Avis juridique important

|

31979L1066

Ensimmäinen komission direktiivi 79/1066/ETY, annettu 13 päivänä marraskuuta 1979, yhteisön analyysimenetelmistä kahviuutteiden ja sikuriuutteiden tarkastamiseksi

Virallinen lehti nro L 327 , 24/12/1979 s. 0017 - 0028 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 10 s. 0138  Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 9 s. 0040  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 10 s. 0138  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 10 s. 0252  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 10 s. 0252

ENSIMMÄINEN KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 13 päivänä marraskuuta 1979,yhteisön analyysimenetelmistä kahviuutteiden ja sikuriuutteiden tarkastamiseksi (79/1066/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kahviuutteita ja sikuriuutteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/436/ETY(1) ja erityisesti sen 8 artiklan,sekä katsoo, ettädirektiivin 77/436/ETY 8 artiklassa vaaditaan kahviuutteiden ja sikuriuutteiden koostumus ja ominaisuudet tarkastettaviksi yhteisön analyysimenetelmien mukaisesti,ensimmäinen menetelmäsarja, jonka osalta tutkimukset on saatu päätökseen, tulisi nyt ottaa käyttöön, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän elintarvikekomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaJäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että liitteessä I määrättyjen ominaisuuksien toteamiseksi tarvittavat analyysit suoritetaan liitteessä II esitettyjen menetelmien mukaisesti.2 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 18 kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 13 päivänä marraskuuta 1979.Komission puolestaÉtienne DAVIGNONKomission jäsen(1) EYVL N:o L 172, 12.7.1977, s. 20LIITE IYHTEISÖSSÄ KÄYTETTÄVIÄ KAHVI- JA SIKURIUUTTEIDEN ANALYYSIMENETELMIÄ KOSKEVAN ENSIMMÄISEN DIREKTIIVIN SOVELTAMISALAI. Yleiset säännöksetII. Kofeiinimäärän määrittäminen kofeiinittomasta kahviuutteesta liitteessä II olevaa menetelmää 1 käyttämälläIII. Kuiva-aineen määrittäminen kuivatusta kahviuutteesta ja kuivatusta sikuriuutteesta, liukoisesta kahvista ja sikurista sekä pikakahvista ja sikurista liitteessä II olevaa menetelmää 2 käyttämälläIV. Kuiva-aineen määrittäminen nestemäisestä kahviuutteesta, nestemäisestä sikuriuutteesta, kahviuutepastasta ja sikuriuutepastasta liitteessä II olevaa menetelmää 3 käyttämälläLIITE IIANALYYSIMENETELMÄT KAHVIUUTTEEN JA SIKURIUUTTEEN KOOSTUMUKSEN MÄÄRITTÄMISEKSI YLEISET SÄÄNNÖT 1. NÄYTTEEN VALMISTAMINEN1.1 YleistäLaboratoriolle analyysiä varten annettavan näytteen tulee olla painoltaan vähintään 50 g.1.2 Näytteen valmistaminen laboratorioanalyysiä varten1.2.1 SekoitusAnalysoitava näyte pitää aina sekoittaa perusteellisesti ennen kuin yhtään osanäytettä punnitaan.1.2.1.1 Puuterimaiset tai pastan muodossa olevat näytteet siirretään astiasta, kokkareet murskataan, näyte sekoitetaan sopivalla tavalla ja asetetaan sopivaan astiaan.1.2.1.2 Nestemäisessä muodossa olevat näytteet sekoitetaan hämmentäen.1.3 AstiatNäytteet pidetään aina ilmatiiviissä ja kosteutta läpäisemättömässä astiassa.2. REAGENSSIT2.1 Vesi2.1.1 Kun vesi mainitaan liuottamista, laimentamista tai pesemistä varten, käytetään tislattua vettä tai yhtä puhdasta demineralisoitua vettä.2.1.2 Kun viitataan "liuokseen" tai "laimennukseen" ilman lisäindikaatiota, tarkoitetaan "vesiliuosta" tai "vedellä laimennusta".2.2 KemikaalitKaikkien käytettävien kemikaalien tulee olla analyysilaatua, jollei toisin ilmoiteta.3. LAITTEET3.1 LaiteluettelotLaiteluetteloissa mainitaan vain ne laitteet, jotka ovat erityistä tarkoitusta varten tai joilla on erityisiä ominaisuuksia.3.2 AnalyysivaakaAnalyysivaa'alla tarkoitetaan vaakaa, jolla pystytään punnitsemaan ainakin 0,1 mg:n tarkkuudella.4. TULOSTEN ILMOITTAMINEN4.1 TuloksetAnalyysiraportissa esitetty tulos on keskiarvo ainakin kahdesta määrityksestä, joiden toistettavuus on tyydyttävä.4.2 Prosenttiosuuden laskeminenJollei toisin ole esitetty, tulos lasketaan prosenttiosuutena näytteen painosta.4.3 Merkitsevien lukujen määräTulos ei saa sisältää enempää merkitseviä lukuja kuin käytetyn analyysimenetelmän tarkkuuden osoittamiseksi on tarpeellista.5. KOESELOSTEKoeselosteessa täsmennetään käytetty analyysimenetelmä samoin kuin saadut tulokset. Lisäksi siinä esitetään yksityiskohtaisesti sellainen menettely, jota ei mainita analyysimenetelmissä tai joka on vapaaehtoinen taikka mitkä tahansa asiat, jotka ovat saattaneet vaikuttaa saatuihin lopputuloksiin. Koeseloste antaa kaiken tiedon, joka on välttämätön näytteen täydelliseksi tunnistamiseksi.MENETELMÄ 1: KOFEIININ MÄÄRITTÄMINEN 1. TARKOITUS JA SOVELTAMISALATällä menetelmällä määritetään kofeiinipitoisuus dekofeinoiduista uutteista.2. MÄÄRITELMÄKofeiinipitoisuus: kofeiinipitoisuus määritetään yksilöidyllä menetelmällä.3. PERIAATEKofeiini uutetaan näytteestä ammoniakkipitoisella liuoksella. Sitten se puhdistetaan dietyylieetterillä kahdessa kromatografiapylväässä, ensin emäksisellä ja sitten happamalla liuoksella. Sitten kofeiini eluoidaan pylväästä kloroformilla ja määritetään spektrofotometrisesti.4. REAGENSSIT4.1 Rikkihappo, 2 M liuos.4.2 Natriumhydroksidi, 2 M liuos.4.3 Seliitti 545 tai vastaava.4.4 Ammoniakkiliuos, noin 4 M (valmistetaan lisäämällä 1 tilavuusyksikkö väkevää ammoniakkia p20, noin 0,9 g/ml 2 tilavuusyksikköön vettä).4.5 Dietyylieetteri, puhdas tai puhdistettu kromatografiapylväässä alumiinioksidilla, jonka aktiivisuusaste on 1.Valutetaan 300 ml dietyylieetteriä 100 g alumiinioksidia sisältävän pylvään läpi. Tällä tavalla puhdistettu dietyylieetteri pidetään pimeässä pullossa, kunnes käytetään.(Dietyylieetteriä, joka on äskettäin tislattu ja peroksidivapaa, voidaan käyttää kromatografisesti puhdistetun dietyylieetterin sijasta). Dietyylieetteri kyllästetään veden kanssa.4.6 Kofeiini (1,3,7-trimetyyli -2,6-dihydroksipuriini), puhdas, vedetön (C3H10N4O2).4.7 Kloroformi, puhdas tai kromatografisesti puhdistettu 4.5-kohdassa esitellyn menetelmän mukaan ja kyllästetty vedellä.5. LAITTEET5.1 Kromatografiapylväät (ks. kuva 1) n. 250 mm pitkät, 21 mm:n sisähalkaisija (pylväs I) ja 17 mm:n sisähalkaisija (pylväs II), varustettuina sulkijakorkein.5.2 Ultravioletti spektrofotometri: Spektrofotometrin tulee toimia 0,004 absorbanssiyksikön tarkkuudella käyttöalueella.5.3 Kvartsikyvetit, optinen pituus 10 mm.5.4 Muut tavalliset laboratoriolaitteet mukaan lukien:5.4.1 Vesihaude, kiehuva.5.4.2 Yksimerkkiset mittapullot, 50 ml, 100 ml, 1 000 ml, jotka soveltuvat ISO 1042:een.5.4.3 Yksimerkkiset pipetit, 2 ml, 5 ml, jotka soveltuvat ISO 648:aan.5.4.4 Analyysivaaka.6. MENETTELY6.1 Osanäytteen valmistaminenPunnitaan 0,1 mg:n tarkkuudella n. 0,5 g kuivattua kahviuutenäytettä, 0,5 ja 0,7 g:n välillä oleva kahviuutepastanäyte tai 0,8 ja 3,2 g:n välillä oleva nestemäinen kahviuutenäyte (nämä kaksi viimeksi mainittua tulee valita siten, että osanäytteet sisältävät noin 0,5 g kuivattua kahviuutetta). Näyte siirretään sadan millilitran astiaan, lisätään 5 ml ammoniakkiliuosta (4.4) ja lämmitetään kaksi minuuttia vesihauteessa (5.4.1). Lisätään 6 g seliittiä (4.3) ja sekoitetaan huolellisesti.6.2 Pylväiden täyttäminen6.2.1 Pylväs I (emäksinen pylväs)Patsas A. Sekoitetaan huolellisesti vaivaten taipuisalla spaattelin terällä 3 g seliittiä ja 2 ml natriumhydroksidiliuosta (4.2), kunnes se on homogeenista (ks. jäljempänä oleva huomautus). Saadaan hiukan kosteaa puuteria. Tämä puuteri siirretään pienissä erissä (n. 2 g) kromatografiapylvääseen (5.1), jonka alaosa pakataan puuvillavanulla tai lasivillalla. Seosta painetaan alas kullakin lisäyksellä, ilman lisävoimaa, käyttäen lasisauvaa, kunnes syntyy täydellisen homogeeninen ja kiinteä patsas. Pieni pala puuvillavanua tai lasivillaa voidaan asettaa patsaan A päälle.Huomautus: Pylvään pakkausmateriaalia voidaan valmistaa suuria määriä etukäteen ja varastoida suljetuissa säiliöissä.Patsas B. Siirretään seliitti-näyteseos (6.1) pylvääseen patsaan A päälle. Näyteastia kuivataan kaksi kertaa 1 g:n seliittiannoksilla (4.3), ja tämä seliitti siirretään pylvääseen. Painellaan alaspäin, jotta saadaan homogeeninen patsas, ja asetetaan puuvillavanua tai lasivillaa patsaan B päälle.6.2.2 Pylväs II (hapan pylväs)Asetetaan toiseen pylvääseen, jonka alaosaan on pakattu puuvillavanua- tai lasivillaa, 3 g seliittia (4.3) ja 3 ml rikkihappoliuosta (4.1) huolellisesti sekoittaen, kuten neuvotaan patsaan A osalta 6.2.1 kohdassa (ks. myös huomautus kyseisessä kohdassa). Puuvillavanua tai lasivillaa asetetaan patsaan yläpäähän estämään pakatun pylvään pään vahingoittumista.6.3 KromatografiaAsetetaan pylväät toinen toistensa päälle siten, että pylvään I eluaatti voi tippua suoraan pylvääseen II. Valutetaan 150 ml dietyylieetteriä (4.5) molempien pylväiden läpi. Pylvään I sulkijakorkki pidetään auki. Asetetaan pylvään II korkki siten, että supernatantti-liuos pysyy pakatun pylvään yläpuolella. Pylväs I siirretään. Valutetaan 50 ml dietyylieetteriä (4.5) pylvään II läpi käyttäen ensimmäistä annosta pylvään I pään pesuun ja valuttaen tämän myös pylvään II läpi. Hävitetään pylvään II eluaatti.Huomautus: Käytetty dietyylieetteri saattaa tulla käyttökelpoiseksi ravistamalla sitä rauta(II)sulfaatilla.Ilmavirta kuljetetaan pylvään II läpi niin, että korkki on auki (esimerkiksi käyttämällä kumista ilmapumppua), kunnes dietyylieetteriä ei enää tipu pylväästä ja ilmavirta antaa aavistuksen verran enää dietyylieetterin hajua (ks. jäljempänä oleva huomautus). Pylvästä II eluoidaan 45-50 ml:la kloroformilla (4.7). Eluaatti kerätään 50 ml:n pulloon (5.4.2), täytetään merkkiin saakka kloroformilla (4.7) ja sekoitetaan huolellisesti.Normaaliolosuhteissa dietyylieetterin ja kloroformin virtausnopeus pitäisi olla 1,5 ja 3 ml/min. Jos tämä nopeus ylittyy, pylväässä saattaa tapahtua kanavoitumista.Huomautus: Tämä vaihe pitäisi suorittaa hyvin ilmastoidussa seinäkaapissa, jotta estetään mahdollinen liuotinhöyryjen hengittäminen tai räjähdysvaara.6.4 Spektrofotometrinen mittaus (ks. kuva 2)6.4.1 Koeliuoksen mittaaminenKloroformin haihtumisesta aiheutuvan virheen välttämiseksi kloroformissa (6.3) oleva kofeiiniliuos mitataan käyttäen kvartsikyvettejä (5.3) kloroformia vasten (4.7) 276 nm:ssa (absorptiomaksimi). Myös absorbanssi mitataan 246 nm:ssa (absorptiominimi) ja 306 nm:ssa saadun kofeiinin puhtauden varmistamiseksi.Jos absorbanssi 276 nm:ssä nousee yli 1,3, toistetaan mittaus laimennetulla koeliuoksella. Tässä tapauksessa otetaan huomioon laimennuskerroin; sopivat kertoimet 7.1:n kohdan kaavassa tulee antaa sen mukaan. Jos 276 nm:ssä mitattu absorbanssi on alhaisempi kuin 0,2, toistetaan