Avis juridique important

|

31990L0128

Komission direktiivi 90/128/ETY, annettu 23 päivänä helmikuuta 1990, elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvista muovisista tarvikkeista

Virallinen lehti nro L 075 , 21/03/1990 s. 0019 - 0040 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 19 s. 0152  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 19 s. 0152

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 23 päivänä helmikuuta 1990,elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvista muovisista tarvikkeista (90/128/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia tarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/109/ETY(1) ja erityisesti sen 3 artiklan,sekä katsoo, ettädirektiivin 89/109/ETY 2 artiklassa säädetään, että valmiista tuotteesta ei saa siirtyä ainesosia elintarvikkeeseen siten, että siitä saattaisi aiheutua vaaraa ihmisten terveydelle tai elintarvikkeiden koostumukseen muutoksia, joita ei voida hyväksyä,tämän tavoitteen saavuttamiseksi muovisten tarvikkeiden osalta on direktiivin 89/109/ETY 3 artiklassa tarkoitettu erityisdirektiivi sopiva keino sen ohella, että sen yleisiä säännöksiä sovelletaan sanotussa tapauksessa,tämän direktiivin soveltamisalan on oltava yhteneväinen neuvoston direktiivin 82/711/ETY(2) soveltamisalan kanssa,koska tämän direktiivin säännöksiä ei voida soveltaa ioninvaihtohartseihin, näistä tarvikkeista annetaan myöhemmin erityisdirektiivi,sallittujen aineiden luettelon laatiminen täydennettynä kokonaissiirtymän raja-arvolla ja tarvittaessa muilla erityisrajoituksilla on riittävä toimenpide direktiivin 89/109/ETY 2 artiklassa vahvistetun tavoitteen toteuttamiseksi,yhteisön tasolla tehdyn työn tässä vaiheessa ei vielä ole mahdollisuutta säätää sallituista aineista täydellistä luetteloa, jota voitaisiin soveltaa kaikenlaisiin muovisiin tarvikkeisiin; siksi aineita, joita yleisesti käytetään vähintään yhdessä jäsenvaltiossa, voidaan edelleen käyttää, kunnes päätös niiden ottamisesta yhteisön luetteloon tehdään; tämä direktiivi ulotetaan lähiaikoina koskemaan aineita ja aloja, jotka on väliaikaisesti jätetty sen soveltamisalan ulkopuolelle,raja-arvo siirtymien kokonaismäärälle on materiaalin inerttisyyden mitta, ja sillä estetään muutokset, joita ei voida hyväksyä elintarvikkeen koostumuksessa, sekä lisäksi vähennetään tarvetta antaa lukuisia erityisiä siirtymien raja-arvoja ja muita rajoituksia, ja sen avulla on mahdollista toteuttaa tehokas valvonta,direktiivissä 82/711/ETY säädetään muovisista tarvikkeista siirtyvien ainesosien tarkastamiseen tarvittavat perussäännökset, ja neuvoston direktiivissä 85/572/ETY(3) vahvistetaan luettelo siirtymien todentamisessa käytettävistä simulanteista,neuvoston direktiivissä 78/142/ETY(4) vahvistetaan raja-arvot vinyylikloridista valmistetuissa tarvikkeissa olevalle sekä niistä vapautuvalle vinyylikloridille, ja komission direktiiveissä 80/766/ETY(5) ja 81/432/ETY(6) säädetään raja-arvojen noudattamisen tarkastamista varten tarvittavista yhteisön analyysimenetelmistä,komission direktiivissä 80/590/ETY(7) määritellään tunnus, joka voidaan liittää elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuvaksi tarkoitettuun tarvikkeeseen,mahdollisen vastuuvelvoitteen vuoksi on tarpeen säätää direktiivin 89/109/ETY 6 artiklan 5 kohdassa tarkoitetusta kirjallisesta vakuutuksesta niissä tapauksissa, joissa