Avis juridique important

|

32000L0043

Neuvoston direktiivi 2000/43/EY, annettu 29 päivänä kesäkuuta 2000, rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta

Virallinen lehti nro L 180 , 19/07/2000 s. 0022 - 0026

Neuvoston direktiivi 2000/43/EY,annettu 29 päivänä kesäkuuta 2000,rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanostaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 13 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon(4),sekä katsoo seuraavaa:(1) Euroopan unionista tehty sopimus merkitsee uutta vaihetta kehityksessä yhä läheisemmän Euroopan kansojen välisen liiton luomiseksi.(2) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan mukaisesti Euroopan unioni perustuu jäsenvaltioille yhteisiin vapauden, kansanvallan, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen sekä oikeusvaltion periaatteisiin ja unioni pitää arvossa yhteisön oikeuden yleisinä periaatteina perusoikeuksia, sellaisina kuin ne taataan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä Euroopan yleissopimuksessa ja sellaisina kuin ne ilmenevät jäsenvaltioille yhteisessä valtiosääntöperinteessä.(3) Kaikkien oikeus yhdenvertaisuuteen lain edessä ja oikeus suojeluun syrjintää vastaan ovat yleismaailmallisia oikeuksia, jotka on tunnustettu ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa, kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevassa YK:n yleissopimuksessa, kaikkinaisen rotusyrjinnän poistamista koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa, kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa, taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä Euroopan yleissopimuksessa, jotka kaikki jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet.(4) On tärkeää kunnioittaa näitä perusoikeuksia ja -vapauksia, yhdistymisvapaus mukaan lukien. Lisäksi on tärkeää tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan yhteydessä kunnioittaa myös yksityis- ja perhe-elämää sekä niihin liittyviä liiketoimia.(5) Euroopan parlamentti on antanut joitakin päätöslauselmia rasismin torjunnasta Euroopan unionissa.(6) Euroopan unioni ei hyväksy teorioita, jotka pyrkivät osoittamaan, että on olemassa toisistaan erillisiä ihmisrotuja. Tässä direktiivissä käytetty sana "rotu" ei merkitse tällaisten teorioiden hyväksymistä.(7) Eurooppa-neuvosto kehotti Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 pidetyssä kokouksessaan komissiota tekemään mahdollisimman pian ehdotuksia, jotka koskevat EY:n perustamissopimuksen 13 artiklan täytäntöönpanoa rotusyrjinnän ja muukalaisvihan torjumiseksi.(8) Helsingissä kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi 10 ja 11 päivänä joulukuuta 1999 vuoden 2000 työllisyyden suuntaviivat. Niissä korostetaan tarvetta saada aikaan sellaiset olosuhteet, jotka edistävät sosiaalista osallisuutta työmarkkinoilla. Sopimalla yhdenmukaisista menettelytavoista pyritään torjumaan esimerkiksi etnisiin vähemmistöihin kohdistuvaa syrjintää.(9) Rotuun tai etniseen alkuperään perustuva syrjintä voi haitata Euroopan yhteisön perustamissopimuksen tavoitteiden saavuttamista, etenkin korkean työllisyystason ja sosiaalisen suojelun tason saavuttamista, elintason ja elämänlaadun kohottamista sekä taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja solidaarisuutta. Se voi myös haitata Euroopan unionin tavoitetta kehittyä vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueena.(10) Komissio antoi joulukuussa 1995 rotusyrjintää, muukalaisvihaa ja antisemitismiä koskevan tiedonannon.(11) Neuvosto hyväksyi 15 päivänä heinäkuuta 1996 yhteisen toiminnan 96/443/YOS rasismin ja muukalaisvihan vastaisesta toiminnasta(5), jonka nojalla jäsenvaltiot sitoutuvat varmistamaan tehokkaan oikeudellisen yhteistyön rasistiseen tai muukalaisvihamieliseen käyttäytymiseen perustuvien rikosten osalta.(12) Kehitettäessä demokraattisia ja suvaitsevaisia yhteiskuntia, joiden täysivaltaisia jäseniä kaikkien ihmisten rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumatta on voitava olla, rotuun tai etniseen alkuperään perustuvaan syrjintään kohdistuvien erityistoimien olisi ulotuttava palkkatyöhön tai itsenäisen ammatin harjoittajaksi pääsyä pitemmälle ja katettava myös esimerkiksi koulutus, sosiaalinen suojelu, sosiaaliturva ja terveydenhuolto mukaan lukien, sosiaalietuudet sekä tavaroiden ja palvelujen saatavuus ja tarjonta.