edellyttäen että kaupan kehitykseen ei vaikuteta tavalla, jotka olisi ristiriidassa yhteisön etujen kanssa. Yhteisön etuihin kuuluu tämän direktiivin ja perustamissopimuksen 90 artiklan mukaisesti muun muassa kilpailu vaatimukset täyttävien asiakkaiden osalta.III LUKU Sähköntuotanto 4 artikla Uuden sähköntuotantokapasiteetin rakentamiseksi jäsenvaltiot voivat valita lupamenettelyn ja/tai tarjouskilpailumenettelyn välillä. Luvan myöntäminen ja tarjouskilpailu on hoidettava puolueettoman, avoimien ja syrjimättömien perusteiden mukaisesti.5 artikla 1. Jos jäsenvaltio valitsee lupamenettelyn, sen on säädettävä perusteet lupien myöntämiselle sähköntuotantokapasiteetin rakentamiseksi alueellaan. Näitä perusteita voivat olla:a) sähköverkon, laitteistojen ja niihin liittyvien laitteiden turvallisuus ja varmuus,b) ympäristönsuojelu,c) maankäyttö ja sijoittuminen,d) julkisen maan käyttö,e) energiatehokkuus,f) ensiölähteiden luonne,g) hakijan erityisominaisuudet, kuten tekniset, taloudelliset tai rahoitukselliset valmiudet,h) 3 artiklan säännökset.2. Yksityiskohtaiset perusteet ja menettelyt on julkaistava.3. Hakijoille on ilmoitettava luvan epäämisen syyt, joiden on oltava puolueettomia ja syrjimättömiä; syiden on oltava hyvin perusteltuja ja asianmukaisesti toteennäytettyjä; syyt on ilmoitettava komissiolle tiedoksi. Muutoksenhakumenettelyt on ilmoitettava hakijalle.6 artikla 1. Jos valitaan tarjouskilpailumenettely, jäsenvaltioiden tai jäsenvaltion nimeämän toimivaltaisen elimen on laadittava luettelo uusista tuotantotavoista, varakapasiteetti mukaan lukien 2 kohdassa tarkoitetun säännöllisen arvion perusteella. Luettelossa on otettava huomioon verkkojen yhteenliittämisen tarve. Tarvittava kapasiteetti jaetaan tarjouskilpailumenettelyn kautta tässä artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.2. Siirtoverkon operaattorin tai muun toimivaltaisen, jäsenvaltion nimeämän viranomaisen on valtion valvonnassa laadittava ja julkaistava vähintään joka toinen vuosi säännöllinen arvio sähkön tuotanto- ja siirtokapasiteetista, joka todennäköisesti liitetään verkkoon, liitosyksiköiden tarpeesta, potentiaalisesta siirtokapasiteetista sekä sähkön kysynnästä. Arvion on katettava jäsenvaltion määrittelemä ajanjakso.3. Tuotantotavoista pidettävän tarjouskilpailun yksityiskohdat on julkaistava Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä vähintään kuusi kuukautta ennen tarjousten jättämiselle asetettua määräaikaa.Tarjouskilpailuerittelyiden on oltava kaikkien jäsenvaltion alueelle sijoittuneiden, asiasta kiinnostuneiden yritysten saatavilla siten, että niillä on riittävästi aikaa tarjouksen tekemiseen.Tarjouserittelyihin on sisällyttävä yksityiskohtainen kuvaus sopimuserittelyistä ja menettelystä, jota kaikkien tarjouksen tekijöiden on noudatettava, sekä täydellinen luettelo tarjouksen tekijöiden valintaa ja sopimuksen tekemistä sääntelevistä perusteista. Nämä erittelyt voivat liittyä myös 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin alueisiin.4. Kun pyydetään tarjouksia tarvittavasta sähköntuotantokapasiteetista, huomioon on otettava myös olemassa olevien sähköntuotantoyksiköiden sähköntoimitustarjoukset, joihin sisältyivät pitkän aikavälin toimitustakuut, edellyttäen, että lisävaatimukset voidaan tällä tavoin täyttää.5. Jäsenvaltioiden on nimettävä viranomainen tai julkinen elin tai yksityinen elin, joka on riippumaton sähkön tuotanto-, siirto- ja jakelutoiminnoista, hoitamaan tarjouskilpailumenettelyn järjestämistä, seurantaa ja valvontaa. Tämän viranomaisen tai elimen on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tarjouksiin sisältyvien tietojen luottamuksellisuuden varmistamiseksi.6. Omavaraisten tuottajien ja itsenäisten tuottajien on kuitenkin voitava saada lupa 4 ja 5 artiklassa säädetyin puolueettomin, avoimin ja syrjimättömin perustein jäsenvaltioissa, jotka ovat valinneet tarjouskilpailumenettelyn.IV LUKU Siirtoverkon käyttö 7 artikla 1. Jäsenvaltioiden on nimettävä tai vaadittava, että siirtoverkkoja omistavat yritykset nimeävät jäsenvaltioiden määrittelemäksi ajaksi tehokkuuden ja taloudellisen tasapainon huomioon ottaen verkko-operaattorin, joka on sähköntoimitusvarmuuden takaamiseksi vastuussa siirtoverkon käytöstä, sen ylläpidon varmistamisesta ja tarvittaessa sen kehittämisestä tietyllä alueella sekä sen liitosyksiköistä.2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tekniset säännöt, joilla asetetaan tekniset vähimmäisvaatimukset suunnittelulle ja toiminnalle sähköntuotantolaitosten, jakeluverkkojen, suoraan liitettyjen kuluttajien laitteistojen, liitosyksikköpiirien ja erillisten linjojen liittämiseksi verkkoon, laaditaan ja julkaistaan. Näillä vaatimuksilla varmistetaan verkkojen yhteentoimivuus, ja niiden on oltava puolueettomia ja syrjimättömiä. Ne ilmoitetaan komissiolle teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun direktiivin 83/189/ETY (7) 8 artiklan mukaisesti.3. Verkko-operaattorin on vastattava verkon energiavirtojen ohjaamisesta ottaen huomioon energiavaihto muiden yhteenliitettyjen verkkojen kanssa. Tämän vuoksi verkko-operaattori on vastuussa siitä, että sähköverkko on turvallinen, luotettava ja tehokas, sekä tässä yhteydessä siitä, että kaikki tarvittavat lisäpalvelut ovat saatavilla.4. Verkko-operaattorin on toimitettava riittävästi tietoa verkon kanssa yhteen liitettyjen muiden verkkojen operaattoreille, jotta yhteenliitetyn verkon turvallinen ja tehokas toiminta, koordinoitu kehittäminen ja yhteentoimivuus voidaan varmistaa.5. Verkko-operaattori ei saa harjoittaa syrjintää verkon käyttäjien tai käyttäjäryhmien välillä eikä varsinkaan omien tytäryhtiöidensä tai osakkeenomistajiensa eduksi.6. Jollei siirtoverkko vielä ole riippumaton sähköntuotanto- ja jakelutoiminnoista, verkko-operaattorin on oltava riippumaton ainakin johtotasolla muusta siirtoverkkoon liittymättömästä toiminnasta.8 artikla 1. Siirtoverkon operaattorin on oltava vastuussa sähköntuotantolaitosten ajojärjestyksestä alueellaan sekä liitosyksiköiden käytön määrittämisestä.2. Sähköntuotantolaitosten ajojärjestys ja liitosyksiköiden käyttö on määriteltävä sellaisin puolueettomin perustein, jotka jäsenvaltio voi hyväksyä ja jotka on julkaistava ja joita on sovellettava syrjimättömällä tavalla siten, että sähkön sisämarkkinoiden moitteeton toiminta voidaan varmistaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sähköntoimitusta sopimusvelvoitteiden perusteella mukaan lukien tarjouserittelyistä aiheutuvat velvollisuudet. Näissä perusteissa on otettava huomioon käytettävissä olevistä sähköntuotantolaitoksista tai liitosyksiköiden kautta tapahtuvista siirroista saatavan sähkön taloudellinen arvojärjestys sekä verkon tekniset rajoitukset.3. Jäsenvaltio voi vaatia verkko-operaattoria antamaan sähköntuotantolaitosten ajojärjestyksessä etusijan niille sähköntuotantolaitoksille, jotka käyttävät uusiutuvia energialähteitä tai jätettä tai tuottavat yhdistetysti sekä lämpöä että sähköä.4. Jäsenvaltio voi sähköntoimituksen turvaamiseksi määrätä, että tämä etusija ajojärjestyksessä annetaan sellaisille sähköntuotantolaitoksille, jotka käyttävät kotimaisia raakaenergiapolttoainelähteitä, mutta vain siinä määrin, että minään kalenterivuonna ei ylitetä 15:tä prosenttia kyseisessä jäsenvaltiossa kulutettavan sähkön tuottamiseen tarvittavasta raakaenergian kokonaismäärästä.9 artikla Siirtoverkon operaattorin on säilytettävä liiketoiminnan harjoittamisen yhteydessä saatujen, kaupallisesti arkaluontoisten tietojen luottamuksellisuus.V LUKU Jakeluverkon käyttö 10 artikla 1. Jäsenvaltiot voivat asettaa jakeluyhtiöille velvollisuuden toimittaa sähköä tietyllä alueella oleville asiakkaille. Tällaisten toimitusten hintaa voidaan säännellä esimerkiksi kyseisten kuluttajien yhtäläisen kohtelun varmistamiseksi.2. Jäsenvaltioiden on nimettävä tai vaadittava jakeluverkon omistavia tai niistä vastuussa olevia yrityksiä nimeämään verkko-operaattori, joka on vastuussa jakeluverkon toiminnasta, sen ylläpidon varmistamisesta ja tarvittaessa sen kehittämisestä tietyllä alueella sekä sen liitosyksiköistä.3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että verkko-operaattori