Avis juridique important

|

31989L0298

Neuvoston direktiivi 89/298/ETY, annettu 17 päivänä huhtikuuta 1989, arvopapereita yleisölle tarjottaessa julkistettavan tarjousesitteen laatimista, tarkastusta ja levittämistä koskevien vaatimusten yhteensovittamisesta

Virallinen lehti nro L 124 , 05/05/1989 s. 0008 - 0015 Suomenk. erityispainos Alue 6 Nide 2 s. 0203  Ruotsink. erityispainos Alue 6 Nide 2 s. 0203

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 17 päivänä huhtikuuta 1989,arvopapereita yleisölle tarjottaessa julkistettavan tarjousesitteen laatimista, tarkastusta ja levittämistä koskevien vaatimusten yhteensovittamisesta (89/298/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 54 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa (2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),sekä katsoo, ettäarvopapereihin sijoittaminen, niin kuin mikä tahansa muukin sijoittaminen, sisältää riskejä; sijoittajansuoja edellyttää, että sijoittajille annetaan mahdollisuus arvioida oikein näitä riskejä ja tehdä sijoituspäätöksensä täysin tietoisena asiaan vaikuttavista seikoista,arvopapereista ja liikkeeseenlaskijoista annettavan tiedon täydellisyys ja tarkoituksenmukaisuus edistää sijoittajansuojaa,tällainen tieto on lisäksi tehokas tapa lisätä arvopapereihin kohdistuvaa luottamusta ja täten edistää arvopaperimarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja kehitystä,arvopapereita koskeva todellinen yhteisön tiedotuspolitiikka tulisi ottaa käyttöön; tarjoamalla suojaa sijoittajille ja parantamalla arvopaperimarkkinoiden toimivuutta tällainen tiedotuspolitiikka on omiaan edistämään kansallisten arvopaperimarkkinoiden yhteenkietoutumista ja rohkaisemaan todellisten Euroopan pääomamarkkinoiden luomista,arvopaperien viralliselle pörssilistalle ottamisen yhteydessä julkistettavan listalleottoesitteen laatimista, tarkastusta ja levittämistä koskevien vaatimusten yhteensovittamisesta 17 päivänä maaliskuuta 1980 annettu neuvoston direktiivi 80/390/ETY (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 87/345/ETY (5), on tärkeä edistysaskel tällaisen yhteisön tiedotuspolitiikan täytäntöönpanossa; tuolla direktiivillä sovitetaan yhteen tietoja, jotka annetaan tarjottavista arvopapereista ja niiden liikkeeseenlaskijoista otettaessa arvopapereita arvopaperipörssin viralliselle listalle, jotta sijoittajat voisivat tehdä perustellun arvion liikkeeseenlaskijan varoista ja vastuista, rahoitusasemasta, tuloksesta ja tulevaisuudennäkymistä sekä arvopapereihin liittyvistä oikeuksista,tällainen tiedotuspolitiikka edellyttää myös sitä, että tällaista tietoa sisältävä tarjousesite annetaan yleisön saataville silloin, kun liikkeeseenlaskija itse tai joku sen puolesta taikka joku muu tarjoaa arvopapereita ensimmäisen kerran yleisölle jäsenvaltiossa, riippumatta siitä, otetaanko arvopaperit myöhemmin listalle vai ei; lisäksi on tarpeellista sovittaa yhteen näiden tarjousesitteiden sisältöä, jotta eri jäsenvaltioiden sijoittajille taataan samantasoinen vähimmäissuoja,toistaiseksi on osoittautunut mahdottomaksi antaa yhteinen määritelmä ilmaukselle "julkinen tarjous" sekä sen kaikille olennaisille ainesosille,silloin kun tarjous koskee arvopapereita, jotka otetaan arvopaperipörssin viralliselle listalle, annettavan tiedon tulee vastata direktiivin 80/390/ETY mukaisia vaatimuksia ottaen kuitenkin huomioon julkiseen tarjoukseen liittyvät erityiset seikat; sellaisia arvopapereita koskevien julkisten tarjouksien yhteydessä, joita ei oteta arvopaperipörssin viralliselle listalle, ei tarvitse edellyttää annettavaksi yhtä yksityiskohtaisia tietoja, jotta pieniä ja keskisuuria liikkeeseenlaskijoita ei rasitettaisi liiaksi; sellaisten arvopaperien osalta, jotka otetaan arvopaperipörssin viralliselle listalle, toteutunut yhteensovittamisen taso mahdollistaa sen, että yhden jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten hyväksymää tarjousesitettä voidaan vastavuoroisen tunnustamisen nojalla käyttää toisissa jäsenvaltioissa tehtävissä julkisissa tarjouksissa; tarjousesitteiden vastavuoroista tunnustamista pitää voida soveltaa myös silloin, kun julkisen tarjouksen tarjousesite on direktiivissä 80/390/ETY säädettyjen perusvaatimusten mukainen ja toimivaltaisten viranomaisten hyväksymä, vaikka arvopaperien ottamista arvopaperipörssin viralliselle listalle ei haettaisikaan,tämän direktiivin tarkoituksen toteuttamiseksi on tarpeen ulottaa sen soveltamisala koskemaan myös niitä arvopapereita, joita laskevat liikkeeseen sellaiset yhtiöt ja yritykset, joihin sovelletaan kolmansien maiden lainsäädäntöä, ja on tarkoituksenmukaista tehdä mahdolliseksi, että tarjousesitteiden vastavuoroinen tunnustaminen ulotetaan koskemaan kolmansista maista olevia tarjousesitteitä tekemällä tästä vastavuoroisuuden periaatetta noudattaen sopimuksia yhteisön ja kolmansien maiden välillä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:I JAKSO Yleiset säännökset 1 artikla 1. Tätä direktiiviä sovelletaan sellaisiin yleisölle ensimmäistä kertaa jäsenvaltiossa tarjottaviin arvopapereihin, joita ei vielä ole otettu kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitsevan tai toimivan arvopaperipörssin listalle.2. Jos yleisölle tehty tarjous koskee vain osaa liikkeeseenlaskussa tarjottavista arvopapereista, jäsenvaltion ei tarvitse vaatia uuden esitteen julkistamista, kun loppuosaa myöhemmin tarjotaan yleisölle.2 artikla Tätä direktiiviä ei sovelleta:1) seuraavanlaisiin tarjouksiin:a) arvopapereita tarjotaan henkilöille heidän elinkeinotoimintaansa liittyen;b) arvopapereita tarjotaan rajatulle henkilöpiirille;c) tarjottavien arvopaperien yhteishinta ei ole enemmän kuin 40 000 ECUa;d) sijoittaja voi hankkia tarjottuja arvopapereita ainoastaan vähintään 40 000 ECUn arvoisina erinä;2) seuraavanlaisiin arvopapereihin:a) arvopaperit, joita tarjotaan nimellisarvoltaan vähintään 40 000 ECUn suuruisina yksikköinä;b) osuudet, jotka on laskenut liikkeeseen muu kuin suljettu yhteissijoitusyritys;c) arvopaperit, jotka on laskenut liikkeeseen valtio tai sen paikallinen tai alueellinen julkisyhteisö taikka sellainen kansainvälinen luonteeltaan julkisoikeudellinen yhteisö, jonka jäsenenä on yksi tai useampi jäsenvaltio;d) arvopaperit, jotka tarjotaan julkisen vaihtotarjouksen yhteydessä;e) arvopaperit, jotka tarjotaan sulautumisen yhteydessä;f) osakkeet, jotka luovutetaan osakkeenomistajille vastikkeetta;g) osakkeet tai osakkeisiin rinnastettavat arvopaperit, jotka tarjotaan vaihdettaviksi saman yhtiön osakkeisiin, jos uusien arvopaperien tarjoaminen ei merkitse yhtiön osakepääoman korottamista;h) arvopaperit, jotka työnantaja tai siihen sidoksissa oleva yritys tarjoaa nykyisille tai entisille työntekijöille tai heidän edukseen;i) sellaiset arvopaperit, jotka saadaan vaihtovelkakirjojen vaihdossa tai käyttämällä optiotodistuksiin liittyviä oikeuksia, tai osakkeet, jotka tarjotaan vaihdettavien velkakirjojen vastikkeeksi, jos tällaisia vaihtovelkakirjoja, vaihdettavia velkakirjoja tai optiotodistuksia koskeva julkisen tarjouksen tarjousesite tai listalleottoesite on jo julkistettu samassa jäsenvaltiossa;j) arvopaperit, jotka lakisääteinen tai muu yleishyödyllinen tai voittoa tavoittelematon valtion tunnustama yhdistys tai yhteisö laskee liikkeeseen saadakseen varoja tarkoituksensa toteuttamiseksi;k) osakkeet tai osakkeisiin rinnastettavat arvopaperit, joiden omistus oikeuttaa omistajan käyttämään sellaisten yhteisöjen kuin "building societies", "Crédits populaires", "Genossenschaftsbanken", tai "Industrial and Provident Societies" tarjoamia palveluksia taikka tällaisen yhteisön jäsenyyteen;l) euro-arvopaperit, jotka eivät ole yleisen mainoskampanjan eivätkä suoramyynnin kohteena.3 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan:a) `muulla kuin suljetulla yhteissijoitusyrityksellä` sijoitusrahastoja ja sijoitusyhtiöitä,- joiden tarkoituksena on yleisöltä hankittujen varojen yhteinen sijoittaminen ja jotka toimivat riskin hajauttamisen periaatteella ja- joiden osuudet on haltijan vaatimuksesta ostettava takaisin tai lunastettava välittömästi tai välillisesti näiden yritysten varoilla. Yrityksen toimenpide, jonka tarkoituksena on varmistaa, ettei sen osuuksien pörssiarvo poikkea merkittävästi niiden nettoarvosta, rinnastetaan takaisinostoon tai lunastukseen;b) `yhteissijoitusyrityksen osuudella` yhteissijoitusyrityksen liikkeeseen laskemaa arvopaperia, joka on todisteena haltijan oikeudesta yrityksen varoihin;c) `liikkeeseenlaskijalla` sellaisia yhtiöitä, muita oikeushenkilöitä ja yrityksiä, joiden arvopapereita tarjotaan yleisölle;d) `luottolaitoksella` yritystä, jonka toimialaan kuuluu talletuksien tai muiden takaisinmaksettavien varojen vastaanottaminen yleisöltä sekä luottojen myöntäminen omaan lukuunsa, myös direktiivin 77/780/ETY (6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 86/524/ETY (7), 2 artiklassa tarkoitettua luottolaitosta;e) `arvopapereilla` osakkeita ja muita osakkeisiin rinnastettavia arvopapereita, laina-ajaltaan vähintään vuoden pituisia joukkovelkakirjoja ja muita joukkovelkakirjoihin rinnastettavia arvopapereita sekä kaikkia muita arvopapereita, joihin liittyy oikeus merkinnällä tai vaihdolla hankkia jokin edellä tarkoitetuista arvopapereista;f) `euro-arvopapereilla` arvopapereita,- joiden merkintäsitoumuksesta ja jakelusta vastaavan yhteenliittymän jäsenistä vähintään kahdella on kotipaikka eri valtioissa ja- joita tarjotaan huomattava määrä ainakin yhdessä muussa valtiossa kuin liikkeeseenlaskijan kotipaikan valtiossa ja- joita voidaan merkitä tai aluksi hankkia vain luottolaitoksen tai muun rahoituslaitoksen kautta.4 artikla Jäsenvaltioiden tulee huolehtia siitä, että niiden alueella saadaan tehdä yleisölle tarjous arvopapereista vain, jos tarjouksen tekijä julkistaa tarjousesitteen niistä.5 artikla Jäsenvaltiot voivat säätää poikkeuksen, joka koskee osittain tai kokonaan velvollisuutta julkistaa tarjousesite, jos yleisölle tarjottavat arvopaperit ovat:a) joukkovelkakirjoja tai niihin rinnastettavia arvopapereita, joita sellaiset säännöllisesti tilinpäätöksensä julkistavat luottolaitokset tai niihin rinnastettavat rahoituslaitokset, jotka yhteisön alueella ovat erityislailla tai sellaisen nojalla perustettuja tai säänneltyjä taikka säästöjen turvaamiseksi asetetun julkisen tarkastuksen alaisia, laskevat liikkeeseen jatkuvasti tai toistuvasti;b) joukkovelkakirjoja tai niihin rinnastettavia arvopapereita, joita laskevat liikkeeseen jäsenvaltiosta olevat yhtiöt tai muut oikeushenkilöt,- jotka harjoittavat liiketoimintaansa valtion monopolin nojalla ja- jotka ovat erityislailla tai sellaisen nojalla perustettuja tai säänneltyjä taikka joiden ottamista lainoista on jäsenvaltio tai jokin sen alueellisista tai paikallisista julkisyhteisöistä antanut varauksettoman ja peruuttamattoman takuun;c) joukkovelkakirjoja, joita laskevat liikkeeseen jäsenvaltiosta olevat muut kuin yhtiömuotoiset oikeushenkilöt,- jotka on perustettu erityislailla ja- joiden toiminta on tämän erityislain alaista ja muodostuu ainoastaani) valtion valvonnan alaisesta varojen keräämisestä joukkovelkakirjoja liikkeeseen laskemalla sekäii) sellaisesta