(13) Koko yhteisössä olisi kiellettävä tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluva kaikenlainen rotuun tai etniseen alkuperään perustuva välitön tai välillinen syrjintä. Syrjintäkieltoa olisi sovellettava myös kolmansien maiden kansalaisiin, mutta se ei koske kansalaisuuteen perustuvaa erilaista kohtelua eikä rajoita niiden säännösten noudattamista, jotka koskevat kolmansien maiden kansalaisten maahantuloa, oleskelua ja työhön ja ammattiin pääsyä.(14) Pannessaan täytäntöön rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatetta yhteisön olisi perustamissopimuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti pyrittävä poistamaan eriarvoisuutta miesten ja naisten välillä sekä edistämään miesten ja naisten välistä tasa-arvoa varsinkin, koska naiset ovat usein moninkertaisen syrjinnän kohteina.(15) Niiden tosiseikkojen arviointi, joiden perusteella voidaan päätellä välittömän tai välillisen syrjinnän olemassaolo, on kansallisen tuomioistuimen tai muun toimivaltaisen elimen tehtävä kansallisessa lainsäädännössä tai käytännössä noudatettavien sääntöjen mukaisesti. Näissä säännöissä voidaan määrätä erityisesti välillisen syrjinnän toteamisesta mitä tahansa keinoa käyttäen tilastotiedot mukaan lukien.(16) On tärkeää suojella kaikkia luonnollisia henkilöitä rotuun tai etniseen alkuperään perustuvalta syrjinnältä. Jäsenvaltioiden olisi tarvittaessa ja kansallisten perinteidensä ja käytäntönsä mukaisesti säädettävä myös oikeushenkilöiden suojelusta, jos niihin kohdistuu syrjintää niiden jäsenten rodun tai etnisen alkuperän vuoksi.(17) Syrjintäkiellolla ei kuitenkaan pidä estää sellaisten toimenpiteiden säilyttämistä tai antamista, joiden tarkoituksena on ehkäistä tai hyvittää tiettyä rotua tai etnistä alkuperää oleville henkilöille aiheutunutta haittaa. Kyseisillä toimenpiteillä voidaan sallia tiettyä rotua tai etnistä alkuperää olevien henkilöiden järjestöt, jos niiden pääasiallisena tavoitteena on edistää kyseisten henkilöiden erityistarpeiden huomioon ottamista.(18) Erilainen kohtelu saattaa olla oikeutettua erittäin rajoitetuissa tilanteissa, jos jokin rotuun tai etniseen alkuperään liittyvä ominaisuus muodostaa työhön liittyvän todellisen ja ratkaisevan vaatimuksen ja jos tavoite on oikeutettu ja vaatimus oikeasuhteinen. Tällaiset tilanteet olisi esitettävä tiedoissa, jotka jäsenvaltiot antavat komissiolle.(19) Rotuun tai etniseen alkuperään perustuvan syrjinnän kohteeksi joutuneille ihmisille olisi taattava riittävä oikeudellinen suoja. Tehokkaamman suojelun turvaamiseksi järjestöillä tai oikeushenkilöillä olisi myös oltava valtuudet aloittaa, jos jäsenvaltiot niin päättävät, menettely joko uhrin puolesta tai häntä tukeakseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tuomioistuimissa edustamista ja puolustamista koskevien kansallisten menettelysääntöjen soveltamista.(20) Yhdenvertaisuuden periaatteen tehokas täytäntöönpano edellyttää riittävää oikeudellista suojaa vastatoimenpiteitä vastaan.(21) Todistustaakkaa koskevia sääntöjä on mukautettava, niissä tapauksissa, jolloin on ilmeistä, että kyseessä on syrjintätapaus, ja kun yhdenvertaisen kohtelun periaatteen tehokas soveltaminen edellyttää, että todistustaakan on siirryttävä vastaajalle, kun tällaisesta syrjinnästä on annettu näyttö.(22) Jäsenvaltioiden ei tarvitse soveltaa todistustaakkaa koskevia sääntöjä menettelyihin, joissa tosiasioiden selvittäminen on tuomioistuimen tai muun toimivaltaisen elimen vastuulla. Tällaisia ovat menettelyt, joissa kantajan ei tarvitse todistaa tosiasioita, vaan niiden selvittäminen on tuomioistuimen tai toimivaltaisen elimen vastuulla.(23) Jäsenvaltioiden olisi edistettävä työmarkkinaosapuolten välistä ja valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa käytävää vuoropuhelua niin, että siinä käsiteltäisiin syrjinnän eri muotoja ja sen torjumista.(24) Rotuun tai etniseen alkuperään perustuvaa syrjintää vastaan annettava suojelu tehostuisi, jos kussakin jäsenvaltiossa toimisi elin tai elimiä, jolla tai joilla olisi valtuudet analysoida asiaan liittyvät ongelmat, tutkia ratkaisumahdollisuuksia ja avustaa uhreja konkreettisesti.(25) Tässä direktiivissä säädetään vähimmäisvaatimuksista, ja siten jäsenvaltiot voivat antaa tai pitää voimassa edullisempia säännöksiä. Direktiivin täytäntöönpanoa ei tulisi käyttää perusteena jäsenvaltiossa vallitsevan tilanteen heikentämiseksi.(26) Jäsenvaltioiden olisi säädettävä tehokkaista, oikeasuhteisista ja varoittavista seuraamuksista, joita sovelletaan, jos tämän direktiivin mukaisia velvoitteita ei noudateta.