toimii 11 ja 12 artiklan mukaisesti.11 artikla 1. Jakeluverkon operaattorin on ylläpidettävä turvallista, luotettavaa ja tehokasta sähkönjakeluverkkoa alueellaan ympäristö asianmukaisesti huomioon ottaen.2. Missään tapauksessa verkko-operaattori ei saa harjoittaa syrjintää verkon käyttäjien tai käyttäjäryhmien välillä eikä varsinkaan omien tytäryhtiöidensä tai osakkeenomistajiensa eduksi.3. Jäsenvaltio voi vaatia jakeluverkon operaattoria antamaan sähköntuotantolaitosten ajojärjestyksessä etusijan niille sähköntuotantolaitoksille, jotka käyttävät uusiutuvia energialähteitä tai jätettä tai tuottavat yhdistetysti sekä lämpöä että sähköä.12 artikla Jakeluverkon operaattorin on säilytettävä liiketoiminnan harjoittamisen yhteydessä saatujen, kaupallisesti arkaluontoisten tietojen luottamuksellisuus.VI LUKU Eriyttäminen ja kirjanpidon avoimuus 13 artikla Jäsenvaltioilla tai niiden nimeämillä toimivaltaisilla viranomaisilla sekä 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuilla riitojen ratkaisusta vastaavilla viranomaisilla on oltava oikeus tutustua sähkön tuotanto-, siirto- ja jakeluyritysten tileihin, joita ne tarvitsevat tarkastusten suorittamiseen.14 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sähkölaitosyritysten kirjanpitoa hoidetaan tämän artiklan 2-5 kohdan mukaisesti.2. Sähkölaitosyritysten on niiden omistajuusrakenteesta tai oikeudellisesta muodosta riippumatta laadittava tilinpäätöksensä, annettava tilinsä tarkastettaviksi ja julkaistava tilinpäätöksensä sen yhtiöiden, joiden osakkaiden vastuu on rajoitettu, tilinpäätöksiä koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti, joka on annettu perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla, yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä 25 päivänä kesäkuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/660/ETY (8) nojalla. Yritysten, joilla ei ole lainsäädännöllistä velvoitetta julkaista tilinpäätöstään, on pidettävä jäljennöstä tilinpäätöksestä yleisön saatavilla pääkonttorissaan.3. Integroituneiden sähkölaitosyritysten on sisäisessä kirjanpidossaan eritytettävä tuotanto-, siirto- ja jakelutoiminnat sekä tarvittaessa tehtävä konsolidoitu tilinpäätös, muista sähköön liittymättömistä toiminnoistaan siten, kuin niitä vaadittaisiin tekemään, jos erilliset yritykset harjoittaisivat kyseisiä toimintoja, jotta voidaan välttää syrjintä, ristiinsubventio ja kilpailun vääristyminen. Niiden on sisällytettävä tilinpäätöksen liitetietoihin tase ja tuloslaskelma kustakin liiketoiminnasta.4. Yritysten on eriteltävä tilinpäätöksen liitetiedoissa varojen ja vastuiden sekä menojen ja tulojen jakautumista koskevat säännöt, joita yritykset noudattavat 3 kohdassa tarkoitettua eriytettyä kirjanpitoa laatiessaan. Näitä sääntöjä saa muuttaa ainoastaan poikkeustapauksissa. Tällaiset muutokset on ilmoitettava liitetiedoissa, ja ne on asianmukaisesti perusteltava.5. Tilinpäätöksen liitetiedoissa on ilmoitettava kaikki tietyn suuruiset liiketoimet, jotka on suoritettu sidosyritysten kanssa perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla konsolidoiduista tilinpäätöksistä 13 päivänä kesäkuuta 1983 annetun seitsemännen neuvoston direktiivin 89/349/ETY (9) 41 artiklan mukaisesti, tai osakkuusyrityksen kanssa sen 33 artiklan 1 kohdan mukaisesti, tai samoille osakkeenomistajille kuuluvien yritysten kanssa.15 artikla 1. Jäsenvaltioiden, jotka nimeävät yhdeksi ostajaksi vertikaalisesti integroituneen sähkölaitosyrityksen tai osan vertikaalisesti integroitunutta sähkölaitosyritystä, on annettava säännökset, joissa vaaditaan, että yksi ostaja toimii erillään integroituneen yrityksen sähkön tuotanto- ja jakelutoiminnoista.2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että mitään tietoa ei kulje vertikaalisesti integroituneiden yritysten yhden ostajan toimintojen ja niiden sähkön tuotanto- ja jakelutoimintojen välillä, lukuun ottamatta yhden ostajan velvollisuuksien hoitamiseen tarvittavaa tietoa.VII LUKU Verkkoon pääsyn järjestäminen 16 artikla Järjestääkseen verkkoon pääsyn jäsenvaltiot voivat valita 17 ja/tai 18 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen välillä. Molemmissa menettelyissä käytettävien arviointiperusteiden on oltava tasapuolisia, avoimia ja syrjimättömiä.17 artikla 1. Jos kyseessä on neuvotteluihin perustuva verkkoon pääsy, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet verkon peittämän alueen sisä- tai ulkopuolella olevien sähköntuottajien ja, jos ne ovat jäsenvaltioiden sallimia, sähköntoimittajien ja vaatimukset täyttävien asiakkaiden osalta, jotta ne voivat neuvotella verkkoon pääsystä vapaaehtoisiin kauppasopimuksiin perustuvien keskinäisten sähköntoimitussopimusten tekemiseksi.2. Jos vaatimukset täyttävä asiakas kuuluu jakeluverkkoon, verkkoon pääsystä on neuvoteltava asianomaisen jakeluverkko-operaattorin ja tarvittaessa siirtoverkko-operaattorin kanssa.3. Avoimuuden ja verkkoon pääsyä koskevien neuvottelujen edistämiseksi verkko-operaattorien on tämän direktiivin täytäntöönpanoa seuraavana vuonna julkaistava ohjeellinen siirto- ja jakeluverkkojen käyttöhinnasto. Myöhempinä vuosia koskevien julkaistujen ohjeellisten hintojen olisi, mikäli mahdollista, perustuttava edellisen 12 kuukauden jakson aikana käydyissä neuvotteluissa sovittuun keskihintaan.4. Jäsenvaltiot voivat myös valita säännellyn pääsymenettelyn, joka antaa vaatimukset täyttäville asiakkaille siirto- ja jakeluverkkojen julkaistuihin käyttötariffeihin perustuvan verkkoonpääsyoikeuden, joka verkkoon pääsyn osalta vastaa tässä luvussa tarkoitettuja muita pääsymenettelyitä.5. Siirto- tai jakeluverkko-operaattori voi evätä verkkoon pääsyn, jos sen kapasiteetti ei ole riittävä. Epäämiselle on esitettävä asianmukaiset perustelut ottaen erityisesti huomioon 3 artiklan säännökset.18 artikla 1. Jos kyseessä on yhden ostajan järjestelmä, jäsenvaltioiden on nimettävä verkko- operaattorin toiminta-alueella olevaksi yhdeksi ostajaksi oikeushenkilö. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet:i) siirto- ja jakeluverkon käyttöä koskevan syrjimättömän tariffin julkaisemiseksi,ii) sen mahdollistamiseksi, että vaatimukset täyttävät asiakkaat voivat tehdä omien tarpeidensa kattamiseksi toimitussopimuksia tuottajien ja, jos ne ovat jäsenvaltioiden sallimia, sähköntoimittajien kanssa verkon peittämän alueen ulkopuolella,iii) sen mahdollistamiseksi, että vaatimukset täyttävät asiakkaat voivat tehdä omien tarpeidensa kattamiseksi toimitussopimuksia tuottajien kanssa verkon peittämällä alueella,iv) jotta itsenäiset tuottajat neuvottelisivat verkkoon pääsystä siirto- ja jakeluverkko-operaattorien kanssa tehdäkseen vapaaehtoisiin kauppasopimuksiin perustuvia toimitussopimuksia verkon ulkopuolella olevien vaatimukset täyttävien asiakkaiden kanssa.2. Kyseinen yksi ostaja voidaan velvoittaa ostamaan sähkö, jonka vaatimukset täyttävä asiakas on tilannut verkon peittämän alueen sisä- tai ulkopuolella olevalta tuottajalta hintaan, joka on sama kuin yhden ostajan tarjoama myyntihinta vaatimukset täyttäville asiakkaille vähennettynä 1 kohdan i alakohdassa tarkoitetun julkaistun tariffin hinnalla.3. Jos yhteen ostajaan ei kohdisteta 2 kohdassa tarkoitettua ostovelvoitetta, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 1 kohdan ii ja iii alakohdassa tarkoitetut toimitussopimukset täytetään joko verkkoon pääsyn kautta 1 kohdan i alakohdassa tarkoitetun julkaistun tariffin perusteella tai neuvotteluun perustuvan verkkoon pääsyn kautta 17 artiklan edellytysten mukaisesti. Jälkimmäisessä tapauksessa yhdellä ostajalla ei olisi velvollisuutta julkaista syrjimätöntä siirto- ja jakeluverkon käyttötariffia.4. Yksi ostaja voi evätä verkkoon pääsyn ja voi kieltäytyä ostamasta sähköä vaatimukset täyttäviltä asiakkailta, jos sillä ei ole riittävää siirto- tai jakelukapasiteettia. Epäämiselle tai kieltäytymiselle on esitettävä asianmukaiset perustelut ottaen erityisesti huomioon 3 artiklan säännökset.19 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sähkömarkkinoidensa avaamiseksi, jotta sopimuksia voidaan tehdä 17 ja 18 artiklassa esitettyjen edellytysten mukaisesti ainakin tietylle merkittävälle tasolle asti, joka on ilmoitettava komissiolle vuosittain.Kansallisten markkinoiden osuus on laskettava sen perusteella, mikä on yhteisöosuus yli 40 gigawattituntia vuodessa kuluttavien loppuunkäyttäjien kuluttamasta sähköstä (sähkönkäyttöpaikkakohtaisesti ja omavarainen tuotanto mukaan lukien).Komissio laskee keskimääräisen yhteisöosuuden jäsenvaltioiden sille säännöllisesti toimittamien tietojen perusteella. Komissio julkaisee keskimääräisen yhteisöosuuden ja määrittelee markkinoiden avautumisasteen Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä kunkin vuoden marraskuuhun mennessä antaen kaikki asianmukaiset laskentaperusteita selventävät tiedot.