määritystä käyttäen suurempaa osanäytettä.6.4.2 Referenssiliuoksen valmistaminen ja mittaaminenKofeiinin referenssiliuos valmistetaan seuraavalla tavalla:Punnitaan 0,1 mg:n tarkkuudella 100 ± 20 mg puhdasta vedetöntä kofeiinia (4.6). Asetetaan 1 000 ml:n mittapulloon (5.4.2), liuotetaan kloroformiin ja täytetään merkkiin saakka. Otetaan mittapipetillä (5.4.3) 5 ml tätä liuosta ja lisätään kloroformia 50 ml:aan asti.Mitataan tämän liuoksen absorbanssi kuten kuvattiin kohdassa 6.4.1. Oikea absorbanssi referenssiliuokselle on alueella 0,4.6.5 Määritysten lukumääräTehdään ainakin kaksi määritystä samasta näytteestä.6.6 SokeakoeSokeakoe liuoksilla tehdään edellä selostetun menetelmän mukaisesti jättämällä pois osanäyte. Ennen kuin käyttöön otettuja liuoksia (ks. 4.5 ja 4.7) käytetään uudelleen, sokeakoe toistetaan liuosten puhtauden varmistamiseksi.7. TULOSTEN ILMOITTAMINEN7.1 Kaava ja laskeminenKofeiinimäärä prosentteina näytteen kuiva-aineen määrästä on:>NUM>5 × 103 × C × A1>DEN>A2 × m × pjossaC = kofeiinipitoisuus referenssiliuoksessa (6.4.2) g/ml;A1 = korjattu puhdistetun uutteen absorbanssi (6.4.1) (ts. absorbanssi 276 nm:ssa - 0,5 × (absorbanssi 246 nm:ssa + absorbanssi 306 nm:ssa);A2 = korjattu kofeiinin referenssiliuoksen absorbanssi (6.4.2) (ts. absorbanssi 276 nm:ssa - 0,5 × (absorbanssi 246 nm:ssa + absorbanssi 306 nm:ssa)m = osanäytteen massa (g)p = kuiva-aineen pitoisuus, ilmaistuna prosenttina näytteen määrästä kuten määritetään menetelmillä 2 tai 3, liite II7.2 ToistettavuusKahden tuloksen välinen ero ei saa olla suurempi kuin 0,01 g kofeiinia/100 g näytettä kuiva-aineeksi laskettuna, kun määritykset on suorittanut sama analysoija samanaikaisesti tai peräkkäin samoissa olosuhteissa.>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>MENETELMÄ 2: KUIVA-AINEPITOISUUDEN MÄÄRITTÄMINEN 1. TARKOITUS JA SOVELTAMISALATällä menetelmällä määritetään kuiva-ainepitoisuus- kuivatusta kahviuutteesta, liukoisesta kahvista, pikakahvista- kuivatusta sikuriuutteesta, liukoisesta sikurista, pikasikurista.2. MÄÄRITELMÄKuiva-aineen sisältö: kuiva-aineen pitoisuus, joka määritetään yksilöidyllä menetelmällä.3. PERIAATENäytteen jäämäaines määritetään 16 tunnin kuivaamisen jälkeen, mikä tapahtuu vakuumiuunissa 70 °C:n lämpötilassa ja 5,0 kPa:n paineessa, ja lasketaan prosentteina näytteen määrästä.4. LAITTEET4.1 Punnitusastiat, tasapohjaiset, jotka kestävät näytettä ja koeolosuhteita, keskimääräinen halkaisija 50 mm ja korkeus 30 mm hyvin sulkeutuvilla kansilla. Alumiiniastiat ja ruostumattomat teräsastiat ovat sopivia.4.2 Vakuumiuuni, sähköisesti lämmitetty, lämpötila kontrolloitu 70 °C ± 1 °C:een termostaatilla, joka kattaa koko uunitilan, ja varustettu lämpömittarilla, joka pitää lämpötilan tarkasti 70 °C:ssa ja ilmoittaa lämpötilan kuivaustason välittömässä läheisyydessä, ja mitalla, joka ilmoittaa sisäisen paineen kPa:n yksikössä nollapaineen yläpuolella. Tällä uunilla pitää olla yhdenmukainen sisälämpötilan jakautuminen. Kuivaustasot tulee asettaa siten, että taataan hyvä lämmönkulku kuivausastioihin (4.1).4.3 Kuivausuuni, sähköisesti kuumennettu, lämpötila kontrolloitu termostaatilla 102 °C ± 2 °C:een läpi koko uunitilan.4.4 Vakuumipumppu, joka kykenee tyhjentämään vakuumiuunin (4.2) sisäisen paineen lukemaan 5,0 kPa tai alhaisempaan.4.5 Ilmankuivaaja, joka käsittää kaksi glyserolilla täytettyä lasista pesupulloa, joka muodostaa kuplituslaitteen, ja kaksi lasista kuivausputkea, jotka on täytetty äskettäin aktivoidulla piigeelillä, jossa on kosteuspitoisuutta osoittava ilmaisin. Ilmankuivaaja ja kuplituslaite on yhdistetty sarjaan vakuumiuunin (4.2) kanssa niin, että kuivausputket ovat uunin ja kuplituslaitteen välissä.4.6 Eksikaattori, joka sisältää äskettäin aktivoitua piigeeliä (tai vastaavaa kuivaavaa ainetta) ja kosteuden ilmaisimen.4.7 Analyysivaaka.5. MENETTELY5.1 Astioiden valmistaminen käyttökuntoonAsetetaan puhtaat, kuivat, tyhjät astiat ja kannet (4.1) kuivaan uuniin (4.3) 102 °C ± 2 °C:een yhdeksi tunniksi. Kannet asetetaan astioiden viereen, jotta kaikki pinnat kuivuisivat.Astiat ja kannet siirretään uunista ja asetetaan kuivausastiaan (4.6). Annetaan jäähtyä ja punnitaan astiat ja sopivat kannet lähimpään 0,1 mg:aan (M0).5.2 NäyteAstiasta (5.1) siirretään kansi. Niin nopeasti kuin mahdollista asetetaan noin 3 g näytettä astiaan ja levitetään tasaisesti astian pohjalle. Astia peitetään sopivalla kannella, ja sen sisältö punnitaan lähimpään 0,1 mg:aan (M2). Jos tehdään enemmän kuin yksi punnitus, peitetyt astiat asetetaan kuivausastiaan, kunnes kaikki näytteet on punnittu ja ovat valmiit uuniin pantaviksi.5.3 Astia ja sen kansi asetetaan erikseen vakuumiuuniin (4.2).5.4 Uuni suljetaan, ja painetta vähennetään hitaasti (ainakin 2:sta 2,5 minuuttiin) 5,0 ± 0,1 kPa:iin.5.5 Päästetään kuiva ilma uuniin hitaasti kuivauspylväiden ja kuplituslaitteen läpi (4.5) noin yksi kupla kahdessa sekunnissa, minkä voi havaita kuplituslaitteen nesteessä.5.6 Kuivataan vakuumiuunissa 70 °C ± 1 °C:ssa 16 ± 0,5 tuntia antaen ilman virrata koko ajan.5.7 Kuivausjakson loputtua päästetään ilma hitaasti (kahdesta kolmeen minuuttiin) uunista ulos estämällä kuohunta, joka voi aiheuttaa jonkun näytteen häviämisen astiasta.Asetetaan astiaan kansi ja astia eksikaattoriin (4.6) ja annetaan jäähtyä ympäröivään lämpötilaan.5.8 Peitetty astia ja sisältö punnitaan 0.1 mg:n tarkkuudella (M1).6. TULOSTEN ILMOITTAMINEN6.1 Kaava ja laskeminenKuiva-aineen pitoisuus laskettuna prosentteina valmistetun näytteen määrästä saadaan yhtälöstä>NUM>M1 - M0>DEN>M2 - M0 × 100jossaM0 = kuivan astian ja kannen painoM1 = astian, kannen ja näytteen paino kuivauksen jälkeenM2 = astian, kannen ja näytteen paino ennen kuivaustaOtetaan tulokseksi kahden määrityksen aritmeettinen keskiarvo pitämällä huolta, että toistettavuus (6.2) on tyydyttävä.6.2 ToistettavuusKahden tuloksen välinen ero ei saa olla suurempi kuin 0,06 g kuiva-ainetta 100 g:ssa näytettä, kun määritykset on suorittanut sama analysoija samanaikaisesti tai peräkkäin samoissa olosuhteissa.MENETELMÄ 3: KUIVA-AINEEN MÄÄRÄN MÄÄRITTÄMINEN 1. TARKOITUS JA SOVELTAMISALATällä menetelmällä määritetään kuiva-aineen määrä- nestemäisestä kahviuutteesta;- nestemäisestä sikuriuutteesta;- kahviuutepastasta;- sikuriuutepastasta.2. MÄÄRITELMÄKuiva-aineen määrä: kuiva-aineen määrä, joka määritetään yksilöidyllä menetelmällä.3. PERIAATENäytteiden osanäytteet sekoitetaan merihiekan kanssa ja sitten kuivataan 16 tuntia vakuumiuunissa 70 °C ja 5 kPa:n paineessa. Jäännös lasketaan prosentteina näytteen painosta.4. REAGENSSITMerihiekka, pesty hapossa ja sitten vedessä kunnes vapaa haposta ja sitten poltettu.5. LAITTEET5.1 Punnitusastiat, tasapohjaiset, jotka kestävät näytettä ja koeolosuhteita, noin 80 mm halkaisijoiltaan ja sopivilla kansilla varustetut.5.2 Lasisauvat pituudeltaan sellaisia, että mahtuvat kokonaan punnitusastioihin (5.1), esimerkiksi 50-75 mm pitkiä.5.3 Vakuumiuuni, sähköisesti lämmitetty, lämpötila kontrolloitu termostaatilla 70 °C ± 1 °C läpi koko uunin, joka on varustettu termostaatilla, joka pitää lämpötilan tarkasti 70 °C:ssa ja ilmoittaa lämpötilan kuivaustason välittömässä läheisyydessä, ja mittarilla, joka ilmoittaa sisätilan paineen kPa-yksikössä nollan yläpuolella.Tällä uunilla pitää olla yhdenmukainen sisälämpötilan jakautuminen. Kuivaustasot pitää asentaa siten, että ne takaavat hyvän lämmönkulun astioihin (5.1).5.4 Vakuumipumppu, joka pystyy alentamaan vakuumiuunin (5.3) sisäpaineen 5,0 kPa tai alemmaksi.5.5 Ilmankuivaaja, jossa on kaksi lasista glyserolilla täytettyä pesupulloa, joista muodostuu kuplituslaite, ja kaksi lasista kuivausputkea, jotka on täytetty vasta aktivoidulla piigeelillä, jossa on kosteuspitoisuutta osoittava ilmaisin. Kuplituslaitteen putket on yhdistetty sarjaan vakuumiuunin kanssa (5.3) niin, että kuivausputket ovat uunin ja kuplituslaitteen välissä.5.6 Eksikaattori sisältää vasta aktivoitua piigeeliä (tai vastaavaa kuivaavaa ainetta), jossa on kosteutta osoittava ilmaisin.5.7 Analyysivaaka.5.8 Vesihaude, kiehuva.6. MENETTELY6.1 Punnitusastioiden valmistaminen käyttökuntoonAsetetaan 25-35 g merihiekkaa (4) punnitusastiaan (5.1) yhdessä lasisauvan kanssa (5.2) ja punnitaan. Astia, jossa on merihiekkaa, kansi ja sauva asetetaan vakuumiuuniin (5.3).Kansi pitää panna astian sivuun, jotta kaikki pinnat pääsevät kuivumaan.Astia sisältöineen ja sen kansi siirretään uunista ja pannaan kuivausastiaan (5.6).Annetaan jäähtyä ja punnitaan 0,1 mg:n tarkkuudella astia, sisältö ja kansi.Toistetaan kunnes vakiopaino saavutetaan (M0).6.2 NäyteKansi poistetaan astiasta (6.1). Lisätään (niin pian kuin mahdollista) näyte, jonka kuiva-ainepitoisuus vastaa 0,1-1 g.Punnitaan 0,1 mg:n tarkkuudella astia ja sisältö, joihin sisältyy näyte ja kansi (M2).6.3 Sekoitetaan huolellisesti merihiekka ja näyte lasisauvalla (5.2). Jos sekoitusta ei ole tehty riittävän hyvin, lisätään vähän vettä sekoittumisen parantamiseksi. Kuumennetaan uudelleen vesihauteella (5.8) sekoittaen silloin tällöin, kunnes saadaan täydellinen, homogeeninen, hiekkainen seos. Jos seos pyrkii pahkuraiseksi tai kovaksi, sekoittamista jatketaan paakkuuntumisen estämiseksi.6.4 Astia ja sen kansi asetetaan erikseen uuniin (5.3).6.5 Uuni suljetaan ja painetta vähennetään hitaasti (ainakin 2-2,5 minuuttia) 5,0 ± 0,1 kPa:iin.6.6 Kuivan ilman annetaan virrata uuniin hitaasti läpi kuivauspylväiden ja kuplituslaitteen (5.5) noin yksi kupla sekunnissa, mikä havaitaan kuivauslaitteen nesteessä.6.7 Kuivataan vakuumiuunissa 70 °C ± 1 °C:n lämpötilassa 16 ± 0,5 tuntia antaen koko ajan ilman virrata.6.8 Kuivausajan loputtua annetaan ilman virrata hitaasti (kaksi, kolme minuuttia) sellaisen ilmavirtauksen estämiseksi, joka saattaa aiheuttaa jonkin näytteen häviämisen astiasta.Kansi asetetaan astiaan, peitetty astia asetetaan eksikaattoriin (5.6) ja annetaan jäähtyä ympäröivään lämpötilaan.6.9 Punnitaan astia ja sisältö 0,1 mg:n tarkkuudella (M1).7. TULOSTEN ILMOITTAMINEN7.1 Kaava ja laskeminenKuiva-aineen pitoisuus laskettuna prosentteina valmistetun näytteen määrästä saadaan yhtälöstä>NUM>M1 - M0>DEN>M2 - M0 × 100jossaM0 = astian ja kannen painoM1 = astian, kannen ja näytteen paino kuivauksen jälkeenM2 = astian, kannen ja näytteen paino ennen kuivaustaTulokseksi otetaan kahden määrityksen tulosten aritmeettinen keskiarvo edellyttäen, että toistettavuus (7.2) on tyydyttävä.7.2 ToistettavuusKahden tuloksen välinen ero ei saa olla suurempi kuin 0,06 g kuiva-ainetta 100 g:n näytteessä, kun määritykset on suorittanut sama analysoija samanaikaisesti tai peräkkäin samoissa olosuhteissa.>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>