tuotantotoiminnan rahoittamisesta tai tuotantotoimintaan osallistumisesta osuuksia hankkimalla, jossa käytetään niiden itse hankkimia tai jäsenvaltiolta saamia varoja, ja- joiden joukkovelkakirjat rinnastetaan kansallisen lainsäädännön mukaan viralliselle listalle ottamisen yhteydessä valtion liikkeeseen laskemiin tai takaamiin joukkovelkakirjoihin.6 artikla Jos täydellinen tarjousesite on julkistettu jäsenvaltiossa viimeksi kuluneiden 12 kuukauden aikana, tarvitsee tarjousesitteessä, jonka sama liikkeeseenlaskija laatii samassa jäsenvaltiossa myöhemmin toisista arvopapereista, ilmoittaa vain ne täydellisen tarjousesitteen julkistamisen jälkeiset muutokset, joilla voi olla vaikutusta näiden toisten arvopaperien arvioimiseen.Tämä tarjousesite saadaan kuitenkin antaa saataville vain yhdessä sen täydellisen tarjousesitteen kanssa, johon se liittyy, tai varustettuna viittauksella siihen.II JAKSO Arvopapereita koskevan tarjousesitteen sisältö sekä sen levittämistä ja tarkastusta koskevat järjestelyt haettaessa arvopaperien ottamista arvopaperipörssin viralliselle listalle 7 artikla Jos julkinen tarjous koskee arvopapereita, joiden ottamisesta samassa jäsenvaltiossa toimivan tai sijaitsevan arvopaperipörssin viralliselle listalle on vireillä hakemus tarjoushetkellä, sovelletaan tarjousesitteen sisältöön sekä sen tarkastamista ja levittämistä koskeviin järjestelyihin direktiivin 80/390/ETY säännöksiä ottaen kuitenkin huomioon julkiseen tarjoukseen liittyvät erityiset seikat.8 artikla 1. Jos julkinen tarjous tehdään yhdessä jäsenvaltiossa ja jos viralliselle listalle ottamista haetaan toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevassa arvopaperipörssissä, julkisen tarjouksen tekijä voi siinä jäsenvaltiossa, jossa tarjous tehdään, laatia tarjousesitteen, jonka sisältö sekä tarkastusta ja levittämistä koskevat yksityiskohdat vahvistetaan direktiivin 80/390/ETY säännösten mukaisesti ottaen kuitenkin huomioon julkiseen tarjoukseen liittyvät erityiset olosuhteet.2. Mitä 1 kohdassa säädetään, sovelletaan vain niissä jäsenvaltioissa, joissa on säädetty yleisestä julkisia tarjouksia koskevien esitteiden etukäteistarkastuksesta.9 artikla Tarjousesite tulee julkistaa tai antaa yleisön saataville viimeistään silloin, kun tarjous tehdään yleisölle.10 artikla 1. Kun tarjousesite 7 tai 8 artiklan mukaan julkistetaan tai on julkistettava, julkista tarjousta markkinoivat mainokset, ilmoitukset, julisteet ja asiakirjat tulee etukäteen toimittaa toimivaltaisille viranomaisille. Näissä asiakirjoissa tulee mainita tarjousesitteestä sekä siitä, missä se on julkistettu.2. Jos jäsenvaltiot sallivat 1 kohdassa mainittujen asiakirjojen levittämisen ennen kuin tarjousesite on saatavilla, tulee asiakirjoissa olla maininta siitä, että tarjousesite julkistetaan sekä siitä, mistä yleisöllä on mahdollisuus saada tarjousesite.3. Tarjousesite on julkistettava:- joko yhdessä tai useammassa valtakunnallisessa tai laajalevikkisessä sanomalehdessä, joka ilmestyy siinä jäsenvaltiossa, jossa julkinen tarjous tehdään;- tai esittelylehtisenä, joka tulee antaa yleisön saataville vastikkeetta jäsenvaltiossa, jossa julkinen tarjous tehdään, sekä tarjouksen tekijän kotipaikassa ja niiden rahoituslaitosten toimipaikoissa, jotka tarjouksen tekijän edustajana välittävät tämän maksuja siinä jäsenvaltiossa, jossa tarjous tehdään.4. Lisäksi tulee julkaisuun, jonka valitsee jäsenvaltio, jossa julkinen tarjous tehdään, sisällyttää joko täydellinen tarjousesite tai ilmoitus siitä, missä täydellinen tarjousesite on julkistettu ja missä se on yleisön saatavilla.III JAKSO Arvopapereita koskevan tarjousesitteen sisältö sekä sen levittämistä koskevat yksityiskohdat, kun arvopaperin ottamista arvopaperipörssin viralliselle listalle ei haeta 11 artikla 1. Jos julkinen tarjous koskee muita kuin 7 ja 8 artiklassa tarkoitettuja arvopapereita, tarjousesitteen tulee sisältää ne tiedot, jotka ovat tarpeen ottaen huomioon liikkeeseenlaskijan ja yleisölle tarjottavien arvopaperien erityispiirteet, jotta sijoittajat pystyisivät tekemään perustellun arvion liikkeeseenlaskijan varoista ja vastuista, rahoitusasemasta, tuloksesta ja tulevaisuudennäkymistä sekä arvopapereihin liittyvistä oikeuksista.2. Edellä 1 kohdassa säädetyn velvollisuuden noudattamiseksi tulee tarjousesitteestä, jollei 5 ja 13 artiklan mukaisesti mahdollisesti tehtävistä poikkeuksista muuta johdu, saada mahdollisimman selkeä erittely ja yleiskuva sekä vähintään seuraavat tiedot:a) tarjousesitteestä vastuussa olevat (nimi, asema sekä vakuutus siitä, että tarjousesitteen sisältö vastaa heidän parhaan ymmärryksensä mukaan tosiasioita ja että tarjousesitteestä ei ole jätetty pois mitään asiaan vaikuttavaa);b) yleisölle tehtävä tarjous ja tarjottavat arvopaperit (tarjottavien arvopaperien laji, liikkeeseenlaskun määrä ja tarkoitus, liikkeeseen laskettavien arvopaperien lukumäärä ja niihin liittyvät oikeudet; lähdevero; tarjouksen voimassaoloaika; päivämäärä, jona oikeus osinkoon tai korkoon syntyy; ne, jotka takaavat tarjouksen tai jotka antavat siitä merkintäsitoumuksen; mahdolliset rajoitukset, jotka vaikuttavat tarjottavien arvopaperien vapaaseen luovutettavuuteen, sekä markkinat, joilla arvopapereilla voidaan käydä kauppaa; laitokset, jotka toimivat maksunvälittäjinä; jos se on tiedossa, arvopaperien tarjoushinta; jos kansalliset säännökset sitä edellyttävät ja jos hinta ei ole tiedossa esitteen laatimishetkellä, menettely ja aikataulu hinnan määräämiseksi; maksutavat; menettely mahdollisen merkintäetuoikeuden käyttämiseksi sekä arvopaperien toimitustapa ja -aikataulu);c) liikkeeseenlaskija (nimi, kotipaikka, perustamispäivä, liikkeeseenlaskijaan sovellettava lainsäädäntö ja sen oikeudellinen muoto, tarkoitus, rekisteriote ja rekisterinumero) sekä sen pääoma (merkityn pääoman määrä, niiden arvopaperien lukumäärä ja ominaisuudet, joista pääoma muodostuu, sekä maksamatta oleva pääoma; vaihto-, vaihdettavien ja optiovelkakirjojen määrä sekä tarkemmat määräykset vaihtamisesta tai merkinnästä; tarvittaessa yritysryhmä, johon liikkeeseenlaskija kuuluu; osakkeista tulee antaa seuraavat lisätiedot: osakkeet, jotka eivät edusta oikeutta pääomaan, mahdollisen antivaltuutuksen määrä ja kesto, ne tiedossa olevat osakkeenomistajat, jotka suoraan tai välillisesti käyttävät tai voisivat käyttää määräysvaltaa liikkeeseenlaskijan johtamisessa);d) liikkeeseenlaskijan päätoimialat (kuvaus sen päätoimialoista ja, tarvittaessa, kaikki poikkeukselliset seikat, joilla on ollut vaikutusta sen toimintaan; riippuvuus patenteista, lisensseistä tai sopimuksista, jos näillä on olennaista merkitystä; merkittäviä ajankohtaisia sijoituksia koskevat tiedot; mahdolliset oikeudenkäynnit, joilla on merkittävä vaikutus liikkeeseenlaskijan rahoitusasemaan);e) liikkeeseenlaskijan varat ja vastuut, rahoitusasema sekä tulos (oma tilinpäätös ja tarvittaessa konsolidoitu tilinpäätös); jos liikkeeseenlaskija laatii ainoastaan konsolidoidun tilinpäätöksen, tämä on sisällytettävä esitteeseen; jos liikkeeseenlaskija laatii sekä oman että konsolidoidun tilinpäätöksen, on molemmat sisällytettävä esitteeseen; kuitenkin voidaan vain jompikumpi tilinpäätös sisällyttää esitteeseen, jollei pois jätettävä tilinpäätös sisällä merkittäviä lisätietoja); osavuosikatsaus, jos sellainen on julkistettu viimeksi päättyneen tilikauden jälkeen; tilintarkastajien nimet; jos nämä ovat tehneet muistutuksia tilinpäätökseen tai kieltäytyneet puoltamasta tilinpäätöksen vahvistamista, tulee se ja sen syyt mainita;f) liikkeeseenlaskijan hallinto, johto ja valvonta (nimet, osoitteet, tehtävät; jos yleisölle tarjotaan osakeyhtiön osakkeita, liikkeeseenlaskijan hallinto-, johto- ja valvontaelimien jäsenille maksettava korvaus);g) jos tiedolla olisi huomattavaa merkitystä liikkeeseenlaskijasta mahdollisesti tehtävään arviointiin, liikkeeseenlaskijan liiketoiminnan viimeaikainen kehitys ja tulevaisuudennäkymät (huomattavimmat viimeaikaiset liikkeeseenlaskijan liiketoiminnan kehittämiseen vaikuttavat suuntaukset edellisen tilikauden päättymisen jälkeen, tiedot liikkeeseenlaskijan tulevaisuudennäkymistä ainakin kuluvalta tilikaudelta).3. Jos julkinen tarjous koskee joukkovelkakirjoja, jotka on taannut yksi tai useampi oikeushenkilö, tulee 2 kohdan c-g alakohdassa mainitut tiedot antaa myös näistä.4. Jos julkinen tarjous koskee vaihto-, vaihdettavia tai optiovelkakirjoja taikka optiotodistuksia, tiedot tulee antaa myös niistä osakkeista tai joukkovelkakirjoista, joihin kyseiset arvopaperit oikeuttavat, sekä vaihdon tai merkinnän ehdoista ja menettelyistä. Jos osakkeiden tai joukkovelkakirjojen liikkeeseenlaskija ei ole tarjottujen velkakirjojen tai optiotodistusten liikkeeseenlaskija, tulee myös antaa 2 kohdan c-g alakohdassa mainitut tiedot osakkeiden tai velkakirjojen liikkeeseenlaskijasta.5. Jos liikkeeseenlaskija on toiminut 2 kohdassa mainittuja ajanjaksoja lyhyemmän ajan, tiedot on annettava vain liikkeeseenlaskijan toimintakaudelta.6. Jos tietyt 2 kohdassa vaaditut tiedot osoittautuvat epätarkoituksenmukaisiksi liikkeeseenlaskijan toimiala, sen oikeudellinen muoto tai tarjottavat arvopaperit huomioon ottaen, tulee laatia vastaavat tiedot sisältävä tarjousesite.7. Kun osakkeita tarjotaan merkintäetuoikeuksin liikkeeseenlaskijan osakkeenomistajille ja ne otetaan kaupankäynnin kohteeksi arvopaperipörssissä, jäsenvaltiot tai niiden nimeämät toimielimet voivat sallia, että joitakin 2 kohdan d, e ja f alakohdassa mainituista tiedoista jätetään pois, jos sijoittajilla jo on liikkeeseenlaskijasta ajan tasalla olevat, pörssiyhtiön tiedonantovelvollisuuden perusteella annetut tiedot, jotka vastaavat III jakson vaatimuksia.8. Kun osakelaji on otettu kaupankäynnin kohteeksi arvopaperipörssissä, jäsenvaltiot tai niiden nimeämät toimielimet voivat myöntää osittain tai kokonaan vapautuksen tarjousesitteen julkistamisvelvollisuudesta, jos liikkeeseen laskettavien osakkeiden lukumäärä tai ennustettava markkina-arvo tai nimellisarvo tai nimellisarvon puuttuessa kirjanpitoarvo on vähemmän kuin 10 prosenttia samanlajisten, kaupankäynnin kohteeksi otettujen osakkeiden lukumäärästä tai vastaavasta edellä mainitusta arvosta, edellyttäen, että sijoittajilla jo on liikkeeseenlaskijasta sellaiset ajan tasalla olevat, pörssiyhtiön tiedonantovelvollisuuden perusteella annetut tiedot, jotka vastaavat III jakson vaatimuksia.12 artikla 1. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää, että julkisen tarjouksen tekijällä on mahdollisuus laatia tarjousesite, jonka sisältö on direktiivin 80/390/ETY säännösten mukainen ottaen kuitenkin huomioon julkiseen tarjoukseen liittyvät erityiset seikat.2. Jäsenvaltioiden nimeämien toimielimien on suoritettava 1 kohdassa tarkoitetun esitteen etukäteistarkastus, vaikka arvopaperien ottamista arvopaperipörssin viralliselle listalle ei haettaisikaan.13 artikla 1. Jäsenvaltiot tai niiden nimeämät toimielimet voivat sallia, ettei joitakin tässä direktiivissä tarkoitettuja tietoja anneta 11 artiklassa tarkoitetussa tarjousesitteessä:a) jos tiedolla on vain vähäistä merkitystä, eikä ole todennäköistä, että sillä olisi vaikutusta arvioitaessa liikkeeseenlaskijan varoja ja vastuita, rahoitusasemaa, tulosta ja tulevaisuudennäkymiä; taib) jos tällaisen tiedon ilmaiseminen olisi vastoin yleistä etua tai aiheuttaisi vakavaa haittaa liikkeeseenlaskijalle;viimeksi mainitussa tapauksessa saadaan tiedot jättää antamatta tarjousesitteessä vain sillä edellytyksellä, että se ei ole omiaan johtamaan yleisöä harhaan arvopaperien arviointiin ratkaisevasti vaikuttavien tosiseikkojen ja olosuhteiden suhteen.2. Jos tarjouksen tekijänä on muu kuin liikkeeseenlaskija tai joku tämän puolesta toimiva, jäsenvaltiot tai niiden nimeämät toimielimet voivat tehdä poikkeuksen sellaisten esitteeseen kuuluvien tietojen antamisesta, jotka eivät yleensä ole tällaisen tarjouksen tekijän hallussa.3. Jäsenvaltiot tai niiden nimeämät toimielimet voivat päättää poikkeuksesta, joka koskee osittain tai kokonaan velvollisuutta julkistaa tarjousesite, jos tarjouksen tekijät ovat säännösten ja määräysten tai kansallisen lainsäädännön mukaista toimivaltaa käyttävien toimielimien laatimien sääntöjen perusteella velvollisia antamaan sellaiset tiedot, jotka ovat sijoittajien saatavilla viimeistään silloin, kun tarjousesite on tai sen pitäisi olla julkistettu tai yleisön saatavilla tämän direktiivin mukaisesti ja jotka annetaan vähintään III jaksossa säädettyjä vaatimuksia vastaavat tiedot sisältävinä asiakirjoina.14 artikla Tarjousesite tulee toimittaa ennen sen julkistamista tätä tarkoitusta varten nimetyille toimielimille jokaisessa jäsenvaltiossa, jossa näitä arvopapereita tarjotaan yleisölle ensimmäistä kertaa.15 artikla Tarjousesite tulee julkistaa tai antaa yleisön saataville siinä jäsenvaltiossa, jossa tarjous tehdään, noudatettavien menettelyjen mukaisesti.16 artikla Tarjousesite tulee julkistaa tai antaa yleisön saataville viimeistään silloin, kun tarjous tehdään yleisölle.17 artikla 1. Kun 11 tai 12 artiklassa tarkoitettu tarjousesite julkistetaan tai pitää julkistaa, tarjouksen tekijän levittämät tai muuten yleisön saataville antamat, yleisölle tehtävää julkisesta tarjouksesta ilmoittavat mainokset, ilmoitukset, julisteet ja asiakirjat on toimitettava etukäteen 14 artiklassa tarkoitetuille toimielimille, jos nämä toimielimet tarkastavat tarjousesitteet etukäteen. Tällaisessa tapauksessa tämä toimielin päättää, onko kyseessä olevat asiakirjat tarkastettava ennen niiden julkistamista. Näissä asiakirjoissa tulee mainita tarjousesitteestä sekä siitä, missä se on julkistettu.2. Jos jäsenvaltiot sallivat 1 kohdassa mainittujen asiakirjojen levittämisen ennen kuin tarjousesite on saatavilla, tulee asiakirjoissa olla maininta siitä, että tarjousesite julkistetaan, sekä siitä, mistä yleisöllä on mahdollisuus saada tarjousesite.18 artikla Jokainen sellainen uusi seikka tai esitteessä oleva merkittävä virheellisyys, jolla voi olla vaikutusta arvioitaessa arvopapereita ja joka käy ilmi tai huomataan esitteen julkistamisen ja tarjousajan lopullisen päättymisen välisenä aikana, tulee mainita tai oikaista esitteen liitteessä, joka julkistetaan tai muuten annetaan yleisön saataville noudattaen ainakin samoja järjestelyjä, joita noudatettiin alkuperäistä esitettä levitettäessä, tai muuta jäsenvaltioiden tai niiden nimeämien toimielimien säätämää tai määräämää menettelyä.IV JAKSO Jäsenvaltioiden välinen yhteistoiminta 19 artikla Jäsenvaltioiden on nimettävä toimielimet, joiden tehtävänä on harjoittaa yhteistoimintaa tämän direktiivin soveltamiseksi ja mahdollisimman laajasti toimivaltansa rajat huomioon ottaen vaihtaa tätä varten tarvittavia tietoja; nämä toimielimet voivat olla samat kuin ne, joita tarkoitetaan 14 artiklassa. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava nimeämänsä toimielimet komissiolle. Komissio toimittaa tiedon edelleen toisille jäsenvaltioille.Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden nimeämillä toimielimillä on riittävät toimivaltuudet tehtäviensä hoitamiseksi.20 artikla 1. Kun samoja arvopapereita koskeva julkinen tarjous tehdään samanaikaisesti tai lyhyen ajanjakson kuluessa kahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa ja kun tarjousesite on laadittu 7, 8 tai 12 artiklan mukaisesti, toimivaltainen viranomainen hyväksymään tarjousesitteen on sen jäsenvaltion viranomainen, jossa liikkeeseenlaskijalla on kotipaikka, jos julkinen tarjous tai hakemus arvopaperien ottamisesta arvopaperipörssin viralliselle listalle tehdään tässä jäsenvaltiossa.2. Jos kuitenkaan 1 kohdassa tarkoitetussa jäsenvaltiossa ei ole säädetty yleisestä julkista tarjousta koskevien tarjousesitteiden etukäteistarkastuksesta ja jos pelkästään julkinen tarjous tai hakemus arvopaperien ottamisesta viralliselle listalle tehdään tässä jäsenvaltiossa, tulee julkisen tarjouksen tekijän, kuten kaikissa muissakin tapauksissa, valita valvontaviranomainen jäsenvaltiosta, jossa julkinen tarjous tehdään ja jossa on säädetty yleisestä julkista tarjousta koskevien tarjousesitteiden etukäteistarkastuksesta.V JAKSO Vastavuoroinen tunnustaminen 21 artikla 1. Kun tarjousesite on hyväksytty 20 artiklan mukaisesti, se on mahdollisesti tarvittavien käännösten laatimisen jälkeen tunnustettava tai katsottava niiden jäsenvaltioiden voimassa olevaa lainsäädäntöä vastaavaksi, joissa samoja arvopapereita tarjotaan yleisölle samanaikaisesti tai lyhyen ajan kuluessa, ilman että esitettä tulisi siellä enää hyväksyttää tai että nämä jäsenvaltiot enää voisivat vaatia lisätietojen sisällyttämistä siihen. Nämä jäsenvaltiot voivat kuitenkin vaatia, että tarjousesite sisältää kyseisen valtion markkinoille ominaista tietoa erityisesti tuloverojärjestelmästä, liikkeeseenlaskijan edustajana tässä valtiossa maksuja välittävistä rahoituslaitoksista sekä tavasta, jolla sijoittajille tarkoitetut ilmoitukset julkistetaan.2. Toimivaltaisten viranomaisten direktiivin 80/390/ETY 24 a artiklan mukaisesti hyväksymän esitteen on tunnustettava tai katsottava vastaavan sen toisen jäsenvaltion lainsäädäntöä, jossa julkinen tarjous tehdään, vaikka tämän direktiivin mukaisesti olisi tehty osittainen poikkeus tai myönnetty osittainen vapautus, edellyttäen kuitenkin, ettäa) tällainen osittainen poikkeus tai vapautus on laadultaan tunnustettu myös tämän toisen jäsenvaltion säännöissä; jab) tällaista osittaista poikkeusta tai vapautusta perustelevat seikat ovat olemassa myös tässä toisessa jäsenvaltiossa.Vaikka ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa mainitut ehdot eivät toteutuisi, voi asianomainen jäsenvaltio pitää 20 artiklassa tarkoitetun toimivaltaisen viranomaisen hyväksymää tarjousesitettä omaa lainsäädäntöään vastaavana.3. Julkisen tarjouksen tekijän tulee toimittaa niiden toisten jäsenvaltioiden nimeämille toimielimille, joissa julkinen tarjous tehdään, tarjousesite, jota se aikoo käyttää tässä valtiossa. Tarjousesitteen tulee olla sama, jonka 20 artiklassa tarkoitetut viranomaiset ovat hyväksyneet.4. Jäsenvaltiot voivat rajoittaa tämän artiklan soveltamisen esitteisiin, jotka koskevat sellaisia arvopaperien liikkeeseenlaskijoita, joilla on sääntömääräinen kotipaikka jossakin jäsenvaltiossa.VI JAKSO Yhteistoiminta 22 artikla 1. Toimivaltaisten viranomaisten on huolehdittava tehtäviensä suorittamiseksi tarpeellisesta keskinäisestä yhteistoiminnasta sekä luovutettava toisilleen kaikki tätä varten tarpeelliset tiedot.2. Jos sellaisia arvopapereita, jotka tuottavat joko välittömästi tai tietyn ajan kuluttua oikeuden yhtiön pääomaan, koskeva julkinen tarjous tehdään yhdessä tai useammassa muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa sijaitsee niiden osakkeiden liikkeeseenlaskijan kotipaikka, joihin nämä arvopaperit oikeuttavat ja jossa liikkeeseenlaskijan osakkeet jo on otettu viralliselle listalle, voivat sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jossa julkinen tarjous tehdään, ratkaista asian vasta kuultuaan sen jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia, jossa osakkeiden liikkeeseenlaskijalla on kotipaikka, silloin kun julkisen tarjouksen tarjousesite on tarkastettavana.23 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että kaikki, jotka ovat tai ovat olleet 20 artiklassa tarkoitettujen viranomaisten palveluksessa, ovat salassapitovelvollisia. Tällä tarkoitetaan sitä, että näissä tehtävissä saatuja luottamuksellisia tietoja ei saa ilmaista toiselle henkilölle eikä viranomaiselle, ellei laissa toisin säädetä.2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei kuitenkaan estä eri jäsenvaltioiden 20 artiklassa tarkoitettuja viranomaisia luovuttamasta toisilleen tietoja tämän direktiivin mukaisesti. Näin luovutettuja tietoja koskee salassapitovelvollisuus, jota sovelletaan tiedot vastaanottavan viranomaisen palveluksessa oleviin tai olleisiin henkilöihin.3. Rajoittamatta rikosoikeudellisten säännösten soveltamista, saavat 20 artiklassa tarkoitetut viranomaiset, jotka ottavat vastaan tietoja 21 artiklan mukaisesti, käyttää näitä tietoja ainoastaan tehtäviensä suorittamiseksi taikka niiden suorittamiseen liittyvän hallintovalituksen tai oikeudenkäynnin yhteydessä.VII JAKSO Neuvottelut kolmansien maiden kanssa 24 artikla Yhteisö voi perustamissopimuksen mukaisesti tehdä sopimuksen yhden tai useamman kolmannen maan kanssa vastavuoroisuuden periaatetta noudattaen sellaisen tarjousesitteen, joka on laadittu ja tarkastettu kyseisen kolmannen maan tai kyseisten kolmansien maiden sääntöjen mukaisesti, tunnustamisesta tämän direktiivin vaatimukset täyttäväksi, jos nämä säännöt antavat sijoittajille vastaavan suojan kuin tämä direktiivi, vaikka ne poikkeaisivatkin tämän direktiivin säännöksistä.VIII JAKSO Yhteyskomitea 25 artikla 1. Yhteyskomitealla, joka on perustettu arvopaperien viralliselle pörssilistalle ottamista koskevien vaatimusten yhteensovittamisesta 5 päivänä maaliskuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/279/ETY (8), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 82/148/ETY (9), 20 artiklalla, tehtävänä on myös:a) rajoittamatta perustamissopimuksen 169 ja 170 artiklan soveltamista, helpottaa tämän direktiivin yhdenmukaista täytäntöönpanoa käymällä säännöllisiä keskusteluja niistä tämän direktiivin täytäntöönpanoon liittyvistä käytännön ongelmista, joiden osalta sitä pidetään hyödyllisenä;b) helpottaa jäsenvaltioiden välisiä keskusteluja niistä tarjousesitteen lisäyksistä ja parannuksista, joita ne saavat vaatia tai suositella kansallisesti;c) neuvoa tarvittaessa komissiota tähän direktiiviin tehtävistä lisäyksistä tai muutoksista.2. Yhteyskomitean tehtävänä ei ole arvioida yksittäisissä tapauksissa tehtyjä ratkaisuja.IX JAKSO Loppusäännökset 26 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet 17 päivään huhtikuuta 1991 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.27 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 17 päivänä huhtikuuta 1989.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaC. SOLCHAGA CATALAN(1) EYVL N:o C 226, 31.8.1982, s. 4(2) EYVL N:o C 125, 17.5.1982, s. 176 jaEYVL N:o C 69, 20.3.1989(3) EYVL N:o C 310, 30.11.1981, s. 50(4) EYVL N:o L 100, 17.4.1980, s. 1(5) EYVL N:o L 185, 4.7.1987, s. 81(6) EYVL N:o L 322, 17.12.1977, s. 30(7) EYVL N:o L 309, 4.11.1986, s. 15(8) EYVL N:o L 66, 16.3.1979, s. 1(9) EYVL N:o L 62, 5.3.1982, s. 22