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua kansallisten markkinoiden osuutta kasvatetaan asteittain kuuden vuoden ajanjakson kuluessa. Kasvu lasketaan alentamalla 1 kohdassa tarkoitettu määrältään 40 gigawattituntia olevan yhteisökulutuksen raja 20 gigawattitunnin vuotuisen sähkönkulutuksen tasolle kolmen vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta ja 9 gigawattitunnin vuotuisen sähkönkulutuksen tasolle kuuden vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta.3. Jäsenvaltioiden on määriteltävä alueellansa olevat asiakkaat, jotka edustavat 1 ja 2 kohdassa määriteltyjä osuuksia ja joilla on oikeus tehdä sähköä koskevia sopimuksia 17 ja 18 artiklan mukaisesti edellyttäen, että kaikki yli 100 gigawattituntia vuodessa (sähkönkäyttöpaikkakohtaisesti ja omavarainen tuotanto mukaan lukien) kuluttavat loppukäyttäjät luetaan edellä tarkoitettuun luokkaan.Jos sähkönjakeluyhtiöitä ei ole jo tämän kohdan perusteella määritelty vaatimukset täyttäviksi asiakkaiksi, niillä on oikeus tehdä sopimuksia 17 ja 18 artiklan edellytysten mukaisesti sitä sähkömäärää vastaavan määrän jonka niiden jakeluverkon alueella vaatimukset täyttäviksi määritellyt asiakkaat kuluttavat, toimittaakseen sähköä kyseisille asiakkaille.4. Jäsenvaltioiden on julkaistava vuosittain 31 päivään tammikuuta mennessä määrittelyperusteet vaatimukset täyttäville asiakkaille, jotka voivat tehdä sopimuksia 17 ja 18 artiklassa esitetyillä edellytyksillä. Nämä sekä muut asianmukaiset tiedot, joilla perustellaan 1 kohdassa tarkoitetun markkinoiden avautumisen toteutumista, on lähetettävä komissiolle julkaistavaksi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Komissio voi pyytää jäsenvaltiota muuttamaan 3 kohdassa tarkoitettuja määritelmiä, jos ne muodostavat esteitä tämän direktiivin oikealle soveltamiselle sähkön sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta. Jos asianomainen jäsenvaltio ei noudata tätä pyyntöä kolmen kuukauden kuluessa, lopullinen päätös on tehtävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 13 päivänä heinäkuuta 1987 tehdyn neuvoston päätöksen 87/373/ETY (10) 2 artiklan menettelyn I mukaisesti.5. Epätasapainon välttämiseksi sähkömarkkinoiden avautumisen yhteydessä 26 artiklassa tarkoitettuna ajanjaksona:a) sähköntoimitussopimuksia, jotka tehdään toisen jäsenvaltion verkkoon kuuluvan vaatimukset täyttävän asiakkaan kanssa 17 ja 18 artiklan säännösten mukaisesti, ei voida kieltää, jos tämän asiakkaan katsotaan olevan vaatimukset täyttävä asiakas molemmissa kyseisissä verkoissa,b) siinä tapauksessa, että a alakohdassa kuvailluista liiketoimista kieltäydytään, koska asiakas katsotaan vaatimukset täyttäväksi asiakkaaksi vain toisessa näistä kahdesta verkosta, komissio voi, ottaen huomioon markkinatilanteen ja yleisen edun, velvoittaa liiketoimesta kieltäytyneen osapuolen toimittamaan pyydetyn sähköntoimituksen sen jäsenvaltion pyynnöstä, jossa vaatimukset täyttävä asiakas sijaitsee.Samanaikaisesti 26 artiklassa säädetyn menettelyn ja aikataulun täytäntöönpanon kanssa ja viimeistään, kun puolet mainitussa artiklassa säädetystä määräajasta on kulunut, komission on tarkasteltava ensimmäisen alakohdan b alakohdan soveltamista markkinatilanteen kehityksen perusteella ottaen huomioon yleisen edun. Komission on arvioitava saatujen kokemusten pohjalta tilannetta ja tiedotettava sähkömarkkinoiden avautumiseen liittyvästä mahdollisesta epätasapainosta tämän kohdan suhteen.20 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta:i) itsenäiset tuottajat ja omavaraiset tuottajat voivat neuvotella verkkoon pääsystä toimittaakseen sähköä yhteenliitetyn verkon kautta samassa tai toisessa jäsenvaltiossa sijaitseville omille laitoksilleen ja tytäryhtiöilleen,ii) verkon peittämän alueen ulkopuolella olevat sähköntuottajat voivat tehdä sähköntoimitussopimuksen uutta sähköntuotantokapasiteettia koskevan tarjouskilpailun jälkeen ja päästä verkkoon sopimuksen täytäntöönpanoa varten.2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että osapuolet neuvottelevat vilpittömässä mielessä ja että mikään niistä ei käytä neuvotteluasemaansa väärin estääkseen neuvottelujen onnistumisen.3. Jäsenvaltioiden on nimettävä osapuolista riippumaton toimivaltainen viranomainen ratkaisemaan kyseessä oleviin sopimuksiin ja neuvotteluihin liittyvät kiistat. Tämän viranomaisen on erityisesti ratkaistava kiistat, jotka koskevat sopimuksia, neuvotteluja, verkkoon pääsyn epäämistä tai ostosta kieltäytymistä.4. Rajojen yli ulottuvien kiistojen osalta kiistojen ratkaisijana toimiva viranomainen on se kiistojen ratkaisijana toimiva viranomainen, jonka alaan kuuluu yhden ostajan järjestelmä tai verkko-operaattori, joka epää verkon käytön tai verkkoon pääsyn.5. Tähän viranomaiseen vetoaminen ei rajoita yhteisön oikeuteen perustuvan kanneoikeuden käyttöä.21 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava 17 ja 18 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti toimenpiteitä, jotta:- kaikki sähköntuottajat ja sähköntoimittajat, jos ne ovat jäsenvaltioiden sallimia, jotka ovat sijoittautuneet niiden alueen sisäpuolelle, voivat toimittaa sähköä erillisen linjan välityksellä omille laitoksilleen, tytäryrityksilleen ja vaatimukset täyttäville asiakkailleen,- tuottaja ja sähköntoimittajat voivat toimittaa sähköä erillisen linjan välityksellä kenelle tahansa vaatimukset täyttävälle asiakkaalle niiden alueella, jos kyseiset sähköntoimittajat ovat jäsenvaltioiden sallimia.2. Jäsenvaltioiden on laadittava arviointiperusteet, joita käytetään myönnettäessä lupia niiden alueella tapahtuvalle erillisten linjojen rakentamiselle. Näiden arviointiperusteiden on oltava tasapuoliset ja syrjimättömät.3. Mahdollisuudet toimittaa sähköä erillisen linjan välityksellä 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla eivät vaikuta mahdollisuuteen tehdä sähköä koskevia sopimuksia 17 ja 18 artiklan mukaisesti.4. Jäsenvaltiot voivat määrätä, että luvan saaminen erillisen linjan rakentamiseksi edellyttää joko verkkoon pääsyn epäämistä, tapauksen mukaan joko 17 artiklan 5 kohdan tai 18 artiklan 4 kohdan perusteella, tai riitojen ratkaisumenettelyn aloittamista 20 artiklan mukaisesti.5. Jäsenvaltiot voivat evätä luvan erillisen linjan rakentamiselle, jos luvan myöntäminen estäisi 3 artiklan säännösten soveltamisen. Epäämiselle on esitettävä asianmukaiset perustelut.22 artikla Jäsenvaltioiden on luotava asianmukaiset ja tehokkaat menetelmät säätelyn, valvonnan ja avoimuuden varmistamiseksi, joilla vältetään määräävän aseman väärinkäyttö erityisesti kuluttajien etujen vastaisella tavalla ja kaikenlainen markkinoiden valtaukseen tähtäävä käyttäytyminen. Näissä menetelmissä on otettava huomioon perustamissopimuksen määräykset ja erityisesti sen 86 artikla.VIII LUKU Loppusäännökset 23 artikla Jos energiamarkkinoilla ilmenee äkillinen kriisi ja jos ihmisten, laitteiden tai laitosten turvallisuus tai verkon toiminta vaarantuu, jäsenvaltio voi väliaikaisesti toteuttaa tarpeellisia varotoimenpiteitä.Näiden toimenpiteiden on aiheutettava mahdollisimman vähän häiriöitä sisämarkkinoiden toiminnalle, eivätkä ne saa ulottua laajemmalle kuin on ehdottomasti välttämätöntä äkillisesti ilmenneiden vaikeuksien poistamiseksi.Asianomaisen jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava kyseisistä toimenpiteistä muille jäsenvaltioille ja komissiolle, joka voi päättää, että kyseisen jäsenvaltion on muutettava kyseisiä toimenpiteitä tai lopetettava ne, jos ne vääristävät kilpailua ja