Avis juridique important

|

31994L0056

Neuvoston direktiivi 94/56/EY, annettu 21 päivänä marraskuuta 1994, siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnan perusperiaatteista

Virallinen lehti nro L 319 , 12/12/1994 s. 0014 - 0019 Suomenk. erityispainos Alue 7 Nide 5 s. 0172  Ruotsink. erityispainos Alue 7 Nide 5 s. 0172

NEUVOSTON DIREKTIIVI 94/56/EY,annettu 21 päivänä marraskuuta 1994,siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnan perusperiaatteistaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 84 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (),noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä (),sekä katsoo, ettäEuroopan siviili-ilmailun korkea turvallisuustaso olisi säilytettävä ja pyrittävä kaikin tavoin vähentämään onnettomuuksien ja vaaratilanteiden määrää,siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden ripeä ja tehokas tekninen tutkiminen parantavat lentoturvallisuutta ehkäisemällä osaltaan vastaavanlaisia onnettomuuksia ja vaaratilanteita,olisi otettava huomioon Chicagossa 7 päivänä joulukuuta 1944 allekirjoitettu kansainvälinen siviili-ilmailun yleissopimus, jossa määrätään kaikkien ilma-alusten turvallisen käytön varmistamiseksi tarvittavien toimenpiteiden toteuttamisesta; olisi erityisesti otettava huomioon kyseisen yleissopimuksen liite 13, joka sisältää ilmaalusten onnettomuustutkinnan kansainväliset standardit ja suositukset,liitteen 13 kansainvälisten standardien mukaan onnettomuustutkinnasta vastaa valtio, jossa onnettomuus on tapahtunut,jos valtio, jossa vaaratilanne on tapahtunut, ei tutki sitä, rekisteröintivaltion on tutkittava tapaus,vakavat vaaratilanteet olisi tutkittava samalla tavalla kuin onnettomuudet,tutkinnan laajuudesta päätettäessä on otettava huomioon niistä mahdollisesti saatavat turvallisuuden parantamista hyödyttävät tiedot,lentoturvallisuus edellyttää tapausten mahdollisimman nopeaa tutkimista,tutkinta olisi voitava suorittaa tehtävän vaatimalla toimintavapaudella,jäsenvaltioiden olisi oikeudellisesta tutkinnasta vastaavien viranomaisten toimivaltaa koskevaa voimassa olevaa lainsäädäntöä noudattaen, ja tarvittaessa läheisessä yhteistyössä niiden kanssa, huolehdittava siitä, että teknisestä tutkinnasta vastaavat henkilöt voivat suorittaa tehtävänsä parhain mahdollisin edellytyksin,siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinta olisi suoritettava riippumattoman toimielimen tai yhteisön toimesta tai mainitun kaltaisen toimielimen tai yhteisön valvonnassa, jotta vältyttäisiin mahdollisilta eturistiriidoilta ja tutkintaelimen mahdolliselta osallisuudelta tutkittavien tapahtumien syihin,toimielimellä tai yhteisöllä olisi oltava asianmukaiset valmiudet ja sen tehtäviin voisi kuulua muuta ehkäisevää toimintaa,jäsenvaltioiden olisi toteutettava toimenpiteitä keskinäisen avun antamiseksi tarvittaessa tutkinnan toteuttamiseksi,jäsenvaltion on voitava siirtää tutkinnan toteuttaminen toiselle jäsenvaltiolle,onnettomuuksien ehkäisemiseksi on tärkeää julkistaa onnettomuustutkinnan tulokset mahdollisimman nopeasti,vaaratilanteiden erityispiirteet olisi otettava huomioon niiden tutkinnan tulosten jakelussa,jäsenvaltioiden on otettava asianmukaisesti huomioon onnettomuuden tai vaaratilanteen tutkinnan perusteella annetut turvallisuuteen liittyvät suositukset, jateknisen tutkinnan yksinomainen tavoite on kerätä tietoja, jotka saattavat olla hyödyllisiä tulevien onnettomuuksien ja vaaratilanteiden ehkäisemisessä, ja tämän vuoksi tapahtumien analysointia, päätelmiä ja turvallisuuteen liittyviä suosituksia ei käytetä syyllisyyden tai vastuun osoittamiseen,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTavoiteTämän direktiivin tarkoituksena on parantaa lentoturvallisuutta helpottamalla sellaisten teknisten tutkimusten ripeää ja tehokasta toteuttamista, joiden yksinomaisena tavoitteena on tulevien onnettomuuksien ja vaaratilanteiden ehkäisy.2 artiklaSoveltamisala1. Tämä direktiivi koskee yhteisön alueella tapahtuneiden siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkintaa ottaen huomioon jäsenvaltioiden kansainväliset velvoitteet.2. Tätä direktiiviä sovelletaan myös yhteisön alueen ulkopuolella:i)tutkittaessa sellaisia onnettomuuksia, joissa on osallisena jäsenvaltiossa rekisteröity ilma-alus silloin, kun toinen valtio ei suorita tutkintaa;ii)tutkittaessa sellaisia vakavia vaaratilanteita, joissa on osallisena jäsenvaltiossa rekisteröity tai jäsenvaltioon sijoittautuneen yrityksen käyttämä ilma-alus silloin, kun toinen valtio ei suorita tutkintaa.3 artiklaMääritelmätTässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "onnettomuudella" ilma-aluksen käyttöön liittyvää tapahtumaa ajanjaksona, joka alkaa henkilön astuessa ilma-alukseen ilmailutarkoituksessa ja päättyy kaikkien tässä tarkoituksessa ilma-alukseen tulleiden henkilöiden poistuttua ilma-aluksesta, ja jonka aikana:1) yksi henkilö loukkaantuu kuolettavasti tai vakavasti sen seurauksena, että hän on ollut:1)  P ilma-aluksessatai1)  P suorassa kosketuksessa ilma-aluksen osan kanssa, ilma-aluksesta irronneet osat mukaan lukientai1)  P suoraan alttiina ilma-aluksen moottorien suihkuvirtaukselle,1)  P lukuun ottamatta tapauksia, joissa vammat ovat aiheutuneet luonnollisista syistä, ovat itseaiheutettuja tai muiden henkilöiden aiheuttamia tai jos vammat ovat aiheutuneet salamatkustajalle, joka on piiloutunut tavallisesti matkustajien ja miehistön käytettävissä olevien alueiden ulkopuolelletai2) ilma-alus tai sen rakenteet vaurioituvat siten, että:2)  P sen rakenteiden lujuus, suorituskyky tai lento-ominaisuudet muuttuvatja2)  P yleensä edellytettäisiin suurempaa korjausta tai vaurioituneen osan vaihtoa,lukuun ottamatta tapauksia, joissa on kyse moottoriviasta tai -vauriosta, joka rajoittuu moottoriin, sen suojapelteihin tai lisälaitteisiin, tai vauriosta, joka rajoittuu potkureihin, siivenkärkiin, antenneihin, renkaisiin, jarruihin, muotolevyihin tai ilma-aluksen pintalevyjen pieniin lommoihin tai reikiin2)  P tai3) ilma-alus on kadonnut tai täysin luoksepääsemätön;b) "vakavalla vammalla" henkilön onnettomuudessa saamaa vammaa, joka:1) edellyttää yli 48 tunnin mittaista sairaalahoitoa, joka alkaa seitsemän päivän kuluessa vamman saamisestatai2) ilmenee luun murtumana (lukuun ottamatta yksinkertaisia murtumia sormissa tai varpaissa taikka nenäluun murtumaa)tai3) ilmenee haavoina, jotka aiheuttavat vakavaa verenvuotoa tai hermo-, lihastai jännevaurioitatai4) ilmenee sisäelinvaurioinatai5) ilmenee toisen tai kolmannen asteen palovammoina tai palovammoina, jotka ovat laajuudeltaan yli 5 prosenttia ihon pinta-alastatai6) johtuu toteennäytetystä altistumisesta tartuntaa aiheuttaville aineille tai vahingoittavalle säteilylle;c)"kuolettavalla vammalla" henkilön onnettomuudessa saamaa vammaa, joka johtaa kuolemaan 30 päivän kuluessa onnettomuuspäivästä;d)"syillä" tekoja, laiminlyöntejä, tapahtumia tai olosuhteita tai näiden yhdistelmiä, jotka ovat johtaneet onnettomuuteen tai vaaratilanteeseen;e)"tutkinnalla" onnettomuuden ja vaaratilanteen ehkäisemiseksi suoritettua toimintaa, johon kuuluu tietojen hankkiminen ja analysointi, johtopäätösten teko, syiden selvittäminen ja tarvittaessa turvallisuuteen liittyvien suositusten antaminen;f)"tutkinnasta vastaavalla" henkilöä, jolle pätevyyden perusteella on annettu vastuu tutkinnan järjestämisestä, suorittamisesta ja valvonnasta;g)"lennonrekisteröintilaitteella" rekisteröintilaitetta, joka on asennettu ilma-alukseen helpottamaan onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkintaa;h)"yrityksellä" luonnollista henkilöä, voittoa tavoittelevaa tai tavoittelematonta oikeushenkilöä taikka virallista toimielintä riippumatta siitä, onko se oikeushenkilö;i)"käyttäjällä" henkilöä, toimielintä tai yritystä, joka käyttää tai suunnittelee käyttävänsä yhtä tai useampaa ilma-alusta;j)"vaaratilanteella" tapahtumaa, joka ei ole onnettomuus mutta joka liittyy ilmaaluksen käyttöön ja joka vaarantaa tai saattaisi vaarantaa käytön turvallisuuden;k)"vakavalla vaaratilanteella" vaaratilannetta, jonka olosuhteista käy ilmi, että oli vähällä tapahtua onnettomuus (liitteenä on vakavien vaaratilanteiden esimerkkiluettelo);l)"turvallisuuteen liittyvällä suosituksella" teknistä tutkintaa suorittavan valtion onnettomuuden tutkintaelimen tutkinnasta saatujen tietojen perusteella tekemää ehdotusta onnettomuuksien ja vaaratilanteiden ehkäisemiseksi.4 artiklaTutkintavelvoite1. Jokainen onnettomuus ja vakava vaaratilanne on tutkittava.Jäsenvaltiot voivat kuitenkin toteuttaa toimenpiteitä muun kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun vaaratilanteen tutkimiseksi, jos tutkintaelimellä on aihetta olettaa saavansa siitä lentoturvallisuutta hyödyttäviä tietoja.2. Tutkinnan sekä tutkintamenettelyiden laajuuden määrittää tutkintaelin ottaen huomioon tässä direktiivissä esitetyt periaatteet ja tavoitteen sekä ne tiedot, jotka se olettaa saavansa onnettomuudesta tai vakavasta vaaratilanteesta turvallisuuden parantamiseksi.3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tutkinnassa ei missään tapauksessa pyritä osoittamaan syyllisyyttä tai vastuuta.5 artiklaTutkinnan asema1. Jäsenvaltioiden on määriteltävä omassa kansallisessa oikeusjärjestelmässään tutkinnan oikeudellinen asema siten, että tutkinnasta vastaavat voivat suorittaa tehtävänsä mahdollisimman tehokkaasti ja nopeasti.2. Jäsenvaltioissa voimassa olevan lainsäädännön mukaan, ja tarvittaessa yhteistyössä oikeudellisesta tutkinnasta vastaavien viranomaisten kanssa, tutkinnasta vastaavien sallitaan erityisesti:a)päästä vapaasti onnettomuus- tai vaaratilannepaikalle sekä tutkimaan ilma-alusta, sen sisältöä tai sen hylkyä;b)luetteloida viipymättä todisteet ja suorittaa valvottu näytteenotto jäännöksistä tai aineksista tutkimuksia ja analyysia varten;c)tutustua viipymättä lennonrekisteröintilaitteiden ja muiden tallennuslaitteiden sisältämiin tietoihin sekä käyttää niitä hyväksi;d)tutustua uhrien ruumiille tehtyjen tutkimusten ja niistä otettujen näytteiden tuloksiin;e)tutustua viipymättä ilma-aluksen käyttöön osallistuneille henkilöille tehtyjen tutkimusten ja heistä otettujen näytteiden tuloksiin;f)kuulla todistajia;g)tutustua vapaasti kaikkiin merkityksellisiin tietoihin, jotka ovat ilma-aluksen omistajan, käyttäjän tai valmistajan sekä siviili-ilmailuviranomaisten tai lentoasemasta vastaavan viranomaisen hallussa.6 artiklaTutkintaelin tai -yhteisö1. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että tekninen tutkinta suoritetaan pysyvän siviili-ilmailualan toimielimen tai yhteisön toimesta tai mainitun kaltaisen toimielimen tai yhteisön valvonnassa. Kyseisen toimielimen tai yhteisön on oltava toiminnallisesti riippumaton erityisesti kansallisista ilmailuviranomaisista, jotka vastaavat lentokelpoisuudesta, tyyppihyväksynnästä, lentotoiminnasta, huoltotoiminnasta, toimiluvista ja lupakirjoista, lennonjohdosta tai lentoasemien käytöstä, ja yleensä kaikista osapuolista, joiden edut saattavat joutua ristiriitaan tutkintaelimelle tai -yhteisölle annetun tehtävän kanssa.2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, kyseisen toimielimen tai yhteisön tehtäviin voidaan sisällyttää lentoturvallisuuteen liittyvien tietojen kokoaminen ja analysointi, erityisesti ehkäisemistarkoituksia varten, siltä osin kuin tämä toiminta ei vaikuta sen riippumattomuuteen eikä aiheuta sääntelyyn, hallintoon tai standardeihin liittyvää vastuuta.3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetulle toimielimelle tai yhteisölle on taattava edellytykset hoitaa tehtävänsä täysin riippumattomasti 1 kohdassa tarkoitetuista viranomaisista, ja sillä on oltava käytettävissään tähän tarkoitukseen riittävät voimavarat. Sen tutkinnasta vastaavilla henkilöillä on oltava asema, joka takaa heille tarvittavan riippumattomuuden. Siihen on kuuluttava vähintään yksi henkilö, joka voi toimia tutkinnasta vastaavana ilma-aluksen onnettomuuden tai vakavan vaaratilanteen sattuessa.4. Tarvittaessa tutkintaelin tai -yhteisö voi pyytää muiden jäsenvaltioiden toimielimiä tai yhteisöjä toimittamaan:a) toimitilat, laitteet ja välineet:a)  P ilma-aluksen hylyn ja laitteiden sekä muiden tutkinnan kannalta merkityksellisten esineiden tutkimista varten,a)  P lennonrekisteröintilaitteiden sisältämien tietojen hyödyntämiseksi,a)  P lento-onnettomuuden tietojen tallentamiseksi ja arvioimiseksi tietokoneen avulla;b)onnettomuustutkinnan asiantuntijoita avuksi suorittamaan erikseen määrättyjä tehtäviä, kuitenkin ainoastaan suuronnettomuuksia tutkittaessa.Tällaista apua olisi annettava, jos mahdollista, korvauksetta.5. Jäsenvaltio voi siirtää onnettomuuden tai vaaratilanteen tutkinnan toiselle jäsenvaltiolle.7 artiklaOnnettomuustutkintakertomus1. Jokaisesta onnettomuuden tutkinnasta on laadittava tutkintakertomus onnettomuuden luonteeseen ja vakavuuteen nähden sopivassa muodossa. Tutkintakertomuksessa on ilmoitettava 1 artiklassa esitetty tutkinnan yksinomainen tavoite, ja siinä on tarvittaessa oltava turvallisuuteen liittyviä suosituksia.2. Tutkintaelimen tai -yhteisön on julkistettava onnettomuustutkinnan loppukertomus mahdollisimman nopeasti ja, jos mahdollista, kahdentoista kuukauden kuluessa onnettomuuspäivästä.8 artiklaVaaratilannetutkintakertomus1. Jokaisesta vaaratilanteen tutkinnasta on laadittava tutkintakertomus vaaratilanteen luonteeseen ja vakavuuteen nähden sopivassa muodossa. Tutkintakertomuksessa on tarvittaessa oltava asianmukaisia turvallisuuteen liittyviä suosituksia. Siinä ei saa olla vaaratilanteeseen osallisina olleiden henkilöiden nimiä.2. Vaaratilannetutkintakertomusta on jaettava niille, jotka voivat hyödyntää sen tuloksia turvallisuuden parantamiseksi.9 artiklaTurvallisuuteen liittyvät suosituksetEdellä 7 ja 8 artiklassa tarkoitetut tutkintakertomukset ja turvallisuuteen liittyvät suositukset on toimitettava tiedoksi asianomaisille yrityksille tai kansallisille ilmailuviranomaisille. Niistä on toimitettava jäljennökset komissiolle.Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että tutkintaelimen ja -yhteisön turvallisuuteen liittyvät suositukset otetaan asianmukaisesti huomioon ja että niiden johdosta ryhdytään tarvittaessa toimenpiteisiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön lainsäädäntöä.10 artiklaTurvallisuuteen liittyvä suositus ei missään tapauksessa luo oletusta onnettomuuteen tai vaaratilanteeseen liittyvästä syyllisyydestä tai vastuusta.11 artiklaKumotaan jäsenvaltioiden tulevasta yhteistyöstä ja keskinäisestä avusta lento-onnettomuuksien tutkimisessa 16 päivänä joulukuuta 1980 annettu neuvoston direktiivi 80/1266/ETY ().12 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 21 päivänä marraskuuta 1996. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus niitä virallisesti julkaistaessa. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.13 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 21 päivänä marraskuuta 1994.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. WISSMANN() EYVL N:o C 257, 22.9.1993, s. 8EYVL N:o C 109, 19.4.1994, s. 14() EYVL N:o C 34, 2.2.1994, s. 18() Euroopan parlamentin lausunto, annettu 9 päivänä maaliskuuta 1994 (EYVL N:o C 91, 28.3.1994, s. 123), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 16 päivänä toukokuuta 1994 (EYVL N:o C 172, 24.6.1994, s. 46) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 26 päivänä lokakuuta 1994 (EYVL N:o C 323, 21.11.1994).() EYVL N:o L 375, 31.12.1980, s. 32LIITELUETTELO VAKAVIEN VAARATILANTEIDEN ESIMERKEISTÄLuetellut tapaturmat ovat tyypillisiä esimerkkejä vakavista vaaratilanteista. Luettelo ei ole täydellinen, ja sitä voidaan käyttää vain ohjeena "vakavaa vaaratilannetta" määriteltäessä. P Yhteentörmäyksen uhka, joka on edellyttänyt väistöliikettä tai jonka yhteydessä väistöliike olisi ollut asianmukainen yhteentörmäyksen tai vaaratilanteen välttämiseksi. P Juuri ja juuri vältetty maakosketus ilma-aluksen ollessa normaalisti ohjaajan hallinnassa. P Keskeytetty lentoonlähtö suljetulta tai varatulta kiitotieltä tai lentoonlähtö tällaiselta kiitotieltä, jossa porrastus esteisiin on vähäinen. P Laskeutuminen tai laskeutumisyritys suljetulle tai varatulle kiitotielle. P Vakava epäonnistuminen yritettäessä saavuttaa ennakoidut suoritusarvot lentoonlähdössä tai alkunousussa. P Kaikki tulipalot ja savu matkustajatiloissa tai rahtitiloissa taikka moottoripalo, vaikka kyseiset palot on sammutettu sammutusvälineiden avulla. P Kaikki tapaukset, joissa ohjaamomiehistön on täytynyt käyttää varahappea. P Ilma-aluksen rakenteiden pettäminen tai moottorin rikkoutuminen, jota ei luokitella onnettomuudeksi. P Ilma-aluksen toimintaa merkittävästi haittaava useiden vikojen yhtäaikainen ilmeneminen yhdessä tai useammassa ilma-aluksen järjestelmässä. P Ohjaamomiehistön jäsenen toimintakyvyttömyys lennon aikana. P Polttoainetilanteet, jotka edellyttäisivät ohjaajalta ilmoitusta hätätilasta. P Vaaratilanteet lentoonlähdössä tai laskussa, kuten vajaaksi jäänyt lasku taikka kiitotien päästä tai sivusta ulos rullaaminen laskussa tai lentoonlähdössä. P Järjestelmien pettäminen, sääilmiöt, lentotoiminta hyväksyttyjen saavutus- ja rajaarvojen ulkopuolella tai muut tapahtumat, jotka olisivat voineet vaikeuttaa ilmaaluksen hallintaa. P Pakollisiin lennonohjauksen ja lentosuunnistuksen rinnakkaisiin järjestelmiin kuuluvan useamman kuin yhden järjestelmän pettäminen.