Avis juridique important

|

31988L0664

Neuvoston direktiivi 88/664/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1988, kansainvälisessä matkustajaliikenteessä tapahtuvassa maahantuonnissa kannettaviin liikevaihto- ja valmisteveroihin liittyviä vapautuksia koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 69/169/ETY muuttamisesta yhdeksännen kerran

Virallinen lehti nro L 382 , 31/12/1988 s. 0041 - 0041 Suomenk. erityispainos Alue 9 Nide 2 s. 0007  Ruotsink. erityispainos Alue 9 Nide 2 s. 0007

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 21 päivänä joulukuuta 1988,kansainvälisessä matkustajaliikenteessä tapahtuvassa maahantuonnissa kannettaviin liikevaihto- ja valmisteveroihin liittyviä vapautuksia koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 69/169/ETY muuttamisesta yhdeksännen kerran (88/664/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 99 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(),sekä katsoo että,neuvoston direktiivin 69/169/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 87/198/ETY(), 2 artiklan 6 kohdassa ja 7 b artiklan 4 kohdassa säädetään, että joka toinen vuosi ja ensimmäisen kerran viimeistään 31 päivänä lokakuuta 1987 neuvosto tarkistaa perustamissopimuksella tähän tarkoitukseen määrättyjä menettelyjä noudattaen näiden artiklojen 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen vapautusten määrät niiden todellisen arvon säilyttämiseksi,komission tekemän tutkimuksen mukaan jäsenvaltioiden hintaindeksin nousun painotettu keskiarvo 1 päivän lokakuuta 1985 ja 31 päivän joulukuuta 1988 välisenä aikana on 11,3 prosenttia,tuloksena olevat määrät olisi pyöristettävä, jajos yhteisössä myönnettävän vapautuksen tarkistuksen yhteydessä kansallisena valuuttana ilmoitettu vapautus muuttuu vähemmän kuin 5 prosenttia tai alenee, kyseisen jäsenvaltion olisi voitava pitää voimassa ennen tätä muutosta sovellettu kansallisena valuuttana ilmoitettu määrä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 69/169/ETY seuraavasti:1. korvataan 2 artiklana) 1 kohdan ilmaisu "350 ECUa" ilmaisulla "390 ECUa";b) 2 kohdan ilmaisu "90 ECUun" ilmaisulla "100 ECUun".2. lisätään 7 artiklaan kohta seuraavasti:"5. Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa olevat vapautusten määrät edelleen voimassa, jos 2 artiklan 6 kohdassa ja 7 b artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa tarkistuksessa vahvistettujen ECUina ilmoitettujen vapautusten määrien muuntamisen yhteydessä kansallisena valuuttana ilmoitettu vapautus muuttuu vähemmän kuin 5 prosenttia tai alenee.";3. korvataan 7 b artiklana) 1 kohdan a alakohdassa ilmaisu "280 ECUa" ilmaisulla "310 ECUa";b) 1 kohdan b alakohdassa ilmaisu "77 ECUa" ilmaisulla "85 ECUa";c) 2 kohdassa ilmaisu "77 ECUa" ilmaisulla "85 ECUa".2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet voimaan 1 päivään heinäkuuta 1989 mennessä.2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän direktiivin soveltamiseksi antamistaan kansallisista säännöksistä.3 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 21 päivänä joulukuuta 1988.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaV. PAPANDREOU() EYVL N:o C 102, 16.4.1988, s. 4 ja EYVL N:o C 272, 21.10.1988, s. 6() EYVL N:o C 235, 12.9.1988, s. 138() EYVL N:o C 95, 11.4.1988, s. 11() EYVL N:o L 133, 4.6.1969, s. 6() EYVL N:o L 78, 20.3.1987, s. 53


Avis juridique important

|

32002L0065

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/65/EY, annettu 23 päivänä syyskuuta 2002, kuluttajille tarkoitettujen rahoituspalvelujen etämyynnistä ja neuvoston direktiivin 90/619/ETY sekä direktiivien 97/7/EY ja 98/27/EY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 271 , 09/10/2002 s. 0016 - 0024