vaikuttavat kauppaan haitallisesti yhteisön edun vastaisella tavalla.24 artikla 1. Jäsenvaltiot, joissa ennen tämän direktiivin voimaantuloa annettuja sitoumuksia tai toimintaa koskevia takeita ei voida täyttää tämän direktiivin säännösten vuoksi, voivat hakea siirtymäkausijärjestelyitä, jotka komissio voi myöntää niille ottaen huomioon muun muassa asianomaisen verkon koon, verkon yhteenliittymisasteen ja sen sähköteollisuuden rakenteen. Komissio ilmoittaa ennen päätöstään jäsenvaltioille näistä hakemuksista luottamuksellisuutta noudattaen. Päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.2. Siirtymäkausijärjestelyt ovat voimassa rajoitetun ajan, ja ne on sidottava 1 kohdassa tarkoitettujen sitoumusten tai takeiden voimassaoloon. Siirtymäkausijärjestelyihin voi kuulua poikkeuksia tämän direktiivin IV, VI ja VII luvuista. Siirtymäkausijärjestelyitä koskevista hakemuksista on ilmoitettava komissiolle vuoden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta.3. Jäsenvaltiot, jotka voivat osoittaa direktiivin voimaantulon jälkeen, että niiden pienten erillisten verkkojen toiminnassa on huomattavia vaikeuksia, voivat pyytää, että IV, V, VI ja VII luvun asiaankuuluvista säännöksistä myönnetään poikkeuksia, jotka komissio voi niille myöntää. Komissio ilmoittaa ennen päätöstään jäsenvaltioille näistä hakemuksista luottamuksellisuutta noudattaen. Päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tätä kohtaa sovelletaan myös Luxemburgiin.25 artikla 1. Komissio antaa tämän direktiivin voimaantuloa seuraavan vuoden loppuun mennessä neuvostolle ja Euroopan parlamentille kertomuksen sellaisista yhtenäistämisvaatimuksista, jotka eivät liity tämän direktiivin säännöksiin. Komissio liittää kertomukseen tarvittaessa sellaiset yhtenäistämistä koskevat ehdotukset, jotka ovat tarpeen sähkön sisämarkkinoiden tehokkaalle toiminnalle.2. Neuvosto ja Euroopan parlamentti antavat mielipiteensä näistä ehdotuksista kahden vuoden kuluessa niiden antamisesta.26 artikla Komissio tarkastelee tämän direktiivin soveltamista ja antaa kertomuksen sähkön sisämarkkinoiden toiminnasta ja 3 artiklassa esitettyjen yleisten sääntöjen täytäntöönpanosta saaduista kokemuksista, jotta Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat saatujen kokemusten pohjalta sopivaan aikaan harkita mahdollisuutta avata markkinoita edelleen, mikä toteutuisi yhdeksän vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta, ottaen huomioon 17 ja 18 artiklassa tarkoitettujen järjestelmien rinnakkaisen olemassaolon.27 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 19 päivänä helmikuuta 1999. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Belgia, Kreikka ja Irlanti voivat sähköverkkojensa teknisten erityispiirteiden vuoksi saada vastaavasti yhden vuoden, kahden vuoden ja yhden vuoden lisäajan tästä direktiivistä johtuvien velvoitteiden täyttämiseksi. Kyseisten jäsenvaltioiden on tätä mahdollisuutta käyttäessään ilmoitettava asiasta komissiolle.3. Edellä tarkoitetuissa jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten tällainen viittaus tehdään.28 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.29 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 1996.Euroopan parlamentin puolestaK. HÄNSCHPuhemiesNeuvoston puolestaS. BARRETTPuheenjohtaja(1) EYVL N:o C 65, 14.3.1992, s. 4 ja EYVL N:o C 123, 4.5.1994, s. 1(2) EYVL N:o C 73, 15.3.1993, s. 31(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 17. marraskuuta 1993 (EYVL N:o C 329, 6.12.1993, s. 150), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 25. heinäkuuta 1996 (EYVL N:o C 315, 24.10.1996, s. 18) ja Euroopan parlamentin päätös tehty 11.12.1996 (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä) sekä neuvoston päätös tehty 19. joulukuuta 1996.(4) EYVL N:o L 313, 13.11.1990, s. 30, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 95/162/EY (EYVL N:o L 107, 12.5.1995, s. 53).(5) EYVL N:o L 185, 17.7.1990, s. 16, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 93/87/ETY (EYVL N:o L 277, 10.11.1993, s. 32).(6) EYVL N:o L 161, 29.6.1996, s. 147.(7) EYVL N:o L 109, 26.4.1983, s. 8, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.(8) EYVL N:o L 222, 14.8.1978, s. 11, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.(9) EYVL N:o L 193, 18.7.1983, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.(10) EYVL N:o L 197, 18.7.1987, s. 33


Avis juridique important

|

32001L0055

Neuvoston direktiivi 2001/55/EY, annettu 20 päivänä heinäkuuta 2001, vähimmäisvaatimuksista tilapäisen suojelun antamiseksi siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa, ja toimenpiteistä näiden henkilöiden vastaanottamisen ja vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolisen jakautumisen edistämiseksi

Virallinen lehti nro L 212 , 07/08/2001 s. 0012 - 0023

Neuvoston direktiivi 2001/55/EY,annettu 20 päivänä heinäkuuta 2001,vähimmäisvaatimuksista tilapäisen suojelun antamiseksi siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa, ja toimenpiteistä näiden henkilöiden vastaanottamisen ja vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolisen jakautumisen edistämiseksiEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 63 artiklan 2 alakohdan a ja b alakohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon(4),sekä katsoo seuraavaa:(1) Yhteisen turvapaikkapolitiikan valmistelu ja yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän luominen on olennainen osa Euroopan unionin tavoitetta muodostaa asteittain vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue, joka on avoin henkilöille, jotka olosuhteiden pakosta hakevat oikeutetusti suojelua Euroopan unionin alueelta.(2) Siirtymään joutuneiden henkilöiden, jotka eivät voi palata kotimaahansa, joukottaisen maahantulon tapaukset ovat käyneet viime vuosina Euroopassa yhä tuntuvammiksi. Näissä tapauksissa voidaan tarvita poikkeusjärjestelyjä välittömän tilapäisen suojelun antamiseksi kyseisille henkilöille.(3) Jäsenvaltiot ja Euroopan unionin toimielimet ilmaisivat huolensa siirtymään joutuneiden henkilöiden tilanteesta entisen Jugoslavian alueen konfliktin vuoksi siirtymään joutuneita henkilöitä koskevissa päätelmissä, jotka maahanmuuttoasioista vastaavat ministerit hyväksyivät kokouksissaan Lontoossa 30 päivänä marraskuuta ja 1 päivänä joulukuuta 1992 ja Kööpenhaminassa 1 ja 2 päivänä kesäkuuta 1993.(4) Neuvosto antoi 25 päivänä syyskuuta 1995 päätöslauselman siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanotosta ja väliaikaisesta oleskelusta aiheutuvien kustannusten jakamisesta(5) ja teki 4 päivänä maaliskuuta 1996 päätöksen 96/198/YOS kiireellisestä menettelystä asuinseudultaan siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanotosta ja väliaikaisesta oleskelusta aiheutuvan vastuun jakamisesta(6).(5) Neuvoston ja komission 3 päivänä joulukuuta 1998 päivätyn toimintasuunnitelman(7) mukaan on mahdollisimman pikaisesti hyväksyttävä Amsterdamin sopimuksen mukaisesti vähimmäisvaatimukset tilapäisen suojelun antamisesta kolmansista maista saapuville, kotiseudultaan siirtymään joutuneille henkilöille, jotka eivät voi palata kotimaahansa, sekä toteutettava toimenpiteitä näiden henkilöiden vastaanottamisen ja vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolisen jakamisen edistämiseksi.(6) Neuvosto hyväksyi 27 päivänä toukokuuta 1999 päätelmät Kosovosta siirtymään joutuneista henkilöistä. Päätelmissä kehotetaan komissiota ja jäsenvaltioita hyödyntämään kokemuksiaan toiminnastaan Kosovon kriisin yhteydessä vahvistaakseen toimenpiteet perustamissopimuksen mukaisesti.(7) Eurooppa-neuvosto totesi ylimääräisessä kokouksessaan Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999, että kotiseudultaan siirtymään joutuneiden henkilöiden tilapäisestä suojelusta olisi päästävä sopimukseen jäsenvaltioiden välisen yhteisvastuun perusteella.(8) Tämän vuoksi on tarpeen vahvistaa vähimmäisvaatimukset tilapäisen suojelun antamiselle siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa, ja toteutettava toimenpiteitä näiden henkilöiden vastaanottamisen ja vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten ja seurausten tasapuolisen jakamisen edistämiseksi.