Avis juridique important

|

31988L0288

Neuvoston direktiivi 88/288/ETY, annettu 3 päivänä toukokuuta 1988, terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa annetun direktiivin 64/433/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 124 , 18/05/1988 s. 0028 - 0030 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 26 s. 0174  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 26 s. 0174

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 3 päivänä toukokuuta 1988,terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa annetun direktiivin 64/433/ETY muuttamisesta (88/288/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäyhteismarkkinoiden ja erityisesti yhteisten markkinajärjestelyjen yhdenmukaisella toiminnalla ei ole toivottua vaikutusta ja kauppa voi vääristyä niin kauan kuin jäsenvaltioiden lihaa koskevien terveysvaatimusten väliset erot haittaavat yhteisön sisäistä kauppaa,neuvoston direktiivillä 64/433/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3805/87(5), luodaan tämän lähentämisen perusta, mutta joitakin kohtia on vielä yhdenmukaistettava,tämän vuoksi olisi yhdenmukaistettava lisävaatimukset, jotka jäädytetyn lihan on täytettävä, ja säädettävä hygieniamääräyksistä yhteisön sisäistä viipaloitujen sivutuotteiden kauppaa varten, javoi olla tarpeen säätää muista tutkimuksista ante mortem- ja post mortem -tarkastusten yhteydessä paikallisten erityistilanteiden huomioon ottamiseksi; nämä vaatimukset on määritettävä yhteisön menettelyä noudattaen pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivi 64/433/ETY seuraavasti:1. Lisätään 3 artiklan 1 kohdan C alakohtaan virkkeet seuraavasti:"Sivutuotteita ei saa viipaloida lukuun ottamatta nautaeläinten maksoja, jos nämä maksat viipaloidaan hyväksytyssä leikkaamossa. Neuvosto voi päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tämän poikkeuksen laajentamisesta koskemaan muiden eläinlajien maksaa".2. Korvataan 3 artiklan 1 kohdan D alakohta seuraavasti:"D. Sellainen tuore liha, jota on säilytetty tämän direktiivin mukaisesti jonkin jäsenvaltion hyväksymässä kylmävarastossa ja jota ei sen jälkeen ole käsitelty millään tavalla paitsi varastoinnin yhteydessä:a) sen on täytettävä A alakohdan c, e, g ja h alakohdan sekä B ja C alakohdan vaatimukset tai oltava kolmansista maista yhteisön säännösten mukaisesti tuotua tuoretta lihaa;b) sen mukana on oltava määrämaahan kuljetettaessa liitteessä II olevan mallin mukainen todistus.Tämän todistuksen täyttää virkaeläinlääkäri tuoreen lihaerän mukana olevien terveystodistusten perusteella lihan varastoinnin yhteydessä, ja jos tuore liha on tuotu maahan, todistuksessa on mainittava tuoreen lihan alkuperä."3. Lisätään 3 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti:"E. Sellainen tuore liha, jota on säilytetty direktiivin 72/462/ETY mukaisesti hyväksytyssä kolmannen maan kylmävarastossa tullivalvonnan alaisena ja jota ei sen jälkeen ole käsitelty millään tavalla paitsi varastoinnin yhteydessä:a) sen on täytettävä A, B ja C alakohdan vaatimukset,b) sen mukana on oltava todistus, joka vastaa 16 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti laadittavaa mallia.Tarkastusta, varastointi- ja kuljetusvaatimusten noudattamisen todistamista sekä todistuksen myöntämistä koskevat erityiset takuut annetaan 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen."4. 5 artiklassa:- korvataan a alakohdan alakohtien jäljessä oleva osa seuraavasti:"jos sille ei ole tarkoitus tehdä jotain direktiivissä 77/99/ETY säädetyistä käsittelyistä ja jos siinä ei ole päätöksessä 84/731/ETY(1) käyttöön otettua erityismerkkiä,(1) EYVL N:o L 196,26.7.1984, s. 46."- korvataan c alakohta seuraavasti:"c) tuore liha,i) joka on peräisin eläimistä, joille on annettu direktiiveissä 81/602/ETY ja 88/146/ETY(*) kiellettyjä aineita,ii) jossa on jäämiä hormonaalisista aineista, jotka on sallittu direktiivin 81/602/ETY 4 artiklassa ja direktiivin 88/146/ETY 2 ja 7 artiklassa säädettyjen poikkeusten mukaisesti, jäämiä antibiooteista, torjunta-aineista tai muista haitallisista aineista... (loppuosa ennallaan).(*) EYVL N:o L 70,16.3.1988, s. 16."5. Lisätään artikla seuraavasti:"6 a artiklaJäsenvaltioiden on annettava keskusviranomaiselle tai -laitokselle tehtäväksi koota ja hyödyntää virkaeläinlääkärin suorittamien ante mortem- ja post mortem -tarkastusten tuloksia ihmisiin tarttuvien tautien osalta.Jos tällainen tauti todetaan, kyseisen tapauksen tulokset on viipymättä ilmoitettava toimivaltaiselle eläinlääkintäviranomaiselle, joka vastaa eläinten alkuperäkarjan valvonnasta.Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tiedot tietyistä taudeista ja erityisesti tapauksista, joissa on todettu ihmisiin tarttuvia tauteja.Komissio antaa 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja erityisesti:- määräajoista tietojen toimittamiseksi komissiolle,- tietojen luonteesta,- taudeista, joita tietojen keruu koskee,- tietojen keruusta ja käytöstä."6. Kumotaan 7 artiklan 1 kohta.7. Lisätään 13 artiklaan virke seuraavasti:"Samaa menettelyä noudattaen voidaan päättää lisävaatimuksista, jotka on mukautettu jäsenvaltioiden erityistilanteeseen sellaisten tautien osalta, jotka voivat vaarantaa ihmisen terveyden".8. Muutetaan liite I seuraavasti:a) lisätään 1 kohtaan alakohta seuraavasti:"g) puhdas ja helposti puhdistettava sisäkatto; sen puuttuessa ulkokatto, jonka sisäpinta täyttää nämä edellytykset";b) korvataan 5 kohdan toinen virke seuraavasti:"Laitteissa on oltava tiivistyneen veden poistojärjestelmä, joka ei voi aiheuttaa lihan saastumista";c) korvataan 11 kohdan toiseksi viimeinen virke seuraavasti:"Pesualtaan hanat eivät saa olla käsi- tai käsivarsikäyttöisiä";d) lisätään VII luvun 41 kohtaan alakohta seuraavasti:"E. Virkaeläinlääkäri merkitsee ante mortem- ja post mortem -tarkastusten tulokset muistiin ja todettuaan 6 a artiklassa tarkoitettuja ihmisiin tarttuvia tauteja ilmoittaa niistä eläinten alkuperäkarjan valvonnasta vastaaville toimivaltaisille eläinlääkintäviranomaisille sekä kyseisestä karjasta vastaavalle henkilölle";e) korvataan VIII luvun 42 kohta seuraavasti:"42. Lihan leikkaaminen 3 artiklan 1 kohdan A alakohdassa tarkoitettua pienemmiksi paloiksi tai luuttomaksi leikkaaminen taikka nautaeläinten maksojen viipaloiminen on sallittua ainoastaan hyväksytyissä leikkaamoissa";f) lisätään VIII luvun 45 kohdan b alakohtaan virke seuraavasti:"Viipaloinnin, käärimisen ja pakkaamisen aikana nautaeläinten maksojen sisälämpötila on pidettävä tasaisesti enintään + 3 °C: ssa";g) korvataan X luvun 54 kohdassa ilmaisu "Edellä 51 ja 52 kohdassa tarkoitettu pakattu leikattu liha ja pakatut sivutuotteet" ilmaisulla "Edellä 51 kohdan toisessa alakohdassa ja 52 kohdassa tarkoitettu pakattu leikattu liha ja pakatut sivutuotteet, nautaeläinten viipaloitu maksa mukaan lukien";h) lisätään XI luvun 59 kohtaan virkkeet seuraavasti:"Nautaeläinten viipaloidut maksat on pakattava yksitellen. Pakkaus saa sisältää ainoastaan kokonaisen viipaloidun elimen sen alkuperäisessä muodossa";i) korvataan XIII luvun 65 kohdan toinen luetelmakohta seuraavasti:"- Jäädytettävän tuoreen lihan on tultava suoraan hyväksytystä teurastamosta tai hyväksytystä leikkaamosta.Tuoreen lihan saa jäädyttää ainoastaan laitoksessa, josta liha on saatu tai jossa se on leikattu, tai hyväksytyssä kylmävarastossa asianmukaisin laittein.Kun 3 artiklan 1 kohdan A alakohdassa tarkoitetut palat, 52 kohdassa tarkoitetut palat ja sivutuotteet on tarkoitettu jäädytettäviksi, on ne jäädytettävä viipymättä, jollei raakakypsyttämistä vaadita terveyssyistä. Jälkimmäisessä tapauksessa ne on jäädytettävä välittömästi raakakypsyttämisen jälkeen.Jäädytettäviksi tarkoitetut ruhot, puoliruhot ja neljännekset on jäädytettävä viipymättä lämpötilan tasaantumisen jälkeen.Jäädytettäväksi tarkoitettu leikattu liha on jäädytettävä viipymättä leikkauksen jälkeen.Jäädytetyn lihan on saavutettava enintään -12 °C: n sisälämpötila, eikä sitä saa sen jälkeen säilyttää korkeammassa lämpötilassa.Jäädytyskäsitellyssä tuoreessa lihassa on oltava maininta jäädytyskuukaudesta ja -vuodesta."2 artikla Neuvosto ottaa ante mortem- ja post mortem -tarkastusten vaatimukset uudelleen tarkasteltaviksi komission ennen 1 päivää tammikuuta 1991 6 a artiklan mukaisesti kootun tiedon pohjalta laatiman kertomuksen ja siihen mahdollisesti liitettyjen vaihtoehtoisia, erityisesti tuotantovaiheessa käytettäviä ja vastaavat takuut antavia tarkastusmenetelmiä koskevien ehdotusten perusteella.3 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1989. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 3 päivänä toukokuuta 1988.Neuvoston puolestaPuheenjohtaja M. BANGEMANN(1) EYVL N:o C 276, 1.11.1986, s. 11.(2) EYVL N:o C 156, 15.6.1987, s. 190.(3) EYVL N:o C 68, 16.3.1987, s. 2.(4) EYVL N:o 121, 29.7.1964, s. 2012/64.(5) EYVL N:o L 357, 19.12.1987, s. 1.