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/65/EY,annettu 23 päivänä syyskuuta 2002,kuluttajille tarkoitettujen rahoituspalvelujen etämyynnistä ja neuvoston direktiivin 90/619/ETY sekä direktiivien 97/7/EY ja 98/27/EY muuttamisestaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 47 artiklan 2 kohdan ja 55 ja 95 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3),sekä katsovat seuraavaa:(1) Sisämarkkinoiden tavoitteiden toteuttamisen yhteydessä olisi säädettävä toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on yhtenäistää näitä markkinoita vähitellen ja joilla tulee erityisesti myötävaikuttaa korkean kuluttajansuojan tason saavuttamiseen perustamissopimuksen 95 ja 153 artiklan mukaisesti.(2) Rahoituspalvelujen etämyynti on kuluttajille ja rahoituspalvelujen tarjoajille sisämarkkinoiden toteutumisen tärkeimpiä konkreettisia ilmenemismuotoja.(3) Sisämarkkinoilla on kuluttajien edun mukaista, että ketään syrjimättä heidän käytettävissään on mahdollisimman laaja valikoima yhteisössä saatavilla olevia rahoituspalveluja niin, että kuluttajat voivat valita tarpeisiinsa parhaiten soveltuvan palvelun. Kuluttajille olennaisesti kuuluvan valinnanvapauden takaamiseksi korkea kuluttajansuojan taso on tarpeen, jotta kuluttajien luottamus etämyyntiin lisääntyisi.(4) Sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta on olennaista, että kuluttajat voivat neuvotella ja tehdä sopimuksia muuhun jäsenvaltioon sijoittuneen palvelujen tarjoajan kanssa riippumatta siitä, onko palvelujen tarjoaja sijoittunut myös siihen jäsenvaltioon, jossa kuluttaja asuu.(5) Aineettoman luonteensa vuoksi rahoituspalvelut ovat erityisen sopivia etäpalveluna tarjottavaksi, ja rahoituspalvelujen etämyyntiin sovellettavan lainsäädännön aikaansaamisen pitäisi lisätä kuluttajan luottamusta uusien tekniikoiden, kuten elektronisen kaupankäynnin käyttämiseen rahoituspalvelujen etämyynnissä.(6) Tätä direktiiviä on määrä soveltaa perustamissopimuksen ja johdetun oikeuden mukaisesti, mukaan lukien direktiivi 2000/31/EY sähköisestä kaupankäynnistä(4), jota sovelletaan ainoastaan sen piiriin kuuluviin liiketoimiin.(7) Tällä direktiivillä pyritään saavuttamaan edellä mainitut tavoitteet rajoittamatta palvelujen tarjoamisen vapautta koskevan yhteisön lainsäädännön tai kansallisen lainsäädännön soveltamista tai, tapauksen mukaan, vastaanottavan jäsenvaltion suorittamaa valvontaa ja/tai luvan myöntämistä tai jäsenvaltioiden valvontajärjestelmiä silloin, kun se on yhteisön lainsäädännön mukaista.(8) Tällä direktiivillä ja erityisesti niillä säännöksillä, jotka liittyvät tietoihin sopimukseen sovellettavaa lainsäädäntöä ja/tai toimivaltaista tuomioistuinta koskevasta sopimuslausekkeesta, ei liioin rajoiteta tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviilioikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001(5) eikä sopimusvelvoitteisiin sovellettavaa lakia koskevan vuoden 1980 Rooman yleissopimuksen sovellettavuutta rahoituspalvelujen etämyyntiin.(9) Rahoituspalveluja koskevan toimintasuunnitelman tavoitteiden saavuttaminen edellyttää tietyillä aloilla kuluttajansuojan tason nostamista entisestään. Tämä edellyttää muun muassa yhdenmukaistamattomien yhteissijoitusrahastojen, sijoituspalveluihin sovellettavien käytännesääntöjen ja kuluttajaluottojen suurempaa lähentymistä. Kunnes tällainen lähentyminen toteutuu, olisi säilytettävä korkea kuluttajansuojan taso.(10) Kuluttajansuojasta etäsopimuksissa 20 päivänä toukokuuta 1997 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 97/7/EY(6) annetaan tärkeimmät säännökset, joita sovelletaan tavaroita tai palveluja koskeviin palvelujen tarjoajan ja kuluttajan välisiin etäsopimuksiin. Kyseinen direktiivi ei kuitenkaan kata rahoituspalveluja.(11) Komissio teki tutkimuksen, jonka tarkoituksena oli määrittää erityistoimien tarve rahoituspalvelujen alalla, ja kehotti sen yhteydessä kaikkia niitä, joita asia koskee, esittämään näkemyksensä, erityisesti komission vihreän kirjan "Rahoituspalvelut: kuinka kuluttajien odotuksiin vastataan" valmistelun yhteydessä. Tässä yhteydessä tapahtuneen kuulemisen perusteella komissio totesi, että on tarpeen vahvistaa kuluttajansuojaa tällä alalla ja päätti siksi esittää rahoituspalvelujen etämyyntiä koskevan erityisen ehdotuksen.(12) Jäsenvaltioiden antamat rahoituspalvelujen etämyyntiä koskevat ristiriitaiset tai erilaiset kuluttajien suojasäännökset voivat vaikuttaa kielteisesti sisämarkkinoiden toimintaan ja sisämarkkinoilla toimivien yritysten väliseen kilpailuun. Tämän vuoksi on tarpeen ottaa käyttöön yhteisön tason yhteiset säännöt tällä alalla heikentämättä yleisesti kuluttajansuojaa jäsenvaltioissa.(13) Tällä direktiivillä olisi turvattava korkea kuluttajansuojan taso rahoituspalvelujen vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi. Jäsenvaltiot eivät saisi voida antaa tässä direktiivissä yhdenmukaistettavilla aloilla muita kuin siinä vahvistettuja säännöksiä, ellei tässä direktiivissä nimenomaisesti toisin säädetä.(14) Tämä direktiivi kattaa kaikki rahoituspalvelut, joita voidaan tarjota etäpalveluna. Tiettyjä rahoituspalveluja koskevat kuitenkin yhteisön lainsäädännön erityissäännökset, joita sovelletaan edelleen näihin rahoituspalveluihin. Olisikin vahvistettava periaatteet, joita sovelletaan tällaisten palvelujen etämyyntiin.(15) Etäsopimuksiin liittyy etäviestintävälineiden käyttö, ja erilaisia viestintävälineitä käytetään osana etämyynti- tai etäpalvelujen tarjoamisjärjestelmiä, joissa palvelujen tarjoaja ja kuluttaja eivät ole yhtä aikaa läsnä. Näiden viestintävälineiden jatkuva kehitys edellyttää periaatteiden määrittelemistä myös niille välineille, jotka eivät vielä ole laajasti käytössä. Tämän vuoksi sellaisia sopimuksia, joita koskevat tarjoukset, neuvottelut ja päätökset tehdään etäältä, on pidettävä etäsopimuksina.(16) Sopimus, johon sisältyy sarja peräkkäisiä tai erillisiä, ajan mittaan toteutettavia, luonteeltaan samankaltaisia liiketoimia, voi olla luonteeltaan oikeudellisesti erilainen eri jäsenvaltioissa. On kuitenkin tärkeää, että tätä direktiiviä sovelletaan samalla tavalla kaikissa jäsenvaltioissa. Sen vuoksi olisi katsottava, että tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan ensimmäiseen sarjan peräkkäisistä tai erillisistä, ajan mittaan toteutettavista, luonteeltaan samankaltaisista liiketoimista, jos niiden voidaan katsoa muodostavan kokonaisuuden, riippumatta siitä, onko liiketoimesta tai liiketoimien sarjasta tehty yksi sopimus vai erillisiä peräkkäisiä sopimuksia.(17) "Alkuperäisen palvelusopimuksen" katsotaan muodostuvan esimerkiksi pankkitilin avaamisesta, luottokortin hankkimisesta tai salkunhoitosopimuksen tekemisestä; "liiketoimia" ovat esimerkiksi rahan tallettaminen pankkitilille tai sen nosto pankkitililtä, luottokorttimaksut sekä salkunhoitosopimuksen puitteissa tehdyt liiketoimet. Lisättäessä uusia kohtia alkuperäiseen palvelusopimukseen, esimerkkinä mahdollisuus käyttää sähköistä maksuvälinettä yhdessä henkilöllä olevan pankkitilin kanssa, kyseessä ei ole "liiketoimi" vaan lisäsopimus, johon sovelletaan tätä direktiiviä. Jos kuluttaja merkitsee uusia osuuksia samasta yhteissijoitusrahastosta, on kyseessä yksi "peräkkäisistä luonteeltaan samankaltaisista liiketoimista".(18) Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluu rahoituspalvelujen tarjoajan hoitama palvelujen tarjoamisjärjestelmä, ja sen soveltamisalan ulkopuolelle pyritään jättämään ainoastaan täysin tilapäisesti ja etäsopimusten tekemiseen tähtäävien kaupallisten rakenteiden ulkopuolella tarjottavat palvelut.(19) Palvelujen tarjoaja on etäpalveluja tarjoava henkilö. Tätä direktiiviä pitäisi kuitenkin soveltaa myös tilanteisiin, joissa jokin sopimusvaiheista tapahtuu välittäjää käyttäen. Välittäjän osuuden luonteen ja osallistumisasteen huomioon ottaen direktiivin asiaa koskevia säännöksiä olisi sovellettava tällaiseen välittäjään tämän oikeudellisesta asemasta riippumatta.(20) Pysyviin välineisiin kuuluvat erityisesti levykkeet, CD-ROM:it, DVD:t ja kuluttajan tietokoneen kovalevy, joille sähköposti tallennetaan, mutta niihin eivät sisälly Internet-sivustot, jollei kyseessä oleva sivusto täytä pysyvän välineen määritelmässä esitettyjä kriteerejä.(21) Etäviestintävälineiden käyttö ei saisi johtaa kuluttajalle annettavan tiedon rajoittamiseen perusteettomasti. Avoimuuden varmistamiseksi tässä direktiivissä säädetään vaatimukset kuluttajalle annettavien tietojen riittävästä tasosta sekä ennen sopimuksen tekemistä että sen jälkeen. Ennen sopimuksen tekemistä kuluttajan olisi saatava tarpeelliset ennakkotiedot voidakseen arvioida tarjottua rahoituspalvelua asianmukaisesti ja voidakseen täten tehdä perustellun valinnan. Palvelujen tarjoajan olisi määriteltävä, kuinka kauan hänen tarjouksensa on sellaisenaan voimassa.(22) Tässä direktiivissä luetellut tiedot koskevat kaikenlaisiin rahoituspalveluihin sovellettavia yleisluonteisia tietoja. Muita vaatimuksia, jotka koskevat jostakin tietystä palvelusta annettavia tietoja, kuten vakuutuksen kattavuutta, ei eritellä yksinomaan tässä direktiivissä. Tällaiset tiedot olisi soveltuvin osin annettava asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti tai yhteisön oikeuden mukaisesti annetun kansallisen lainsäädännön mukaisesti.(23) Parhaan mahdollisen kuluttajansuojan varmistamiseksi on tärkeää, että kuluttajalle tiedotetaan riittävästi tämän direktiivin säännöksistä ja mahdollisista tämän alan käytännesäännöistä ja kuluttajan oikeudesta peruuttaa sopimus.(24) Tapauksissa, joissa peruuttamisoikeutta ei sovelleta, koska kuluttaja nimenomaisesti pyytää sopimuksen täytäntöönpanoa, palvelujen tarjoajan olisi ilmoitettava tästä kuluttajalle.(25) Kuluttajaa olisi suojattava sellaisilta palveluilta, joita ei ole tilattu. Kuluttaja olisi myös vapautettava kaikista velvoitteista, kun on kyseessä palvelu, jota ei ole tilattu, eikä kuluttajan vastauksen puuttumista pidä pitää tarjouksen hyväksymisenä. Tällä säännöllä ei kuitenkaan rajoitettaisi osapuolten välillä pätevästi tehtyjen sopimusten hiljaista uudistamista, jos jäsenvaltion lainsäädännössä hyväksytään tällainen hiljainen uudistaminen.(26) Jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet suojatakseen tehokkaasti yhteydenotoilta niitä kuluttajia, jotka eivät halua, että heihin otetaan yhteyttä tietyillä viestintävälineillä tai tiettyinä aikoina. Tällä direktiivillä ei kuitenkaan rajoiteta kuluttajan mahdollisuutta turvautua erityisiin suojakeinoihin, jotka ovat hänen käytettävissään henkilötietoja ja yksityisyyden suojaa koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti.(27) Kuluttajien suojaamiseksi olisi säädettävä asianmukaisista ja tehokkaista valitus- ja oikeussuojamenettelyistä jäsenvaltioissa mahdollisten kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan välisten riitojen selvittämiseksi, käyttäen mahdollisesti voimassa olevia menettelyjä.(28) Jäsenvaltioiden olisi kannustettava tuomioistuinten ulkopuolisia julkisia tai yksityisiä sovitteluelimiä toimimaan yhteistyössä rajat ylittävien riitojen ratkaisemiseksi. Tällä yhteistyöllä pitäisi pyrkiä siihen, että kuluttaja voisi osoittaa valitukset toiseen jäsenvaltioon sijoittunutta palvelujen tarjoajaa vastaan tuomioistuimen ulkopuoliseen sovitteluelimeen siinä jäsenvaltiossa, jossa hän asuu. Rahoituspalvelualan riitojenratkaisuverkoston (FIN-NET) perustaminen helpottaa kuluttajien toimintaa heidän käyttäessään rajat ylittäviä palveluja.(29) Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta yhteisön oikeuden mukaisesti ulottaa tässä direktiivissä säädetty suoja koskemaan voittoa tavoittelemattomia yhteisöjä tai henkilöitä, jotka hyödyntävät rahoituspalveluja ryhtyäkseen yrittäjiksi.(30) Tämän direktiivin soveltamisalaan tulisi kuulua myös niiden tapausten, joissa kansallisessa lainsäädännössä säädetään kuluttajan sitovasta lausumasta sopimukseen.(31) Palvelujen tarjoajan kielivalintaa koskevilla tämän direktiivin säännöksillä ei tulisi rajoittaa yhteisön lainsäädännön mukaan hyväksyttyjen, kansalliseen lainsäädäntöön sisältyvien kielivalintaa koskevien säännösten soveltamista.(32) Yhteisö ja jäsenvaltiot ovat tehneet sitoumuksia palvelukaupan yleissopimuksen (GATS) puitteissa kuluttajien mahdollisuuksista hankkia pankki- ja sijoituspalveluja ulkomailta. GATS-sopimuksessa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus toteuttaa vakavaraisuustoimenpiteitä, esimerkiksi sijoittajien, talletusten tekijöiden, vakuutuksenottajien tai sellaisten henkilöiden suojaamiseksi, joille rahoituspalvelun tarjoaja on velvollinen suorittamaan rahoituspalvelun. Näillä toimenpiteillä ei tulisi asettaa rajoituksia, jotka menevät pidemmälle kuin on perusteltua kuluttajansuojan varmistamiseksi.(33) Tämän direktiivin antamisen yhteydessä olisi mukautettava direktiivin 97/7/EY ja kuluttajien etujen suojaamista tarkoittavista kieltokanteista 19 päivänä toukokuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/27/EY(7) soveltamisalaa, samoin kuin sen peruuttamisajan soveltamisalaa, josta säädetään henkivakuutuksen ensivakuutusliikettä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta ja säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyttämistä, 8 päivänä marraskuuta 1990 annetussa toisessa neuvoston direktiivissä 90/619/ETY(8).