title: Komission direktiivi 2009/25/EY, annettu 2 päivänä huhtikuuta 2009 , neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta pyraklostrobiini-tehoaineen käytön laajentamisen osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               3.4.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 91/20

      KOMISSION DIREKTIIVI 2009/25/EY,
   annettu 2 päivänä huhtikuuta 2009,
   neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta pyraklostrobiini-tehoaineen käytön laajentamisen osalta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan toisen luetelmakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Pyraklostrobiini sisällytettiin komission direktiivillä 2004/30/EY (2) tehoaineena direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I.

               (2)

               Pyraklostrobiinin sisällyttämistä liitteeseen koskevassa hakemuksessaan aineen valmistaja BASF SE, jäljempänä ’ilmoittaja’, toimitti sellaista tietoa eräiden sienten torjuntaa koskevista aineen käyttötavoista, jonka perusteella voidaan yleisesti päätellä, että pyraklostrobiinia sisältävät kasvinsuojeluaineet ovat direktiivin 91/414/ETY 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa säädettyjen turvallisuusvaatimusten mukaisia. Tästä syystä pyraklostrobiini sisällytettiin mainitun direktiivin liitteeseen I erityissäännöksin, joiden mukaan jäsenvaltiot voivat myöntää kyseiselle aineelle lupia ainoastaan sienitautien torjunta-aineena käyttöä varten.

               (3)

               Tehoainetta on tähän asti saanut käyttää sienten torjunnassa maataloudessa, minkä lisäksi ilmoittaja on nyt hakenut muutosta ainetta koskeviin erityissäännöksiin, jotta pyraklostrobiinia voitaisiin käyttää kasvien kasvunsäätelyaineena. Ilmoittaja on toimittanut lisätietoa, joka tukee tällaista käytön laajentamista.

               (4)

               Saksa on arvioinut ilmoittajan toimittamat tiedot. Saksa ilmoitti komissiolle lokakuussa 2008 katsovansa, että haettu käytön laajentaminen ei aiheuta mitään uusia riskejä niiden riskien lisäksi, jotka on jo otettu huomioon direktiivin 91/414/ETY liitteessä I olevissa pyraklostrobiinia koskevissa erityissäännöksissä ja kyseistä ainetta käsittelevässä komission tarkastelukertomuksessa. Käytön laajentaminen ei esimerkiksi edellytä direktiivin 91/414/ETY liitteessä I olevissa erityissäännöksissä vahvistettujen käyttöä koskevien parametrien muuttamista.

               (5)

               Näin ollen on perusteltua muuttaa pyraklostrobiinia koskevia erityisiä säännöksiä.

               (6)

               Sen vuoksi direktiiviä 91/414/ETY olisi muutettava.

               (7)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 91/414/ETY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ja julkaistava ne viimeistään 3 päivänä elokuuta 2009. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 4 päivästä elokuuta 2009.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 2 päivänä huhtikuuta 2009.

            Komission puolesta

         Androulla VASSILIOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EUVL L 77, 13.3.2004, s. 50.

      LIITE
      Korvataan direktiivin 91/414/ETY liitteessä I oleva rivi 82 seuraavasti:

                     ”82

                     Pyraklostrobiini
                     CAS-numero: 175013-18-0
                     CIPAC-numero: 657

                     metyyli-N-(2-{[1-(4-kloorifenyyli)-1H-pyratsol-3-yyli]oksimetyyli}fenyyli) N-metoksi karbamaatti

                     975 g/kg
                     Valmistusepäpuhtautta dimetyylisulfaatti (DMS) pidetään toksikologisesti huolestuttavana ja sen määrä saa olla enintään 0,0001 % teknisessä tuotteessa.

                     1. kesäkuuta 2004

                     31. toukokuuta 2014

                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan sienitautien torjunta-aineena ja kasvien kasvunsäätelyaineena käyttöä varten.
                     Liitteessä VI vahvistettujen yhtenäisten periaatteiden täytäntöönpanemiseksi on otettava huomioon elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa 28 päivänä marraskuuta 2003 valmiiksi saadun pyraklostrobiinia koskevan tarkastelukertomuksen päätelmät ja erityisesti sen lisäykset I ja II. Tässä yleisarvioinnissa jäsenvaltioiden on

                                 —

                                 kiinnitettävä erityistä huomiota vesieliöiden, etenkin kalojen, suojeluun,

                                 —

                                 kiinnitettävä erityistä huomiota maalla elävien niveljalkaisten ja lierojen suojeluun.

                           Riskinhallintatoimenpiteitä on toteutettava tarvittaessa.
                     Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaupallisesti valmistetun teknisen aineiston määritelmä 13 artiklan 5 kohdan mukaisesti.”


title: Komission direktiivi 2006/5/EY, annettu  17 päivänä tammikuuta 2006 , neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta varfariinin sisällyttämiseksi tehoaineeksi   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               18.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 12/17

      KOMISSION DIREKTIIVI 2006/5/EY,
   annettu 17 päivänä tammikuuta 2006,
   neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta varfariinin sisällyttämiseksi tehoaineeksi
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman ensimmäisen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11 päivänä joulukuuta 1992 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 3600/92 (2) vahvistetaan luettelo tehoaineista niiden arviointia ja mahdollista direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I sisällyttämistä varten. Luetteloon kuuluu varfariini.

               (2)

               Varfariinin vaikutukset ihmisten terveyteen ja ympäristöön on arvioitu asetuksen (ETY) N:o 3600/92 säännösten mukaisesti ilmoittajien ehdottamien käyttötarkoitusten osalta. Irlanti nimettiin esitteleväksi jäsenvaltioksi kasvinsuojeluaineiden tehoaineiden luettelon vahvistamisesta ja esittelijöinä toimivien jäsenvaltioiden nimeämisestä asetuksen (ETY) N:o 3600/92 soveltamiseksi 27 päivänä huhtikuuta 1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 933/94 (3) mukaisesti. Irlanti toimitti komissiolle 8 päivänä toukokuuta 1996 asiaa koskevan arviointikertomuksen ja suositukset asetuksen (ETY) N:o 3600/92 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti.

               (3)

               Jäsenvaltiot ja komissio ovat tarkastelleet kyseistä arviointikertomusta elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa. Tarkastelu on saatettu päätökseen 23 päivänä syyskuuta 2005 komission tarkastelukertomuksella varfariinista.

               (4)

               Varfariinia koskeva kertomus ja sitä koskevat lisätiedot toimitettiin myös kasveja käsittelevälle tiedekomitealle. Komiteaa pyydettiin antamaan lausunto siitä, onko hyväksyttävän päiväannoksen (ADI) ja käyttäjän altistuksen hyväksyttävän raja-arvon (AOEL) vahvistamiseksi hyväksyttävää käyttää kliinisiä tietoja, jotka on tuotettu sen jälkeen, kun varfariinia on käytetty toistuvasti koaguloinninestoaineena lääketieteessä. Tieteellinen komitea esitti lausunnossaan (4) päätelmän, ettei varfariinille ole tarpeen vahvistaa hyväksyttävää päiväannosta (ADI). Lisäksi saatavilla olevien tietojen, jotka koskevat varfariinin laajaa kliinistä käyttöä koaguloinninestoaineena, voidaan odottaa tukevan hyväksyttävän päiväannoksen (ADI) vahvistamista, jos se osoittautuu tarpeelliseksi. Myös käyttäjän altistuksen hyväksyttävä raja-arvo (AOEL) voidaan vahvistaa ihmistietojen perusteella ottaen huomioon, että rotilla noin 15 prosenttia annetusta annoksesta imeytyy nahan läpi.

               (5)

               Eri tutkimuksista on käynyt ilmi, että varfariinia sisältävien kasvinsuojeluaineiden voidaan yleisesti olettaa täyttävän direktiivin 91/414/ETY 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa säädetyt edellytykset erityisesti tutkittujen ja komission tarkastelukertomuksessa lueteltujen käyttötarkoitusten osalta. Näin ollen on aiheellista sisällyttää varfariini liitteeseen I sen varmistamiseksi, että varfariinia sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevien lupien myöntäminen voidaan järjestää kaikissa jäsenvaltioissa kyseisessä direktiivissä säädetyllä tavalla.

               (6)

               Varfariinia käytetään jyrsijöiden torjunta-aineena. Kaikkiin muihin jyrsijöiden torjunta-aineina käytettyihin tehoaineisiin sovelletaan neuvoston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman neljännen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 20 päivänä kesäkuuta 2002 annettua komission asetusta (EY) N:o 1112/2002 (5). Lisäksi ainetta arvioidaan parhaillaan biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (6) mukaisesti. Samoin kuin kaikkien direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I sisällytettyjen aineiden, varfariinin status voitiin kyseisen direktiivin 5 artiklan 5 kohdan nojalla tarkistaa ottaen huomioon uusi saatavissa oleva tieto erityisesti samankaltaisten aineiden tai itse varfariinin arvioinnista direktiivin 98/8/EY mukaisesti.

               (7)

               Asetuksen (ETY) N:o 3600/92 puitteissa arvioitujen tehoaineiden sisällyttämisestä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I saatu aiempi kokemus on osoittanut, että voimassa olevien lupien haltijoiden velvollisuuksien tulkinnassa saattaa syntyä vaikeuksia tietojen saatavuuden osalta. Lisävaikeuksien ehkäisemiseksi näyttää tämän vuoksi olevan tarpeen selkeyttää jäsenvaltioiden velvollisuuksia ja erityisesti velvollisuutta tarkistaa, että luvanhaltija osoittaa kyseisen direktiivin liitteen II vaatimukset täyttävän asiakirja-aineiston saatavuuden. Tällä selvennyksellä ei kuitenkaan aiheuteta jäsenvaltioille tai luvanhaltijoille uusia velvoitteita verrattuna direktiiveihin, joita on tähän mennessä annettu liitteen I muuttamiseksi.

               (8)

               Kohtuullinen määräaika on tarpeen ennen tehoaineen sisällyttämistä liitteeseen I, jotta jäsenvaltiot ja asianomaiset osapuolet voivat valmistautua sisällyttämisestä seuraaviin uusiin vaatimuksiin.

               (9)

               Ilman, että tehoaineen sisällyttämisellä liitteeseen I rajoitettaisiin direktiivin 91/414/ETY velvoitteiden soveltamista, jäsenvaltioilla olisi sisällyttämisen jälkeen oltava kuusi kuukautta aikaa tarkistaa nykyiset varfariinia sisältävien kasvinsuojeluaineiden luvat sen varmistamiseksi, että direktiivissä 91/414/ETY ja erityisesti sen 13 artiklassa säädetyt vaatimukset ja liitteessä I vahvistetut ehdot täyttyvät. Jäsenvaltioiden olisi tapauksen mukaan muutettava, korvattava tai peruutettava nykyisiä lupia direktiivin 91/414/ETY säännösten mukaisesti. Edellä esitetystä määräajasta poiketen olisi säädettävä pidemmästä määräajasta kutakin kasvinsuojeluainetta ja kutakin aiottua käyttötarkoitusta koskevan täydellisen, liitteen III mukaisen asiakirja-aineiston jättämistä ja arviointia varten direktiivissä 91/414/ETY säädettyjen yhtenäisten periaatteiden mukaisesti.