30.4.2004           FI          Euroopan unionin virallinen lehti                          L 164 164
_____________________________________________________________________________
          EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2004/51/EY
                                annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004,
                              yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun
                          neuvoston direktiivin 91/440/ETY muuttamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan 1 kohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen1,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon2,
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon3,
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä4, ja ottavat huomioon
sovittelukomitean 23 päivänä maaliskuuta 2004 hyväksymän yhteisen tekstin,
1
      EYVL C 291 E, 26.11.2002, s. 1.
2
      EUVL C 61, 14.3.2003, s. 131.
3
      EUVL C 66, 19.3.2003, s. 5.
4
      Euroopan parlamentin lausunto, annettu 14. tammikuuta 2003 (EUVL C 38 E, 12.2.2004, s.
      89), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 26. kesäkuuta 2003 (EUVL C 270 E, 11.11.2003,
      s. 1) ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 23. lokakuuta 2003 (ei vielä julkaistu
      virallisessa lehdessä). Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma, annettu 22.
      huhtikuuta 2004 ja neuvoston päätös, tehty 26. huhtikuuta 2004.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI           Euroopan unionin virallinen lehti                         L 164 165
_____________________________________________________________________________
katsovat seuraavaa:
1)    Yhteisön rautateiden kehittämisestä 29 päivänä heinäkuuta 1991 annetussa neuvoston
      direktiivissä 91/440/ETY1 säädetään toimiluvan saaneille rautatieyrityksille myönnettävästä
      oikeudesta käyttää Euroopan laajuista rautateiden tavaraliikenneverkkoa ja oikeus käyttää
      viimeistään vuodesta 2008 koko rautatieverkkoa kansainvälisten tavaraliikennepalvelujen
      tarjoamiseen.
2)    Näiden kansainvälisiä tavaraliikennepalveluja koskevien käyttöoikeuksien laajentamisen koko
      rautatieverkkoa koskeviksi 1 päivästä tammikuuta 2006 pitäisi antaa ennakoitua suurempi
      hyöty liikennemuotosiirtymien ja kansainvälisen rautateiden tavaraliikenteen kehittymisen
      osalta.
3)    Laajentamalla näitä käyttöoikeuksia palvelujen tarjonnan vapauden periaatteen mukaisesti
      koskemaan 1 päivästä tammikuuta 2007 kaikkea rautateiden tavaraliikennettä parannettaisiin
      rautatieliikenteen tehokkuutta muihin liikennemuotoihin nähden. Lisäksi sillä helpotettaisiin
      jäsenvaltioiden välistä ja sisäistä kestävää liikennettä edistämällä kilpailua ja
      mahdollistamalla uuden pääoman ja uusien yritysten tulo markkinoille.
1
      EYVL L 237, 24.8.1991, s. 25, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan
      parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/12/EY (EYVL L 75, 15.3.2001, s. 1).
 ---pagebreak--- 30.4.2004          FI            Euroopan unionin virallinen lehti                           L 164 166
_____________________________________________________________________________
4)    Tämä direktiivi on osa liikennepolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa ilmoitettuja
      kattavia toimenpiteitä, jotka käsittävät yhteisön rautateiden turvallisuudesta annetun
      direktiivin 2004/…/EY (rautatieturvallisuusdirektiivi)1, yhteentoimivuudesta annettujen
      direktiivien muuttamisesta annetun direktiivin 2004/.../EY2 sekä Euroopan rautatieviraston
      perustamisesta annetun asetuksen (EY) N:o …/2004 (virastoasetus)3. Tämä
      toimenpidekokonaisuus, josta käytetään nimitystä "toinen rautatiepaketti", on hyväksytty,
      jotta voidaan kehittää edelleen rautateitä koskevia yhteisön sääntelypuitteita, jotka on
      vahvistettu erityisesti direktiiveissä 2001/12/EY4, 2001/13/EY5 ja 2001/14/EY6, joista
      käytetään nimitystä "ensimmäinen rautatiepaketti". Sääntelypuitteiden täydentämiseksi ja
      yhtenäistetyn eurooppalaisen rautatiealueen perustamiseen tähtäävien pyrkimysten
      jatkamiseksi komissio on 3 päivänä maaliskuuta 2004 ehdottanut kolmatta
      toimenpidekokonaisuutta, jolla niin ikään edistetään tämän direktiivin tavoitteen
      saavuttamista. Tämä ehdotettu kolmas askel koskee junankuljettajien lupia,
      tavarakuljetuspalvelujen laatua, matkustajien oikeuksia kansainvälisissä rautatiekuljetuksissa
      sekä rautateitä käyttävien kansainvälisten matkustajakuljetuspalvelujen markkinoiden
      avaamista. Euroopan parlamentti on jo lokakuussa 2003 äänestänyt tämän
      lainsäädäntömenettelyn kuluessa muutoksesta, jolla pyritään kaikkien
      matkustajakuljetuspalvelujen markkinoiden avaamiseen vuoteen 2008 mennessä. Euroopan
      parlamentti ja neuvosto ovat sopineet tutkivansa tarkasti tätä kolmatta
      toimenpidekokonaisuutta. Kansainvälisten matkustajakuljetuspalvelujen markkinoiden
      avaamisen osalta on komission ehdottamaa ajankohtaa, vuotta 2010, pidettävä tavoitteena,
      joka antaa kaikille toimijoille mahdollisuuden valmistautua asiamukaisesti.
5)    Komission olisi tarkasteltava liikenteen, turvallisuuden, työolosuhteiden ja toimijoiden
      tilanteen kehitystä ja esitettävä 1 päivään tammikuuta 2006 mennessä tästä kehityksestä
      kertomus, johon tarvittaessa liitetään uusia ehdotuksia, jotta voidaan tarjota perusta
      jäsenvaltioiden talouden, rautatieyritysten sekä niiden työntekijöiden ja käyttäjien
      mahdollisimman hyviä olosuhteita varten.
1
      EUVL L
2
      EUVL L
3
      EUVL L
4
      EYVL L 75, 15.3.2001, s. 1.
5
      EYVL L 75, 15.3.2001, s. 26.
6
      EYVL L 75, 15.3.2001, s. 29, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna komission
      päätöksellä 2002/844/EY (EYVL L 289, 26.10.2002, s. 30).
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI          Euroopan unionin virallinen lehti                             L 164 167
_____________________________________________________________________________
6)    Rautateiden tavaraliikenteen alalla on mittavia mahdollisuuksia luoda uusia kuljetuspalveluja
      ja parantaa nykyisiä palveluja kansallisella ja Euroopan tasolla.
7)    Jotta rautateiden tavaraliikenne olisi kaikilta osin kilpailukykyinen, sen olisi voitava tarjota
      kattavia palveluja, joihin kuuluu myös jäsenvaltioiden välinen ja niiden sisäinen liikenne.
8)    Koska rautateiden turvallisuudesta säädetään yhteisön rautateiden turvallisuudesta ...päivänä
      ...kuuta ... annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/.../EY+, joka on
      osa rautatiealan uutta yhtenäistä yhteisön sääntelyjärjestelmää, olisi direktiivin 91/440/ETY
      turvallisuutta koskevat säännökset kumottava.
9)    Direktiivi 91/440/ETY olisi siten muutettava tämän mukaisesti,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
+
      Huomautus julkaisutoimistolle: täydennetään rautatieturvallisuusdirektiivin numero.
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI            Euroopan unionin virallinen lehti                          L 164 168
_____________________________________________________________________________
                                                1 artikla
Muutetaan direktiivi 91/440/ETY seuraavasti:
1)    Kumotaan 7 artiklan 2 kohta päivästä, jona yhteisön rautateiden turvallisuudesta ... päivänä
      ...kuuta ... annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/ /EY tulee voimaan.
2)    Muutetaan 10 artikla seuraavasti:
      a)    Korvataan 3 kohta seuraavasti:
            "3.     Edellä 2 artiklan soveltamisalaan kuuluville rautatieyrityksille on myönnettävä
            yhtäläisin ehdoin oikeus käyttää 10 a artiklassa ja liitteessä I määriteltyä Euroopan
            laajuista rautateiden tavaraliikenneverkkoa ja viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2006
            oikeus käyttää koko rautatieverkkoa kansainvälisen tavaraliikennepalvelujen
            suorittamiseen.
            Edellä 2 artiklan soveltamisalaan kuuluville rautatieyrityksille on lisäksi viimeistään
            1 päivänä tammikuuta 2007 myönnettävä yhtäläisin ehdoin oikeus käyttää kaikkien
            jäsenvaltioiden infrastruktuuria kaikenlaisten rautateiden tavaraliikennepalvelujen
            suorittamiseen."
 ---pagebreak--- 30.4.2004        FI           Euroopan unionin virallinen lehti                              L 164 169
_____________________________________________________________________________
      b)  Korvataan 5 kohta seuraavasti:
          "5.    Rautatieliikennettä harjoittavien yritysten on tehtävä tarvittavat julkisoikeudelliset
          tai yksityisoikeudelliset sopimukset käyttämänsä rautatieinfrastruktuurin
          infrastruktuurin haltijan kanssa. Näissä sopimuksissa olevat ehdot eivät saa olla syrjiviä
          ja niiden on oltava avoimia rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden
          myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä
          turvallisuustodistusten antamisesta 26 päivänä helmikuuta 2001 annetun Euroopan
          parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/14/EY* säännösten mukaisesti.
          ________________________
          *      EYVL L 75, 15.3.2001, s. 29, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna
                 komission päätöksellä 2002/844/EY (EYVL L 289, 26.10.2002, s. 30)."
      c)  Korvataan 6 kohta seuraavasti:
          "6.    Kaikille rautatieyrityksille on ketään syrjimättömällä ja avoimella tavalla
          tarjottava oikeus käyttää useampaa kuin yhtä loppuasiakasta palvelevien tai
          mahdollisesti palvelevien terminaalien ja satamien 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuun
          rautatietoimintaan liittyviin palveluihin johtavia ratoja sekä oikeus tarjota näissä
          palveluja, ja rautatieyritysten pyyntöjä voidaan rajoittaa ainoastaan, jos
          markkinaolosuhteissa toteuttamiskelpoisia vaihtoehtoja on olemassa."
 ---pagebreak--- 30.4.2004        FI            Euroopan unionin virallinen lehti                          L 164 170
_____________________________________________________________________________
      d)  Korvataan 8 kohta seuraavasti:
          "8.   Komissio antaa 1 päivään tammikuuta 2006 mennessä Euroopan parlamentille,
          Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle, alueiden komitealle ja neuvostolle kertomuksen
          tämän direktiivin täytäntöönpanosta.
          Kertomuksessa käsitellään
          –     tämän direktiivin täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa ja siihen osallistuvien elinten
                tosiasiallista toimintaa;
          –     markkinoiden kehitystä ja erityisesti kaikkien markkinatoimijoiden, myös uusien
                tulokkaiden, kansainvälisen liikenteen kehityssuuntauksia, liikennetoimintaa ja
                markkinaosuuksia;
          –     vaikutusta koko liikennealaan, erityisesti liikennemuotojen tasapainottumisen
                osalta;
          –     vaikutusta turvallisuustasoon kussakin jäsenvaltiossa;
          –     alan työehtoja kussakin jäsenvaltiossa.
          Tarvittaessa kertomukseen liitetään aiheellisia ehdotuksia tai suosituksia yhteisön
          toiminnan jatkamisesta rautatiemarkkinoiden ja niitä koskevien säädöspuitteiden
          kehittämiseksi."
 ---pagebreak--- 30.4.2004           FI           Euroopan unionin virallinen lehti                              L 164 171
_____________________________________________________________________________
3)     Korvataan 10 b artiklan 4 kohdan c alakohta seuraavasti:
       "c)   Euroopan rautatieverkon tilanteesta"
4)     Kumotaan 14 artikla.
                                                  2 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja
hallinnolliset määräykset voimaan 31 päivään joulukuuta 2005 mennessä. Niiden on ilmoitettava
tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä
tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten
viittaukset tehdään.
 ---pagebreak--- 30.4.2004         FI           Euroopan unionin virallinen lehti                          L 164 172
_____________________________________________________________________________
                                                3 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
                                                4 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 29 päivänä huhtikuuta 2004.
Euroopan parlamentin puolesta                                Neuvoston puolesta
         Puhemies                                               Puheenjohtaja
          P. COX                                              M. McDOWELL