(34) Suunnitellun toiminnan tavoitetta eli yhteisten sääntöjen vahvistamista kuluttajille rahoituspalvelujen etämyyntiä varten ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTarkoitus ja soveltamisala1. Tämän direktiivin tarkoituksena on kuluttajille tarkoitettujen rahoituspalvelujen etämyyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentäminen.2. Tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan ainoastaan alkuperäiseen sopimukseen sellaisten rahoituspalveluja koskevien sopimusten osalta, joihin sisältyy alkuperäinen palvelusopimus, jonka jälkeen suoritetaan sarja peräkkäisiä tai erillisiä, ajan mittaan toteutettavia, luonteeltaan samankaltaisia liiketoimia.Jos alkuperäistä palvelusopimusta ei ole, mutta samojen sopimuspuolten välillä suoritetaan peräkkäisiä, luonteeltaan samankaltaisia liiketoimia, 3 ja 4 artiklaa sovelletaan ainoastaan silloin, kun ensimmäinen liiketoimi tehdään. Jos luonteeltaan samankaltaista liiketointa ei kuitenkaan suoriteta yhden vuoden kuluessa, seuraavan liiketoimen suorittaminen katsotaan uuden liiketoimien sarjan ensimmäisen palvelun tarjoamiseksi, ja näin ollen 3 ja 4 artiklaa sovelletaan.2 artiklaMääritelmätTässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "etäsopimuksella" palvelujen tarjoajan ja kuluttajan välistä rahoituspalveluja koskevaa sopimusta, joka tehdään palvelujen tarjoajan järjestämän sellaisen etämyynti- tai palveluntarjontamenetelmän avulla, jossa tämä käyttää yksinomaan yhtä tai useampaa etäviestintävälinettä sopimuksen tekemiseen asti sopimuksen tekeminen mukaan luettuna;b) "rahoituspalveluilla" pankki-, luotto-, vakuutus-, yksilöllisiä eläkejärjestely-, sijoitus- tai maksupalveluja;c) "palvelujen tarjoajalla" luonnollista henkilöä tai julkista tai yksityistä oikeushenkilöä, joka elinkeino- tai ammattitoiminnassaan tarjoaa sopimuksen perusteella etäsopimuksissa tarkoitettuja palveluja;d) "kuluttajalla" luonnollista henkilöä, joka tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvissa sopimuksissa toimii sellaisessa tarkoituksessa, joka ei kuulu hänen harjoittamaansa elinkeinoon tai ammattiin;e) "etäviestintävälineellä" välinettä, jota voidaan käyttää palvelujen tarjoajan ja kuluttajan välisen palvelun etämyyntiin ilman, että nämä kaksi osapuolta ovat samaan aikaan paikalla;f) "pysyvällä välineellä" välinettä, jonka avulla kuluttaja voi tallentaa hänelle henkilökohtaisesti osoitettuja tietoja siten, että tiedot ovat helposti saatavilla myöhempää käyttöä varten tietojen käyttötarkoituksen kannalta asianmukaisen ajan, ja joka mahdollistaa tallennettujen tietojen tulostamisen muuttumattomina;g) "etäviestintävälineen operaattorilla tai toimittajalla" luonnollista henkilöä tai julkista tai yksityistä oikeushenkilöä, joka elinkeino- tai ammattitoiminnassaan tarjoaa palvelujen tarjoajien käyttöön yhden tai useamman etäviestintävälineen.3 artiklaKuluttajalle ennen etäsopimuksen tekemistä annettavat tiedot1. Kuluttajalle on annettava hyvissä ajoin ennen kuin tämä tulee etäsopimuksen tai tarjouksen sitomaksi seuraavat tiedot:1) palvelujen tarjoajan osaltaa) palvelujen tarjoajan henkilöllisyys ja pääasiallinen toimiala, käyntiosoite, johon palvelujen tarjoaja on sijoittautunut, ja muu kuluttajan ja palvelujen tarjoajan välisten suhteiden kannalta merkityksellinen käyntiosoite;b) siihen jäsenvaltioon, jossa kuluttaja asuu, sijoittautuneen palvelujen tarjoajan edustajan henkilöllisyys ja kuluttajan ja edustajan välisten suhteiden kannalta merkityksellinen käyntiosoite, jos tällainen edustaja on olemassa;c) kun kuluttaja asioi muun ammattitoimijan kuin palvelujen tarjoajan kanssa, kyseisen ammattitoimijan henkilöllisyys, se, missä ominaisuudessa tämä toimii kuluttajaan nähden, sekä kuluttajan ja kyseisen ammattitoimijan välisten suhteiden kannalta merkityksellinen käyntiosoite;d) jos palvelujen tarjoaja on merkitty kaupparekisteriin tai vastaavaan julkiseen rekisteriin, se rekisteri, johon palvelujen tarjoaja on merkitty, ja palvelujen tarjoajan rekisterinumero tai muu vastaava tunniste kyseisessä rekisterissä;e) jos palvelujen tarjoajan toiminta on lupajärjestelmän alaista, asianomaisen valvontaviranomaisen yhteystiedot;2) rahoituspalvelun osaltaa) kuvaus rahoituspalvelun pääasiallisista ominaisuuksista;b) kuluttajan rahoituspalvelusta palvelujen tarjoajalle maksettava kokonaishinta mukaan lukien kaikki liitännäiset maksut, kulut ja kustannukset sekä kaikki palvelujen tarjoajan kautta maksetut verot tai, jos tarkkaa hintaa ei voida ilmoittaa, hinnan laskentaperuste, jotta kuluttaja voi tarkistaa hinnan;c) ilmoitus siinä tapauksessa, että rahoituspalvelu liittyy välineisiin, joista aiheutuu niiden erityisluonteen tai niillä suoritettaviin liiketoimiin liittyvä erityinen riski tai joiden hinta riippuu sellaisista rahoitusmarkkinavaihteluista, joihin palvelujen tarjoaja ei voi lainkaan vaikuttaa, eikä tätä aikaisempien sopimusten täyttämisen voida katsoa ilmaisevan sitä, miten sopimusta tulevaisuudessa täytetään;d) ilmoitus mahdollisuudesta, että saattaa olla olemassa muita veroja ja/tai maksuja, joita ei makseta palvelujen tarjoajan kautta tai joita hän ei määrää;e) annettujen tietojen voimassaoloaikaa koskevat mahdolliset rajoitukset;f) sopimuksen maksu- ja täytäntöönpanojärjestelyt;g) kaikki erityiset etäviestintävälineen käytöstä kuluttajalle aiheutuvat lisäkustannukset, jos tällaisia lisäkustannuksia peritään;3) etäsopimuksen osaltaa) 6 artiklassa tarkoitetun peruuttamisoikeuden olemassaolo tai sen puuttuminen ja, jos peruuttamisoikeus on olemassa, sen kesto ja käyttöä koskevat ehdot mukaan lukien tiedot maksusta, joka kuluttajaa voidaan vaatia maksamaan 7 artiklan 1 kohdan perusteella, ja seuraukset tämän oikeuden käyttämättä jättämisestä;b) etäsopimuksen vähimmäiskestoaika jatkuvan tai toistuvasti suoritettavan rahoituspalvelun yhteydessä;c) tiedot, jotka koskevat osapuolten mahdollista oikeutta purkaa etäsopimus ennenaikaisesti tai yksipuolisesti sopimuksen ehtojen nojalla, mukaan lukien mahdolliset etäsopimuksessa määrätyt tällaisissa tilanteissa sovellettavat seuraamusmaksut;d) käytännön ohjeet peruuttamisoikeuden käyttämistä varten, joista ilmenee muun muassa se, minne peruuttamisilmoitus on lähetettävä;e) jäsenvaltio tai -valtiot, joiden lainsäädännön pohjalta palvelujen tarjoaja luo suhteet kuluttajaan ennen etäsopimuksen tekoa;f) etäsopimukseen sovellettavaa lainsäädäntöä ja/tai toimivaltaista tuomioistuinta koskevat sopimuslausekkeet;g) millä kielellä tai kielillä sopimuksen sisältö ja ehdot sekä tässä artiklassa tarkoitetut ennalta annettavat tiedot esitetään sekä millä kielellä tai kielillä palvelujen tarjoaja sitoutuu kuluttajan suostumuksella hoitamaan yhteydet etäsopimuksen voimassaoloaikana;4) oikeussuojan osaltaa) onko etäsopimuksen osapuolena olevalla kuluttajalla käytettävissä tuomioistuimen ulkopuolisia valitus- ja oikeussuojamenettelyjä ja, jos on, miten kuluttaja voi käyttää niitä;b) talletusten vakuusjärjestelmistä 30 päivänä toukokuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/19/EY(9) ja sijoittajien korvausjärjestelmistä 3 päivänä maaliskuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/9/EY(10) soveltamisalaan kuulumattomat vakuusrahastot tai muut korvausjärjestelyt.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot, joiden kaupallinen tarkoitus on selvästi ilmaistava, on annettava selkeinä ja ymmärrettävinä käytettyyn etäviestintävälineeseen soveltuvalla tavalla ja noudattaen erityisesti hyvää kauppatapaa sekä periaatteita, joilla suojellaan niitä henkilöitä, kuten alaikäisiä, jotka jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan eivät ole oikeustoimikelpoisia.3. Jos yhteydenotoissa käytetään puhelinviestintää:a) palvelujen tarjoajan henkilöllisyys ja palvelujen tarjoajan aloittaman puhelun kaupallinen tarkoitus on täysin selvästi ilmaistava kuluttajalle jokaisen puhelinkeskustelun alussa;b) jos kuluttaja nimenomaisesti suostuu siihen, vain seuraavat tiedot tarvitsee antaa- kuluttajan kanssa asioivan henkilön henkilöllisyys ja hänen yhteytensä palvelujen tarjoajaan;- kuvaus rahoituspalvelun pääasiallisista ominaisuuksista;- kuluttajan rahoituspalvelusta palvelujen tarjoajalle maksettava kokonaishinta kaikkine palvelujen tarjoajan kautta maksettuine veroineen tai, jos tarkkaa hintaa ei voida ilmoittaa, hinnan laskentaperuste, jotta kuluttaja voi tarkistaa hinnan;- ilmoitus mahdollisuudesta, että saattaa olla olemassa muita veroja ja/tai kustannuksia, joita ei makseta palvelujen tarjoajan kautta tai joita hän ei määrää;- 6 artiklassa tarkoitetun peruuttamisoikeuden olemassaolo tai puuttuminen ja, jos peruuttamisoikeus on olemassa, sen kesto ja käyttöä koskevat ehdot mukaan lukien tiedot maksusta, joka voidaan vaatia kuluttajalta 7 artiklan 1 kohdan perusteella.Palvelujen tarjoajan on ilmoitettava kuluttajalle, että lisätietoja on saatavilla pyynnöstä, ja hänen on mainittava, millaisista lisätiedoista on kyse. Palvelujen tarjoajan on joka tapauksessa annettava täydet tiedot täyttäessään 5 artiklan mukaiset velvollisuutensa.4. Kuluttajalle sopimusvelvoitteista ennen sopimuksen tekemistä annettavien tietojen on oltava niiden sopimusvelvoitteiden mukaiset, joita sopimukseen otaksuttavasti sovellettavan lainsäädännön perusteella noudatettaisiin, jos etäsopimus tehtäisiin.4 artiklaMuut tietojenantoa koskevat vaatimukset1. Jos yhteisön rahoituspalveluja koskevaan lainsäädäntöön sisältyy 3 artiklan 1 kohdassa lueteltujen vaatimusten lisäksi muita ennalta annettavia tietoja koskevia vaatimuksia, kyseisiä vaatimuksia sovelletaan edelleen.2. Kunnes saadaan aikaan suurempi yhdenmukaistaminen, jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai ottaa käyttöön tiukempia säännöksiä ennakkotietoja koskevista vaatimuksista, kunhan säännökset ovat yhteisön oikeuden mukaisia.3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut kansalliset säännöksensä ennakkotietoja koskevista vaatimuksista, jos sellaisia on asetettu 3 artiklan 1 kohdassa lueteltujen lisäksi. Komissio ottaa ilmoitetut kansalliset säännökset huomioon laatiessaan 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua kertomusta.4. Jotta kaikin asianmukaisin keinoin luotaisiin suurempaa avoimuutta, komissio varmistaa, että sille ilmoitetut tiedot kansallisista säännöksistä ovat kuluttajien ja palvelujen tarjoajien saatavilla.5 artiklaSopimusehtojen ja ennen sopimuksen tekemistä annettavien tietojen ilmoittaminen1. Hyvissä ajoin ennen kuin kuluttaja tulee etäsopimuksen tai tarjouksen sitomaksi, palvelujen tarjoajan on ilmoitettava kuluttajalle kaikki sopimusehdot sekä 3 artiklan 1 kohdassa ja 4 artiklassa tarkoitetut tiedot kirjallisesti tai muulla kuluttajan saatavilla ja käytettävissä olevalla pysyvällä välineellä.2. Palvelujen tarjoajan on täytettävä 1 kohdassa säädetty velvollisuutensa välittömästi etäsopimuksen tekemisen jälkeen, jos kyseinen sopimus on tehty kuluttajan pyynnöstä sellaista etäviestintävälinettä käyttäen, jonka avulla ei ole mahdollista antaa sopimusehtoja ja tietoja 1 kohdan mukaisesti.3. Kuluttajalla on millä hetkellä hyvänsä sopimussuhteen voimassaoloaikana oikeus pyynnöstä saada sopimusehdot kirjallisina. Lisäksi kuluttajalla on oikeus muuttaa käytettävää etäviestintävälinettä, jos tämä ei ole ristiriidassa tehdyn sopimuksen tai kyseisen rahoituspalvelun luonteen kanssa.6 artiklaPeruuttamisoikeus1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kuluttajalla on 14 kalenteripäivää aikaa peruuttaa sopimus seuraamusmaksuitta ja syytä ilmoittamatta. Tämä aika on kuitenkin pidennettävä 30 kalenteripäiväksi sellaisten sopimusten osalta, jotka koskevat direktiivissä 90/619/ETY tarkoitettuja henkivakuutuksia ja yksilöllisiä eläkejärjestelyjä.Peruuttamisen määräaika alkaa- joko päivänä, jona sopimus on tehty, lukuun ottamatta henkivakuutusta, jolloin määräaika alkaa päivänä, jona kuluttaja on saanut tiedon sopimuksen tekemisestä;- tai päivänä, jona kuluttaja saa sopimusehdot ja 5 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaiset tiedot, jos tämä ajankohta on myöhäisempi kuin ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettu.Jäsenvaltiot voivat säätää, että peruuttamisoikeuden lisäksi sijoituspalveluja koskevien etäsopimusten täyttäminen lykkäytyy tässä kohdassa säädetyn määräajan.2. Peruuttamisoikeutta ei sovelletaa) rahoituspalveluihin, joiden hinta riippuu mahdollisista muutoksista peruuttamisen määräaikana rahoitusmarkkinoilla, joihin palvelujen tarjoaja ei voi vaikuttaa, kuten palvelut, jotka liittyvät seuraaviin välineisiin:- valuutanvaihto,- rahamarkkinavälineet,- siirrettävät arvopaperit,- yhteissijoitusyritysten osuudet,- rahoitusfutuurisopimukset, mukaan lukien vastaavat nettoarvoon tilitettävät rahoitusvälineet,- korkotermiinisopimukset (FRAt),- koron-, valuutan- ja osakkeenvaihtosopimukset (equity swaps),- optiot tässä alakohdassa tarkoitettujen rahoitusvälineiden hankkimiseksi tai luovuttamiseksi, mukaan lukien vastaavat nettoarvoon tilitettävät rahoitusvälineet. Tähän kuuluvat erityisesti valuutta- ja korko-optiot;b) matka- ja matkatavaravakuutussopimuksiin tai vastaaviin lyhytaikaisiin vakuutussopimuksiin, jotka ovat voimassa alle yhden kuukauden;c) sopimuksiin, jotka kumpikin osapuoli on täyttänyt kokonaisuudessaan kuluttajan nimenomaisesta pyynnöstä ennen kuin