muovisia tarvikkeita käytetään ammattikäyttöön, ja kun tarvikkeet ovat sellaisia, ettei niitä ole nimenomaisesti tarkoitettu elintarvikekäyttöön,direktiivin 89/109/ETY 3 artiklan mukaisesti elintarvikealan tiedekomiteaa on kuultu niiden säännösten osalta, jotka mahdollisesti vaikuttavat kansanterveyteen, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän elintarvikekomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1 Tämä direktiivi on direktiivin 89/109/ETY 3 artiklassa tarkoitettu erityisdirektiivi.2 Tätä direktiiviä sovelletaan muovisiin tarvikkeisiin ja niiden osiin, jotka:a) koostuvat yksinomaan muovista, taib) käsittävät kaksi ainekerrosta tai useamman ainekerroksen, joista jokainen koostuu yksinomaan muovista ja jotka on kiinnitetty toisiinsa sideaineilla tai jollakin muulla tavalla,ja jotka valmiina tuotteina ovat tarkoitetut joutumaan kosketuksiin elintarvikkeiden kanssa tai ovat tarkoituksensa mukaisesti saatetut kosketuksiin elintarvikkeiden kanssa.3 Tässä direktiivissä muovilla tarkoitetaan orgaanista makromolekyyliyhdistettä, joka on saatu alemman molekyylipainon omaavista molekyyleistä polymerisaation, polykondensaation, polyaddition tai muun vastaavan prosessin avulla taikka muuttamalla kemiallisesti luontaisia makromolekyylejä. Silikonit ja muut vastaavat makromolekyyliyhdisteet on myös katsottava muoveiksi. Tällaisiin makromolekyyliyhdisteisiin voidaan lisätä muita aineita.Muoveina ei kuitenkaan pidetä:i) neuvoston direktiivissä 83/229/ETY(8), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 86/388/ETY(9), tarkoitettua pinnoitettua tai pinnoittamatonta regeneroitua selluloosakalvoa;ii) elastomeereja sekä luonnonkumia ja synteettistä kumia;iii) paperia ja kartonkia, riippumatta siitä, onko materiaalia muunnettu muovia lisäämällä;iv) pinnoitteita, jotka on saatu:- parafiinivahoista, mukaan lukien synteettiset vahat, tai mikrokiteisistä vahoista,- ensimmäisessä luetelmakohdassa lueteltujen vahojen keskinäisistä seoksista tai seoksista muovien kanssa;v) ioninvaihtohartseja.4 Jollei komission myöhemmin tekemästä päätöksestä muuta johdu, tätä direktiiviä ei sovelleta tarvikkeisiin, jotka koostuvat kahdesta tai useammasta kerroksesta, joista yksi tai useampi ei koostu yksinomaan muovista, vaikka elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvaksi tarkoitettu kerros koostuu yksinomaan muovista.2 artikla Muovisista tarvikkeista ei saa siirtyä niiden ainesosia elintarvikkeisiin niin, että määrä on enemmän kuin 10 milligrammaa neliödesimetriltä tarvikkeen pintaa (mg/dm²) (kokonaissiirtymän raja-arvo). Tämän rajan on kuitenkin oltava 60 milligrammaa siirtyneitä ainesosia kilogrammalta elintarviketta (mg/kg) seuraavissa tapauksissa:a) tarvikkeet, jotka ovat astioita tai astioihin verrattavia tai jotka voidaan täyttää ja joiden tilavuus on vähintään 500 millilitraa (ml) ja enintään 10 litraa (l);b) tarvikkeet, jotka voidaan täyttää ja joiden osalta on käytännössä mahdotonta arvioida elintarvikkeen kanssa kosketuksessa olevan pinnan alaa;c) kannet, tiivisteet, tulpat ja vastaavat sulkemiseen tarkoitetut välineet.3 artikla 1 Vain liitteessä II olevassa A ja B jaksossa lueteltuja monomeereja ja muita lähtöaineita voidaan käyttää muovisten tarvikkeiden valmistukseen liitteessä säädetyin rajoituksin.2 Tämän direktiivin tiedoksiantopäivästä alkaen liitteessä II olevan A jakson luetteloa voidaan