Avis juridique important

|

31976L0761

Neuvoston direktiivi 76/761/ETY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976, moottoriajoneuvojen kauko- tai lähivalaisimina toimivia ajovalaisimia ja niiden hehkulamppuja koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 262 , 27/09/1976 s. 0096 - 0121 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 5 s. 0125  Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 4 s. 0067  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 5 s. 0125  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 5 s. 0135  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 5 s. 0135

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976,moottoriajoneuvojen kauko- tai lähivalaisimina toimivia ajovalaisimia ja niiden hehkulamppuja koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (76/761/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettätekniset vaatimukset, jotka moottoriajoneuvojen on kansallisen lainsäädännön mukaan täytettävä, liittyvät muun muassa moottoriajoneuvojen kauko- tai lähivalaisimina toimiviin ajovalaisimiin ja niiden hehkulamppuihin,nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen, että jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko voimassa olevien määräystensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti, jotta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussa neuvoston direktiivissä 70/156/ETY(3) säädettyä ETY-tyyppihyväksyntämenettelyä voidaan soveltaa kaikkiin moottoriajoneuvotyyppeihin,neuvosto on antanut direktiivillä 76/756/ETY(4) yhteiset vaatimukset moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennuksesta,yhdenmukaistettu kauko- tai lähivalaisimina toimivien ajovalaisimien ja niiden hehkulamppujen tyyppihyväksyntämenettely mahdollistaa sen, että kukin jäsenvaltio voi tarkastaa yhteisten rakenne- ja testivaatimusten noudattamisen ja ilmoittaa muille jäsenvaltioille havainnoistaan lähettämällä näille jäljennöksen jokaisesta ajovalaisin- tai hehkulampputyyppiä varten täytetystä osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksesta; osan ETY-tyyppihyväksyntämerkin laittaminen kaikkiin hyväksytyn tyypin mukaisesti valmistettuihin ajovalaisinlaitteisiin tekee tarpeettomaksi näiden ajovalaisinlaitteiden tekniset tarkastukset muissa jäsenvaltioissa,teknisten vaatimusten osalta on suotavaa ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission sääntö N:o 1 (Moottoriajoneuvojen ajovalaisimien, jotka säteilevät epäsymmetristä ohitusvaloa tai ajovaloa taikka molempia, hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset määräykset)(5) ja sääntö N:o 2 (Ajovalaisimien hehkulamppuja, jotka säteilevät epäsymmetristä ohitusvaloa tai ajovaloa taikka molempia, hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset määräykset(6), jotka ovat 20 päivänä maaliskuuta 1968 tehdyn moottoriajoneuvojen varusteiden ja osien hyväksymisehtojen yhdenmukaistamista ja hyväksymisen vastavuoroista tunnustamista koskevan sopimuksen liitteenä, jamoottoriajoneuvoja koskevan kansallisen lainsäädännön lähentäminen edellyttää, että jäsenvaltioiden yhteisten vaatimusten mukaisesti suorittamat tarkastukset tunnustetaan vastavuoroisesti,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla1. Jäsenvaltion on annettava osan ETY-tyyppihyväksyntä kaikille ajovalaisintyypeille, jotka toimivat kauko- tai lähivalaisimina ja jotka täyttävät liitteissä I ja VI määrätyt rakennetta ja testausta koskevat vaatimukset, sekä kaikentyyppisille näihin ajovalaisimiin tarkoitetuille hehkulampuille, jotka täyttävät liitteissä III ja VI määrätyt rakennetta ja testausta koskevat vaatimukset.2. Osan ETY-tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen tarkastamiseksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn tyypin mukaiset, sikäli kuin se on tarpeen ja tarvittaessa yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Tällainen tarkastus suoritetaan pistokokein.2 artiklaJäsenvaltioiden on annettava kunkin 1 artiklan mukaisesti hyväksytyn kauko- tai lähivalaisimena toimivan ajovalaisintyypin tai siihen tarkoitetun hehkulampputyypin valmistajalle tai tämän edustajalle liitteessä VI esitetyn mallin mukainen osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet estääkseen sellaisten merkkien käytön, jotka saattaisivat aiheuttaa sekaannusta 1 artiklan mukaisesti tyyppihyväksyttyjen kauko- tai lähivalaisimena toimivien ajovalaisimien ja niiden hehkulamppujen sekä muiden laitteiden välillä.3 artikla1. Jäsenvaltio ei saa kieltää saattamasta markkinoille kauko- tai lähivalaisimina toimivia ajovalaisimia ja niiden hehkulamppuja rakenteeseen tai toimintamenetelmään liittyvistä syistä, jos niissä on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.2. Jäsenvaltio voi kuitenkin kieltää saattamasta markkinoille sellaisia kauko- tai ajovalaisimina toimivia ajovalaisimia tai niiden hehkulamppuja, joissa on osan ETY-tyyppihyväksyntä, mutta jotka toistuvasti poikkeavat hyväksytystä tyypistä.Kyseisen valtion on viipymättä ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle toteutetuista toimenpiteistä ja perusteltava päätöksensä.4 artiklaJäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä kuukauden kuluessa muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille jäljennös jokaisesta kauko- tai lähivalaisimena toimivan ajovalaisintyypin ja niiden hehkulampputyyppien osalta täytetyistä, joko annetuista tai evätyistä, liitteissä II ja IV esitetyn mukaisista osan tyyppihyväksyntätodistuksista.5 artikla1. Jos osan ETY-tyyppihyväksynnän antanut jäsenvaltio toteaa, että useat kauko- tai lähivalaisimina toimivat ajovalaisimet tai niiden hehkulamput, joissa on sama osan ETY- tyyppihyväksyntämerkki eivät ole hyväksytyn tyypin mukaisia, sen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn tyypin mukaisia. Kyseisen valtion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille toteutetuista toimenpiteistä, jotka voivat, kun kyseessä on toistuva tapaus, johtaa ETY-tyyppihyväksynnän peruuttamiseen. Kyseisten viranomaisten on toteutettava vastaavat toimenpiteet, jos toisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat, ettei ajoneuvo ole hyväksytyn tyypin mukainen.2. Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava kuukauden kuluessa toisilleen osan ETY-tyyppihyväksynnän peruuttamisesta ja tämän toimenpiteen perusteista.6 artiklaKaikki tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi annettujen säännösten nojalla tehdyt päätökset, jotka koskevat kauko- tai lähivalaisimina toimivien ajovalaisimien tai niiden hehkulamppujen osan tyyppihyväksynnän eväämistä tai peruuttamista tai niiden markkinoille saattamisen tai käytön kieltämistä, on perusteltava yksityiskohtaisesti. Päätöksestä on ilmoitettava asianosaiselle, jolle on samanaikaisesti annettava tieto jäsenvaltion voimassa olevan lainsäädännön mukaan hänen käytettävissään olevista muutoksenhakukeinoista ja määräajoista muutoksenhaulle.7 artiklaJäsenvaltio ei saa evätä ajoneuvolta ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää kauko- tai lähivalaisimina toimiviin ajovalaisimiin tai niiden hehkulamppuihin liittyvistä syistä, jos niissä on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja ne on asennettu direktiivissä 76/756/ETY vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.8 artiklaJäsenvaltio ei saa kieltää ajoneuvon myyntiä, rekisteröintiä, liikkeelle laskemista tai käyttöä kauko- tai lähivalaisimina toimiviin ajovalaisimiin tai niiden hehkulamppuihin liittyvistä syistä, jos näissä on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja ne on asennettu direktiivissä 76/756/ETY vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.9 artiklaTässä direktiivissä "ajoneuvolla" tarkoitetaan kaikkia tieliikenteeseen tarkoitettuja, korilla varustettuja tai ilman sitä olevia, vähintään nelipyöräisiä moottoriajoneuvoja, joiden suurin rakenteellinen nopeus on yli 25 km/h, lukuun ottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja, maataloustraktoreita ja -koneita sekä moottorityökoneita.10 artiklaTarvittavat muutokset liitteiden vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen annetaan direktiivin 70/156/ETY 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.11 artikla1. Jäsenvaltioiden on ennen 1 päivää heinäkuuta 1977 annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Niiden on sovellettava näitä säännöksiä viimeistään 1 päivästä lokakuuta 1977 alkaen.2. Kun tämä direktiivi on annettu tiedoksi, jäsenvaltioiden on huolehdittava, että ehdotukset niistä tässä direktiivissä tarkoitettuja kysymyksiä koskevista laeista, asetuksista ja hallinnollisista määräyksistä, jotka jäsenvaltiot aikovat antaa, toimitetaan komissiolle riittävän ajoissa, jotta se voi esittää huomautuksensa.12 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 27 päivänä heinäkuuta 1976.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. van der STOEL(1) EYVL N:o C 76, 7.4.1975, s. 37(2) EYVL N:o C 255, 7.11.1975, s. 2(3) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1(4) EYVL N:o 262, 27.9.76, s. 1(5) Euroopan talouskomissio, asiakirjaDiscarding a TABLE>TAULUKON PAIKKA>LIITE IMOOTTORIAJONEUVON KAUKO- TAI LÄHIVALAISIMINA TOIMIVIA AJOVALAISIMIA KOSKEVAT VAATIMUKSET(MÄÄRITELMÄ, YLEISET VAATIMUKSET, VALAISTUS, TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS, VAKIOAJOVALAISIN)1 MÄÄRITELMÄ1.1 Valaisintyyppi`Valaisintyypillä` tarkoitetaan valaisimia, jotka eivät eroa sellaisilta olennaisilta osilta kuten:1.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;1.1.2 optisen järjestelmän ominaisuudet;1.1.3 sellaiset laitteeseen sisältyvät osat, jotka voivat muuttaa optista vaikutusta heijastamalla, taittamalla tai absorboimalla;1.1.4 soveltuvuus oikean- tai vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tai molempiin liikennejärjestelmiin;1.1.5 kyky toimia lähi- tai kaukovalona tai molempina.