kuluttaja käyttää peruuttamisoikeuttaan.3. Jäsenvaltiot voivat säätää, että peruuttamisoikeutta ei sovelletaa) luottoihin, jotka on tarkoitettu pääasiassa tontin tai olemassa olevan tai suunnitellun rakennuksen omistusoikeuden hankkimiseen tai säilyttämiseen tai rakennuksen korjaamiseen tai kunnostamiseen; taib) luottoihin, joiden vakuutena on kiinnitys kiinteään omaisuuteen tai kiinteään omaisuuteen liittyvä oikeus; taikkac) julkisen viranhaltijan myötävaikutuksella kuluttajan antamiin lausumiin edellyttäen, että julkinen viranhaltija vahvistaa, että 5 artiklan 1 kohdassa säädetyt kuluttajan oikeudet taataan.Tällä kohdalla ei rajoiteta jäsenvaltioissa asuvien kuluttajien oikeutta harkinta-aikaan niissä jäsenvaltioissa, joissa tällainen oikeus on tämän direktiivin antamishetkellä.4. Edellä 3 kohdassa esitettyä mahdollisuutta käyttävien jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle.5. Komissio toimittaa jäsenvaltioiden ilmoittamat tiedot Euroopan parlamentille ja neuvostolle sekä varmistaa, että ne ovat myös niitä pyytävien kuluttajien ja palvelujen tarjoajien saatavilla.6. Jos kuluttaja käyttää peruuttamisoikeuttaan, hänen on ilmoitettava tästä ennen määräajan päättymistä 3 artiklan 1 kohdan 3 alakohdan d alakohdan mukaisesti hänelle annettuja käytännön ohjeita noudattaen ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti todistettavissa olevalla tavalla. Määräaikaa katsotaan noudatetun, jos ilmoitus on lähetetty kirjallisesti tai muulla vastaanottajan saatavilla ja käytettävissä olevalla pysyvällä välineellä ennen määräajan päättymistä.7. Tätä artiklaa ei sovelleta direktiivin 97/7/EY 6 artiklan 4 kohdan tai ostajien suojaamisesta kiinteistöjen osa-aikaisen käyttöoikeuden ostosopimusten tiettyihin osiin nähden 26 päivänä lokakuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/47/EY(11) 7 artiklan mukaisesti peruuntuneisiin luottosopimuksiin.Jos tiettyä rahoituspalvelua koskevaan sopimukseen on liitetty toinen sellaisia palveluja koskeva sopimus, jotka tarjoaa palvelujen tarjoaja tai kolmannen osapuolen ja palvelujen tarjoajan välisen sopimuksen perusteella kyseinen kolmas osapuoli, kyseinen lisäsopimus peruuntuu seuraamusmaksuitta, jos kuluttaja käyttää 6 artiklan 1 kohdan mukaista peruuttamisoikeuttaan.8. Tällä artiklalla ei rajoiteta sopimuksen peruuntumista tai päättymistä tai sen täyttämiskelvottomuutta koskevien jäsenvaltioiden lakien ja asetusten soveltamista tai kuluttajan oikeutta täyttää sopimusvelvoitteensa ennen sopimuksessa vahvistettua määräaikaa. Tätä sovelletaan riippumatta etäsopimuksen lakkaamista koskevista ehdoista ja sen oikeusvaikutuksista.7 artiklaEnnen peruuttamista toimitetun palvelun maksaminen1. Jos kuluttaja käyttää 6 artiklan 1 kohdan mukaista peruuttamisoikeuttaan, häntä voidaan vaatia maksamaan viipymättä ainoastaan palvelujen tarjoajan tosiasiallisesti etäsopimuksen mukaisesti toimittamasta palvelusta. Sopimus voidaan panna täytäntöön vasta sen jälkeen, kun kuluttaja on antanut suostumuksensa. Maksettava määrä ei saa:- ylittää summaa, joka on oikeassa suhteessa jo toimitetun palvelun laajuuteen, kun vertauskohtana on sopimuksen kattamat palvelut kokonaisuudessaan;- olla missään tapauksessa sellainen, että sitä voidaan pitää seuraamusmaksuna.2. Jäsenvaltiot voivat säätää, että kuluttajaa ei voida vaatia maksamaan mitään maksua hänen irtisanoessaan vakuutussopimuksen.3. Palvelujen tarjoaja ei voi vaatia kuluttajalta mitään maksua 1 kohdan perusteella, ellei hän pysty osoittamaan, että kuluttajalle on asianmukaisesti ilmoitettu maksettavasta summasta 3 artiklan 1 kohdan 3 alakohdan a alakohdan mukaisesti. Hän ei kuitenkaan voi vaatia maksua, jos hän on aloittanut sopimuksen täyttämisen ennen 6 artiklan 1 kohdassa säädetyn peruuttamisajan päättymistä ilman kuluttajan nimenomaista pyyntöä.4. Palvelujen tarjoajan on mahdollisimman nopeasti ja viimeistään 30 kalenteripäivän kuluessa palautettava kuluttajalle kaikki maksut, jotka tältä on etäsopimuksen mukaisesti peritty, 1 kohdassa tarkoitettua määrää lukuun ottamatta. Määräaika alkaa päivästä, jona palvelujen tarjoaja saa peruuttamisilmoituksen.5. Kuluttajan on viipymättä ja viimeistään 30 kalenteripäivän kuluessa palautettava palvelujen tarjoajalle kokonaisuudessaan tältä saamansa maksut ja/tai omaisuus. Määräaika alkaa päivästä, jona kuluttaja lähettää peruuttamisilmoituksen.8 artiklaKorttimaksutJäsenvaltioiden on huolehdittava, että on olemassa asianmukaiset toimenpiteet, jotta kuluttaja voi:- pyytää maksun peruuttamista, jos hänen maksukorttiaan on käytetty väärin etäsopimuksissa;- saada hyvityksen suoritetuista maksuista tai saada ne palautetuksi, jos tällainen väärinkäyttö on tapahtunut.9 artiklaPalvelu, jota ei ole tilattuRajoittamatta etäsopimusten hiljaista uudistamista koskevien jäsenvaltioiden säännösten soveltamista, jos tällainen uudistaminen on näissä säännöksissä sallittu, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta:- kielletään rahoituspalvelujen toimitus kuluttajalle ilman hänen ennalta esittämäänsä pyyntöä, jos tähän toimitukseen sisältyy vaatimus maksaa välittömästi tai myöhemmin;- vapautetaan kuluttaja kaikista velvoitteista sellaisen toimituksen osalta, jota ei ole pyydetty; vastaamatta jättäminen ei tällöin merkitse tarjouksen hyväksymistä.10 artiklaYhteydenotto, jota ei ole pyydetty1. Kuluttajan ennakolta antama suostumus tarvitaan siihen, että palvelujen tarjoaja käyttää seuraavia etäviestintävälineitä:a) automaattiset soittojärjestelmät, joissa ei tarvita ihmistä välittäjänä;b) telekopiolaitteet.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että muut kuin 1 kohdassa mainitut etäviestintävälineet, joilla voidaan ottaa kuluttajaan henkilökohtaisesti yhteyttä,a) eivät ole sallittuja, jos niiden käyttöön ei ole saatu kyseisten kuluttajien suostumusta; taib) ovat sallittuja ainoastaan, jos kuluttaja ei ole niitä nimenomaisesti kieltänyt.3. Kuluttajalle ei saa aiheutua kustannuksia 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä.11 artiklaSeuraamuksetJäsenvaltioiden on säädettävä asianmukaisista seuraamuksista, joita sovelletaan siinä tapauksessa, että palvelujen tarjoaja ei noudata tämän direktiivin soveltamiseksi annettuja kansallisia säännöksiä.Jäsenvaltiot voivat tätä varten säätää erityisesti, että kuluttaja voi purkaa sopimuksen milloin tahansa kustannuksitta ja seuraamusmaksuitta.Näiden seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.12 artiklaDirektiivin säännösten velvoittavuus1. Kuluttaja ei voi luopua hänelle tällä direktiivillä myönnetyistä oikeuksista.2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kuluttaja ei menetä tämän direktiivin tarjoamaa suojaa sen vuoksi, että sopimukseen sovellettavaksi laiksi valitaan kolmannen valtion laki, jos kyseinen sopimus liittyy läheisesti yhden tai useamman jäsenvaltion alueeseen.13 artiklaRiitojen ratkaiseminen tuomioistuimessa tai hallinnollisessa menettelyssä1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tämän direktiivin noudattamisen varmistamiseksi kuluttajien etujen mukaisesti on olemassa riittävät ja tehokkaat keinot.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin keinoihin kuuluvat säännökset, joiden nojalla yhdellä tai useammalla seuraavista elimistä, sen mukaan kuin kansallisessa lainsäädännössä määritellään, on mahdollisuus saattaa asia kansallisen lainsäädännön mukaisesti tuomioistuimen tai toimivaltaisen hallinnollisen viranomaisen käsiteltäväksi sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettuja kansallisia säännöksiä noudatetaan:a) julkiset elimet tai niiden edustajat;b) kuluttajajärjestöt, joilla on oikeutettua etua suojella kuluttajia;c) elinkeinoelämän järjestöt, joilla on oikeutettua etua toimia asiassa.3. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että etäviestintävälineiden operaattorit ja toimittajat estävät mahdollisuuksiensa mukaan tuomioistuimen päätöksen, hallinnollisen määräyksen tai valvontaviranomaisen antaman määräyksen perusteella tämän direktiivin vastaisiksi todetut, niille ilmoitetut käytänteet.14 artiklaTuomioistuinten ulkopuoliset oikeussuojakeinot1. Jäsenvaltioiden on edistettävä asianmukaisia ja tehokkaita tuomioistuinten ulkopuolisia valitus- ja oikeussuojamenettelyjä rahoituspalvelujen etämyyntiä koskevien kuluttajariita-asioiden ratkaisemiseksi.2. Jäsenvaltioiden on kannustettava riita-asioiden käsittelemisestä vastaavia tuomioistuinten ulkopuolisia elimiä olemaan yhteistyössä rahoituspalvelujen etämyyntiä koskevien kansainvälisten riita-asioiden ratkaisemiseksi.15 artiklaTodistustaakkaJäsenvaltiot voivat säätää, että todistustaakka, joka koskee palvelujen tarjoajan velvollisuutta antaa tietoja kuluttajalle sekä kuluttajan suostumista sopimuksen tekemiseen ja tarvittaessa sopimuksen täyttämistä, voidaan asettaa palvelujen tarjoajalle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 artiklan 3 kohdan soveltamista.Sopimusehto, jonka mukaan palvelujen tarjoajalle tämän direktiivin mukaisesti kuuluvien velvoitteiden noudattamisen osalta todistustaakka on kuluttajalla, on kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/13/ETY(12) tarkoitettu kohtuuton ehto.16 artiklaSiirtymäjärjestelytJäsenvaltiot voivat edellyttää, että sellaiset palvelujen tarjoajat, jotka ovat sijoittuneet jäsenvaltioon, joka ei ole vielä saattanut tätä direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöään ja jonka lainsäädännössä ei ole tässä direktiivissä säädettyjä vastaavia velvoitteita, noudattavat tämän direktiivin mukaisia kansallisia sääntöjä.17 artiklaDirektiivi 90/619/ETYKorvataan direktiivin 90/619/ETY 15 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti: "1. Kunkin jäsenvaltion on säädettävä, että vakuutuksenottajalla, joka tekee yksilöllisen henkivakuutussopimuksen, on oikeus peruuttaa sopimus 30 kalenteripäivän määräajan kuluessa siitä, kun hän sai tiedon kyseisen sopimuksen tekemisestä."18 artiklaDirektiivi 97/7/EYMuutetaan direktiivi 97/7/EY seuraavasti:1) Korvataan 3 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta seuraavasti: "- koskevat rahoituspalveluja, joihin sovelletaan kuluttajille tarkoitettujen rahoituspalvelujen etämyynnistä ja neuvoston direktiivin 90/619/ETY sekä direktiivien 97/7/EY ja 98/27/EY muuttamisesta 23 päivänä syyskuuta 2002 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2002/65/EY(13)."2) Kumotaan liite II.19 artiklaDirektiivi 98/27/EYLisätään direktiivin 98/27/EY liitteeseen kohta seuraavasti: "11. kuluttajille tarkoitettujen rahoituspalvelujen etämyynnistä ja neuvoston direktiivin 90/619/ETY sekä direktiivien 97/7/EY ja 98/27/EY muuttamisesta 23 päivänä syyskuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/65/EY(14)."20 artiklaTarkastelu1. Sen jälkeen kun tämä direktiivi on pantu täytäntöön, komissio tarkastelee rahoituspalveluja koskevien sisämarkkinoiden toimintaa kyseisten palvelujen kaupan pitämisen osalta. Komission olisi pyrittävä arvioimaan ja analysoimaan vaikeuksia, joita sekä kuluttajilla että palvelujen tarjoajilla on tai saattaa olla ja jotka johtuvat erityisesti tietojenantoa ja peruuttamisoikeutta koskevien kansallisten säännösten eroista.2. Komissio antaa viimeistään 9 päivänä huhtikuuta 2006 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen rahoituspalveluja ostavien ja myyvien kuluttajien ja palvelujen tarjoajien ongelmista sekä tarvittavat ehdotukset tietojenantoa ja peruuttamisoikeutta koskevien, rahoituspalveluja koskevaan yhteisön lainsäädäntöön ja/tai 3 artiklaan sisältyvien säännösten muuttamiseksi ja/tai yhdenmukaistamiseksi edelleen.21 artiklaTäytäntöönpano1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 9 päivänä lokakuuta 2004. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaus tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina sekä tämän direktiivin ja annettujen kansallisten säädösten välistä vastaavuutta koskeva taulukko komissiolle.22 artiklaVoimaantuloTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.23 artiklaOsoitusTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 23 päivänä syyskuuta 2002.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesP. CoxNeuvoston puolestaPuheenjohtajaM. Fischer Boel(1) EYVL C 385, 11.12.1998, s. 10, jaEYVL C 177 E, 27.6.2000, s. 21.(2) EYVL C 169, 16.6.1999, s. 43.(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 5. toukokuuta 1999 (EYVL C 279, 1.10.1999, s. 207), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 19. joulukuuta 2001 (EYVL C 58 E, 5.3.2002, s. 32), ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 14. toukokuuta 2002 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Neuvoston päätös tehty 26. kesäkuuta 2002 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(4) EYVL L 178, 17.7.2000, s. 1.(5) EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1.(6) EYVL L 144, 4.6.1997, s. 19.(7) EYVL L 166, 11.6.1998, s. 51, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2000/31/EY (EYVL L 178, 17.7.2000, s. 1).(8) EYVL L 330, 29.11.1990, s. 50, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 92/96/ETY (EYVL L 360, 9.12.1992, s. 1).(9) EYVL L 135, 31.5.1994, s. 5.(10) EYVL L 84, 26.3.1997, s. 22.(11) EYVL L 280, 29.10.1994, s. 83.(12) EYVL L 95, 21.4.1993, s. 29.(13) EYVL L 271, 9.10.2002, s. 16.(14) EYVL L 271, 9.10.2002, s. 16.