               (10)

               Direktiiviä 91/414/ETY olisi tämän vuoksi muutettava vastaavasti.

               (11)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 91/414/ETY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ja julkaistava ne viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2007. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä huhtikuuta 2007.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   3 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on direktiivin 91/414/ETY mukaisesti tarvittaessa muutettava tai peruutettava varfariinia tehoaineenaan sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevat voimassa olevat luvat 31 päivään maaliskuuta 2007 mennessä. Jäsenvaltioiden on tähän päivämäärään mennessä erityisesti tarkistettava, että varfariinia koskevat mainitun direktiivin liitteen I edellytykset täyttyvät, kyseistä tehoainetta koskevan tekstin B osassa mainittuja edellytyksiä lukuun ottamatta, ja että luvanhaltijalla on mainitun direktiivin liitteen II vaatimukset täyttävä asiakirja-aineisto tai pääsy sellaiseen mainitun direktiivin 13 artiklan edellytysten mukaisesti.
   2.   Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on arvioitava tuote uudelleen kaikkien sellaisten sallittujen kasvinsuojeluaineiden osalta, jotka sisältävät varfariinia joko ainoana tehoaineena tai yhtenä monista tehoaineista, jotka kaikki on 30 päivään syyskuuta 2006 mennessä sisällytetty direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I; arviointi on suoritettava direktiivin 91/414/ETY liitteessä VI säädettyjen yhtenäisten periaatteiden mukaisesti, mainitun direktiivin liitteessä III vahvistetut vaatimukset täyttävän asiakirja-aineiston perusteella ja ottaen huomioon varfariinia koskevan, mainitun direktiivin liitteessä I olevan tekstin B osa. Jäsenvaltioiden on kyseisen arvioinnin perusteella määriteltävä, täyttääkö tuote direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan b, c, d ja e alakohdassa vahvistetut edellytykset.
   Määrittelemisen jälkeen jäsenvaltioiden on

               a)

               niiden tuotteiden osalta, jotka sisältävät varfariinia ainoana tehoaineena, tarvittaessa muutettava tai peruutettava lupa viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2010; tai

               b)

               niiden tuotteiden osalta, jotka sisältävät varfariinia yhtenä monista tehoaineista, tarvittaessa muutettava tai peruutettava lupa viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2010 taikka siinä direktiivissä tai niissä direktiiveissä, joilla kyseinen aine tai aineet lisätään direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I, tällaista muuttamista tai peruuttamista varten vahvistettuna ajankohtana sen mukaan, kumpi ajankohta on myöhäisempi.

         4 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan 1 päivänä lokakuuta 2006.
   5 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 17 päivänä tammikuuta 2006.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 396/2005 (EUVL L 70, 16.3.2005, s. 1).

      (2)  EYVL L 366, 15.12.1992, s. 10. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2266/2000 (EYVL L 259, 13.10.2000, s. 27).

      (3)  EYVL L 107, 28.4.1994, s. 8. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2230/95 (EYVL L 225, 22.9.1995, s. 1).

      (4)  Varfariinin mahdollista lisäämistä kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I koskeva kasveja käsittelevän tiedekomitean lausunto (SCP/WARFAR/002-lopullinen, 6.6.2000).

      (5)  EYVL L 168, 27.6.2002, s. 14.

      (6)  EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

      LIITE

         Direktiivin 91/414/EY liitteessä I olevan taulukon loppuun sisällytettävät tiedot

                     Nro

                     Nimi, tunnistenumerot

                     IUPAC-nimi

                     Puhtaus (1)

                     Voimaantulo

                     Sisällyttämisen päättymispäivä

                     Erityisiä säännöksiä

                     ”XX

                     Varfariini
                     CAS-numero 81-81-2
                     CIPAC-numero: 70

                     (RS)-4-hydroksi-3-(3-okso-1-fenyylibutyyli)-kumariini-3-(α-asetonyyli-bentsyyli)-4-hydroksikumariini

                     ≥ 990 g/kg

                     1. lokakuuta 2006

                     30. syyskuuta 2013

                     A   OSA
                     Sallitaan ainoastaan käyttö jyrsijöiden torjuntaaineena valmiina syötteinä, jotka sijoitetaan tarvittaessa tätä tarkoitusta varten rakennettuihin syöttösuppiloihin.
                     B   OSA
                     Liitteessä VI vahvistettujen yhtenäisten periaatteiden täytäntöön panemiseksi on otettava huomioon elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa 23 päivänä syyskuuta 2005 valmiiksi saadun varfariinia koskevan tarkastelukertomuksen päätelmät ja erityisesti sen lisäykset I ja II. Tässä yleisarvioinnissa jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä erityistä huomiota käyttäjien sekä lintujen ja muiden kuin torjuttavien nisäkkäiden suojeluun.
                     Riskinhallintatoimenpiteitä on toteutettava tarvittaessa.”

         (1)  Lisätietoja tehoaineen tunnistuksesta ja määritelmästä annetaan sitä koskevassa tarkastelukertomuksessa.


Avis juridique important

|

31975L0084

Kuudes komission direktiivi 75/84/ETY, annettu 20 päivänä joulukuuta 1974, yhteisön määritysmenetelmistä rehujen virallista tarkastusta varten

Virallinen lehti nro L 032 , 05/02/1975 s. 0026 - 0033 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 6 s. 0045  Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 11 s. 0198  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 6 s. 0045  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 8 s. 0079  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 8 s. 0079