(27) Jäsenvaltiot voivat antaa työmarkkinaosapuolien tehtäväksi niiden sitä yhdessä pyytäessä huolehtia tämän direktiivin täytäntöönpanosta työehtosopimuksia koskevien säännösten osalta, edellyttäen että jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että ne pystyvät kaikkina aikoina takaamaan tämän direktiivin edellyttämät tulokset.(28) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistettujen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukaisesti tämän direktiivin tavoitetta, eli kaikissa jäsenvaltioissa yhteisen syrjinnänvastaisen suojelun korkean tason takaamista, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden tasolla, ja tavoite voidaan siten ehdotetun toiminnan laajuuden ja vaikutuksen vuoksi paremmin saavuttaa yhteisön tasolla. Tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:I LUKUYLEISET SÄÄNNÖKSET1 artiklaTarkoitusTämän direktiivin tarkoituksena on luoda puitteet rotuun ja etniseen alkuperään perustuvan syrjinnän torjumiselle yhdenvertaisen kohtelun periaatteen toteuttamiseksi jäsenvaltioissa.2 artiklaSyrjinnän käsite1. Tässä direktiivissä yhdenvertaisen kohtelun periaatteella tarkoitetaan, ettei minkäänlaista rotuun tai etniseen alkuperään perustuvaa välitöntä tai välillistä syrjintää saa esiintyä.2. Sovellettaessa 1 kohtaa:a) välittömänä syrjintänä pidetään sitä, että henkilöä kohdellaan rodun tai etnisen alkuperän perusteella epäsuotuisammin kuin jotakuta muuta kohdellaan, on kohdeltu tai voitaisiin kohdella vertailukelpoisessa tilanteessa;b) välillisenä syrjintänä pidetään sitä, jos näennäisesti puolueeton säännös, peruste tai käytäntö saattaa tiettyä rotua tai etnistä alkuperää olevat henkilöt erityisen epäedulliseen asemaan muihin henkilöihin nähden, jollei kyseisellä säännöksellä, perusteella tai käytännöllä ole puolueettomasti perusteltavissa olevaa oikeutettua tavoitetta, ja jolleivät tavoitteen saavuttamiseksi käytetyt keinot ole asianmukaisia ja tarpeellisia.3. Häirintää on pidettävä 1 kohdassa tarkoitettuna syrjintänä, kun rotuun tai etniseen alkuperään liittyvällä haitallisella käytöksellä tarkoituksellisesti tai tosiasiallisesti loukataan henkilön arvoa ja luodaan uhkaava, vihamielinen, halventava, nöyryyttävä tai hyökkäävä ilmapiiri. Häirinnän käsite voidaan tässä yhteydessä määritellä jäsenvaltioiden kansallisten lainsäädäntöjen ja käytäntöjen mukaisesti.4. Ohjetta harjoittaa henkilöihin kohdistuvaa syrjintää näiden rodun tai etnisen alkuperän perusteella on pidettävä 1 kohdassa tarkoitettuna syrjintänä.3 artiklaSoveltamisala1. Yhteisölle annetun toimivallan puitteissa tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin henkilöihin sekä julkisella että yksityisellä sektorilla, julkisyhteisöt mukaan lukien, kun kyseessä on:a) työn tai itsenäisen ammatin harjoittamista koskevat edellytykset, myös valinta- ja työhönottoperusteet, alasta ja ammattiasemasta riippumatta, sekä uralla eteneminen;b) kaikenlaisen ja kaikentasoisen ammatillisen ohjauksen, ammatillisen koulutuksen, ammatillisen erikoistumiskoulutuksen ja uudelleenkoulutuksen saanti, mukaan lukien työkokemus;c) työolot ja -ehdot, myös irtisanominen ja palkka;d) jäsenyys ja toiminta työntekijä- tai työnantajajärjestössä tai muussa järjestössä, jonka jäsenillä on tietty ammatti, järjestöjen antamat etuudet;e) sosiaalinen suojelu, mukaan lukien sosiaaliturva ja terveydenhuolto;f) sosiaalietuudet;g) koulutus;h) yleisesti saatavilla olevien tavaroiden ja palvelujen saatavuus ja tarjonta, mukaan lukien asuminen.2. Tämän direktiivin soveltamisalaan ei kuulu kansalaisuuteen perustuva erilainen kohtelu eikä sillä vaikuteta kolmannen maan kansalaisten ja valtiottomien henkilöiden jäsenvaltioiden alueelle tuloa ja siellä oleskelua koskeviin säännöksiin ja edellytyksiin eikä kyseisten kolmannen maan kansalaisten ja valtiottomien henkilöiden oikeusasemasta aiheutuvaan kohteluun.4 artiklaTyöhön liittyvät todelliset ja ratkaisevat vaatimuksetSen estämättä, mitä 2 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat säätää, että erilainen kohtelu, joka perustuu rotuun tai etniseen alkuperään liittyvään ominaisuuteen, ei ole syrjintää, jos tiettyjen työtehtävien luonteen tai niiden yhteyksien vuoksi, joissa tehtävät suoritetaan, kyseinen ominaisuus on todellinen ja ratkaiseva työhön liittyvä vaatimus, edellyttäen että tavoite on oikeutettu ja että vaatimus on oikeasuhteinen.5 artiklaPositiiviset erityistoimetTäydellisen yhdenvertaisuuden toteuttamiseksi käytännössä, yhdenvertaisen kohtelun periaate ei estä jäsenvaltioita pitämästä voimassa tai toteuttamasta erityistoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on ehkäistä tai hyvittää henkilöiden rotuun tai etniseen alkuperään liittyviä haittoja.6 artiklaVähimmäisvaatimukset1. Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön tai pitää voimassa säännöksiä, jotka ovat yhdenvertaisen kohtelun periaatteen turvaamiseksi edullisempia kuin tämän direktiivin säännökset.2. Tämän direktiivin täytäntöönpano ei ole missään tapauksessa peruste alentaa jäsenvaltioissa jo saavutettua syrjinnänvastaisen suojan tasoa tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvissa asioissa.II LUKUOIKEUSKEINOT JA TÄYTÄNTÖÖNPANO7 artiklaOikeuksien puolustaminen1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän direktiivin mukaisten velvoitteiden täytäntöönpanoon tarkoitetut oikeudelliset ja/tai hallinnolliset menettelyt, mukaan lukien jäsenvaltioiden aiheellisina pitämät sovittelumenettelyt, ovat - myös sen työsuhteen päätyttyä, jossa syrjinnän väitetään tapahtuneen - kaikkien niiden henkilöiden käytettävissä, jotka katsovat tulleensa kohdelluiksi väärin sen vuoksi, että heihin ei ole sovellettu yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhdistykset, järjestöt ja muut oikeushenkilöt, joilla kansallisessa lainsäädännössä vahvistettujen perusteiden mukaisesti on oikeutettua etua sen varmistamisesta, että tämän direktiivin säännöksiä noudatetaan, voivat aloittaa tämän direktiivin mukaisten velvoitteiden täytäntöönpanemiseksi säädetyn oikeudellisen ja/tai hallinnollisen menettelyn joko kantajan puolesta tai häntä tukeakseen tämän suostumuksella.3. Mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään ei rajoita sellaisten kansallisten sääntöjen noudattamista, joilla säädellään yhdenvertaisen kohtelun periaatetta koskevien kanteiden nostamisen määräaikoja.8 artiklaTodistustaakka1. Jäsenvaltioiden on kansallisen oikeudenkäyttöjärjestelmänsä mukaisesti toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kun henkilö, joka katsoo kärsineensä vääryyttä sen vuoksi, että häneen ei ole sovellettu yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, esittää tuomioistuimessa tai muussa toimivaltaisessa viranomaisessa tosiseikkoja, joiden perusteella voidaan olettaa tapahtuneen välitöntä tai välillistä syrjintää, vastaajan on näytettävä toteen, ettei yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ei ole rikottu.2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei estä jäsenvaltioita ottamasta käyttöön todistelua koskevia sääntöjä, jotka ovat kantajalle edullisempia.3. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei sovelleta rikosoikeudellisiin menettelyihin.4. Mitä 1, 2 ja 3 kohdassa säädetään, sovelletaan myös kaikkiin 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti vireille pantuihin menettelyihin.5. Jäsenvaltiot voivat olla soveltamatta 1 kohtaa menettelyihin, joissa tuomioistuimen tai toimivaltaisen elimen tehtävänä on selvittää tosiseikat.9 artiklaVastatoimenpiteetJäsenvaltioiden on otettava käyttöön kansallisessa oikeusjärjestelmässään tarvittavat toimenpiteet henkilöiden suojelemiseksi epäsuotuisalta kohtelulta tai kielteisiltä seurauksilta, jotka johtuvat reagoinnista valitukseen tai menettelyyn, jonka tarkoituksena on varmistaa, että yhdenvertaisen kohtelun periaatetta noudatetaan.10 artiklaTiedottaminenJäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tämän direktiivin mukaisesti annetuista säännöksistä sekä jo voimassa olevista asiaa koskevista säännöksistä tiedotetaan jäsenvaltioiden alueella kaikin aiheellisin tavoin niille, joita asia koskee.11 artiklaTyömarkkinaosapuolten vuoropuhelu1. Jäsenvaltioiden on perinteidensä ja käytäntöjensä mukaisesti toteutettava riittävät toimenpiteet edistääkseen työmarkkina-osapuolten vuoropuhelua, jonka tarkoituksena on tukea yhdenvertaista kohtelua muun muassa valvomalla toimintatapoja työpaikoilla, laatimalla työehtosopimuksia ja käytännesääntöjä sekä tutkimalla ja vaihtamalla kokemuksia ja hyviä toimintatapoja.2. Jäsenvaltioiden on siinä tapauksessa, että se on niiden perinteiden ja käytäntöjen mukaista, kannustettava työmarkkinaosapuolia tekemään asianmukaisella tasolla syrjinnänvastaisia sopimuksia 3 artiklassa tarkoitetuilla aloilla, jotka kuuluvat työehtosopimusneuvotteluiden soveltamisalaan, rajoittamatta osapuolten itsenäisyyttä. Näissä sopimuksissa on noudatettava tässä direktiivissä annettuja vähimmäisvaatimuksia ja kansallisia täytäntöönpanotoimenpiteitä.12 artiklaVuoropuhelu valtioista riippumattomien järjestöjen kanssaJäsenvaltioiden on edistettävä vuoropuhelua sellaisten asianomaisten valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa, joilla on jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti oikeutettua etua myötävaikuttaa rotuun tai etniseen alkuperään perustuvan syrjinnän torjumiseen yhdenvertaisen kohtelun periaatteen edistämiseksi.III LUKUTASA-ARVOISTA KOHTELUA EDISTÄVÄT ELIMET13 artikla1. Jäsenvaltioiden on nimettävä elin tai elimiä, joiden tehtävänä on edistää kaikkien ihmisten yhdenvertaista, rotuun tai etniseen alkuperään perustuvasta syrjinnästä vapaata kohtelua. Nämä elimet voivat muodostaa osan virastoista, jotka vastaavat ihmisoikeuksien puolustamisesta tai yksilön oikeuksien turvaamisesta jäsenvaltiossa.2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että näiden elinten toimivaltaan kuuluu- avustaa itsenäisesti syrjinnän uhriksi joutuneita henkilöitä näiden tekemiä syrjintävalituksia tutkittaessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta uhrien ja 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen yhdistysten, järjestöjen ja muiden oikeushenkilöiden oikeuksia,- teettää riippumattomia selvityksiä syrjintään liittyvistä kysymyksistä,- julkaista riippumattomia raportteja ja antaa suosituksia kaikista syrjintään liittyvistä kysymyksistä.IV LUKULOPPUSÄÄNNÖKSET14 artiklaDirektiivin noudattaminenJäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, ettäa) yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaiset lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset kumotaan;b) yksittäisiin työsopimuksiin, työehtosopimuksiin, yritysten sisäisiin sääntöihin sekä voittoa tuottavia tai tuottamattomia yhdistyksiä, itsenäistä ammatinharjoittamista ja työnantaja- ja työntekijäjärjestöjä koskeviin sääntöihin sisältyvät säännökset, jotka ovat yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaisia, julistetaan tai voidaan julistaa mitättömiksi tai muutetaan.15 artiklaSeuraamuksetJäsenvaltioiden on säädettävä tämän direktiivin mukaisesti annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista, ja niiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niitä sovelletaan. Seuraamusten, joihin saattaa kuulua korvausten maksaminen uhrille, on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on annettava tiedoksi komissiolle nämä säännökset viimeistään 19 heinäkuuta 2003 ja annettava niiden muutokset tiedoksi viipymättä.16 artiklaTäytäntöönpanoJäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 19 heinäkuuta 2003 tai jäsenvaltio voi antaa tämän direktiivin täytäntöönpanon työehtosopimusten soveltamisalaan kuuluvien säännösten osalta työmarkkinaosapuolten tehtäväksi näiden yhteisestä pyynnöstä. Kyseisessä tapauksessa jäsenvaltioiden on varmistettava, että työmarkkinaosapuolet ovat viimeistään 19 heinäkuuta 2003 ottaneet käyttöön sopimuksen mukaiset toimenpiteet edellyttäen, että jäsenvaltiot toteuttavat kaikki tarvittavat toimenpiteet voidakseen koko ajan taata tässä direktiivissä säädettyjen tulosten saavuttamisen. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.17 artiklaKertomus1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 19 heinäkuuta 2005 mennessä mainitusta päivästä ja sen jälkeen viiden vuoden välein kaikki tarvittavat tiedot, jotta komissio voi laatia Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen direktiivin soveltamisesta.2. Komission kertomuksessa on otettava tarvittaessa huomioon Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen sekä työmarkkinaosapuolten ja asiaankuuluvien valtioista riippumattomien järjestöjen näkemykset. Sukupuoleen liittyvien seikkojen ottamista huomioon kaikessa toiminnassa koskevan periaatteen mukaisesti kyseisessä kertomuksessa on muun muassa esitettävä arvio naisia ja miehiä koskevien toimenpiteiden vaikutuksista. Annettujen tietojen pohjalta kyseiseen kertomukseen on sisällytettävä tarvittaessa ehdotuksia tämän direktiivin tarkistamiseksi ja ajan tasalle saattamiseksi.18 artiklaVoimaantuloTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.19 artiklaOsoitusTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 29 päivänä kesäkuuta 2000.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. Arcanjo(1) Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä.(2) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 18. toukokuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(3) Lausunto annettu 12. toukokuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(4) Lausunto annettu 31. huhtikuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(5) EYVL L 185, 24.7.1996, s. 5.