Avis juridique important

|

31997L0050

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/50/EY, annettu 6 päivänä lokakuuta 1997, lääkäreiden vapaan liikkuvuuden sekä heidän tutkintotodistustensa, todistustensa ja muuta muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojensa vastavuoroisen tunnustamisen helpottamisesta annetun direktiivin 93/16/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 291 , 24/10/1997 s. 0035 - 0037

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 97/50/EY,annettu 6 päivänä lokakuuta 1997,lääkäreiden vapaan liikkuvuuden sekä heidän tutkintotodistustensa, todistustensa ja muuta muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojensa vastavuoroisen tunnustamisen helpottamisesta annetun direktiivin 93/16/ETY muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 49 artiklan, sen 57 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan ensimmäisen ja kolmannen virkkeen ja sen 66 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),toimivat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen (3), ottaen huomioon sovittelukomitean 28 päivänä toukokuuta 1997 hyväksymän yhteisen ehdotuksen,sekä katsovat, ettäon tarpeen ottaa käyttöön asianmukaisia menettelytapoja direktiivin 93/16/ETY (4) 5 artiklan 3 kohdan, 7 artiklan 2 kohdan sekä 26 ja 27 artiklan säännösten saattamiseksi ajan tasalle ottaen huomioon eri jäsenvaltioiden lääketieteen erikoistumiskoulutuksessa ja sen nimikkeissä tapahtuneet useat muutokset,näillä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 13 päivänä heinäkuuta 1987 annetussa neuvoston päätöksessä 87/373/ETY (5) tarkoitetuilla menettelytavoilla voitaisiin parantaa yhteisön päätöksenteon tehokkuutta, erikoislääkäreiden, joiden oikeudet ovat sidoksissa edellä mainittujen säännösten ajan tasalle saattamisen kanssa, sijoittautumisoikeuden ja palvelujen vapaan tarjoamisen tosiasiallisen harjoittamisen helpottamiseksi,päätöksessä 87/373/ETY määriteltyjä menettelyjä sovelletaan Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välillä sovitun komiteamenettelyä koskevan yhteistoimintatavan (6) mukaisesti, kunnes perustamissopimuksen tarkistus on tehty Euroopan unionista tehdyn sopimuksen N artiklan 2 kohdan nojalla,on syytä saattaa 5 artiklan 3 kohta ja 7 artiklan 2 kohta ajan tasalle kahden tai useamman jäsenvaltion tunnustaman lääketieteen erikoistumiskoulutuksen osalta ja lisätä nämä jäsenvaltiot asianmukaisiin erikoistumiskoulutuksen nimikkeiden luetteloihin aina silloin, kun näissä jäsenvaltioissa annettu koulutus on direktiivissä 93/16/ETY esitettyjen vähimmäisvaatimusten mukainen,äskettäin käyttöön otettujen erikoistumisalojen osalta on aiheellista vahvistaa edellä mainitun direktiivin 26 ja 27 artiklassa niitä vastaavien kurssien vähimmäispituus ja tarkistaa muut vähimmäispituudet aina kun se osoittautuu tarpeelliseksi,komissio voi, päätöksellä 75/365/ETY perustettua terveydenhuollon ylempien viranhaltijoiden komiteaa (7) kuultuaan, tehdä tarvittavat muutokset 5 artiklan 3 kohtaan ja 7 artiklan 2 kohtaan,olisi aiheellista, että sama komitea avustaessaan komissiota 26 ja 27 artiklan muuttamisessa toimii hallintokomiteana,päätöksellä 75/364/ETY (8) komission yhteyteen perustettu lääkärikoulutuksen neuvoa-antava komitea antaa komissiolle ja jäsenvaltioille direktiivin 93/16/ETY soveltamista koskevia lausuntoja ja suosituksia, jaalakohtaisten direktiivien soveltamisessa esille tulevat ongelmat olisi käsiteltävä korkeammasta koulutuksesta ammatillisen koulutuksen ja harjoittelun päätteeksi annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevan yleisen järjestelmän puitteissa jäsenvaltioiden niiden kansalaisten osalta, jotka ovat hankkineet todistuksensa kolmansissa maissa,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivi 93/16/ETY seuraavasti:1) Lisätään 5 artiklaan seuraava kohta:"4. Edellä 3 kohdassa olevaa nimikkeiden luetteloa muutetaan 44 a artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen."2) Lisätään 7 artiklaan seuraava kohta 3:"3. Edellä 2 kohdassa olevaa nimikkeiden luetteloa muutetaan 44 a artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen".3) Lisätään 26 ja 27 artiklaan seuraava alakohta:"Tässä artiklassa mainittujen erikoistumiskoulutusten vähimmäispituuksien luetteloa muutetaan 44 a artiklan 3 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen."4) Lisätään seuraava artikla:"44 a artikla1. Kun viitataan tämän artiklan menettelyihin, komissiota avustaa neuvoston päätöksellä 75/365/ETY (*) perustettu terveydenhuollon ylempien viranhaltijoiden komitea.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan.Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan.Komission on, niin suurelta osalta kuin mahdollista, otettava huomioon komitean lausunto. Sen on ilmoitettava, millä tavoin lausunto on otettu huomioon.3. Komission edustaja toimittaa komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle.Siinä tapauksessa noudatetaan seuraavaa:a) komissio lykkää päättämiensä toimenpiteiden soveltamista kahdella kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä;b) neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin a alakohdassa tarkoitetun ajan kuluessa.(*) EYVL L 167, 30.6.1975, s. 19, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 80/157/ETY (EYVL L 33, 11.2.1980, s. 15)."2 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 6 päivänä lokakuuta 1997.Euroopan parlamentin puolestaJ. M. GIL-ROBLESPuhemiesNeuvoston puolestaJ. POOSPuhemies(1) EYVL C 389, 31.12.1994, s. 19 ja EYVL C 28, 1.2.1996, s. 7.(2) EYVL C 133, 31.5.1995, s. 10(3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 29 päivänä kesäkuuta 1995 (EYVL C 183, 17.7.1995, s. 24), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 18 päivänä kesäkuuta 1996 (EYVL C 248, 26.8.1996, s. 71) ja Euroopan parlamentin päätös tehty 22 päivänä lokakuuta 1996 (EYVL C 347, 18.11.1996, s. 31). Euroopan parlamentin päätös tehty 17 päivänä heinäkuuta 1997 sekä neuvoston päätös tehty 24 päivänä heinäkuuta 1997.(4) EYVL L 165, 7.7.1993, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.(5) EYVL L 197, 18.7.1987, s. 33(6) EYVL C 102, 4.4.1996, s. 1(7) EYVL L 167, 30.6.1975, s. 19, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 80/157/ETY (EYVL L 33, 11.2.1980, s. 15).(8) EYVL L 167, 30.6.1975, s. 17Komission lausuma Johdanto-osan 7 b kappaleen (uusi) osaltaKomissio korostaa, että tarve vahvistaa Euroopan unionin ulkopuolella suoritettujen lääkäritutkintojen vastaavuus on keskeisiä ratkaistavia ongelmia.


Avis juridique important

|

31998L0094

Neuvoston direktiivi 98/94/EY, annettu 14 päivänä joulukuuta 1998, Saksaan ja Itävaltaan sovellettavan väliaikaisen poikkeustoimenpiteen voimassaolon jatkamisesta annetun direktiivin 94/4/EY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 358 , 31/12/1998 s. 0105 - 0106

NEUVOSTON DIREKTIIVI 98/94/EY,annettu 14 päivänä joulukuuta 1998,Saksaan ja Itävaltaan sovellettavan väliaikaisen poikkeustoimenpiteen voimassaolon jatkamisesta annetun direktiivin 94/4/EY muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 99 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),sekä katsoo, ettädirektiivin 94/4/EY (4) 3 artiklan 2 kohdassa säädetään Saksan liittotasavaltaan ja Itävallan tasavaltaan 31 päivään joulukuuta 1997 sovellettavasta, verovapautuksen enimmäisarvon asettamista 75 ecuun sellaisten tavaroiden osalta, joita tuovat maahan matkustajat, jotka tulevat Saksan ja Itävallan alueelle nämä valtiot muihin kuin jäsenvaltioihin tai EFTA-valtioihin yhdistävien maarajojen kautta taikka mainituista maista rannikkomerenkulkuväylien kautta, koskevasta väliaikaisesta poikkeuksesta,kyseisissä säädöksissä otetaan huomioon ne taloudelliset ongelmat, joita näissä tilanteissa tavaroita maahan tuoviin matkustajiin sovellettavien verovapautusten enimmäisarvo on omiaan aiheuttamaan,Saksan liittotasavalta ja Itävallan tasavalta pyysivät 24 päivänä kesäkuuta ja 23 päivänä heinäkuuta 1997 päivätyillä kirjeillä direktiivin 94/4/EY 3 artiklan 2 kohdassa säädetyn poikkeustoimenpiteen voimassaolon jatkamista; nämä perustelivat pyyntöään sillä, että direktiivien 94/4/EY ja 94/75/EY antamiseen johtaneet taloudelliset ongelmat olivat pysyneet ennallaan tai jopa pahentuneet,kyseisten kahden jäsenvaltion mainitsema tilanne olisi otettava huomioon, japoikkeustoimenpiteen voimassaolon jatkaminen edellyttää kuitenkin, että Saksalle ja Itävallalle asetetaan määräaika, johon mennessä niiden on siirryttävä soveltamaan muissa jäsenvaltioissa tuolloin voimassa olevaa verovapautuksille asetettua enimmäisarvoa, että näihin jäsenvaltioihin sovellettavaa enimmäisarvoa korotetaan 1 päivästä tammikuuta 1999 ja että kyseiset jäsenvaltiot sitoutuvat korottamaan asteittain ja yhteisesti tekemällään päätöksellä mainittua enimmäisarvoa siirtyäkseen 1 päivään tammikuuta 2003 mennessä noudattamaan yhteisön enimmäisarvoa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Korvataan 1 päivästä tammikuuta 1998 direktiivin 94/4/EY 3 artiklan 2 kohta seuraavasti:"2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, Saksan liittotasavallalla ja Itävallan tasavallalla on oikeus saattaa voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset 1 päivään tammikuuta 2003 mennessä sellaisten tavaroiden osalta, joita tuovat maahan matkustajat, jotka tulevat Saksan tai Itävallan alueelle nämä valtiot muihin kuin Euroopan unionin jäsenvaltioihin tai EFTA-valtioihin yhdistävien maarajojen kautta taikka mainituista maista rannikkomerenkulkuväylien kautta."2. Korvataan 1 päivästä tammikuuta 1999 direktiivin 94/4/EY 3 artiklan 2 kohdan toinen alakohta seuraavasti:"Kyseisten jäsenvaltioiden on kuitenkin 1 päivästä tammikuuta 1999 sallittava edeltävässä kohdassa mainittujen matkustajien tuoda maahan tavaroita verovapaasti vähintään 100 ecun arvosta. Näiden jäsenvaltioiden on korotettava yhteisesti enimmäisarvoa asteittain siirtyäkseen viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2003 soveltamaan kyseisiin tavaroihin yhteisön nykyistä enimmäisarvoa."2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1999. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on oltava viittaus tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 14 päivänä joulukuuta 1998.Neuvoston puolestaW. MOLTERERPuheenjohtaja(1) EYVL C 273, 2.9.1998, s. 8(2) Lausunto annettu 3. joulukuuta 1998 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(3) Lausunto annettu 15. lokakuuta 1998 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(4) EYVL L 60, 3.3.1994, s. 14, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 94/75/EY (EYVL L 365, 31.12,1994, s. 52).