(2)(3)(4)5 YLEISET VAATIMUKSET5.1 Jokaisen näytekappaleen on täytettävä 6 ja 7 kohdassa osoitetut vaatimukset.5.2 Ajovalaisimien on oltava siten suunniteltuja ja rakennettuja, että ne tavanomaisissa käyttöolosuhteissa esiintyvästä värähtelystä huolimatta toimivat tyydyttävästi ja että ne säilyttävät tässä direktiivissä asetetut valotekniset ominaisuudet.5.3 Osat, joiden avulla hehkulamppu on kiinnitetty heijastimeen, on tehtävä niin, että jopa pimeässäkin hehkulamppu voidaan kiinnittää ainoastaan oikeaan asentoonsa(1).5.4 Ajovalaisimet, jotka on suunniteltu tyydyttämään vaatimukset sekä jäsenvaltioissa, joissa on oikeanpuoleinen liikenne että jäsenvaltioissa, joissa on vasemmanpuoleinen liikenne, voidaan sovittaa kyseiseen liikenteeseen joko valmistusvaiheessa tehtävällä säädöllä tai ajoneuvon kuljettajan käyttämän säätömekanismin avulla. Tämän säädön tai säätömekanismin kohde voi olla joko ajoneuvossa määrätyssä kulmassa oleva optinen yksikkö tai optisen yksikön suhteen määrätyssä kulmassa oleva hehkulamppu. Kaikissa tapauksissa saa vain kaksi selvästi toisistaan erotettavaa asennusasentoa olla mahdollisia; toinen oikeanpuoleiselle ja toinen vasemmanpuoleiselle liikenteelle, ja suunnittelulla on estettävä huolimattomuudesta johtuva ajovalaisimen vaihtaminen yhdestä asennosta toiseen tai ajoneuvovalaisimen asettaminen johonkin väliasentoon. Jos hehkulamppu on varustettu erilaisilla asennusasennoilla, on osien, jotka kiinnittävät hehkulampun heijastimeen, oltava siten suunniteltuja ja valmistettuja, että hehkulamppu kiinnitetään molempiin sallittuihin asentoihinsa sillä tarkkuudella kuin on vaadittu valaisimilta, jotka on tarkoitettu käytettäviksi vain joko vasemman- tai oikeanpuoleiseen liikenteeseen.Tämän kohdan vaatimusten täyttyminen on tarkastettava silmämääräisesti ja tarvittaessa lisäksi koeasennuksella.6 VALAISTUS6.1 Ajovalaisimien on oltava siten tehtyjä, että sopivien valaisimien lähivalon hehkulangat antavat riittävän valaistuksen ilman häikäisyä, ja toisaalta niin, että sopivien valaisimien kaukovalon hehkulangat antavat hyvän valaistuksen.Ajovalaisimien tuottama valaistus on tarkastettava pystysuoralla kankaalla, joka on asetettu 25 m:n päähän ajovalaisimen etupuolelle ja oikeaan kulmaan ajovalaisimen akseliin nähden (ks. liitteen V lisäykset 1 ja 2) sekä 12 V:n nimellisjännitteelle suunnitellulla vakiohehkulampulla, jossa on sileä ja väritön lasivaippa siten, että se antaa tuolla jännitteellä seuraavat ominaisuudet:>TAULUKON PAIKKA>Mitat, jotka määrittelevät vakiohehkulampun sisällä olevien hehkulankojen paikat, esitetään liitteen V lisäyksessä 3 olevassa kuvassa. Vakiohehkulamppuun on syötettävä virtaa jännitteellä, joka antaa nimelliset valovirta-arvot.6.2 Lähivalon on muodostettava kankaalle tarpeeksi terävä "valoraja", joka sallii tyydyttävän säädön. "Valorajan" on oltava vaakasuora viiva sen liikenteensuunnan vastakkaiselle puolelle, jolle ajovalaisin on tarkoitettu; toisella puolella sen on oltava vaakasuora tai 15°:n suuruisen, vaakasuoran yläpuolella sijaitsevan alueen sisäpuolella.Ajovalaisimen on oltava siten säädettynä, että:- jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään oikeanpuoleisen liikenteen vaatimuksia, "valoraja" on kankaan(2) vasemmalla puolella vaakasuora, ja jos valonheitin on suunniteltu täyttämään vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimuksia, "valoraja" on kankaan oikealla puolella vaakasuora,- tämä "valorajan" vaakasuora osa sijaitsee kankaalla 25 cm sen vaakasuoran tason alapuolella, joka kulkee ajovalaisimen keskipisteen kautta (ks. liitteen V lisäykset 1 ja 2),- kankaan paikka esitetään liitteen V lisäyksissä 1 ja 2(3).Asianmukaisesti säädettynä ajovalaisimen on, jos sen on tarkoitus antaa lähi- ja kaukovaloa, täytettävä 6.3 ja 6.4 kohdassa vahvistetut vaatimukset. Jos ajovalaisimella on tarkoitus antaa ensisijaisesti lähivaloa, on sen täytettävä vain 6.3 kohdassa(4) vahvistetut vaatimukset.Edellä esitetyn mukaisesti ajovalaisimien, joka ei täytä 6.3 ja 6.4 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia, säätöä voidaan muuttaa, jos huolehditaan siitä, että sädekimpun akselin tai liitteen V lisäyksissä 1 ja 2 esitettyä leikkauspistettä H ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 1° (= 440 mm)(5). Ajovalaisin voidaan osittain peittää "valorajan" terävöittämiseksi säädön helpottamiseksi "valorajan" avulla.Jos ajovalaisin on suunniteltu ainoastaan antamaan kaukovaloa, se on säädettävä siten, että suurin valaistusalue keskitetään suorien hh ja vv leikkauspisteeseen. Tällaisen ajovalaisimen on täytettävä ainoastaan 6.4 kohdan vaatimukset.6.3 Lähivalon kankaalle tuottaman valaistuksen on vastattava seuraavia vaatimuksia:>TAULUKON PAIKKA>Kun mittauksiin käytetyn vakiohehkulampun valovirta on muu kuin 450 lumenia, tehdyt mittaukset on korjattava valovirta-arvojen suhteessa.Hyvälle näkyvyydelle haitallista sivuttaista vaihtelua ei saa olla millään alueista I, II, III ja IV.Ajovalaisimien, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, on täytettävä, molemmissa optisen yksikön tai hehkulampun asennusasennossa, edellä kyseiselle liikennejärjestelmälle tarkoitetut vaatimukset.6.4 Kaukovalon kankaalle tuottaman valaistuksen mittaukset on tehtävä samalla ajovalaisimen säädöllä kuin 6.3 kohdassa tarkoitetut mittaukset, tai mikäli ajovalaisin antaa ainoastaan kaukovaloa, 6.2 kohdan viimeisen kohdan mukaisesti.Kaukovalon kankaalle tuottaman valaistuksen on täytettävä seuraavat vaatimukset:suorien hh ja vv leikkauspisteen H on sijaittava alueella, jossa isoluksi vastaa 90 % suurimmasta valaistuksesta. Tämä suurin arvo ei saa olla pienempi kuin 32 luksia;pisteestä H alkaen, vaakasuoraan vasemmalle ja oikealle, valaistus ei saa olla pienempi kuin 16 luksia 1 125 mm:n etäisyyteen asti eikä pienempi kuin neljä luksia 2 250 mm:n etäisyyteen asti. Jos mittauksiin käytettävän vakiohehkulampun valovirta on muu kuin 700 lumenia, tehdyt mittaukset on korjattava valovirta-arvojen suhteessa.6.5 Edellä 6.3 ja 6.4 kohdassa tarkoitetut valaistuksen arvot kankaalla on mitattava valokennolla, jonka valoherkän alueen on oltava neliön, jonka sivu on 65 mm pitkä, sisällä.(7)8 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUSJokaisen osan ETY-tyyppihyväksyntämerkillä varustetun ajovalaisimen on oltava hyväksytyn tyypin mukainen sekä täytettävä edellä 6 kohdan valotekniset ehdot.(9)10 VAKIOAJOVALAISIN(6)10.1 `Vakioajovalaisimella` tarkoitetaan ajovalaisinta:- joka täyttää osan ETY-tyyppihyväksynnälle edellä tarkoitetut vaatimukset,- jonka tehollinen halkaisija on vähintään 160 mm,- joka antaa vakiohehkulampulla 6.3 kohdassa tarkoitetuissa eri pisteissä ja eri alueilla valaistuksen, joka on:- enintään 90 % enimmäisarvoista,- vähintään 120 % 6.3 kohdan taulukossa määritellyistä vähimmäisrajoista.(11)(12)(1) On katsottu, että järjestelmä tyydyttää tämän kohdan vaatimukset silloin, kun hehkulamppu voidaan helposti kiinnittää ajovalaisimeen ja asetusuloke voidaan kiinnittää oikein sen loveen jopa pimeässä silloin, kun lovi on tarkasti oikean kokoinen. On katsottu, että järjestelmä, jolla hehkulamppu on silminnähtävästi kallistunut silloin, kun se on väärässä asennossa ja jolla hehkulamppu on suorassa sen ollessa oikeassa asennossa, tyydyttää riittävästi 5.3 kohdan vaatimukset(2) Kankaan on oltava tarpeeksi leveä, jotta se sallii "valorajan" tutkimisen ainakin 5°:n alueella suorasta vv (ks. liitteen V lisäykset 1 ja 2).(3) Silloin kun ajovalaisin on suunniteltu täyttämään tämän direktiivin vaatimukset, huomioiden ainoastaan lähivalot, polttoakseli poikkeaa olennaisesti sädekimpun yleisestä suunnasta, ja sivusäätö on suoritettava tavalla, joka parhaiten täyttää valaistusvoimakkuudelle pisteissä 75 ja 50 asetetut vaatimukset.(4) Tällainen lähiajovalovalaisin voi käsittää kaukovalon, jollei ole määrätty tarkkoja vaatimuksia.(5) 1°:n säätämättömyysraja oikealle tai vasemmalle ei ole ristiriitainen pystysuoran säädön kanssa. Jälkimmäistä on rajattu ainoastaan 6.4 kohdassa vahvistetuissa vaatimuksissa(6) Ks. liitteessä III oleva 10 kohtaLIITE II>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE IIIKAUKO- TAI LÄHIVALAISIMINA TOIMIVIEN AJOVALAISIMIEN HEHKULAMPPUJA KOSKEVAT VAATIMUKSET(MÄÄRITELMÄ, YLEISET VAATIMUKSET, NIMELLISARVOT, VALMISTUS, TEHO- JA VALOVIRTA-ARVOT, VÄRI, OPTINEN LAADUNTARKASTUS, VÄRIÄ KOSKEVA HUOMAUTUS, TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS)1 MÄÄRITELMÄ1.1 Hehkulampputyyppi`Hehkulampputyypillä` tarkoitetaan hehkulamppuja, jotka eivät eroa toisistaan sellaisilta olennaisilta osin, kuin:1.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;1.1.2 nimellisjännite:1.1.3 nimellisteho;1.1.4 yhden tai useamman hehkulangan muoto;1.1.5 lasikuvun väri;1.1.6 lasikuvun malli ja sen vaikutus optisiin tuloksiin.(2)(3)(4)5 YLEISET VAATIMUKSET5.1 Jokaisen näytekappaleen on täytettävä 8 kohdassa esitetyt valotekniset vaatimukset.5.2 Kaikki mittaukset on tehtävä testausjännitteellä(1), hehkulampulle 8 kohdassa määritellyissä olosuhteissa.5.3 Hehkulamppujen on oltava siten tehtyjä, että niiden tyydyttävä toiminta on varmistettu tavanomaisissa käyttöolosuhteissa, ja että se jatkuu vaaditun mukaisena. Niissä ei myöskään saa ilmetä suunnittelu- tai valmistusvirheitä.6 NIMELLISARVOTNimellisjännitteet ovat: 6, 12 ja 24 V.Nimellistehot ovat:>TAULUKON PAIKKA>7 VALMISTUS7.1 Lasikupuisissa hehkulampuissa ei saa olla naarmuja tai pisteitä, jotka saattavat heikentää niiden tehoa. Mikään lähivalon hehkulangan säde, joka on heijastunut lasikuvun laidoista, ei saa osua hehkulampun akselille alle 6 mm (kannen päästä) ensimmäisen hehkulangan käännöksen takana.7.2 Hehkulampun kupujen on oltava liitteen V lisäyksessä 4 olevassa kuvassa esitetyn vakiotyypin mukaisia.7.3 Hehkulangan paikan, muodon ja mittojen sekä hehkulampun sisällä olevan renkaan on täytettävä liitteen V lisäyksessä 3 olevassa kuvassa esitetyt vaatimukset.7.4 Kannen on oltava vahva sekä lujasti kiinnitettynä lasikupuun.Sen varmistamiseksi, että hehkulamput täyttävät tässä kohdassa esitetyt vaatimukset, suoritetaan optinen tarkastus, mittatarkastus ja tarvittaessa koeasennus. Edellä 7.3 kohdassa määrätyt mitat on tarkastettava hehkulampuilla, joissa on testausjännitettä vastaava virta ja tarvittaessa projektiojärjestelmän avulla.8 TEHO JA VALOVIRTA-ARVOTMinkään hehkulangan teho ei saa ylittää nimellistehoa yli 10 %. Valovirta-arvojen on pysyttävä seuraavissa rajoissa:>TAULUKON PAIKKA>Tarkastus on tehtävä hehkulampulla, joka on tavanomaisessa käyttöasennossa, jossa on testausjännitettä vastaava virta ja joka on ollut päällä yhden tunnin ajan näissä olosuhteissa.9 VÄRIHehkulamppujen lasikupujen on oltava värittömiä tai vaaleankeltaisia. Jälkimmäisessä tapauksessa vallitseva säteilevän valon aallonpituuden on oltava 575-585 nm (nanometriä); puhtauskertoimen on oltava 0,90-0,98 eikä siirtokerroin saa olla pienempi kuin 0,78(2), missä arvot on määritetty hehkulampun säteilevästä valosta valolämpötilan ollessa 2 800 K ja hehkulampun lasikuvun palasesta, jota on käytetty ajovalaisimessa sen testausjännitteellä 48 tunnin ajan.10 OPTINEN LAADUNTARKASTUSNäytekappale, joka parhaiten täyttää vakiohehkulampulle asetetut vaatimukset, on testattava standardin mukaisessa ajovalaisimessa(3), sen varmistamiseksi, että yhteensopivuus tämän valonheittimen ja testattavan hehkulampun välillä täyttää ajovalaisimen osan tyyppihyväksyntää koskevat vaatimukset.11 VÄRIÄ KOSKEVA HUOMAUTUSOsan ETY-tyyppihyväksyntä on annettava, jos säteilevän valon väri vastaa direktiivin 76/756/ETY liitteessä I olevassa kohdassa 3.13 esitettyjä vaatimuksia.12 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUSJokaisen osan ETY-tyyppihyväksyntämerkillä varustetun valaisimen on oltava hyväksytyn tyypin mukainen ja täytettävä edellä esitetyt valotekniset edellytykset.(13)(14)(1) Testausjännite on vahvistettu seuraavasti:nimellisjännite 6 V, testausjännite 6,0 V,nimellisjännite 12 V, testausjännite 12,0 V,nimellisjännite 24 V, testausjännite 24,0 V.