Avis juridique important

|

31977L0187

Neuvoston direktiivi 77/187/ETY, annettu 14 päivänä helmikuuta 1977, työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 061 , 05/03/1977 s. 0026 - 0028 Suomenk. erityispainos Alue 5 Nide 2 s. 0091  Kreikank. erityispainos: Luku 05 Nide 2 s. 0171  Ruotsink. erityispainos Alue 5 Nide 2 s. 0091  Espanjank. erityispainos: Luku 05 Nide 2 s. 0122  Portugalink. erityispainos: Luku 05 Nide 2 s. 0122

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 14 päivänä helmikuuta 1977,työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (77/187/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettätaloudelliset suuntaukset tuovat mukanaan sekä kansallisella tasolla että yhteisön tasolla yritysrakenteen muutoksia yritysten tai liikkeiden taikka liiketoiminnan osien siirtyessä työnantajalta toiselle sopimukseen perustuvien luovutusten taikka sulautumisten kautta,on tarpeen huolehtia työntekijöiden suojasta sen varmistamiseksi, että heidän oikeutensa turvataan, kun työnantaja vaihtuu,jäsenvaltioissa on edelleen eroja työntekijöiden suojan laajuudessa, ja näitä eroja tulisi vähentää,nämä erot voivat välittömästi vaikuttaa yhteismarkkinoiden toimintaan, jatämän alan lainsäädäntöä on sen vuoksi tarpeen lähentää samalla oloja kohentaen perustamissopimuksen 117 artiklassa tarkoitetulla tavalla,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:I JAKSO Soveltamisala ja määritelmät 1 artikla 1. Tätä direktiiviä sovelletaan yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovuttamiseen toiselle työnantajalle sopimukseen perustuvan luovutuksen taikka sulautumisen kautta.2. Tätä direktiiviä sovelletaan, mikäli luovutettava yritys tai liike taikka liiketoiminnan osa sijaitsee alueella, jolla perustamissopimusta sovelletaan.3. Tätä direktiiviä ei sovelleta merialuksiin.2 artikla Tässä direktiivissä:a) "luovuttajalla" tarkoitetaan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun luovutuksen vuoksi lakkaa olemasta työnantaja yrityksessä, liikkeessä tai liiketoiminnan osassa;b) "luovutuksensaajalla" tarkoitetaan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, josta 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun luovutuksen vuoksi tulee yrityksessä, liikkeessä tai liiketoiminnan osassa työnantaja;c) "työntekijöiden edustajilla" tarkoitetaan niitä, jotka jäsenvaltion lainsäädännön tai käytännön mukaan edustavat työntekijöitä, lukuun ottamatta sellaisia yhtiöiden hallinto-, johto- tai valvontaelinten jäseniä, jotka joissakin jäsenvaltioissa edustavat työntekijöitä. II JAKSO Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen 3 artikla 1. Ne luovuttajan oikeudet ja velvollisuudet, jotka johtuvat 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun luovutuksen tapahtuessa voimassa olleesta työsopimuksesta tai työsuhteesta, siirtyvät tällaisen luovutuksen vuoksi luovutuksensaajalle.Jäsenvaltiot voivat säätää, että luovuttaja on 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun luovutuksen jälkeen luovutuksensaajan ohella edelleen vastuussa työsopimuksesta tai työsuhteesta johtuvista velvollisuuksista.2. Edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun luovutuksen jälkeen luovutuksensaajan on noudatettava kollektiivisen sopimuksen määräyksiä ja ehtoja kollektiivisen sopimuksen mukaan luovuttajaan sovelletuin edellytyksin, kunnes kollektiivinen sopimus lakkaa olemasta voimassa taikka uusi kollektiivinen sopimus tulee voimaan tai sitä aletaan soveltaa.Jäsenvaltiot voivat rajoittaa tällaisten määräysten ja ehtojen noudattamisaikaa niin, että se on kuitenkin vähintään yksi vuosi.3. Mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, ei koske työntekijöiden oikeutta jäsenvaltion lakisääteisen sosiaaliturvajärjestelmän ulkopuolella olevan, yhtiön tai yhtä useamman yhtiön yhteisen lisäeläkejärjestelmän mukaisiin vanhuus- tai työkyvyttömyysetuuksiin taikka jälkeenjääneiden etuuksiin.Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet työntekijöiden ja sellaisten henkilöiden etujen turvaamiseksi, jotka eivät enää työskentele luovuttajan liikkeessä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun luovutuksen tapahtuessa, siltä osin kuin on kyse heidän välittömistä tai tulevaisuuteen kohdistuvista oikeuksistaan tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen lisäeläkejärjestelmien mukaisiin vanhuusetuuksiin ja jälkeenjääneille suoritettaviin etuuksiin.4 artikla 1. Yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutus ei sellaisenaan ole peruste, jota luovuttaja tai luovutuksensaaja voi käyttää irtisanomiseen. Tämä säännös ei estä irtisanomisia työvoiman muutoksiin johtavista taloudellisista, teknisistä tai organisatorisista syistä.Jäsenvaltiot voivat säätää, että ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta joihinkin erityisiin työntekijäryhmiin, joita irtisanomissuoja ei jäsenvaltion lainsäädännön tai käytännön mukaan koske.2. Jos työsopimus tai työsuhde päättyy sen vuoksi, että 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta luovutuksesta seuraa olennainen työolojen muutos työntekijän vahingoksi, työnantajan katsotaan olevan vastuussa työsopimuksen tai työsuhteen päättymisestä.5 artikla 1. Jos liike säilyttää itsenäisyytensä, niiden työntekijöiden edustajat tai edustus, joita 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu luovutus koskee, säilyttävät jäsenvaltion lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisen asemansa ja niiden mukaiset tehtävänsä.Mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, ei sovelleta, jos jäsenvaltion lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten tai käytännön mukaiset edellytykset työntekijöiden edustajien uudelleen nimeämiselle tai työntekijöiden edustuksen uudelleen järjestämiselle on täytetty.2. Jos niiden työntekijöiden edustajien toimikausi, joita 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu luovutus koskee, luovutuksen seurauksena päättyy, edustajat saavat edelleen jäsenvaltion lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten tai käytännön mukaista suojaa.III JAKSO Tietojen antaminen ja neuvottelu 6 artikla 1. Luovuttajan ja luovutuksensaajan on ilmoitettava niiden työntekijöidensä edustajille, joita 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu luovutus koskee:- luovutuksen aiheet;- luovutuksesta työntekijöille aiheutuvat oikeudelliset, taloudelliset ja sosiaaliset seuraukset;- suunnitellut, työntekijöitä koskevat toimenpiteet.Luovuttajan on annettava nämä tiedot työntekijöidensä edustajille hyvissä ajoin ennen luovutuksen toteuttamista.Luovutuksensaajan on annettava nämä tiedot työntekijöidensä edustajille hyvissä ajoin ja joka tapauksessa ennen kuin luovutus välittömästi vaikuttaa työntekijöiden työoloihin ja työllisyyteen.2. Jos luovuttaja tai luovutuksensaaja aikoo toteuttaa työntekijöitään koskevia toimenpiteitä, hänen on hyvissä ajoin neuvoteltava työntekijöiden edustajien kanssa tällaisista toimenpiteistä sopimuksen aikaan saamiseksi.3. Jäsenvaltiot, joiden lakien, asetusten tai hallinnollisten määräysten mukaan työntekijöiden edustajat voivat pyytää välityslautakunnalta päätöstä työntekijöitä koskevista toimenpiteistä, voivat rajoittaa 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut velvollisuudet koskemaan tapauksia, joissa luovutus toteutuessaan merkitsee liikkeessä sellaisia muutoksia, jotka ovat omiaan aiheuttamaan vakavaa haittaa lukuisille työntekijöille.Annettavien tietojen sekä neuvottelumenettelyn tulee koskea ainakin suunniteltuja, työntekijöitä koskevia toimenpiteitä.Tiedot on annettava ja neuvottelut käytävä hyvissä ajoin ennen ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun muutoksen toteuttamista liikkeessä.4. Jäsenvaltiot voivat rajoittaa 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut velvollisuudet yrityksiin ja liikkeisiin, joiden työntekijämäärä täyttää työntekijöitä edustavan kollegiaalisen elimen valintaa tai asettamista koskevat edellytykset.5. Jäsenvaltiot voivat säätää, että yrityksessä tai liikkeessä, jossa ei ole työntekijöiden edustajia, niille työntekijöille, joita asia koskee, on etukäteen ilmoitettava, että 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu luovutus on tapahtumassa. IV JAKSO Loppusäännökset 7 artikla Tällä direktiivillä ei estetä jäsenvaltioita soveltamasta tai antamasta lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä, jotka ovat työntekijöille edullisempia kuin tässä direktiivissä säädetään.8 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan kahden vuoden kuluessa sen tiedoksi antamisesta, ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset kirjallisina komissiolle.9 artikla Jäsenvaltioiden on kahden vuoden kuluessa 8 artiklassa tarkoitetun kahden vuoden määräajan päättymisestä annettava komissiolle kaikki asiaa koskevat tiedot, jotka komissio tarvitsee laatiakseen tämän direktiivin täytäntöön panemisesta neuvostolle annettavan kertomuksen.10 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 14 päivänä helmikuuta 1977.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. SILKIN(1) EYVL N:o C 95, 28.4.1975, s. 17(2) EYVL N:o C 255, 7.11.1975, s. 25