KUUDES KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 20 päivänä joulukuuta 1974,yhteisön määritysmenetelmistä rehujen virallista tarkastusta varten (75/84/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon yhteisön näytteenotto- ja määritysmenetelmistä rehujen virallista tarkastusta varten 20 päivänä heinäkuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna uusien jäsenvaltioiden Euroopan talousyhteisöön ja Euroopan ydinenergiayhteisöön liittymisestä Brysselissä 22 päivänä tammikuuta 1972(2) allekirjoitettuun sopimukseen liitetyllä asiakirjalla(3),sekä katsoo, ettämainitussa direktiivissä säädetään rehujen virallisen tarkastuksen suorittamisesta yhteisön näytteenotto- ja määritysmenetelmiä käyttäen sen todentamiseksi, että lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten rehujen laatua ja koostumusta koskevat vaatimukset tulevat täytetyksi,useita yhteisön määritysmenetelmiä on jo vahvistettu 15 päivänä kesäkuuta 1971 annetulla komission direktiivillä 71/250/ETY(4), 18 päivänä marraskuuta 1971 annetulla komission direktiivillä 71/393/ETY(5), 27 päivänä huhtikuuta 1972 annetulla komission direktiivillä 72/199/ETY(6), 5 päivänä joulukuuta 1972 annetulla komission direktiivillä 73/46/ETY(7) ja 25 päivänä maaliskuuta 1974 annetulla komission direktiivillä 74/203/ETY(8); työ on tämän jälkeen edistynyt siinä määrin, että olisi hyväksyttävä kuudes ryhmä menetelmiä, ja tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän rehukomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Jäsenvaltioiden on vaadittava, että rehujen virallisessa tarkastuksessa käytettävät bukinolaatin, sulfakinoksaliinin ja furatsolidonin pitoisuudet määritetään tämän direktiivin liitteessä esitettyjen menetelmien mukaisesti.Tämän direktiivin liitteessä esitettyihin menetelmiin on sovellettava 15 päivänä kesäkuuta 1971 annetun ensimmäisen komission direktiivin 71/250/ETY liitteessä olevan 1 osan (Johdanto) yleisiä määräyksiä, lukuun ottamatta näytteen esikäsittelyä koskevia määräyksiä.2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä marraskuuta 1975. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 1974.Komission puolestaPuheenjohtajaFrancois-Xavier ORTOLI(1) EYVL N:o L 170, 3.8.1970, s. 2(2) EYVL N:o L 73, 27.3.1972, s. 14(3) EYVL N:o L 73, 27.3.1972, s. 5(4) EYVL N:o L 155, 12.7.1971, s. 13(5) EYVL N:o L 279, 20.12.1971, s. 7(6) EYVL N:o L 123, 29.5.1972, s. 6(7) EYVL N:o L 83, 30.3.1973, s. 21(8) EYVL N:o L 108, 22.4.1974, s. 7LIITE 1. BUKINOLAATIN MÄÄRITTÄMINEN (etyyli-4-hydroksi-6,7-di-isobutoksi-3-kinoliinikarboksylaatti) 1 Tarkoitus ja soveltamisalaMenetelmällä on mahdollista määrittää bukinolaatin pitoisuus rehuissa, konsentraateissa ja esiseoksissa. Määrityksen alaraja on 10 mg/kg. Dekokinaatti häiritsee määritystä.2 PeriaateNäyte uutetaan kloroformilla: uute haihdutetaan kuivaksi, jäännös liuotetaan kloroformiin ja erotetaan ohutlevykromatografisesti. Bukinolaatti uutetaan etanolilla ja määritetään spektrofluorometrisesti vertaamalla standardiliuoksiin.3 Reagenssit3.1 Kloroformi, analyysilaatua.3.2 96 % (v/v) etanoli, analyysilaatua.3.3 Kloroformin ja etanolin seos: sekoitetaan keskenään 10 tilavuusosaa kloroformia (3.1) ja yksi tilavuusosa etanolia (3.2).3.4 80 % (v/v) etanoli, analyysilaatua.3.5 Silikageeli G, ohutlevykromatografiaa varten.3.6 Standardiyhdiste: puhdas bukinolaatti.3.7 Standardiliuokset:3.7.1 Bukinolaatin standardiliuos, 0,2 mg/ml: punnitaan 0,1 mg:n tarkkuudella 50 mg standardiainetta (3.6). Liuotetaan kloroformiin (3.1) 250 ml:n mittapullossa lämmittämällä vesihauteella 50 °C:ssa. Annetaan jäähtyä huoneenlämpöiseksi, täytetään merkkiin kloroformilla (3.1) ja homogenoidaan.3.7.2 Käyttöstandardiliuokset: pipetoidaan 5, 10, 15, 20 ja 25 ml liuosta (3.7.1) 25 ml:n mittapulloihin. Täytetään merkkiin kloroformilla (3.1) ja homogenoidaan. Valmistetaan välittömästi ennen käyttöä. Nämä liuokset sisältävät vastaavasti 0,04, 0,08, 0,12, 0,16 ja 0,20 mg bukinolaattia millilitrassa.4 Välineistö4.1 Hiostulpallisia 50 ja 250 ml:n erlenmeyerkolveja.4.2 Ravistelija.4.3 Sentrifugi, johon sopii hiostulpalliset 15 ml:n putket.4.4 Vesihaude, säädetty 50 °C:een.4.5 Ohutlevykromatografiavälineet.4.6. Ohutlevykromatografiassa käytettävät lasilevyt, 200 x 200 mm, käsitellään seuraavasti. Levyille levitetään tasainen 0,5 mm:n paksuinen kerros silikageeli G:tä (3.5) ja annetaan kuivua 15 minuuttia. Levyjä pidetään kuivauskaapissa (4.11) kaksi tuntia ja siirretään sitten silikageeliä sisältävään eksikaattoriin. Valmiina hankittavat levyt ovat myös käyttökelpoisia, mikäli niillä saadaan samanlaisia tuloksia kuin edellä esitetyillä levyillä.4.7 0,5 ml:n mikropipettejä.4.8 Ohutlevykromatografian vyöhykkeiden talteenottolaite.4.9 Lyhyellä aallonpituusalueella toimiva ultraviolettilamppu.4.10 Spektrofotofluorometri, jossa on ksenonlamppu ja kaksi monokromaattoria.4.11 Kuivauskaappi, jossa on tuuletin ja joka on säädetty 100 °C:een.4.12 Pyöröhaihdutin ja 250 ml:n keittopullo.5 Menettely5.1 Näytteen valmistusNäyte jauhetaan niin, että se läpäisee kokonaisuudessaan 1 mm:n seulan (ISO R 565:n suosituksen mukainen).5.2 UuttoPunnitaan hienoksi jauhettua ja homogenoitua näytettä milligramman tarkkuudella sellainen määrä, että se sisältää noin 1,25 mg bukinolaattia. Analysoitava näyte siirretään 250 ml:n erlenmeyerkolviin (4.1) ja lisätään 100 ml kloroformia (3.1). Sekoitetaan, pullo suljetaan tulpalla, ja ravistellaan tunnin ajan ravistelijalla (4.2). Dekantoidaan, suodatetaan ja suodoksesta heitetään pois ensimmäiset millilitrat.Siirretään 80 ml kirkasta suodosta 150 ml:n dekantterilasiin tai 250 ml:n keittopulloon, joka on kiinnitetty pyöröhaihduttajaan (4.12). Haihdutetaan miltei kuiviin vesihauteella (4.4), öljymäinen jäännös liuotetaan käyttäen toistuvasti muutamia millilitroja kloroformia (3.1) ja siirretään kvantitatiivisesti 10 ml:n mittapulloon ohutkaulaista suppiloa käyttäen. Täytetään merkkiin kloroformilla (3.1) ja homogenoidaan. Mikäli liuos ei ole kirkas, sentrifugoidaan 3 minuuttia nopeudella 3 000 kierr./min. tulpallisessa putkessa.5.3 OhutlevykromatografiaMikropipetillä (4.7) pipetoidaan täplinä kromatografialevylle 2 cm:n päähän toisistaan 5.2 kohdassa saatua uutetta 0,25 ml ja viittä käyttöstandardiliuosta (3.7.2).Levy kehitetään kloroformilla (3.1) kunnes liuotinrintama on käytännössä saavuttanut levyn yläreunan, jonka jälkeen se kuivataan ilmavirrassa. Levy kehitetään kloroformi-etanoli-seoksella (3.3) kunnes liuotinrintama on kulkenut noin 12 cm. Liuottimien annetaan haihtua. Kromatogrammiin kohdistetaan ultraviolettivalo (4.9) ja bukinolaattitäplän (Rf-arvo 0,4 0,6) värin rajat merkitään neulalla.5.4 EluointiSilikageeli otetaan kultakin merkityltä vyöhykkeeltä talteen käyttäen vyöhykkeen keräyslaitetta (4.8) ja siirretään sentrifugiputkeen (4.3). Kuhunkin putkeen lisätään 10 ml etanolia (3.4), ravistellaan 20 minuuttia ja sentrifugoidaan viisi minuuttia nopeudella 3 000 kierr./min. Kirkkaat liuokset dekantoidaan 50 ml:n erlenmeyerkolveihin (4.1).5.5 Fluoresenssin mittausSpektrofotofluorometrin (4.10) asteikko asetetaan sadaksi väkevimmästä standardiliuoksesta saadulla eluaatilla (5.4) käyttäen eksitointiin sellaista välillä 200 280 nm olevaa aallonpituutta, joka antaa voimakkaimman fluoresenssin, ja emissioaallonpituutena 375 nm.Muiden eluaattien (5.4) fluoresenssi mitataan näissä olosuhteissa. Saaduista arvoista määritetään bukinolaatin määrä (A) milligrammoina 10 ml:ssa näytteestä saatua eluaattia.6 Tulosten laskeminenNäytteen bukinolaattipitoisuus milligrammoina kilogrammaa kohti saadaan kaavasta:>NUM>A >DEN>P   7 50 000jossa: A = spektrofluorometrisellä mittauksella saatu bukinolaatin määrä milligrammoina.P = näytteen punnitus grammoina,7 ToistettavuusSamasta näytteestä tehtyjen kahden rinnakkaisen määrityksen tulosten ero ei saa ylittää:50 %, suhteessa suurempaan tulokseen, bukinolaattipitoisuuksien ollessa välillä 10 20 mg/kg;10 mg/kg, absoluuttisesti ilmoitettuna, pitoisuuksien ollessa välillä 20 100 mg/kg;10 % suhteessa suurempaan tulokseen, pitoisuuksien ollessa välillä 100 5 000 mg/kg;500 mg/kg, absoluuttisesti ilmoitettuna, pitoisuuksien ollessa välillä 5 000 10 000 mg/kg;5 %, suhteessa suurempaan tulokseen, yli 10 000 mg/kg pitoisuuksilla.2. SULFAKINOKSALIININ MÄÄRITYS [(2 4-aminobentseenisulfonamido)kinoksaliini] 1 Tarkoitus ja soveltamisalaMenetelmällä on mahdollista määrittää sulfakinoksaliinin pitoisuus rehuissa, konsentraateissa ja esiseoksissa. Määrityksen alaraja on 20 mg/kg. Muut sulfonamidit ja arsaniilihappo häiritsevät määritystä.2 PeriaateNäyte uutetaan dimetyyliformamidilla ja kloroformilla. Sulfakinoksaliini hydrolysoidaan emäksisessä liuoksessa. Neutraloinnin jälkeen muodostunut aminojohdannainen diatsotoidaan ja se liitetään N2-aminoetyyli-1-naftyyliamiiniin. Liuoksen absorbanssi mitataan 545 nm:ssä.3 Reagenssit3.1 N,N-dimetyyliformamidi, analyysilaatua.3.2 Kloroformi, analyysilaatua.3.3 Absoluuttinen etanoli.3.4 Emäksinen suolavesi: liuotetaan veteen 10 g natriumhydroksidia analyysilaatua ja 25 g natriumkloridia analyysilaatua. Täytetään vedellä 500 ml:ksi ja homogenoidaan.3.5 Väkevä kloorivetyhappo, analyysilaatua, tiheys 1,18.3.6 0,1 % (w/v) natriumnitriittiliuos: 100 mg natriumnitriittiä analyysilaatua liuotetaan veteen, täytetään 100 ml:ksi vedellä ja homogenoidaan. Valmistetaan välittömästi ennen käyttöä.3.7 0,5 % (w/v) ammoniumsulfamaattiliuos: 500 mg ammoniumsulfamaattia analyysilaatua liuotetaan veteen, täytetään 100 ml:ksi vedellä ja homogenoidaan. Valmistetaan välittömästi ennen käyttöä.3.8 0,1 % (w/v) N-2-aminoetyyli-1-naftyyliamiinidihydrokloridiliuos: 100 mg N-2-aminoetyyli-1naftyyliamiinidihydrokloridia analyysilaatua liuotetaan 0,1 % (v/v) kloorivetyhappoon analyysilaatua; täytetään 100 ml:ksi samalla hapolla ja homogenoidaan. Valmistetaan välittömästi ennen käyttöä.3.9 Standardiyhdiste: puhdas sulfakinoksaliini.3.10 Standardiliuos: punnitaan 0,1 mg:n tarkkuudella 250 mg standardiyhdistettä (3.9.). Liuotetaan 50 ml:aan natriumhydroksidiliuosta (25 ml 0,1 N natriumhydroksidiliuosta + 25 ml vettä), täytetään 500 ml:ksi vedellä ja homogenoidaan. Laimennetaan 5 ml 100 ml:ksi vedellä. Millilitra tätä liuosta sisältää 25 µg sulfakinoksaliinia.4 Välineistö4.1 250 ml:n hiostulpallisia erlenmeyerkolveja.4.2 Ravistelija.4.3 