(9) Nämä vaatimukset ja toimenpiteet ovat sidoksissa toisiinsa ja riippuvaisia toisistaan tehokkuus-, johdonmukaisuus- ja yhteisvastuusyistä ja erityisesti toissijaisen siirtymisen vaaran välttämiseksi. Tämän vuoksi niistä olisi säädettävä samassa säädöksessä.(10) Tilapäisen suojelun olisi oltava pakolaisia koskevien jäsenvaltioiden kansainvälisten velvoitteiden mukaista. Erityisesti se ei saa vaikuttaa pakolaisaseman tunnustamiseen Genevessä 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn ja kaikkien jäsenvaltioiden ratifioiman pakolaisten oikeusasemaa koskevan yleissopimuksen mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla.(11) Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun toimivaltaa pakolaisten ja muiden kansainvälisen suojelun tarpeessa olevien henkilöiden osalta olisi kunnioitettava. Olisi myös pantava täytäntöön Amsterdamin sopimuksen päätösasiakirjaan liitetty, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 63 artiklasta annettu julistus N:o 17, jossa määrätään, että luodaan kuulemismenettely Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun ja muiden asianomaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa turvapaikkapolitiikkaan liittyvistä kysymyksistä.(12) Vähimmäisvaatimusten luonteeseen kuuluu, että jäsenvaltiot voivat antaa tai pitää voimassa suotuisampia säännöksiä niiden henkilöiden osalta, jotka saavat tilapäistä suojelua siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa.(13) Koska siirtymään joutuneiden henkilöiden, jotka eivät voi palata lähtömaahansa, joukottaisen, kolmansista maista tapahtuvan maahantulon tilanteita varten tällä direktiivillä vahvistetut säännökset ovat luonteeltaan poikkeuksellisia, annetun suojelun olisi oltava kestoltaan rajoitettua.(14) Siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon olemassaolo olisi todettava neuvoston päätöksellä, jonka olisi oltava velvoittava kaikissa jäsenvaltioissa niiden siirtymään joutuneiden henkilöiden osalta, joihin päätöstä sovelletaan. Olisi myös säädettävä päätöksen voimassaolon päättymisen edellytyksistä.(15) Olisi määriteltävä vastaanotto-olosuhteita ja oleskelua koskevat jäsenvaltioiden velvollisuudet siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa tilapäistä suojelua saavia henkilöitä kohtaan. Velvollisuuksien olisi oltava oikeudenmukaisia ja taattava kyseisille henkilöille asianmukainen suojelun taso.(16) Tämän direktiivin nojalla tilapäistä suojelua saavien henkilöiden kohtelun osalta jäsenvaltioita sitovat velvoitteet, jotka perustuvat syrjinnän kieltäviin kansainvälisen oikeuden välineisiin, joihin jäsenvaltiot ovat liittyneet.(17) Jäsenvaltioiden olisi yhteistyössä komission kanssa toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että henkilötietojen käsittelyssä noudatetaan yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY(8) säädettyä suojelun tasoa.(18) Olisi määriteltävä jäsenvaltioiden kansainvälisten velvoitteiden ja perustamissopimuksen määräysten mukaisesti säännöt turvapaikkamenettelyn piiriin pääsemisestä tilapäisen suojelun yhteydessä siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa.(19) Olisi säädettävä periaatteista ja toimenpiteistä lähtömaahan palaamiseksi sekä jäsenvaltioiden toimenpiteistä sellaisten henkilöiden osalta, joiden tilapäinen suojelu on päättynyt.(20) Olisi säädettävä yhteisvastuullisesta mekanismista, jonka avulla pyritään saavuttamaan joukottaisen maahantulon tilanteissa tasapaino siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanottamisen ja näiden henkilöiden vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten välillä. Mekanismissa olisi oltava kaksi osaa. Ensimmäinen osa koskee rahoitusta ja toinen siirtymään joutuneiden henkilöiden tosiasiallista vastaanottoa jäsenvaltioissa.(21) Tilapäisen suojelun toteuttamisen yhteydessä jäsenvaltioiden olisi tehtävä hallinnollista yhteistyötä keskenään ja yhteydessä komissioon.(22) On tarpeen määritellä perusteet tilapäisen suojelun epäämiseksi tietyiltä henkilöiltä siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa.(23) Suunnitellun toiminnan tavoitteita, eli vähimmäisvaatimusten vahvistamista tilapäisen suojelun antamiseksi siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa ja näiden henkilöiden vastaanottamisen ja vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapainoisen jakamisen edistämistä ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan ne voidaan ehdotetun toiminnan laajuuden tai vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.(24) Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemaa koskevan, Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti kirjeitse 27 päivänä syyskuuta 2000 haluavansa osallistua tämän direktiivin antamiseen ja soveltamiseen.(25) Mainitun pöytäkirjan 1 artiklan nojalla Irlanti ei osallistu tämän direktiivin antamiseen. Tämän direktiivin säännöksiä ei näin ollen sovelleta Irlantiin, tämän kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista.(26) Tanskan asemaa koskevan, Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän direktiivin antamiseen, eikä säädös siten sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:I LUKUYleiset säännökset1 artiklaTämän direktiivin tavoitteena on vahvistaa vähimmäisvaatimukset tilapäisen suojelun antamiseksi siirtymään joutuneiden henkilöiden, jotka eivät voi palata kotimaahansa, joukottaisen, kolmansista maista tapahtuvan maahantulon tilanteissa, ja edistää näiden henkilöiden vastaanottamisen ja vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolista jakamista.2 artiklaTässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "tilapäisellä suojelulla" asianomaisten ja muiden suojelua hakevien henkilöiden etua palvelevaa poikkeusluonteista menettelyä välittömän ja tilapäisen suojelun antamiseksi siirtymään joutuneille henkilöille, jotka eivät voi palata kotimaahansa, kolmansista maista tapahtuvan tai tapahtuvaksi uhkaavan näiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa erityisesti, jos on myös vaara, että turvapaikkajärjestelmä ei kykene käsittelemään tätä maahantuloa ilman, että sen asianmukaiselle toiminnalle aiheutuu kielteisiä seurauksia;b) "Geneven yleissopimuksella" 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehtyä pakolaisten oikeusasemaa koskevaa yleissopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla;c) "siirtymään joutuneilla henkilöillä" kolmannen maan kansalaisia tai kansalaisuudettomia henkilöitä, joiden on täytynyt lähteä kotimaastaan tai kotiseudultaan tai jotka on evakuoitu erityisesti kansainvälisten organisaatioiden pyynnöstä, ja jotka eivät voi palata sinne turvallisesti ja pysyvästi maassa vallitsevan tilanteen vuoksi, ja jotka voivat olla Geneven yleissopimuksen 1 artiklan A kohdan tai muiden kansainvälistä suojelua koskevien kansainvälisten tai kansallisten säädösten soveltamisalaan kuuluvia henkilöitä, ja erityisesti:i) henkilöitä, jotka ovat paenneet aseellisten selkkausten ja pysyväisluonteisen väkivallan alueilta;ii) henkilöitä, jotka ovat suuressa vaarassa joutua tai ovat joutuneet järjestelmällisten tai laajojen ihmisoikeusloukkauksien uhreiksi;d) "joukottaisella maahantulolla" tilannetta, jossa yhteisön alueelle tulee suuri määrä kolmansista maista siirtymään joutuneita henkilöitä, jotka eivät voi palata kotimaahansa ja jotka ovat lähtöisin tietystä maasta tai tietyltä maantieteelliseltä alueelta, riippumatta siitä, tulevatko he yhteisön alueelle omasta aloitteestaan tai avustettuna, esimerkiksi evakuointiohjelman kautta;e) "pakolaisilla" Geneven yleissopimuksen 1 artiklan A kohdassa tarkoitettuja kolmansien maiden kansalaisia tai kansalaisuudettomia henkilöitä;f) "yksin maahan tulevilla alaikäisillä" alle 18-vuotiaita kolmansien maiden kansalaisia tai kansalaisuudettomia henkilöitä, jotka tulevat jäsenvaltioiden alueelle ilman heistä joko oikeuden tai vakiintuneen käytännön nojalla vastuussa olevaa aikuista, niin kauan kuin he eivät tosiasiallisesti ole tällaisen henkilön huostassa, tai alaikäisiä, jotka ovat jääneet ilman huoltajaa heidän tultuaan jäsenvaltion alueelle;g) "oleskeluluvalla" jäsenvaltion viranomaisten myöntämää jäsenvaltion lainsäädännön mukaista lupaa, jonka perusteella kolmannen maan kansalaisella tai kansalaisuudettomalla henkilöllä on oikeus oleskella kyseisen jäsenvaltion alueella;h) "perheenkokoajalla" kolmannen maan kansalaista, joka saa jäsenvaltiossa tilapäistä suojelua 5 artiklan nojalla tehdyn päätöksen mukaisesti ja haluaisi saada luokseen yhden tai useamman perheenjäsenensä.3 artikla1. Tilapäisellä suojelulla ei vaikuteta Geneven yleissopimuksen mukaisesti tapahtuvaan pakolaisaseman tunnustamiseen.2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tilapäistä suojelua koskevat toimenpiteet ihmisoikeuksia ja perusvapauksia sekä palauttamiskieltoa koskevia jäsenvaltioiden velvoitteita noudattaen.3. Tilapäisen suojelun aloittamisesta, toteuttamisesta ja lopettamisesta kuullaan säännöllisesti Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutettua, jäljempänä "UNHCR", ja muita asianomaisia kansainvälisiä järjestöjä.4. Tätä direktiiviä ei sovelleta henkilöihin, jotka on otettu vastaan tilapäistä suojelua koskevien järjestelyjen nojalla ennen tämän direktiivin voimaantuloa.5. Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta antaa tai pitää voimassa suotuisampia edellytyksiä tilapäistä suojelua saaville henkilöille.II LUKUTilapäisen suojelun kesto ja toteuttaminen4 artikla1. Tilapäisen suojelun voimassaoloaika on yksi vuosi, tämän kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan soveltamista. Jollei tilapäistä suojelua ole lopetettu 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti, sen voimassaoloa voidaan ilman eri toimenpiteitä jatkaa kuusi kuukautta kerrallaan enintään vuoden ajan.2. Jos tilapäiselle suojelulle on yhä perusteita, neuvosto voi määräenemmistöllä päättää pidentää tilapäisen suojelun voimassaoloa enintään yhdellä vuodella komission ehdotuksesta, ja komissio myös tutkii jäsenvaltioiden pyynnöt ehdotuksen tekemisestä neuvostolle.5 artikla1. Siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanne todetaan neuvoston määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tekemällä päätöksellä, ja komissio myös tutkii jäsenvaltioiden pyynnöt ehdotuksen tekemisestä neuvostolle.2. Komission ehdotuksen on sisällettävä vähintään seuraavaa:a) kuvaus henkilöryhmistä, joihin tilapäistä suojelua sovelletaan;b) päivämäärä, josta alkaen tilapäistä suojelua annetaan;c) arvio siirtymään joutuneiden henkilöiden liikkeiden laajuudesta.3. Neuvoston päätöksen perusteella annetaan siinä tarkoitetuille siirtymään joutuneille henkilöille kaikissa jäsenvaltioissa tilapäistä suojelua tämän direktiivin säännösten mukaisesti. Päätöksen on sisällettävä vähintään seuraavaa:a) kuvaus henkilöryhmistä, joihin tilapäistä suojelua sovelletaan;b) päivämäärä, josta alkaen tilapäistä suojelua annetaan;c) jäsenvaltioilta saadut tiedot niiden vastaanottovalmiudesta;d) komission, UNHCR:n ja muiden asian kannalta merkityksellisten kansainvälisten järjestöjen ilmoittamat tiedot.4. Neuvoston päätöksen perustana ovat seuraavat seikat:a) tilanteen ja siirtymään joutuneiden henkilöiden liikkeiden laajuuden arviointi;b) tilapäisen suojelun tarpeellisuuden arviointi, kun otetaan huomioon mahdollisuudet antaa hätäapua ja toteuttaa toimia paikan päällä tai näiden toimien riittämättömyys;c) jäsenvaltioiden, komission, UNHCR:n ja muiden asian kannalta merkityksellisten kansainvälisten järjestöjen ilmoittamat tiedot.5. Neuvoston päätös annetaan tiedoksi Euroopan parlamentille.6 artikla1. Tilapäinen suojelu lopetetaan:a) kun suojelun enimmäiskesto täyttyy, taib) milloin tahansa neuvoston määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tekemällä päätöksellä, ja komissio tutkii myös jäsenvaltioiden pyynnöt ehdotuksen tekemisestä neuvostolle.2. Neuvoston päätös perustuu sen toteamiseen, että asianomaisten kotimaassa tilanne sallii tilapäistä suojelua saaneiden henkilöiden palata sinne turvallisesti ja pysyvästi ja ihmisoikeuksia ja perusvapauksia sekä palauttamiskieltoa koskevia jäsenvaltioiden velvoitteita noudattaen. Neuvoston päätös annetaan tiedoksi Euroopan parlamentille.7 artikla1. Jäsenvaltiot voivat ulottaa tämän direktiivin mukaisen tilapäisen suojelun myös muihin siirtymään joutuneisiin henkilöryhmiin kuin niihin, joihin sovelletaan 5 artiklassa säädettyä neuvoston päätöstä, silloin kun nämä ovat joutuneet siirtymään samoista syistä samasta kotimaasta tai samalta kotiseudulta. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä viipymättä neuvostolle ja komissiolle.2. Tämän direktiivin 24, 25 ja 26 artiklan säännökset eivät koske 1 kohdassa tarkoitetun mahdollisuuden käyttöä lukuun ottamatta päätöksellä 2000/596/EY(9) perustetun Euroopan pakolaisrahaston rakennetukea kyseisessä päätöksessä määrätyin edellytyksin.III LUKUJäsenvaltioiden velvollisuudet tilapäistä suojelua saavia henkilöitä kohtaan8 artikla1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet oleskelulupien myöntämiseksi tilapäistä suojelua saaville henkilöille koko tilapäisen suojelun ajaksi. Tästä on annettava asiakirjat tai muut vastaavat todisteet.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen oleskelulupien kestosta riippumatta jäsenvaltioiden on kohdeltava tilapäistä suojelua saavia henkilöitä vähintään yhtä suotuisasti kuin 9-16 artiklassa säädetään.3. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa tarjottava niiden alueelle tilapäistä suojelua varten päästettäville henkilöille kaikki apu tarvittavien viisumien, myös kauttakulkuviisumien, saamiseksi. Hätätilanteen vuoksi viisumimuodollisuuksien on oltava mahdollisimman vähäiset. Viisumien olisi oltava maksuttomia tai niiden hinnan olisi oltava mahdollisimman pieni.9 artiklaJäsenvaltioiden on annettava tilapäistä suojelua saaville henkilöille heidän todennäköisesti ymmärtämällään kielellä kirjoitettu asiakirja, josta käyvät selkeästi ilmi tilapäistä suojelua koskevat ja suojelua saavien henkilöiden kannalta merkitykselliset säännökset.10 artiklaTämän direktiivin 5 artiklassa tarkoitetun neuvoston päätöksen tehokkaan soveltamisen varmistamiseksi jäsenvaltioiden on rekisteröitävä liitteessä II olevassa a kohdassa mainitut henkilötiedot niiden henkilöiden osalta, jotka saavat tilapäistä suojelua jäsenvaltion alueella.11 artiklaJäsenvaltion on otettava takaisin alueellaan tilapäistä suojelua saava henkilö, jos kyseinen henkilö oleskelee toisen jäsenvaltion alueella tai pyrkii sinne luvatta 5 artiklan nojalla tehdyssä neuvoston päätöksessä tarkoitettuna aikana. Jäsenvaltiot voivat kahdenvälisen sopimuksen perusteella päättää, että tätä säännöstä ei sovelleta.12 artiklaJäsenvaltioiden on annettava tilapäistä suojelua saaville henkilöille lupa enintään tilapäisen suojelun ajan työskennellä toisen palveluksessa tai itsenäisenä ammatinharjoittajana ammattiin sovellettavia sääntöjä noudattaen ja osallistua aikuisille tarkoitettuun koulutukseen, ammattikoulutukseen ja käytännön työharjoitteluun. Työmarkkinapoliittisista syistä jäsenvaltiot voivat asettaa etusijalle unionin kansalaiset ja niiden maiden kansalaiset, joita sitoo sopimus Euroopan talousalueesta, sekä myös laillisesti maassa oleskelevat, työttömyyskorvausta saavat kolmansien maiden kansalaiset. Tällöin on sovellettava palkkausta, toisen palveluksessa tai itsenäisenä ammatinharjoittajana toimivia koskevien sosiaaliturvajärjestelmien piiriin pääsyä sekä muita työehtoja koskevaa, jäsenvaltioissa voimassa olevaa yleistä lainsäädäntöä.13 artikla1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tilapäistä suojelua saavat henkilöt majoitetaan asianmukaisesti tai että heille myönnetään tarvittaessa varat asumiseen.2. Jäsenvaltioiden on järjestettävä tilapäistä suojelua saaville henkilöille tarvittavat sosiaalipalvelut ja toimeentuloturva, jos heillä ei ole riittävästi varoja, sekä sairaanhoito. Sairaanhoidon on katettava ainakin ensiapu ja sairauden kannalta välttämätön hoito, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 kohdan soveltamista.3. Kun tilapäistä suojelua saavat henkilöt työskentelevät toisen palveluksessa tai itsenäisenä ammatinharjoittajana, heidän mahdollisuutensa elättää itsensä on otettava huomioon määriteltäessä tukijärjestelyjen tasoa.4. Jäsenvaltioiden on