Avis juridique important

|

31980L0666

Neuvoston direktiivi 80/666/ETY, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1980, vuoristoalueiden ja eräiden epäsuotuisien alueiden maataloudesta annetun direktiivin 75/268/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 180 , 14/07/1980 s. 0034 - 0035 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 12 s. 0056  Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 29 s. 0140  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 12 s. 0056  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 18 s. 0167  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 18 s. 0167

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 24 päivänä kesäkuuta 1980,vuoristoalueiden ja eräiden epäsuotuisien alueiden maataloudesta annetun direktiivin 75/268/ETY muuttamisesta (80/666/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO,joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 42 ja 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(),ottaa huomioon edustajakokouksen lausunnon(),sekä katsoo, ettäMezzogiornon alueella, saaret mukaan lukien, ja merentakaisten departementtien alueilla vuoristoalueiden ja tiettyjen epäsuotuisien alueiden maataloudesta 28 päivänä huhtikuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/268/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 76/400/ETY(), II osastossa tarkoitettuun tasaushyvitykseen oikeutettujen tilojen kolmen hehtaarin vähimmäisviljelyala on liian suuri ottaen huomioon erittäin pienten tilojen suuri lukumäärä; on tärkeätä vahvistaa se kahdeksi hehtaariksi,direktiivin 75/268/ETY antamisen jälkeen tapahtuneen ostovoiman kehityksen vuoksi on perusteltua lisätä tasaushyvityksen enimmäismäärää,ottaen huomioon nautojen kasvatuksessa viime vuosina tapahtuneen kehityksen Italian epäsuotuisilla alueilla on perusteltua olla rajoittamatta tasaushyvitystä tiettyyn määrään lypsylehmiä,Mezzogiornon, saaret mukaan lukien, ja Irlannin länsiosan alueella (Western region) sijaitsevilla direktiivissä 75/268/ETY tarkoitetuilla epäsuotuisilla maatalousalueilla mainitun direktiivin 15 artiklan edellyttämän kehittämissuunnitelman esittäneiden tilojen tukijärjestelmän mukaisten kustannusten korvaaminen 25 prosentin osalta ei ole riittävä direktiivissä 72/159/ETY() tarkoittettujen tilojen uudenaikaistamista koskevien toimenpiteiden tehokkaaksi toteuttamiseksi; on tärkeätä vahvistaa se 50 prosentiksi,Mezzogiornon alueella, saaret mukaan lukien, direktiivin 75/268/ETY 11 artiklan mukaisilla toimenpiteillä on korostunut merkitys; kustannusten korvausmäärä ei ole riittävä näiden toimenpiteiden tehokkaaksi toteuttamiseksi; sen vuoksi on tärkeätä vahvistaa korvausmäärä 50 prosentiksi ja yhteisön osallistuminen rahoitukseen enimmillään 48 358 ECU:ksi yhteistä investointia kohden ja 242 ECU:ksi hoidettua ja varustettua haka- tai vuoristolaidunhehtaaria kohden, jaItaliassa ja Irlannissa direktiivin 75/268/ETY 15 artiklassa tarkoitettu, tasaushyvitykseen oikeutettujen kustannusten korvaaminen 35 prosenttisesti ei ole riittävä tämän toimenpiteen tehokkaaksi toteuttamiseksi; on tärkeätä vahvistaa se 50 prosentiksi,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivi 75/268/ETY seuraavasti:1. korvataan 2 artiklan 3 kohdan luku "0,5 prosenttia" luvulla "1,5 prosentilla";2. lisätään 6 artiklan 1 kohtaan ensimmäisen luetelmakohdan jälkeen luetelmakohta seuraavasti:2. "Mezzogiornon alueella, saaret mukaan lukien, ja merentakaisten departementtien alueilla käytössä olevan viljelyalan vähimmäismäärä vahvistetaan kahdeksi hehtaariksi."3. korvataan 7 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa "50 laskentayksikköä" ilmaisulla "97 ECU:a";4. lisätään 7 artiklan 1 kohdan a alakohtaan luetelmakohta seuraavasti:4. "Kahta edeltävää luetelmakohtaa ei sovelleta niihin Italian rinteisiin alueisiin, jotka kuuluvat 3 artiklan 4 ja 5 artiklassa tarkoitettuihin alueisiin."5. korvataan 15 artikla seuraavasti:"15 artikla1. Direktiivin 72/159/ETY 19 artiklan mukaisesti jäsenvaltioille artiklassa 5-11 tarkoitettujen toimintojen aiheuttamat kustannukset voidaan korvata Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston ohjausosastosta.Mezzogiornon alueella, saaret mukaan lukien, ja Irlannin länsipuolen alueilla (Western region) kustannukset korvataan 50 prosenttisesti niiden kustannusten osalta, jotka aiheutuvat direktiivin 72/159/ETY 8 artiklan 2 ja 10 kohdassa, sellaisen kuin ne ovat täydennettyinä tämän direktiivin 9 artiklalla, tarkoitetuista toiminnoista. Mezzogiornon alueella, saaret mukaan lukien, 11 artiklan mukaisen toiminnan aiheuttamien kustannusten korvausmäärä on 50 prosenttia.2. Yhteisön osallistuminen 11 artiklassa tarkoitettuun tukeen oikeutettujen kustannusten korvaamiseen ei saa olla suurempi kuin 24 179 ECU:a yhteistä investointia kohden ja 121 ECU:a hoidettua ja varustettua haka- tai vuoristolaidunhehtaaria kohden. Mezzogiornon alueella, saaret mukaan lukien, yhteisön osallistuminen ei saa olla suurempi kuin 48 358 ECU:a yhteistä investointia kohden ja 242 ECU:a hoidettua ja varustettua haka- tai vuoristolaidunhehtaaria kohden.3. Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston ohjausosasto korvaa 25 prosenttia kustannuksista, jotka ovat oikeutettuja II osastossa tarkoitettuun tasaushyvitykseen.Italian ja Irlannin osalta korvausmäärä on 50 prosenttia.Tasaushyvitykseen liittyvät kustannukset eivät kuitenkaan anna aihetta korvaukseen silloin, kun yrittäjä nauttii eläkejärjestelmän mukaista eläkettä."2 artikla 1. Edellä 1 artiklan 2 luetelmakohdassa tarkoitettu muutos tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1980.Edellä 1 artiklan 4 luetelmakohdassa tarkoitetut muutokset koskevat vain vuonna 1979 ja sitä seuraavina vuosina myönnettyjä tukia.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 24 päivänä kesäkuuta 1980.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaS. FORMICA() EYVL N:o C 124, 17.5.1979, s. 3() EYVL N:o C 85, 8.4.1980, s. 57() EYVL N:o L 128, 19.5.1975, s. 1() EYVL N:o L 108, 26.4.1976, s. 21() EYVL N:o L 96, 23.4.1972, s. 1