Suodatinupokas, huokoskoko 3, läpimitta 80 mm, ja imupullo.4.4 250 ml:n erotussuppiloita.4.5 50, 100, 250 ja 500 ml:n mittapulloja.4.6 Koeputkia, 150 mm x 25 mm.4.7 Höyryhaude.4.8 Spektrofotometri ja 20 mm:n kyvetit.5 Menettely5.1 Näytteen valmistusNäyte jauhetaan niin, että se läpäisee kokonaisuudessaan 1 mm:n seulan (ISO R 565:n suosituksen mukainen).5.2 UuttoPunnitaan hienoksi jauhettua ja homogenoitua näytettä milligramman tarkkuudella sellainen määrä, että se sisältää 0,25 1,25 mg sulfakinoksaliinia. Analysoitava näyte siirretään 250 ml:n erlenmeyerkolviin (4.1) ja lisätään 20 ml N,N-dimetyyliformamidia (3.1). Sekoitetaan ja kuumennetaan kolvia höyryhauteella (4.7) 20 minuuttia. Annetaan jäähtyä juoksevassa kylmässä vedessä. Lisätään 60 ml kloroformia (3.2), kolvi suljetaan ja sitä ravistellaan 30 minuuttia ravistelijassa (4.2).Neste suodatetaan suodatinupokkaan läpi (4.3) lievää imua käyttäen. Imupullo huuhdotaan neljä kertaa 5 ml:lla kloroformia (3.2) ja huuhteluliuokset kaadetaan upokkaalle ja annetaan imeytyä sen läpi. Suodos siirretään erotussuppiloon (4.4), imupullo huuhdotaan noin 15 ml:lla kloroformia (3.2) ja huuhteluliuokset siirretään erotussuppiloon.5.3 HydrolyysiErotussuppiloon lisätään 50 ml emäksistä suolaliuosta (3.4) ja 5 ml etanolia (3.3). Kerrokset sekoitetaan perusteellisesti välttäen emulsion muodostumista joko kääntämällä suppilo ylösalaisin noin 20 kertaa tai pyörittämällä sitä poistoputken ja tulpan kautta kulkevan vaaka-akselin ympäri. Kerroksien annetaan erottua (erottuminen tapahtuu tavallisesti täydellisesti noin 15 minuutin aikana).Yläkerros (vesipitoinen kerros) siirretään 250 ml:n mittapulloon (4.5). Kloroformikerroksen uutto toistetaan vielä kolme kertaa 50 ml:lla emäksistä suolavettä (3.4) ja kukin vesipitoinen erä lisätään mittapullon sisältöön. Täytetään merkkiin vedellä ja homogenoidaan.Siirretään 25 ml tätä liuosta 50 ml:n mittapulloon (4.5), lisätään 5 ml kloorivetyhappoa (3.5), täytetään merkkiin vedellä ja homogenoidaan. Tarvittaessa suodatetaan ja ensimmäiset 15 ml suodosta heitetään pois. Tästä liuoksesta otetut 10 ml:n erät siirretään kahteen koeputkeen (4.6), A ja B.5.4 Värin kehitys ja absorbanssin mittausKuhunkin koeputkeen lisätään 2 ml natriumnitriittiliuosta (3.6), sekoitetaan ja annetaan seistä kolme minuuttia. Lisätään 2 ml ammoniumsulfamaattiliuosta (3.7), sekoitetaan ja annetaan seistä kaksi minuuttia. Lisätään 1 ml N-2-aminoetyyli-1-naftyyliamiinidihydrokloridiliuosta (3.8) putkeen A ja 1 ml vettä putkeen B. Kummankin putken sisältö sekoitetaan perusteellisesti. Putkiin kiinnitettyjen kumiyhteiden avulla näihin muodostetaan vesi-imun avulla lievä alipaine liuenneen typen poistamiseksi.Kymmenen minuutin kuluttua mitataan liuosten absorbanssit EA ja EB 545 nm:ssa spektrofotometrillä (4.8) nollanäytteenä vesi. Erotuksesta EA EB saadaan aiemmin valmistetun standardikäyrän (5.5) avulla näyteliuoksessa olevan sulfakinoksaliinin määrä (A).5.5 StandardikäyräPipetoidaan 100 ml:n mittapulloihin (4.5) 2, 4, 6, 8 ja 10 ml standardiliuosta (3.10), jotka vastaavat 50, 100, 150, 200 ja 250 µg:n sulfakinoksaliinimääriä. Kuhunkin pulloon lisätään 8 ml kloorivetyhappoa (3.5), pullo täytetään merkkiin vedellä ja homogenoidaan.Kutakin liuosta pipetoidaan 10 ml koeputkiin (4.6) (nämä vastaavat 5, 10, 15, 20 ja 25 µg:n sulfakinoksaliinimääriä). Värireaktio tehdään kohdan 5.4 mukaisesti. Absorbanssit mitataan 545 nm:ssä vesi nollanäytteenä. Piirretään standardikäyrä käyttäen absorbanssiarvoja ordinaattana ja vastaavia mikrogrammoina annettuja sulfakinoksaliinin määriä abskissana.6 Tulosten laskeminenNäytteen sulfakinoksaliinipitoisuus milligrammoina kirogrammaa kohti saadaan kaavasta:>NUM>A >DEN>P   7 50jossa:A = fotometrisellä mittauksella saatu sulfakinoksaliinin määrä mikrogrammoinaP = näytteen punnitus grammoina.7 ToistettavuusSamasta näytteestä tehtyjen kahden erillisen määrityksen tulosten ero ei saa ylittää:10 mg/kg, absoluuttisesti ilmoitettuna, välillä 20 100 mg/kg olevilla sulfakinoksaliinipitoisuuksilla;10 %, suhteessa suurempaan tulokseen, välillä 100 5 000 mg/kg olevilla pitoisuuksilla;500 mg/kg, absoluuttisesti ilmoitettuna, välillä 5 000 10 000 mg/kg olevilla pitoisuuksilla,5 %, suhteessa suurempaan tulokseen, yli 10 000 mg/kg olevilla pitoisuuksilla.3. FURATSOLIDONIN MÄÄRITYS [(3-(5-nitrofurfurylideeniamino)-oksatsolidin-2-oni)] 1 Tarkoitus ja soveltamisalaMenetelmällä on mahdollista määrittää furatsolidonin pitoisuus rehuissa, konsentraateissa ja esiseoksissa. Määrityksen alaraja on 10 mg/kg.2 PeriaateFuratsolidoni uutetaan asetonilla, sen jälkeen kun näyte on ensin uutettu petrolieetterillä rasvan poistamiseksi. Uute puhdistetaan kromatografisesti alumiinioksidipylväällä ja furatsolidoni eluoidaan asetonilla. Asetonieluaatti haihdutetaan kuiviin ja jäännös liuotetaan pentanoliin. Furatsolidoni uutetaan pentanolista vesipitoisella urealiuoksella ja uutteen absorbanssi mitataan 375 nm:ssä.3 Reagenssit3.1 Asetoni, analyysilaatua.3.2 Kromatografiaan käytettävä alumiinioksidi, neutraali, 100 240 mesh, valmistetaan seuraavasti: sekoitetaan 500 g alumiinioksidia ja 1 litra kuumaa tislattua vettä ja supernatantti dekantoidaan. Tämä toimenpide tehdään kaksi kertaa ja lopuksi suodatetaan Büchner-suppilolla. Alumiinioksidi kuivataan 105 °C:ssa vakiopainoon.3.3 Pentyyliasetaatti, analyysilaatua.3.4 Pentanoli, analyysilaatua (isomeerien seos on sopivaa).3.5 Petrolieetteri, kiehumisväli 40 60 °C.3.6 Urealiuos. Sekoitetaan 90 g ureaa analyysilaatua 100 ml:aan vettä, lämmitetään varovasti täydellisen liukenemisen varmistamiseksi.3.7 Standardiaine: puhdas furatsolidoni.3.8. Standardiliuos: punnitaan 0,1 mg:n tarkkuudella 25 mg standardiyhdistettä (3.7), liuotetaan asetoniin (3.1) 250 ml:n mittapullossa (4.1), täytetään merkkiin asetonilla (3.1) ja sekoitetaan. 1 ml tätä liuosta sisältää 100 µg furatsolidonia.4 Välineistö4.1 Ruskeaa lasia olevia 100 ja 250 ml:n mittapulloja.4.2 Ruskeaa lasia olevia 100 ml:n erotussuppiloita.4.3 Sopiva uuttolaite (esim. Soxhlet tai Twisselmann).4.4 Uuttohylsyjä (25 x 80 mm tai 28 x 100 mm).4.5 Lasisia kromatografiapylväitä, sisähalkaisija 10 mm, pituus 300 mm.4.6 Höyryhaude.4.7 Spektrofotometri ja 10 mm:n kyvetit.5 MenettelyHUOM. Kaikki toimenpiteet on suoritettava himmennetyssä valaistuksessa.5.1 Näytteen valmistusNäyte jauhetaan niin, että se läpäisee kokonaisuudessaan 1 mm seulan (ISO R 565-suosituksen mukainen).5.2 UuttoPunnitaan hienoksi jauhettua ja homogenoitua näytettä milligramman tarkkuudella 5 20 g (joka ei sisällä enempää kuin 1 mg furatsolidonia) uuttohylsyyn (4.4) ja pannaan se uuttolaitteeseen (4.3). Uutetaan petrolieetterillä (3.5) varmistuen siitä, että Soxhlet-laitetta käytetään 13 17 tyhjennys-ja täyttöjaksoa; mikäli käytetään muita uuttolaitteita, tässä vaiheessa ei saa käyttää alle 30 minuutin aikaa. Hylsy poistetaan laitteesta, jäljelle jäänyt liuotin valutetaan pois ja hylsy ja uutettu rehu kuivataan lämpimässä ilmavirrassa.Kuivattu hylsy ja sen sisältö asetetaan puhtaaseen uuttolaitteeseen ja uutetaan asetonilla (3.1) käyttäen Soxhlet-laitetta käytettäessä ainakin 25 tyhjennys- ja täyttöjaksoa. Uutto-olosuhteet täydellisen uuton aikaansaamiseksi millä tahansa laitteella on määrättävä ennakolta. Asetoniuute haihdutetaan 5 10 ml:n tilavuuteen höyryhauteella (4.6) ja jäähdytetään huoneenlämpöön.5.3 KromatografiaKromatografiapylvään (4.5) alapäähän työnnetään lasivillatuppo ja se tasoitetaan sopivalla puikolla 2 3 mm:n paksuiseksi. Alumiinioksidi (3.2) -liete valmistetaan asetoniin (3.1), kaadetaan pylvääseen ja annetaan laskeutua. Valmiin pylvään korkeuden tulisi olla noin 200 mm. Asetonikerroksen annetaan laskeutua pylvään yläpinnan tasalle.Siirretään 5.2 kohdan mukaisesti saatu asetoniuute pullosta pylvääseen, pullo huuhdotaan useita kertoja asetonilla (3.1) ja neste siirretään pylvääseen. Pylvään alle asetetaan sopiva pullo ja furatsolidoni eluoidaan asetonilla (3.1); käytetyn asetonin kokonaistilavuuden, mukaan lukien huuhteluun käytetyt erät, tulisi olla noin 150 ml.5.4 Uutto ja absorbanssin mittausAsetonieluaatti (5.3) haihdutetaan kuivaksi höyryhauteella (4.6) (joskus voi jäädä jäljelle pieni määrä diasetonialkoholia, joka on syntynyt asetonin kondensaatiosta alumiinioksidissa, mutta tämä ei häiritse seuraavia uuttoja). Jäännös liuotetaan 10 ml:aan pentanolia (3.4) ja liuos kaadetaan erotussuppiloon (4.2). Tämä toimenpide toistetaan käyttäen huuhtelunesteenä 10 ml pentyyliasetaattia (3.3). Uuttojäännöksen sisältänyt astia huuhdotaan lopuksi 10 ml:lla urealiuosta (3.6), tämä lisätään erotussuppiloon ja ravistellaan voimakkaasti kahden minuutin ajan.Faasien annetaan erottua 3 4 minuutin ajan ennen kuin vesipitoinen faasi siirretään 100 ml:n mittapulloon (4.1). Huuhtelu- ja uuttovaiheet toistetaan vielä neljä kertaa 10 ml:lla urealiuosta (3.6) ja vesipitoiset uutteet pannaan mittapulloon. Mittapullon sisältö laimennetaan 100 ml:ksi urealiuoksella (3.6) ja homogenoidaan. Liuoksen absorbanssi mitataan spektrofotometrillä (4.7) 375 nm:ssä referenssikyvetissä olevaa urealiuosta (3.6) vastaan. Furatsolidonin määrä saadaan standardikäyrän (5.5) avulla.5.5 StandardikäyräValmistetaan kohdan 5.3 mukaisesti 4 kromatografiapylvästä. Kuhunkin pylvääseen pipetoidaan erikseen 2,5, 5, 7,5 ja 10 ml standardiliuosta (3.8). Kaikki neljä pylvästä pestään 150 ml:lla asetonia (3.1) ja jatketaan kohdan 5.4 mukaisesti. Piirretään standardikäyrä käyttäen absorbanssin arvoja ordinaattana ja vastaavia migrogrammoina annettuja furatsolidonin määriä abskissana.6 Tulosten laskeminenNäytteen furatsolidonipitoisuus milligrammoina kilogrammaa kohti saadaan kaavasta:>NUM>A >DEN>P jossa:A = fotometrisellä mittauksella saatu furatsolidonin määrä mikrogrammoina.P = näytteen punnitus grammoina.7 ToistettavuusSamasta näytteestä tehtyjen kahden rinnakkaisen määrityksen tulosten välinen ero ei saa ylittää:50 %, suhteessa suurempaan tulokseen, furatsolidonipitoisuuksien ollessa välillä 10 20 mg/kg.10 mg/kg, absoluuttisesti ilmoitettuna, pitoisuuksien ollessa välillä 20 100 mg/kg.10 %, suhteessa suurempaan tulokseen, pitoisuuksien ollessa 100 5 000 mg/kg.500 mg/kg, absoluuttisesti ilmoitettuna, pitoisuuksien ollessa välillä 5 000 10 000 mg/kg.5 %, suhteessa suurempaan tulokseen, pitoisuuksien ollessa yli 10 000 mg/kg.