järjestettävä tarvittavaa lääkintäapua tai muuta apua niille tilapäistä suojelua saaville henkilöille, joilla on erityisiä tarpeita, kuten yksin maahan tuleville alaikäisille tai niille, jotka ovat joutuneet kidutuksen, raiskauksen tai muun vakavan henkisen, fyysisen tai seksuaalisen väkivallan uhreiksi.14 artikla1. Jäsenvaltioiden on annettava tilapäistä suojelua saaville alle 18-vuotiaille mahdollisuus hakeutua koulutusjärjestelmään samoin edellytyksin kuin vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisille. Jäsenvaltiot voivat määrätä, että mahdollisuus hakeutua koulutukseen koskee ainoastaan yhteiskunnan kustantamaa perusopetusta.2. Jäsenvaltiot voivat antaa tilapäistä suojelua saaville aikuisille mahdollisuuden hakeutua yleiseen koulutusjärjestelmään.15 artikla1. Tämän artiklan soveltamiseksi tilanteissa, joissa jo kotimaassa perustetun perheen jäsenet ovat joutuneet eroon toisistaan väestön joukkomittaiseen maahantuloon liittyvien olosuhteiden vuoksi, perheenjäseninä on pidettävä seuraavia henkilöitä:a) perheenkokoajan aviopuolisoa tai hänen kanssaan pysyvässä suhteessa elävää avopuolisoa, jos avopuolisot asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännössä tai käytännössä rinnastetaan ulkomaalaisia koskevan lainsäädännön mukaan aviopuolisoihin; perheenkokoajan tai hänen puolisonsa alaikäisiä naimattomia lapsia riippumatta siitä, ovatko he syntyneet avioliitossa vai sen ulkopuolella vai onko heidät adoptoitu;b) muita lähisukulaisia, jotka ovat asuneet yhdessä osana perhettä väestön joukkomittaiseen maahantuloon johtaneiden tapahtumien aikana ja jotka olivat tuolloin täysin tai osittain perheenkokoajasta riippuvaisia.2. Tapauksissa, joissa erossa olevat perheenjäsenet saavat tilapäistä suojelua eri jäsenvaltioissa, jäsenvaltioiden on yhdistettävä perheenjäsenet, jos ne ovat vakuuttuneita siitä, että perheenjäsenet ovat 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja, ottaen huomioon kyseisten perheenjäsenten toivomukset. Jäsenvaltiot voivat yhdistää perheenjäsenet, jos ne ovat vakuuttuneita siitä, että perheenjäsenet ovat 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja, ottaen huomioon tapauskohtaisesti, miten huomattavaa kärsimystä heille koituisi, jollei perhettä yhdistettäisi.3. Jos perheenkokoaja saa tilapäistä suojelua yhdessä jäsenvaltiossa ja jos yksi tai useampi perheenjäsen ei vielä ole jossakin jäsenvaltiossa, sen jäsenvaltion, jossa perheenkokoaja saa tilapäistä suojelua, on yhdistettävä suojelua tarvitsevat perheenjäsenet perheenkokoajan kanssa, jos jäsenvaltio on vakuuttunut siitä, että perheenjäsenet ovat 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja. Jäsenvaltiot voivat yhdistää suojelua tarvitsevat perheenjäsenet perheenkokoajan kanssa, jos ne ovat vakuuttuneita siitä, että perheenjäsenet ovat 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja, ottaen huomioon tapauskohtaisesti, miten huomattavaa kärsimystä heille koituisi, jollei perhettä yhdistettäisi.4. Tätä artiklaa soveltaessaan jäsenvaltioiden on otettava huomioon lapsen etu.5. Asianomaisten jäsenvaltioiden on päätettävä 25 ja 26 artiklan huomioon ottaen, missä jäsenvaltiossa yhdistäminen toteutetaan.6. Henkilöille, jotka tulevat jäsenvaltioiden alueelle perheenyhdistämistä varten, on myönnettävä oleskelulupa tilapäisen suojelun puitteissa. Tästä on annettava asiakirjat tai muut vastaavat todisteet. Perheenjäsenten siirtämisestä 2 kohdan nojalla jäsenvaltioihin perheenyhdistämistä varten seuraa heille myönnettyjen oleskelulupien peruuttaminen ja heihin kohdistuvien, tilapäiseen suojeluun liittyvien velvollisuuksien päättyminen siinä jäsenvaltiossa, josta he poistuvat.7. Tämän artiklan soveltaminen käytännössä voi sisältää yhteistyötä asianomaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa.8. Jäsenvaltion on annettava toisen jäsenvaltion pyynnöstä tilapäistä suojelua saavista henkilöistä liitteessä II lueteltuja, tässä artiklassa mainittujen asioiden käsittelyä varten tarvittavia tietoja.16 artikla1. Jäsenvaltioiden on mahdollisimman pian toteutettava toimenpiteet tarvittavan edustuksen takaamiseksi tilapäistä suojelua saaville, yksin maahan tuleville alaikäisille joko järjestämällä heille laillinen huoltaja tai tarvittaessa edustus, josta huolehtii alaikäisten hoidosta ja hyvinvoinnista vastaava järjestö, tai jokin muu asianmukainen edustus.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että yksin maahan tulevat alaikäiset sijoitetaan tilapäisen suojelun ajaksi:a) täysi-ikäisten sukulaisten luokse;b) sijoitusperheeseen;c) vastaanottokeskuksiin, joissa on alaikäisille soveltuvia järjestelyjä, tai muihin alaikäisille soveltuviin majoituspaikkoihin;d) hänestä paon aikana huolehtineen henkilön luokse.Jäsenvaltioiden on ryhdyttävä tarvittaviin toimiin sijoituksen järjestämiseksi. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että asianomainen aikuinen tai asianomaiset aikuiset suostuvat tähän. Lapsen näkemykset on otettava huomioon lapsen iän ja kehitystason mukaisesti.IV LUKUTurvapaikkamenettelyn piiriin pääsy tilapäisen suojelun yhteydessä17 artikla1. Tilapäistä suojelua saavien henkilöiden on voitava milloin tahansa jättää turvapaikkahakemus.2. Jollei turvapaikkahakemusta ole käsitelty loppuun ennen tilapäisen suojelun päättymistä, käsittely on saatettava päätökseen tilapäisen suojelun päättymisen jälkeen.18 artiklaOn sovellettava niitä perusteita ja järjestelyjä, joiden mukaan turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio ratkaistaan. Erityisesti tämän direktiivin mukaista tilapäistä suojelua saavan henkilön jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastaava jäsenvaltio on se jäsenvaltio, joka on hyväksynyt kyseisen henkilön siirron alueelleen.19 artikla1. Jäsenvaltiot voivat säätää, että turvapaikkahakemusta käsiteltäessä henkilö ei voi olla yhtä aikaa sekä tilapäisen suojelun saajana että turvapaikanhakijan asemassa.2. Kun turvapaikkahakemuksen käsittelyn lopuksi todetaan, ettei pakolaisasemaa tai mahdollisesti muunlaista suojelua myönnetä hakijalle, joka täyttää tilapäisen suojelun saamisen edellytykset tai joka saa tilapäistä suojelua, jäsenvaltioiden on huolehdittava, että hänellä on oikeus tai että hänellä edelleen on oikeus tilapäiseen suojeluun sen voimassaolon päättymiseen asti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 28 artiklan soveltamista.V LUKUKotiinpaluu ja toimenpiteet tilapäisen suojelun päätyttyä20 artiklaTilapäisen suojelun päätyttyä on sovellettava jäsenvaltioissa voimassa olevaa, suojelua ja ulkomaalaisia koskevaa yleistä lainsäädäntöä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 21, 22 ja 23 artiklan soveltamista.21 artikla1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta tilapäistä suojelua saavat henkilöt tai henkilöt, joiden tilapäinen suojelu on päättynyt, voivat palata vapaaehtoisesti takaisin. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tilapäistä suojelua saavien kotiinpaluuseen liittyvät säännökset helpottavat heidän ihmisarvon mukaista vapaaehtoista paluutaan takaisin.Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että kyseiset henkilöt tekevät paluupäätöksen täysin tietoisina siihen liittyvistä seikoista. Jäsenvaltiot voivat tarjota mahdollisuuden tehdä tutustumiskäyntejä.2. Tilapäisen suojelun voimassaoloaikana jäsenvaltioiden on asianomaisessa kotimaassa vallitsevien olosuhteiden mukaisesti, suhtauduttava myönteisesti, tilapäistä suojelua saaneiden ja kotiseudulleen vapaaehtoisesti palanneiden henkilöiden tekemiin, vastaanottaneeseen jäsenvaltioon palaamista koskeviin hakemuksiin.3. Tilapäisen suojelun päätyttyä jäsenvaltiot voivat säätää tämän direktiivin III luvussa säädettyjen velvollisuuksien voimassaolon jatkamisesta niiden tilapäistä suojelua saaneiden henkilöiden osalta, jotka osallistuvat vapaaehtoista kotiinpaluuta tukevaan ohjelmaan. Tämän jatkamisen on oltava voimassa paluuajankohtaan asti.22 artikla1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että niiden henkilöiden palauttaminen, joiden saama tilapäinen suojelu on päättynyt ja jotka eivät ole oikeutetut maahantuloon, tapahtuu ihmisarvoa kunnioittaen.2. Palauttamistapauksissa jäsenvaltioiden on tutkittava, onko olemassa pakottavia humanitaarisia syitä, jotka tekisivät siirtymään joutuneiden henkilöiden paluun yksittäistapauksissa mahdottomaksi tai kohtuuttomaksi.23 artikla1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sellaisten henkilöiden oleskeluedellytysten suhteen, jotka ovat saaneet tilapäistä suojelua ja joiden ei terveytensä vuoksi voi kohtuudella edellyttää matkustavan esimerkiksi, jos hoidon keskeyttäminen aiheuttaisi heille vakavaa haittaa. Näitä henkilöitä ei saa poistaa maasta niin kauan kuin kyseinen tilanne jatkuu.2. Jäsenvaltiot voivat sallia, että perheet, joiden alaikäiset lapset käyvät koulua jäsenvaltiossa, voivat jäädä jäsenvaltioon meneillään olevan lukukauden loppuun saakka.VI LUKUYhteisvastuu24 artiklaTässä direktiivissä säädetyille toimenpiteille saadaan rahoitusta neuvoston päätöksellä 2000/596/EY perustetusta Euroopan pakolaisrahastosta kyseisessä päätöksessä määrätyin edellytyksin.25 artikla1. Jäsenvaltioiden on otettava yhteisön yhteisvastuun periaatteen mukaisesti vastaan henkilöt, joille voidaan antaa tilapäistä suojelua. Niiden on ilmoitettava valmiutensa ottaa vastaan siirtymään joutuneita henkilöitä joko lukumääräisesti tai yleisesti. Nämä ilmoitukset kirjataan 5 artiklassa tarkoitettuun neuvoston päätökseen. Jäsenvaltiot voivat ilmoittaa valmiudestaan ottaa vastaan lisää siirtymään joutuneita henkilöitä myös kyseisen päätöksen tekemisen jälkeen ilmoittamalla asiasta neuvostolle ja komissiolle. Näistä ilmoituksista tiedotetaan viipymättä UNHCR:lle.2. Asianomaisten jäsenvaltioiden on varmistettava yhteistyössä toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa, että 5 artiklassa tarkoitetussa neuvoston päätöksessä määritellyt tilapäistä suojelua saavat henkilöt, jotka eivät ole vielä saapuneet yhteisöön, ovat ilmaisseet haluavansa tulla vastaanotetuksi niiden alueella.3. Kun joukottain ja äkillisesti maahan tulleiden, tilapäiseen suojeluun oikeutettujen henkilöiden määrä ylittää 1 kohdassa tarkoitetun vastaanottovalmiuden, neuvosto tarkastelee kiireellisesti tilannetta ja ryhtyy asianmukaisiin toimiin, mahdollisesti myös suosittelee lisätuen antamista asianomaisille jäsenvaltioille.26 artikla1. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa koko tilapäisen suojelun voimassaolon ajan tehtävä keskenään yhteistyötä tilapäistä suojelua saavien henkilöiden siirtämiseksi jäsenvaltiosta toiseen edellyttäen, että nämä ovat suostuneet tällaiseen siirtoon.2. Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava siirtopyynnöistä muille jäsenvaltioille, komissiolle ja UNHCR:lle. Muiden jäsenvaltioiden on ilmoitettava siirtoa pyytävälle jäsenvaltiolle valmiudestaan ottaa vastaan asianomaiset henkilöt.3. Jäsenvaltion on toimitettava toisen jäsenvaltion pyynnöstä tilapäistä suojelua saavista henkilöistä liitteessä II lueteltuja tietoja, joita tarvitaan tässä artiklassa mainittujen asioiden käsittelyyn.4. Kun tilapäistä suojelua saavia henkilöitä siirretään jäsenvaltiosta toiseen, heidän oleskelulupansa voimassaolo päättyy siinä jäsenvaltiossa, josta he poistuvat, ja tilapäiseen suojeluun liittyvät kyseisen jäsenvaltion velvollisuudet heitä kohtaan päättyvät. Uuden vastaanottajavaltion on annettava asianomaisille tilapäistä suojelua.5. Siirtäessään tilapäistä suojelua saavia henkilöitä jäsenvaltiosta toiseen jäsenvaltioiden on käytettävä kulkulupaa, jonka malli on liitteessä I.VII LUKUHallinnollinen yhteistyö27 artikla1. Kunkin jäsenvaltion on perustettava tilapäisen suojelun toteuttamiseen tarvittavaa hallinnollista yhteistyötä varten kansallinen yhteyspiste ja toimitettava sen yhteystiedot muille jäsenvaltioille ja komissiolle. Jäsenvaltioiden on toteutettava yhteistyössä komission kanssa aiheelliset toimenpiteet, jotta toimivaltaiset viranomaiset voisivat toimia suoraan yhteistyössä ja vaihtaa keskenään tietoja.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava säännöllisesti ja viipymättä tiedot tilapäistä suojelua saavien henkilöiden lukumäärästä sekä yksityiskohtaiset tiedot kansallisista laeista, asetuksista ja hallinnollisista määräyksistä, jotka koskevat tilapäisen suojelun toteuttamista.VIII LUKUErityiset säännökset28 artikla1. Jäsenvaltiot voivat evätä tilapäisen suojelun henkilöltä, jos:a) on vakavaa aihetta epäillä, että hän on:i) tehnyt rikoksen rauhaa vastaan, sotarikoksen tai rikoksen ihmisyyttä vastaan, sellaisena kuin nämä rikokset on määritelty kansainvälisissä asiakirjoissa;ii) tehnyt vakavan ei-poliittisen rikoksen vastaanottavan jäsenvaltion ulkopuolella ennen kun hänet on otettu tilapäistä suojelua saavana henkilönä kyseiseen jäsenvaltioon. Oletetun vainon vakavuus on arvioitava suhteessa sen rikoksen luonteeseen, josta kyseistä henkilöä epäillään. Erityisen raa'at teot voidaan luokitella vakaviksi ei-poliittisiksi rikoksiksi, vaikka niillä olisikin väitetty olevan poliittiset päämäärät. Tämä koskee niin rikoksen tekemiseen osallistuneita kuin siihen yllyttäneitä henkilöitä;iii) syyllistynyt Yhdistyneiden Kansakuntien tarkoitusperien ja periaatteiden vastaisiin tekoihin;b) on riittäviä perusteita katsoa hänen olevan vaaraksi vastaanottavan jäsenvaltion turvallisuudelle tai, koska hän saanut lopullisen tuomion erityisen vakavasta rikoksesta, vastaanottavan jäsenvaltion yhteisölle.2. Suojelun epääminen voi perustua yksinomaan asianomaisen omaan menettelyyn. Epäämistä koskevien päätösten tai toimenpiteiden on perustuttava suhteellisuusperiaatteeseen.IX LUKULoppusäännökset29 artiklaHenkilöillä, joilta jokin jäsenvaltio on evännyt väliaikaisen suojelun tai perheenyhdistämisen, on oltava oikeus hakea päätökseen muutosta oikeusteitse kyseisessä jäsenvaltiossa.30 artiklaJäsenvaltioiden on säädettävä seuraamuksista, jota sovelletaan tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen, ja toteutettava seuraamusten täytäntöönpanon varmistamiseksi tarvittavat toimenpiteet. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.31 artikla1. Komissio toimittaa viimeistään kahden vuoden kuluttua 32 artiklassa mainitun määräajan päättymisestä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa ja tekee tarvittavat ehdotukset sen muuttamiseksi. Jäsenvaltiot toimittavat komissiolle kertomuksen laatimista varten tarvittavat tiedot.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun kertomuksen esittämisen jälkeen komissio laatii vähintään viiden vuoden välein Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa.32 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.33 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.34 artiklaTämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti.Tehty Brysselissä 20 päivänä heinäkuuta 2001.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. Vande Lanotte(1) EYVL C 311 E, 31.10.2000, s. 251.(2) Lausunto annettu 13. maaliskuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(3) EYVL C 155, 29.5.2001, s. 21.(4) Lausunto annettu 13. kesäkuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(5) EYVL C 262, 7.10.1995, s. 1.(6) EYVL L 63, 13.3.1996, s. 10.(7) EYVL C 19, 20.1.1999, s. 1.(8) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.(9) EYVL L 252, 6.10.2000, s. 12.LIITE I>PIC FILE= "L_2001212FI.002102.TIF">LIITE IIDirektiivin 10, 15 ja 26 artiklassa mainitut tiedot sisältävät tarvittavassa määrin yhden tai useamman seuraavista asiakirjoista tai tiedoista:a) asianomaisen henkilötiedot (nimi, kansalaisuus, syntymäaika ja -paikka, siviilisääty, sukulaisuussuhde);b) asianomaisen henkilöllisyystodistukset ja matkustusasiakirjat;c) perhesiteen osoittamista koskevat asiakirjat (avioliittotodistus, syntymätodistus, todistus adoptiosta);d) muut tiedot, jotka ovat välttämättömiä asianomaisen henkilöllisyyden tai sukulaisuussuhteen toteamiseksi;e) jäsenvaltion asianomaiselle myöntämät oleskeluluvat ja viisumit tai hänelle antamat kielteiset oleskelulupapäätökset sekä päätösten perusteena olevat asiakirjat;f) jäsenvaltiossa vireillä olevat asianomaisen tekemät oleskelulupa- ja viisumihakemukset sekä niiden käsittelyvaihe.Tiedot antaneen jäsenvaltion on ilmoitettava vastaanottavalle jäsenvaltiolle mahdollisesti oikaistuista tiedoista.