(2) Nämä vaatimukset vastaavat seuraavia kolmivärikoordinaatteja:Discarding a TABLE>TAULUKON PAIKKA>(3) Ks. liite I, kohta 10LIITE IV>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE VLisäys 1>VIITTAUS KAAVIOON>Lisäys 2>VIITTAUS KAAVIOON>Lisäys 3KAKSOISHEHKULANKA: SISÄOSAT 1. Kuva>VIITTAUS KAAVIOON>Selitykset>TAULUKON PAIKKA>2. Taulukko>TAULUKON PAIKKA>3. Huomautukset1. Hehkulampun akseli on kohtisuorassa vertailutasoa 1 vastaan (ks. lisäyksen 4 kuva), joka on piirretty tämän tason leikkauksen läpi, yhteensopivan samankeskeisen sylinterin akselin kanssa.2. Piirustus ei ole pakollinen kuvun ja hehkulankojen suunnittelun osalta.3. Q-Q':lle annettua arvoa käytetään ainoastaan ajovalaisimen hyväksyntätesteissä käytettäville vakiohehkulangoille; kuvun mittojen on oltava sellaiset, että Q'-pisteet sijaitsevat kuvun reunojen sisällä.4. Merkityt toleranssit liittyvät hehkulamppujen tyyppihyväksyntää koskeviin testausvaatimuksiin.Lisäys 4>VIITTAUS KAAVIOON>2. Taulukko>TAULUKON PAIKKA>3. Huomautukset1. Edellä tarkoitetut vertailupisteet vastaavat standardeja (IEC-julkaisut, s. 7004-95-1, 7004-95A-1 ja 7004-95B-1), jotka Kansainvälinen sähkötekninen toimikunta on hyväksynyt.2. Vain ulkomitat ja vaihdettavuuteen vaikuttavat mitat esitetään piirustuksessa ja ne ovat pakolliset.3. Hehkulampun sisäinen rakenne ja vastaavat mitat esitetään lisäyksen 3 kuvassa.4. Kannen (*):llä merkityt osat eivät saa lähettää hajanoususädettä heijastamalla lähivalon hehkulangan säteilevää valoa, kun hehkulamppu on ajoneuvossa tavanomaisessa toiminta-asennossaan.5. Jokaisen samankeskisen sylinterin halkaisija mitataan minkä tahansa suoran tasoleikkauksen läpi, joka ei ole vähempää kuin 0,5 mm vastaavasta sylinterin vertailutasosta.6. Kahden samankeskeisen sylinterin suhteellinen epäkeskisyys (akselien välinen etäisyys) ei saa olla enemmän kuin 0,05 mm.7. Toleranssi on sallittu etäisyydelle S, etäisyys kahden vertailutason välillä (4,7 mm), joka sisältää noiden kahden tason sallitun yhdensuuntaisuusvirheen.8. Kaksi asetusulokkeen sijoitusta (IX ja X) on voitava samanaikaisesti sovittaa aukkoon, joka on enintään 3,1 mm.9. Liittimet (XIV, XVI ja XVII) on sijoitettava kohdistuslovien suhteen, joko piirustuksessa esitettyyn asentoon tai 180° kulmassa tästä asennosta, molemmissa tapauksissa ± 20° toleranssilla. Ikkunan (XV) ja lähivalaisimen liittimen (XVII) on oltava vastapäätä toisiaan hehkulamppuakselin vastakkaisilla puolilla.>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE VIOSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ JA MERKINTÄVAATIMUKSET1 OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN1.1 Tavaramerkin tai kaupallisen merkin haltijan tai tämän edustajan on haettava osan ETY-tyyppihyväksyntää.1.2 Hakemukseen on liitettävä:1.2.1 jokaisesta kauko- tai lähivalaisimena toimivasta ajovalaisimesta:1.2.1.1 ilmoitus siitä, onko valaisin tarkoitettu toimimaan sekä lähi- että kaukovalona vai ainoastaan lähi- tai kaukovalona; jos ajovalaisin on tarkoitettu toimimaan lähivalona, ilmoitus siitä, onko valaisin suunniteltu sekä vasemman- että oikeanpuoleista liikennettä varten, vai ainoastaan joko vasemman- tai oikeanpuoleista liikennettä varten;1.2.1.2 lyhyt tekninen eritelmä;1.2.1.3 riittävän yksityiskohtaiset, tyypin tunnistamisen mahdollistavat piirustukset (kolmena kappaleena), jotka esittävät ajovalaisinta edestä päin, tarvittaessa siten, että linssin listoituksen yksityiskohdat näkyvät, sekä leikkauskuva.Piirustusten on osoitettava osan ETY-tyyppihyväksyntämerkin sijainti (erityisesti osan tyyppihyväksyntänumero ja luokitusviite tai -viitteet) tyyppihyväksyntämerkin suorakulmiossa;1.2.1.4 kaksi näytekappaletta;1.2.2 jokaiselle hehkulampputyypille:1.2.2.1 lyhyt tekninen eritelmä;1.2.2.2 piirustukset, kolmena kappaleena, jotka ovat riittävän yksityiskohtaiset tyypin tunnistamiseksi ja joissa esitetään hehkulamppu kokonaisuudessaan mittakaavassa 2:1 ja joissa hehkulampun suojus esitetään sekä edestäpäin että poikkileikkauksena.Piirustusten on osoitettava se paikka suorakulmion muotoisessa tyyppihyväksyntämerkissä, joka on varattu osan tyyppihyväksyntämerkille, erityisesti osan tyyppihyväksyntänumero ja luokitusviitteet;1.2.2.3 värittömällä lasikuvulla varustettujen hehkulamppujen osalta viisi näytekappaletta; värillisellä lasikuvulla varustettujen hehkulamppujen osalta yksi värilasikuvullinen näytekappale ja viisi värittömällä lasikuvulla varustettua näytekappaletta, viimeisten viiden näytekappaleen erottuessa ensimmäisestä vain siinä, ettei niiden lasia ole värjätty. Milloin tietty hehkulampputyyppi eroaa ainoastaan väriltään verrattuna värittömään tyyppiin, joka on aiemmin läpäissyt liitteessä III olevassa 4 - 8 kohdassa tarkoitetut testit, riittää yhden värilasikuvullisen näytekappaleen toimittaminen, ja tälle näytekappaleelle tehdään ne testit, joita tarkoitetaan liitteessä III olevassa 9 kohdassa.2 MERKINNÄT2.1 Kauko- tai lähivalaisimina toimivat ajovalaisimet2.1.1 Osan ETY-tyyppihyväksyntää varten toimitettavat kauko- tai lähivalaisimina toimivien ajovalaisintyyppien näytekappaleet on varustettava hakijan tavaramerkillä tai kaupallisella merkillä.2.1.2 Jokaisen ajovalaisimen lasissa ja lampun vaipassa on oltava riittävän suuri tila osan ETY-tyyppihyväksyntämerkille. Jos lasia ei voida erottaa ajovalaisimen keskeisestä rakenteesta, lasin merkintäalueen määritys kuitenkin riittää.Osan ETY-tyyppihyväksyntämerkin paikan on vastattava 1.2.1.3 kohdassa mainituissa piirustuksissa tarkoitettua paikkaa.2.1.3 Jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään ainoastaan toisenpuoleiselle (joko oikean- tai vasemmanpuoleiselle) liikenteelle asetetut vaatimukset, alue, joka voidaan pimentää tienkäyttäjille aiheutuvan haitan estämiseksi niissä jäsenvaltioissa, joissa liikenne kulkee tien vastakkaista puolta, on rajattava pysyvästi etulasiin. Tämä rajaus ei ole kuitenkaan välttämätön, silloin kun alue on selvästi erotettavissa lampun muotoilusta.2.1.4 Jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään jäsenvaltioissa sekä oikean- että vasemmanpuoleiselle liikenteelle asetetut vaatimukset, merkitään kaksi optisen yksikön asetusta ajoneuvoon tai kaksi hehkulampun asetusta heijastimeen isoilla kirjaimilla R ja D, kun on kyse oikeanpuoleisesta liikenteestä, ja L ja G, kun on kyse vasemmanpuoleisesta liikenteestä.2.2 Kauko- tai lähivalaisimina toimiviin ajovalaisimiin tarkoitetut hehkulamput2.2.1 Kauko- tai lähivalaisimina toimiviin ajovalaisimiin tarkoitetun hehkulampputyypin näytekappaleissa, jotka toimitetaan osan ETY-tyyppihyväksyntää varten, on oltava hakijan tavaramerkki tai kaupallinen merkki.2.2.2 Jokaisessa hehkulampputyypissä on oltava riittävän suuri tila osan ETY-tyyppihyväksyntämerkkiä varten ja tämän alueen on oltava sen alueen mukainen, joka esitetään 1.2.2.2 kohdassa tarkoitetuissa piirustuksissa.2.2.3 Heidän on ilmoitettava vähintään nimellisjännite, kaukovalon hehkulangan nimellisteho sekä lähivalon hehkulangan nimellisteho.2.3 Merkintöjen on oltava helposti luettavissa ja pysyvästi tehtyjä.3 OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ3.1 Jos kaikki 1 kohdan mukaisesti toimitetut näytekappaleet täyttävät liitteessä I olevan 5 ja 6 kohdan vaatimukset ajovalaisimille ja liitteessä III olevan 5, 6, 7, 8, 9, 10 ja 11 kohdan vaatimukset hehkulampuille, on osan ETY-tyyppihyväksyntä ja osan tyyppihyväksyntänumero annettava.3.2 Tätä numeroa ei saa antaa muulle ajovalaisin- tai hehkulampputyypille, lukuun ottamatta osan ETY-tyyppihyväksynnän laajennusta koskemaan toista ajovalaisin- ja hehkulampputyyppiä, joka eroaa edellä tarkoitetusta tyypistä ainoastaan säteilevän valon värin osalta.3.3 Kun osan ETY-tyyppihyväksyntää haetaan valaisin- ja merkkivalolaitetyypille, joka koostuu kauko- tai lähivalaisimina toimivista ajovalaisimista ja muista valaisimista, yhteinen osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki voidaan antaa, jos ajovalaisimet vastaavat tämän direktiivin vaatimuksia ja kaikki muut valaisimet muodostavat osan valaisimesta ja merkkivalolaitteesta, jolle osan ETY-tyyppihyväksyntää haetaan, vastaavat niihin sovellettavien erityisdirektiivien vaatimuksia.4 MERKIT4.1 Jokaisessa tämän direktiivin mukaisesti hyväksytyssä kauko- tai lähivalaisimena toimivassa ajovalaisimessa ja niihin tarkoitetuissa hehkulampuissa on oltava osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.4.2 Tämä merkki koostuu suorakulmiosta, joka ympäröi pientä "e"-kirjainta ja sitä seuraavaa tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion tunnusnumeroa tai -kirjainta(-kirjaimia):>TAULUKON PAIKKA>Merkinnässä on lisäksi oltava osan ETY-tyyppihyväksyntänumero, joka on sama kuin kyseisen ajovalaisin- tai hehkulampputyypin osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen numero. Hehkulamppujen osalta tämä numero on sijoitettava suorakulmion alapuolelle ja hehkulampun osalta suorakulmion lähelle.4.3 Kauko- tai lähivalaisimena toimivia ajovalaisimia varten osan ETY-tyyppihyväksyntämerkkiä täydennetään seuraavilla lisätunnuksilla:4.3. suorakulmion alapuolella oleva oikealle osoittava vaakasuora nuoli, katsojan ollessa kasvot ajovalaisinta kohden osoittaa, millä puolella liikenne kulkee. Tällöin ajovalaisin täyttää ainoastaan vasemmanpuoleiselle liikenteelle asetetut vaatimukset;4.3.2 suorakulmion alla oleva vaakasuora nuoli, jolla on kärki kummassakin päässä siten, että nämä kärjet osoittavat vasemmalle ja oikealle. Tällöin ajovalaisin on suunniteltu täyttämään molemmille liikennejärjestelmille asetetut vaatimukset optisen yksikön tai hehkulampun valinnaisen asennuksen avulla;4.3.3 "C"-kirjain merkitään suorakulmion yläpuolelle, kun ajovalaisin täyttää ainoastaan tämän direktiivin vaatimukset lähivalolle;4.3.4 "R"-kirjain merkitään suorakulmion yläpuolelle, kun ajovalaisin täyttää ainoastaan tämän direktiivin vaatimukset kaukovalolle;4.3.5 "CR"-kirjaimet merkitään suorakulmion yläpuolelle, kun ajovalaisin täyttää tämän direktiivin vaatimukset sekä kauko- että lähivalolle;4.4 Osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja lisätunnukset on kiinnitettävä pysyvästi ja niin, että ne ovat selvästi luettavissa. Ajovalaisimessa ne on kiinnitettävä valaisimen linsseihin tai yhteen linsseistä siten, että ne ovat luettavissa silloinkin, kun ajovalaisin on ajoneuvoon asennettu.4.5 Esimerkkejä osan ETY-tyyppihyväksyntämerkeistä ja lisätunnuksista esitetään liitteessä olevassa lisäyksessä.4.6 Kun yhteinen osan ETY-tyyppihyväksyntänumero on annettu valaisin- ja merkkivalolaitetyypille, joka koostuu kauko- tai lähivalaisimista ja muista valaisimista, voidaan ainoastaan yksi osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki kiinnittää siten, että se käsittää:- pientä "e"-kirjainta ja sitä seuraavaa osan tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion numeroa tai kirjainta (-mia) ympäröivän suorakulmion,- osan ETY-tyyppihyväksyntänumeron,- ne eri direktiivien, joiden mukaisesti osan ETY-tyyppihyväksyntä annettiin, edellyttämät lisätunnukset.4.7 Tämän merkin eri osien mittojen ei tarvitse olla pienempiä kuin niiden eri direktiiveissä, joiden mukaisesti osan ETY-tyyppihyväksyntä annettiin, yksittäisille merkinnöille vahvistetuista vähimmäismitoista suurimmat.Lisäys ESIMERKKEJÄ OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKEISTÄ>VIITTAUS KAAVIOON>Kuva 1Edellä esitetty osan ETY-tyyppihyväksyntämerkillä varustettu laite on ajovalaisin, jolle on Yhdistyneessä kuningaskunnassa (e11) annettu ETY-tyyppihyväksyntä numerolla 1471.Huomautus:Liitteen I vaatimukset täyttävät ajovalaisimet on lisäksi varustettava:- kirjaimilla CR, jos ne täyttävät liitteen I vaatimukset sekä kauko- että lähivaloina (ks. kuvat 2, 3 ja 4),- R-kirjaimella, jos ne täyttävät liitteen I vaatimukset ainoastaan kaukovaloina (ks. kuva 8).Jos ajovalaisimet on tarkoitettu vasemmanpuoleista liikennettä varten tai jos ne on optisen yksikön tai hehkulampun valinnaisen asennuksen avulla tarkoitettu molempia liikennejärjestelmiä varten, niihin on merkittävä vaakasuora nuolenpää, ensin tarkoitetussa tapauksessa kärki oikealle (ks. kuvat 3 ja 4) ja toisessa tapauksessa kahdella kärjellä, niin että toinen kärjistä osoittaa oikealle ja toinen vasemmalle (ks. kuvat 4 ja 5).>VIITTAUS KAAVIOON>Kuva 2Tunnus ajovalaisimelle, joka täyttää liitteen I vaatimukset sekä kauko- että lähivalona toimivalle ajovalaisimelle ja joka on suunniteltu ainoastaan oikeanpuoleista liikennettä varten.>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>