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/57/EU, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014 , markkinoiden väärinkäytöstä määrättävistä rikosoikeudellisista seuraamuksista (markkinoiden väärinkäyttödirektiivi)

text:
               12.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 173/179

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2014/57/EU,
   annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014,
   markkinoiden väärinkäytöstä määrättävistä rikosoikeudellisista seuraamuksista (markkinoiden väärinkäyttödirektiivi)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 83 artiklan 2 kohdan,
   ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
   ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
   noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Yhdentyneet ja tehokkaat rahoitusmarkkinat ja sijoittajien vahvempi luottamus edellyttävät, että markkinat ovat luotettavat. Arvopaperimarkkinoiden häiriötön toiminta ja yleinen luottamus markkinoihin ovat taloudellisen kasvun ja vaurauden ennakkoehtoja. Markkinoiden väärinkäyttö vahingoittaa rahoitusmarkkinoiden luotettavuutta ja yleistä luottamusta arvopapereihin, johdannaisiin ja viitearvoihin.

               (2)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/6/EY (4) täydennettiin ja ajantasaistettiin unionin lainsäädäntökehystä markkinoiden luotettavuuden suojaamiseksi. Siinä myös vaadittiin jäsenvaltioita varmistamaan, että toimivaltaisilla viranomaisilla on valtuudet havaita ja tutkia markkinoiden väärinkäyttötapauksia. Direktiivissä 2003/6/EY myös vaadittiin jäsenvaltioita varmistamaan, että sellaisten henkilöiden suhteen, jotka ovat vastuussa mainitun direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettujen kansallisten sääntöjen rikkomisesta, voidaan toteuttaa aiheellisia hallinnollisia toimenpiteitä tai määrätä hallinnollisia seuraamuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden oikeutta määrätä rikosoikeudellisia seuraamuksia.

               (3)

               Jacques de Larosièren johdolla EU:n rahoitusvalvontaa käsitelleen korkean tason asiantuntijaryhmän, jäljempänä ’de Larosièren ryhmä’, 25 päivänä helmikuuta 2009 päivätyssä raportissa suositeltiin, että rahoitusalan moitteettomien vakavaraisuus- ja liiketoimintapuitteiden on perustuttava vahvoihin valvonta- ja seuraamusjärjestelmiin. Tämän vuoksi de Larosièren ryhmä katsoi, että valvontaviranomaisille olisi annettava riittävät toimivaltuudet, kaikkiin rahoitusalan rikoksiin olisi sovellettava tasapuolisia, tiukkoja ja ennalta ehkäiseviä seuraamusjärjestelmiä ja seuraamukset olisi pantava tehokkaasti täytäntöön markkinoiden luotettavuuden säilyttämiseksi. De Larosièren ryhmä totesi lopuksi, että jäsenvaltioiden seuraamusjärjestelmät ovat yleisesti ottaen heikkoja ja epäyhtenäisiä.

               (4)

               Markkinoiden väärinkäyttöä koskeva hyvin toimiva lainsäädäntökehys edellyttää tehokasta täytäntöönpanoa. Arvioitaessa direktiivin 2003/6/EY mukaisia hallinnollisia seuraamuksia varten luotuja kansallisia järjestelmiä on käynyt ilmi, ettei kaikilla kansallisilla toimivaltaisilla viranomaisilla ole täysiä toimivaltuuksia sen varmistamiseksi, että ne voivat määrätä markkinoiden väärinkäytöstä tarkoituksenmukaisen seuraamuksen. Kaikki jäsenvaltiot eivät ole säätäneet sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista määrättävistä hallinnollisista taloudellisista seuraamuksista, ja seuraamusten tasossa on suuria eroja eri jäsenvaltioiden välillä. Tämän vuoksi tarvitaan uusi säädös varmistamaan yhteiset vähimmäissäännöt kaikkialla unionissa.

               (5)

               Jäsenvaltioiden määräämät hallinnolliset seuraamukset ovat tähän mennessä osoittautuneet riittämättömiksi varmistamaan, että markkinoiden väärinkäytön ehkäisemiseen ja torjumiseen liittyviä sääntöjä noudatetaan.

               (6)

               On olennaisen tärkeää, että markkinoiden väärinkäyttöä koskevien sääntöjen noudattamista parannetaan siten, että käytössä on rikosoikeudellisia seuraamuksia osoituksena hallinnollisia seuraamuksia voimakkaammasta yhteiskunnallisesta paheksuttavuudesta. Kun ainakin vakavat markkinoiden väärinkäytön muodot määritellään rikoksiksi, määritetään selkeät rajat sille, millaista toimintaa ei varsinkaan voida pitää hyväksyttävänä, ja suurelle yleisölle ja mahdollisille lainrikkojille viestitetään, että toimivaltaiset viranomaiset suhtautuvat tällaiseen toimintaan hyvin vakavasti.

               (7)

               Kaikki jäsenvaltiot eivät ole säätäneet rikosoikeudellisista seuraamuksista tietyntyyppisille direktiivin 2003/6/EY täytäntöönpanemiseksi annetun kansallisen lainsäädännön vakaville rikkomisille. Jäsenvaltioiden erilaiset lähestymistavat heikentävät toimintaedellytysten yhdenmukaisuutta sisämarkkinoilla ja saattavat tarjota henkilöille kannustimen toteuttaa markkinoiden väärinkäyttöä sellaisissa jäsenvaltioissa, joissa ei ole säädetty rikosoikeudellisista seuraamuksista tällaisille rikoksille. Lisäksi tähän mennessä unionin tasolla ei ole ollut yhteistä näkemystä siitä, millainen käyttäytyminen katsotaan markkinoiden väärinkäyttöä koskevien sääntöjen vakavaksi rikkomiseksi. Sen vuoksi olisi vahvistettava vähimmäissäännöt, jotka koskevat luonnollisten henkilöiden tekemien rikosten määrittelyä, oikeushenkilöiden vastuuta ja asianmukaisia seuraamuksia. Yhteiset vähimmäissäännöt antaisivat myös mahdollisuuden käyttää tehokkaampia tutkintamenetelmiä ja mahdollistaisivat tehokkaamman yhteistyön jäsenvaltioissa ja niiden välillä. Rahoituskriisi huomioon ottaen on selvää, että markkinoiden manipulointi voi vaikeuttaa monin tavoin miljoonien ihmisten elämää. Libor-skandaali, jossa oli kyse vakavasta viitearvon manipulointitapauksesta, osoitti, että asiaan liittyvät ongelmat ja porsaanreiät vaikuttavat suuresti markkinoiden luottamukseen ja voivat aiheuttaa sijoittajille huomattavia tappioita sekä vääristää reaalitaloutta. Unionilla ei ole yhteistä rikosoikeudellista seuraamusjärjestelmää, minkä vuoksi markkinoiden väärinkäyttöön syyllistyvät pystyvät käyttämään hyväkseen joissakin jäsenvaltioissa sovellettavia keveämpiä järjestelmiä. Markkinoiden väärinkäytöstä määrättävät rikosoikeudelliset seuraamukset toimivat entistä tehokkaampana pelotteena mahdollisille lainrikkojille.

               (8)

               Ainakin vakavista markkinoiden väärinkäyttöön liittyvistä rikoksista määrättävien rikosoikeudellisten seuraamusten käyttöönotto kaikissa jäsenvaltioissa on olennaisen tärkeää, jotta varmistettaisiin markkinoiden väärinkäytön torjuntaa koskevan unionin politiikan tehokas täytäntöönpano.

               (9)

               Jotta tämän direktiivin soveltamisala sovitettaisiin yhteen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 596/2014 (5) soveltamisalan kanssa, tätä direktiiviä ei olisi sovellettava kaupankäyntiin omilla osakkeilla takaisinosto-ohjelmien mukaisesti, kaupankäyntiin arvopapereilla tai liitännäisvälineillä arvopapereiden vakauttamiseksi, liiketoimiin, toimeksiantoihin tai toimintaan rahapolitiikan, valuuttakurssipolitiikan tai julkisen velan hoitamista koskevan politiikan toteuttamiseksi, toimiin, jotka liittyvät päästöoikeuksiin ja jotka toteutetaan osana unionin ilmastopolitiikkaa, eikä toimiin, jotka toteutetaan osana unionin yhteistä maatalouspolitiikkaa tai unionin yhteistä kalastuspolitiikkaa.

               (10)

               Jäsenvaltiot olisi velvoitettava säätämään, että ainakin vakavat sisäpiirikauppoja, markkinoiden manipulointia ja sisäpiiritiedon laitonta ilmaisemista koskevat tapaukset määritellään rikoksiksi, jos on kyse tahallisista teoista.

               (11)

               Tätä direktiiviä sovellettaessa sisäpiirikaupat ja sisäpiiritiedon laiton ilmaiseminen olisi katsottava vakaviksi esimerkiksi senkaltaisissa tapauksissa, joissa vaikutus markkinoiden luotettavuuteen, todellinen tai mahdollinen saatu hyöty tai vältetty tappio, markkinoille aiheutettu vahinko tai kaupattujen rahoitusvälineiden kokonaisarvo on suuri. Muina seikkoina voitaisiin mahdollisesti ottaa huomioon esimerkiksi se, onko rikos tehty rikollisjärjestön puitteissa tai onko henkilö rikoksenuusija.

               (12)

               Tätä direktiiviä sovellettaessa markkinoiden manipulointi olisi katsottava vakavaksi esimerkiksi senkaltaisissa tapauksissa, joissa vaikutus markkinoiden luotettavuuteen, todellinen tai mahdollinen saatu hyöty tai vältetty tappio, markkinoille aiheutettu vahinko, rahoitusvälineiden tai hyödykkeitä koskevien spot-sopimusten arvonmuutos tai alun perin käytettyjen varojen määrä on suuri tai jos manipulointiin on syyllistynyt rahoitusalalla taikka valvonta- tai sääntelyviranomaisen palveluksessa oleva tai työskentelevä henkilö.

               (13)

               Koska sisäpiirikauppojen yritys tai markkinoiden manipuloinnin yritys vaikuttaa kielteisesti rahoitusmarkkinoiden luotettavuuteen ja sijoittajien luottamukseen näillä markkinoilla, tällainen käyttäytyminen olisi myös säädettävä rikosoikeudellisesti rangaistavaksi teoksi.

               (14)

               Tällä direktiivillä olisi velvoitettava jäsenvaltiot säätämään kansallisessa lainsäädännössään rikosoikeudellisia seuraamuksia sellaisista sisäpiirikaupoista, markkinoiden manipuloinnista ja sisäpiiritiedon laittomasta ilmaisemisesta, joihin sovelletaan tätä direktiiviä. Tällä direktiivillä ei olisi asetettava velvoitteita, jotka koskevat tällaisten seuraamusten tai muun käytettävissä olevan lainvalvontajärjestelmän soveltamista yksittäistapauksissa.

               (15)

               Tällä direktiivillä olisi myös vaadittava jäsenvaltioita varmistamaan, että rikoksiin yllyttäminen ja avunanto niissä on myös rangaistavaa.

               (16)

               Jotta seuraamukset tässä direktiivissä tarkoitetuista rikoksista olisivat tehokkaita ja varoittavia, tässä direktiivissä olisi vahvistettava enimmäisvankeusrangaistuksen vähimmäiskesto.

               (17)

               Tätä direktiiviä olisi sovellettava ottaen huomioon asetuksella (EU) N:o 596/2014 ja sen täytäntöönpanotoimenpiteillä vahvistettu lainsäädäntökehys.

               (18)

               Jotta varmistettaisiin asetuksella (EU) N:o 596/2014 vahvistetun, rahoitusmarkkinoiden luotettavuuden varmistavan eurooppalaisen politiikan tehokas toteuttaminen, jäsenvaltioiden olisi ulotettava vastuu tässä direktiivissä säädetyistä rikoksista oikeushenkilöihin määräämällä rikosoikeudellisia tai muita kuin rikosoikeudellisia seuraamuksia tai muita toimenpiteitä, jotka ovat tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia, kuten esimerkiksi asetuksessa (EU) N:o 596/2014 säädetyt toimenpiteet. Tällaisiin seuraamuksiin tai muihin toimenpiteisiin voi kuulua seuraamusta koskevan lopullisen päätöksen, vastuussa olevan oikeushenkilön henkilöllisyys mukaan lukien, julkistaminen, kun samalla otetaan huomioon perusoikeudet, suhteellisuusperiaate sekä rahoitusmarkkinoiden vakauteen ja käynnissä oleviin tutkimuksiin kohdistuvat riskit. Jäsenvaltioiden olisi, mikäli se katsotaan soveliaaksi, ja silloin, kun kansallisessa lainsäädännössä on säädetty oikeushenkilöiden rikosoikeudellisesta vastuusta, ulotettava tällainen rikosoikeudellinen vastuu kansallisen lainsäädännön mukaisesti tässä direktiivissä säädettyihin rikoksiin. Tämän direktiivin ei olisi estettävä jäsenvaltioita julkaisemasta vastuuta tai seuraamuksia koskevia lopullisia päätöksiä.

               (19)

               Jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että lainvalvonta- ja oikeusviranomaisilla ja tässä direktiivissä säädettyjen rikosten tutkinnasta tai niistä syyttämisestä vastaavilla muilla toimivaltaisilla viranomaisilla on kyky käyttää tehokkaita tutkintavälineitä. Ottaen huomioon muun muassa suhteellisuusperiaate, tällaisten keinojen käytön kansallisen lainsäädännön mukaisesti olisi oltava oikeassa suhteessa tutkittavien rikosten luonteeseen ja vakavuuteen.

               (20)

               Koska tässä direktiivissä säädetään vähimmäissäännöistä, jäsenvaltiot voivat vapaasti toteuttaa tai ylläpitää markkinoiden väärinkäyttöä koskevia tiukempia rikosoikeuden sääntöjä.

               (21)

               Jäsenvaltiot voivat esimerkiksi säätää, että markkinoiden manipulointi katsotaan rikokseksi, jos se johtuu piittaamattomuudesta tai törkeästä huolimattomuudesta.

               (22)

               Tämän direktiivin mukaiset velvoitteet säätää jäsenvaltioiden kansallisessa lainsäädännössä luonnollisia henkilöitä koskevista rangaistuksista ja oikeushenkilöitä koskevista seuraamuksista eivät vapauta jäsenvaltioita velvoitteesta säätää kansallisessa lainsäädännössä hallinnollisista seuraamuksista ja muista toimenpiteistä, joita sovelletaan asetuksessa (EU) N:o 596/2014 säädettyyn rikkomiseen, elleivät jäsenvaltiot ole päättäneet asetuksen (EU) N:o 596/2014 mukaisesti säätää kansallisessa lainsäädännössään ainoastaan rikosoikeudellisia seuraamuksia tällaisesta rikkomisesta.

               (23)

               Tämän direktiivin soveltamisala on määritetty siten, että sillä täydennetään asetusta (EU) N:o 596/2014 ja varmistetaan sen tehokas täytäntöönpano. Rikosten olisi oltava rangaistavia tämän direktiivin nojalla, jos ne on tehty tahallisesti ja ainakin vakavissa tapauksissa, kun taas seuraamusten määräämiseksi asetuksen (EU) N:o 596/2014 rikkomisista ei edellytetä, että tahallisuus on näytetty toteen tai että rikkomiset katsotaan vakaviksi. Soveltaessaan kansallista lainsäädäntöä, jolla tämä direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että rikosoikeudellisten seuraamusten määrääminen tämän direktiivin mukaisesti ja hallinnollisten seuraamusten määrääminen asetuksen (EU) N:o 596/2014 mukaisesti ei johda ne bis in idem -periaatteen loukkaamiseen.

               (24)

               Rajoittamatta kansallisen rikosoikeuden yleisiä sääntöjä, lain soveltamista ja tuomioiden täytäntöönpanoa kunkin yksittäistapauksen konkreettisten olosuhteiden perusteella, seuraamusten määräämisen olisi oltava oikeasuhteista siten, että otetaan huomioon vastuussa olevien henkilöiden aikaansaamat voitot tai välttämät tappiot sekä rikoksesta muille henkilöille aiheutuneet vahingot ja tarvittaessa markkinoiden toiminnalle tai taloudelle yleensä aiheutuneet vahingot.

               (25)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta eli sen varmistamista, että ainakin vakavasta markkinoiden väärinkäytöstä määrätään rikosoikeudelliset seuraamukset kaikkialla unionissa, vaan se voidaan tämän direktiivin laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

               (26)

               Rajat ylittävän toiminnan lisääntyminen edellyttää tehokasta ja tuloksekasta yhteistyötä niiden kansallisten viranomaisten välillä, joilla on toimivalta markkinoiden väärinkäyttöön liittyviä rikoksia koskevan tutkinnan ja syytetoimien osalta. Eri jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten organisointitapa ja toimivalta eivät saisi muodostaa estettä niiden yhteistyölle.

               (27)

               Tässä direktiivissä kunnioitetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, jäljempänä ’perusoikeuskirja’, tunnustettuja perusoikeuksia ja noudatetaan siinä tunnustettuja periaatteita, siten kuin Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa tunnustetaan. Sen soveltamisessa olisi erityisesti otettava asianmukaisella tavalla huomioon oikeus henkilötietojen suojaan (8 artikla), sananvapaus ja tiedonvälityksen vapaus (11 artikla), elinkeinovapaus (16 artikla), oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen (47 artikla), syyttömyysolettama ja oikeus puolustukseen (48 artikla), laillisuusperiaate ja rikoksista määrättävien rangaistusten oikeasuhteisuuden periaate (49 artikla) sekä kielto syyttää ja rangaista rikosoikeudenkäynnissä kahdesti samasta rikoksesta (50 artikla).

               (28)

               Pannessaan tämän direktiivin täytäntöön jäsenvaltioiden olisi varmistettava epäiltyjen tai syytettyjen henkilöiden prosessuaaliset oikeudet rikosoikeudenkäynneissä. Niiden tästä direktiivistä johtuvat velvoitteet eivät rajoita niiden velvoitteita, jotka johtuvat prosessuaalisia oikeuksia rikosoikeudenkäynneissä koskevasta unionin oikeudesta. Tämän direktiivin tarkoituksena ei ole miltään osin rajoittaa lehdistönvapautta tai sananvapautta tiedotusvälineissä siltä osin kuin ne taataan unionissa ja jäsenvaltioissa erityisesti perusoikeuskirjan 11 artiklan nojalla ja muissa asiaankuuluvissa säännöksissä. Tätä olisi korostettava erityisesti siltä osin kuin kyse on sisäpiiritiedon ilmaisemisesta sitä koskevien tämän direktiivin säännösten mukaisesti.

               (29)

               Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu tämän direktiivin hyväksymiseen, direktiivi ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevan 4 artiklan soveltamista.

               (30)

               Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevien 1, 2, 3 ja 4 artiklan mukaisesti Irlanti on ilmoittanut haluavansa osallistua tämän direktiivin hyväksymiseen ja soveltamiseen.

               (31)

               Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän direktiivin hyväksymiseen, direktiivi ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.

               (32)

               Euroopan tietosuojavaltuutettu antoi lausunnon 10 päivänä helmikuuta 2012 (6),

         OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Kohde ja soveltamisala
   1.   Tässä direktiivissä vahvistetaan vähimmäissäännöt rikosoikeudellisille seuraamuksille, jotka määrätään sisäpiirikaupoista, sisäpiiritiedon laittomasta ilmaisemisesta ja markkinoiden manipuloinnista, jotta varmistetaan unionin rahoitusmarkkinoiden luotettavuus, parannetaan sijoittajansuojaa ja lisätään luottamusta näihin markkinoihin.
   2.   Tätä direktiiviä sovelletaan seuraaviin:

               a)

               rahoitusvälineet, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla tai joiden ottamista kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla on pyydetty;

               b)

               rahoitusvälineet, joilla käydään kauppaa monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä tai joiden ottamista kaupankäynnin kohteeksi monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä on pyydetty;

               c)

               rahoitusvälineet, joilla käydään kauppaa organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä;

               d)

               rahoitusvälineet, jotka eivät kuulu a, b tai c alakohdan piiriin ja joiden hinta tai arvo on sidoksissa mainituissa alakohdissa tarkoitetun rahoitusvälineen hintaan tai arvoon tai vaikuttaa siihen, mukaan lukien esimerkiksi luottoriskinvaihtosopimukset ja hinnanerosopimukset.

         Tätä direktiiviä sovelletaan myös toimintaan tai liiketoimiin, myös tarjouksiin, jotka liittyvät komission asetuksen (EU) N:o 1031/2010 (7) mukaiseen päästöoikeuksien tai muiden niihin perustuvien huutokauppatuotteiden huutokauppaan huutokauppapaikassa, jolle on annettu säännellyn markkinan toimilupa, myös silloin, kun huutokauppatuotteet eivät ole rahoitusvälineitä. Vaikuttamatta huutokaupan yhteydessä jätettyjä tarjouksia koskeviin erityissäännöksiin kyseisiin tarjouksiin sovelletaan kaikkia kauppaa koskeviin toimeksiantoihin liittyviä tämän direktiivin säännöksiä.
   3.   Tätä direktiiviä ei sovelleta

               a)

               kaupankäyntiin omilla osakkeilla takaisinosto-ohjelmien mukaisesti, kun tällainen kaupankäynti tapahtuu asetuksen (EU) N:o 596/2014 5 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti;

               b)

               kaupankäyntiin asetuksen (EU) N:o 596/2014 3 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuilla arvopapereilla tai liitännäisvälineillä arvopapereiden vakauttamiseksi, kun tällainen kaupankäynti tapahtuu mainitun asetuksen 5 artiklan 4 ja 5 kohdan mukaisesti;

               c)

               liiketoimiin, toimeksiantoihin tai toimintaan rahapolitiikan, valuuttakurssipolitiikan tai julkisen velan hoitamista koskevan politiikan toteuttamiseksi asetuksen (EU) N:o 596/2014 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti, liiketoimiin, toimeksiantoihin tai toimintaan, jotka toteutetaan mainitun asetuksen 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti, toimiin, jotka toteutetaan osana unionin ilmastopolitiikkaa mainitun asetuksen 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti, tai toimiin, jotka toteutetaan osana unionin yhteistä maatalouspolitiikkaa tai unionin yhteistä kalastuspolitiikkaa mainitun asetuksen 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

         4.   Jäljempänä olevaa 5 artiklaa sovelletaan myös

               a)

               hyödykettä koskeviin spot-sopimuksiin, jotka eivät ole tukkutason energiatuotteita, kun niitä koskeva liiketoimi, toimeksianto tai toiminta vaikuttaa tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun rahoitusvälineen hintaan tai arvoon;

               b)

               rahoitusvälinetyyppeihin, mukaan lukien johdannaissopimukset tai luottoriskin siirtoon tarkoitetut johdannaisinstrumentit, kun niitä koskeva liiketoimi, toimeksianto, tarjous tai toiminta vaikuttaa hyödykettä koskevan spot-sopimuksen hintaan tai arvoon, kun hinta tai arvo on sidoksissa kyseisten rahoitusvälineiden hintaan tai arvoon;

               c)

               viitearvoja koskevaan toimintaan.

         5.   Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin liiketoimiin, toimeksiantoihin tai toimintaan, jotka koskevat 2 ja 4 kohdassa tarkoitettuja rahoitusvälineitä, riippumatta siitä, toteutetaanko kyseinen liiketoimi, toimeksianto tai toiminta kauppapaikalla.
   2 artikla
   Määritelmät
   Tässä direktiivissä tarkoitetaan

               1)

               ’rahoitusvälineellä’ Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/65/EU (8) 4 artiklan 1 kohdan 15 alakohdassa määriteltyä rahoitusvälinettä;

               2)

               ’hyödykettä koskevalla spot-sopimuksella’ asetuksen (EU) N:o 596/2014 3 artiklan 1 kohdan 15 alakohdassa määriteltyä hyödykettä koskevaa spot-sopimusta;

               3)

               ’takaisinosto-ohjelmalla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/30/EU (9) 21–27 artiklan mukaista kaupankäyntiä omilla osakkeilla;

               4)

               ’sisäpiiritiedolla’ asetuksen (EU) N:o 596/2014 7 artiklan 1–4 kohdassa tarkoitettua tietoa;

               5)

               ’päästöoikeuksilla’ direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C jakson 11 kohdassa kuvattua päästöoikeutta;

               6)

               ’viitearvolla’ asetuksen (EU) N:o 596/2014 3 artiklan 1 kohdan 29 alakohdassa määriteltyä viitearvoa;

               7)

               ’hyväksytyllä markkinakäytännöllä’ tiettyä markkinakäytäntöä, jonka jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen hyväksyy asetuksen (EU) N:o 596/2014 13 artiklan mukaisesti;

               8)

               ’vakauttamisella’ asetuksen (EU) N:o 596/2014 3 artiklan 2 kohdan d alakohdassa määriteltyä vakauttamista;

               9)

               ’säännellyllä markkinalla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 21 alakohdassa määriteltyä säänneltyä markkinaa;

               10)

               ’monenkeskisellä kaupankäyntijärjestelmällä’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 22 alakohdassa määriteltyä monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää;

               11)

               ’organisoidulla kaupankäyntijärjestelmällä’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 23 alakohdassa määriteltyä organisoitua kaupankäyntijärjestelmää;

               12)

               ’kauppapaikalla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 24 alakohdassa määriteltyä kauppapaikkaa;

               13)

               ’tukkutason energiatuotteella’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1227/2011 (10) 2 artiklan 4 kohdassa määriteltyä tukkutason energiatuotetta;

               14)

               ’liikkeeseenlaskijalla’ asetuksen (EU) N:o 596/2014 3 artiklan 1 kohdan 21 alakohdassa määriteltyä liikkeeseenlaskijaa.

         3 artikla
   Sisäpiirikaupat, sisäpiirikauppojen suosittaminen toiselle henkilölle tai toisen henkilön houkuttelu tekemään sisäpiirikauppoja
   1.   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 2–8 kohdassa tarkoitetut sisäpiirikaupat ja sisäpiirikauppojen suosittaminen toiselle henkilölle tai toisen henkilön houkuttelu tekemään sisäpiirikauppoja katsotaan rikoksiksi ainakin vakavissa tapauksissa ja silloin, kun ne tehdään tahallisesti.
   2.   Tässä direktiivissä sisäpiirikaupoilla tarkoitetaan tilannetta, jossa henkilöllä on hallussaan sisäpiiritietoa ja hän käyttää kyseistä tietoa hyväkseen hankkimalla tai luovuttamalla omaan lukuunsa tai kolmannen osapuolen lukuun suoraan tai välillisesti rahoitusvälineitä, joihin kyseinen tieto liittyy.
   3.   Tätä artiklaa sovelletaan jokaiseen, jolla on hallussaan sisäpiiritietoa sen johdosta, että kyseinen henkilö

               a)

               on liikkeeseenlaskijan tai päästöoikeuksien markkinoilla toimivan markkinaosapuolen hallinto-, johto- tai valvontaelimen jäsen;

               b)

               omistaa osuuden liikkeeseenlaskijan tai päästöoikeuksien markkinoilla toimivan markkinaosapuolen pääomasta;

               c)

               saa tiedon käyttöönsä työtä, ammattia tai tehtäviä suorittaessaan; tai

               d)

               harjoittaa rikollista toimintaa.

         Tätä artiklaa sovelletaan myös jokaiseen, joka on saanut sisäpiiritietoa muissa kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa, kun kyseinen henkilö tietää sen olevan sisäpiiritietoa.
   4.   Sisäpiirikaupoiksi katsotaan myös sisäpiiritiedon käyttäminen peruuttamalla tai muuttamalla toimeksianto, joka koskee sellaista rahoitusvälinettä, johon kyseinen tieto liittyy, kun toimeksianto annettiin ennen kuin asianomaisella henkilöllä oli hallussaan sisäpiiritieto.
   5.   Asetuksen (EU) N:o 1031/2010 mukaisesti järjestettyjen päästöoikeuksien tai muiden niihin perustuvien huutokauppatuotteiden huutokaupan osalta tämän artiklan 4 kohdassa tarkoitettuun sisäpiiritiedon käyttämiseen kuuluu myös henkilön omaan lukuun tai kolmannen osapuolen lukuun tekemän tarjouksen jättäminen, muuttaminen tai peruuttaminen.
   6.   Tässä direktiivissä sisäpiirikauppojen tekemisen suosittelemisella toiselle henkilölle tai toisen henkilön houkuttelulla sisäpiirikauppojen tekemiseen tarkoitetaan tilannetta, jossa henkilöllä on hallussaan sisäpiiritietoa ja hän

               a)

               suosittelee tämän tiedon perusteella, että toinen henkilö hankkii tai luovuttaa rahoitusvälineitä, joihin kyseinen tieto liittyy, tai houkuttelee toista henkilöä tekemään tällaisen hankinnan tai luovutuksen; tai

               b)

               suosittelee tämän tiedon perusteella, että toinen henkilö peruuttaa tai muuttaa toimeksiannon, joka koskee rahoitusvälinettä, johon kyseinen tieto liittyy, tai houkuttelee toista henkilöä tekemään tällaisen peruutuksen tai muutoksen.

         7.   Edellä 6 kohdassa tarkoitettujen suositusten tai houkuttelun käyttäminen on sisäpiirikauppaa, jos suositusta tai houkuttelua käyttävä henkilö tietää suosituksen tai houkuttelun perustuvan sisäpiiritietoon.
   8.   Tätä artiklaa sovellettaessa pelkästään sen perusteella, että henkilöllä on tai on ollut hallussaan sisäpiiritietoa, ei ole katsottava, että mainittu henkilö on käyttänyt kyseistä tietoa ja siten tehnyt sisäpiirikauppoja hankinnan tai luovutuksen perusteella, jos hänen toimintaansa voidaan pitää asetuksen (EU) N:o 596/2014 9 artiklan nojalla lainmukaisena toimintana.
   4 artikla
   Sisäpiiritiedon laiton ilmaiseminen
   1.   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 2–5 kohdassa tarkoitettu sisäpiiritiedon laiton ilmaiseminen katsotaan rikokseksi ainakin vakavissa tapauksissa ja silloin, kun se on tehty tahallisesti.
   2.   Tässä direktiivissä sisäpiiritiedon laittomalla ilmaisemisella tarkoitetaan tilannetta, jossa henkilö pitää hallussaan sisäpiiritietoa ja ilmaisee kyseisen tiedon muulle henkilölle, paitsi jos ilmaiseminen tapahtuu osana työn, ammatin tai tehtävien tavanomaista suorittamista, mukaan lukien tilanne, jossa tätä ilmaisemista voidaan pitää asetuksen (EU) N:o 596/2014 11 artiklan 1–8 kohdan nojalla markkinoiden tunnusteluna.
   3.   Tätä artiklaa sovelletaan kaikkiin henkilöihin 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa tilanteissa tai olosuhteissa.
   4.   Tätä direktiiviä sovellettaessa 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitettujen suositusten tai houkuttelun edelleen ilmaiseminen katsotaan sisäpiiritiedon laittomaksi ilmaisemiseksi tämän artiklan nojalla, kun suosituksen tai houkuttelun ilmaiseva henkilö tietää sen perustuneen sisäpiiritietoon.
   5.   Tätä artiklaa sovellettaessa otetaan huomioon tarve suojella lehdistönvapautta ja sananvapautta.
   5 artikla
   Markkinoiden manipulointi
   1.   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 2 kohdassa tarkoitettu markkinoiden manipulointi katsotaan rikokseksi ainakin vakavissa tapauksissa ja silloin, kun se tehdään tahallisesti.
   2.   Tässä direktiivissä markkinoiden manipuloinnilla tarkoitetaan seuraavia toimintoja:

               a)

               liiketoimeen ryhtyminen, kauppaa koskevan toimeksiannon antaminen tai muu toiminta, joka

                           i)

                           antaa vääriä tai harhaanjohtavia signaaleja rahoitusvälineen tai siihen liittyvän hyödykettä koskevan spot-sopimuksen tarjonnasta, kysynnästä tai hinnasta; tai

                           ii)

                           varmistaa, että yhden tai useamman rahoitusvälineen tai siihen liittyvän hyödykettä koskevan spot-sopimuksen hinta asettuu epänormaalille tai keinotekoiselle tasolle,

                     paitsi jos liiketoimien toteuttajan tai toimeksiantojen antajan peruste tehdä liiketoimia tai toimeksiantoja on lainmukainen ja jos liiketoimet tai toimeksiannot ovat hyväksyttyjen markkinakäytäntöjen mukaisia kyseisellä kauppapaikalla;

               b)

               liiketoimeen ryhtyminen, kauppaa koskevan toimeksiannon antaminen tai muu toiminta tai toimintatapa, joka vaikuttaa yhden tai useamman rahoitusvälineen tai siihen liittyvän hyödykettä koskevan spot-sopimuksen hintaan ja jossa käytetään kuvitteellisia keinoja taikka muunlaista vilpillistä menettelyä tai järjestelyä;

               c)

               sellaisen tiedon levittäminen tiedotusvälineissä, internet mukaan lukien, tai muulla tavoin, joka antaa vääriä tai harhaanjohtavia signaaleja rahoitusvälineen tai siihen liittyvän hyödykettä koskevan spot-sopimuksen tarjonnasta, kysynnästä tai hinnasta tai varmistaa, että yhden tai useamman rahoitusvälineen tai siihen liittyvän hyödykettä koskevan spot-sopimuksen hinta asettuu epänormaalille tai keinotekoiselle tasolle, kun kyseisen tiedon levittämisestä koituu tiedon levittäneelle henkilölle itselleen tai toiselle henkilölle etua tai hyötyä; tai

               d)

               väärien tai harhaanjohtavien tietojen toimittaminen tai muu toiminta, jolla manipuloidaan viitearvon laskentaa.

         6 artikla
   Yllyttäminen, avunanto ja yritys
   1.   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että yllyttäminen 3 artiklan 2–5 kohdassa sekä 4 ja 5 artiklassa tarkoitettuihin rikoksiin ja avunanto niissä on säädetty rangaistavaksi rikokseksi.
   2.   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että yritys tehdä jokin 3 artiklan 2–5 ja 7 kohdassa sekä 5 artiklassa tarkoitettu rikos on säädetty rangaistavaksi rikokseksi.
   3.   Edellä olevaa 3 artiklan 8 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin.
   7 artikla
   Luonnollisten henkilöiden rikosoikeudelliset seuraamukset
   1.   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 3–6 artiklassa tarkoitetuista rikoksista voidaan määrätä tehokkaat, oikeasuhteiset ja varoittavat rikosoikeudelliset seuraamukset.
   2.   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 3 ja 5 artiklassa tarkoitetuista rikoksista voidaan määrätä vankeusrangaistus, jonka enimmäiskesto on vähintään neljä vuotta.
   3.   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 4 artiklassa tarkoitetusta rikoksesta voidaan määrätä vankeusrangaistus, jonka enimmäiskesto on vähintään kaksi vuotta.
   8 artikla
   Oikeushenkilöiden vastuu
   1.   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että oikeushenkilö voidaan saattaa vastuuseen 3–6 artiklassa tarkoitetuista teoista, jos teot on sen hyväksi tehnyt joko yksin tai oikeushenkilön elimen jäsenenä toimiva henkilö, jolla on oikeushenkilössä johtava asema seuraavin perustein:

               a)

               oikeus edustaa oikeushenkilöä;

               b)

               valtuus tehdä päätöksiä oikeushenkilön puolesta; tai

               c)

               valtuus harjoittaa valvontaa oikeushenkilössä.

         2.   Jäsenvaltioiden on lisäksi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että oikeushenkilö voidaan saattaa vastuuseen, jos 1 kohdassa tarkoitetun henkilön harjoittaman ohjauksen tai valvonnan puutteellisuus on mahdollistanut sen, että oikeushenkilön alaisena toimiva henkilö on voinut tehdä 3–6 artiklassa tarkoitetun rikoksen kyseisen oikeushenkilön hyväksi.
   3.   Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu oikeushenkilön vastuu ei sulje pois rikosoikeudellisia menettelyjä sellaisia luonnollisia henkilöitä vastaan, joka ovat mukana tekijöinä, yllyttäjinä tai osallisina 3–6 artiklassa tarkoitetuissa rikoksissa.
   9 artikla
   Oikeushenkilöille koituvat seuraamukset
   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 8 artiklan nojalla vastuussa olevalle oikeushenkilölle määrätään tehokkaat, oikeasuhteiset ja varoittavat seuraamukset, jotka sisältävät rikosoikeudellisia tai muita sakkoja ja joihin voi kuulua muita seuraamuksia, kuten

               a)

               oikeuden menettäminen julkisista varoista myönnettäviin etuuksiin tai tukiin;

               b)

               väliaikainen tai pysyvä kielto harjoittaa liiketoimintaa;

               c)

               tuomioistuimen valvontaan asettaminen;

               d)

               tuomioistuimen määräys purkaa oikeushenkilö;

               e)

               rikoksen tekemiseen käytettyjen laitosten sulkeminen väliaikaisesti tai pysyvästi.

         10 artikla
   Lainkäyttövalta
   1.   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet ulottaakseen lainkäyttövaltansa 3–6 artiklassa tarkoitettuihin rikoksiin, jos

               a)

               rikos on tehty kokonaan tai osittain niiden alueella; tai

               b)

               rikoksen on tehnyt niiden kansalainen, ainakin jos teko katsotaan rikokseksi siellä, missä se tehtiin.

         2.   Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle päätöksestään ulottaa laajemmin lainkäyttövaltansa 3–6 artiklassa tarkoitettuihin rikoksiin, jotka on tehty sen alueen ulkopuolella, jos

               a)

               rikoksentekijän vakituinen asuinpaikka on sen alueella; tai

               b)

               rikos on tehty sen alueelle sijoittautuneen oikeushenkilön hyväksi.

         11 artikla
   Koulutus
   Jäsenvaltioiden on pyydettävä niitä tahoja, jotka vastaavat rikosoikeudenkäynneissä ja tutkinnassa mukana olevien tuomareiden, syyttäjien, poliisien ja oikeusalan työntekijöiden sekä toimivaltaisten viranomaisten työntekijöiden koulutuksesta, antamaan tämän direktiivin tavoitteisiin liittyvää asianmukaista koulutusta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tuomioistuinten riippumattomuutta ja eri tapoja, joilla oikeuslaitokset ovat järjestäytyneet unionissa.
   12 artikla
   Kertomus
   Komissio antaa viimeistään 4 päivänä heinäkuuta 2018 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin toimivuudesta ja mahdollisesta tarpeesta sen muuttamiseen myös siltä osin, mitkä tapaukset tulkitaan 3 artiklan 1 kohdassa, 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuiksi vakaviksi tapauksiksi, minkä tasoisia seuraamuksia jäsenvaltiot säätävät ja missä määrin tässä direktiivissä tarkoitettuja valinnaisia osia on otettu käyttöön.
   Komission kertomukseen liitetään tarvittaessa lainsäädäntöehdotus.
   13 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2016. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 3 päivästä heinäkuuta 2016 edellyttäen, että asetus (EU) N:o 596/2014 tulee voimaan.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säännellyistä kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   14 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   15 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti.

      Tehty Strasbourgissa 16 päivänä huhtikuuta 2014.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         M. SCHULZ

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         D. KOURKOULAS

      (1)  EUVL C 161, 7.6.2012, s. 3.

      (2)  EUVL C 181, 21.6.2012, s. 64.

      (3)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 4. helmikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, annettu 14. huhtikuuta 2014.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/6/EY, annettu 28 päivänä tammikuuta 2003, sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) (EUVL L 96, 12.4.2003, s. 16).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 596/2014, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, markkinoiden väärinkäytöstä (markkinoiden väärinkäyttöasetus) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY ja komission direktiivien 2003/124/EY, 2003/125/EY ja 2004/72/EY kumoamisesta (Katso tämän virallisen lehden sivu 1).

      (6)  EUVL C 177, 20.6.2012, s. 1.

      (7)  Komission asetus (EU) N:o 1031/2010, annettu 12 päivänä marraskuuta 2010, kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY mukaisen kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien huutokaupan ajoituksesta, hallinnoinnista ja muista näkökohdista (EUVL L 302, 18.11.2010, s. 1).

      (8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/65/EU, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, rahoitusvälineiden markkinoista sekä direktiivin 2011/61/EU ja direktiivin 2002/92/EY muuttamisesta (Katso tämän virallisen lehden sivu 349).

      (9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/30/EU, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 54 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi osakeyhtiöitä perustettaessa sekä niiden pääomaa säilytettäessä ja muutettaessa (EUVL L 315, 14.11.2012, s. 74).

      (10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1227/2011, annettu 25 päivänä lokakuuta 2011, energian tukkumarkkinoiden eheydestä ja tarkasteltavuudesta (EUVL L 326, 8.12.2011, s. 1).