muuttaa:- lisäämällä siihen aineita liitteessä II olevasta B jaksosta direktiivin 89/109/ETY liitteessä II säädettyjen edellytysten mukaisesti; tai- sisällyttämällä siihen direktiivin 89/109/ETY 3 artiklan säännösten mukaisesti "uusia aineita", eli aineita, joita ei ole lueteltu liitteessä II olevassa A tai B jaksossa.3 Tämän direktiivin tiedoksiantopäivästä alkaen mikään jäsenvaltio ei saa sallia muiden kuin sellaisten uusien aineiden, jotka hyväksytään direktiivin 89/109/ETY 4 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, käyttöä alueellaan.4 Ainoastaan liitteessä II olevassa A jaksossa lueteltuja monomeereja ja muita lähtöaineita saa 1 päivästä tammikuuta 1993 alkaen käyttää muovisten tarvikkeiden valmistukseen siinä säädetyin rajoituksin. Ennen 1 päivää tammikuuta 1992 voidaan kuitenkin päättää, että joissakin perustelluissa tapauksissa tiettyjen liitteessä II olevassa B jaksossa lueteltujen aineiden osalta tätä määräpäivää siirretään myöhemmäksi.5 Liitteessä II olevan A ja B jakson luettelot eivät kuitenkaan vielä sisällä monomeereja ja muita lähtöaineita, joita käytetään yksinomaan seuraavien tarvikkeiden valmistukseen:- nestemäiset, jauhemaiset tai dispersiomuodossa olevat pinnoitteet, jotka on saatu hartsimaisista tai polymeroiduista tuotteista, esimerkiksi lakat, maalit;- silikonit;- epoksihartsit;- tuotteet, jotka on saatu bakteerikäymisen avulla;- sideaineet ja sidospromoottorit;- painomusteet.4 artikla Liitteessä II säädetyssä luettelossa ilmoitetut erityiset siirtymien raja-arvot on ilmaistu mg/kg:na. Nämä raja-arvot on kuitenkin ilmaistu mg/dm²:na seuraavissa tapauksissa:a) jos kyse on tarvikkeista, jotka ovat astioita tai astioihin verrattavia tai jotka voidaan täyttää ja joiden tilavuus on pienempi kuin 500 ml tai suurempi kuin 10 l;b) jos kyse on arkeista, kalvoista ja muista materiaaleista, joita ei voi täyttää tai joiden osalta on käytännössä mahdotonta arvioida suhdetta tarvikkeen pinta-alan ja sen kanssa kosketuksessa olevan elintarvikkeen määrän välillä.Näissä tapauksissa liitteessä II asetetut raja-arvot, jotka on ilmaistu mg/kg:na, jaetaan tavanomaisella muuntokertoimella kuusi niiden muuttamiseksi mg/dm²:ksi.5 artikla 1 Siirtymien raja-arvojen noudattamisen tarkastaminen on suoritettava direktiivien 82/711/ETY ja 85/572/ETY sekä liitteen I säännöksiä noudattaen.2 Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen erityisten siirtymien raja-arvojen tarkastaminen ei ole pakollista, jos voidaan osoittaa, että 2 artiklassa säädetyn kokonaissiirtymien raja-arvojen noudattaminen merkitsee samalla, että erityisiä siirtymien raja-arvoja ei ole ylitetty.6 artikla 1 Muissa kaupan vaiheissa kuin vähittäismyynnissä muovisiin tarvikkeisiin, jotka on tarkoitettu saatettaviksi kosketuksiin elintarvikkeiden kanssa, on liitettävä direktiivin 89/109/ETY 6 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu kirjallinen vakuutus.2 Mitä 1 kohdassa säädetään, ei koske muovisia tarvikkeita, jotka ovat sellaisia, että ne ovat nimenomaan tarkoitetut joutumaan kosketuksiin elintarvikkeiden kanssa.7 artikla 1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1990. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2 Jäsenvaltioiden on:- sallittava tämän direktiivin mukaisten tarvikkeiden kauppa ja käyttö 1 päivään tammikuuta 1991 saakka;- kiellettävä elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuviksi tarkoitettujen sellaisten muovisten tarvikkeiden kauppa ja käyttö, jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, 1 päivästä tammikuuta 1993 alkaen.8 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 23 päivänä helmikuuta 1990.Komission puolestaMartin BANGEMANNVarapuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 40, 11.2.1989, s. 38(2) EYVL N:o L 297, 23.10.1982, s. 26(3) EYVL N:o L 372, 31.12.1985, s. 14(4) EYVL N:o L 44, 15.2.1978, s. 15(5) EYVL N:o L 213, 16.8.1980, s. 42(6) EYVL N:o L 167, 24.6.1981, s. 6(7) EYVL N:o L 151, 19.6.1980, s. 21(8) EYVL N:o L 123, 11.5.1983, s. 31(9) EYVL N:o L 228, 14.8.1986, s. 32LIITE I SIIRTYMIEN RAJA-ARVOJEN NOUDATTAMISEN TARKASTAMISESSA SOVELLETTAVIA LISÄSÄÄNNÖKSIÄ Yleiset säännökset1 Verrattaessa direktiivin 82/711/ETY liitteessä määriteltyjen siirtymätestien tuloksia tulisi tavallisesti kaikkien simulanttien ominaispainon olettaa olevan 1. Milligramma siirtynyttä ainetta per litra simulanttia (mg/l) vastaa näin numeerisesti milligrammaa siirtynyttä ainetta per kilogramma simulanttia ja ottaen huomioon direktiivin 85/572/ETY säännökset milligrammaa siirtynyttä ainetta per kilogramma elintarviketta.2 Jos siirtymätestit suoritetaan tarvikkeesta otetuilla näytteillä tai näytteillä, jotka on valmistettu tätä tarkoitusta varten, ja näytteen kanssa kosketukseen saatettu elintarvikkeen tai simulantin määrä poikkeaa siitä määrästä, joka todellisissa olosuhteissa joutuu kosketukseen tarviketta käytettäessä, saadut tulokset tulisi korjata käyttämällä seuraavaa kaavaa:M = >NUM>m  7 a2/>DEN>a1  7 q  7 1 000jossa:>TAULUKON PAIKKA>3 Siirtymä määritetään tarvikkeesta, taikka jos tämä on käytännössä mahdotonta, tarvikkeesta otetuista näytteistä, tai silloin kuin se on tarkoituksenmukaista, kyseessä olevaa tarviketta edustavista näytteistä.Näyte tulee asettaa elintarvikkeen tai simulantin kanssa kosketukseen tavalla, joka edustaa kosketusolosuhteita todellisessa käytössä. Tässä tarkoituksessa testi tulee suorittaa siten, että pelkästään näytteen ne osat, jotka todellisessa käytössä ovat tarkoitetut tulemaan elintarvikkeen kanssa kosketukseen, ovat kosketuksessa elintarvikkeen tai simulantin kanssa. Tämä edellytys on erityisen tärkeä sellaisten esimerkiksi sulkemiseen tarkoitettujen tarvikkeiden osalta, joissa on useampia kerroksia.Sulkemiseen tarkoitettujen kansien, tiivisteiden, tulppien ja vastaavien välineiden siirtymätestit tulee suorittaa siten, että mainitut tarvikkeet sijoitetaan astioihin, joihin ne on tarkoitettu, tavalla, joka vastaa sulkemisolosuhteita tavanomaisessa tai ennalta arvattavassa käytössä.Kaikissa tapauksissa tulee olla mahdollista osoittaa ankarampaa testiä käyttäen, että tarvike noudattaa siirtymien raja-arvoja.4 Tämän direktiivin 5 artiklan säännösten mukaisesti tarvikenäyte asetetaan elintarvikkeen tai sopivan simulantin kanssa kosketukseen tietyksi ajaksi tietyssä lämpötilassa, niin että aika ja lämpötila on valittu simuloiden kosketusolosuhteita todellisessa käytössä ja noudattaen direktiivien 82/711/ETY ja 85/572/ETY säännöksiä. Kun edellä tarkoitettu aika on kulunut, näytteestä siirtyneiden aineiden kokonaismäärän (kokonaissiirtymä) ja/tai yhden tai useamman aineen erityisen määrän (erityinen siirtymä) analyyttinen määrittäminen suoritetaan elintarvikkeesta tai simulantista.5 Jos tarvike on tarkoitettu joutumaan toistuvasti elintarvikkeen kanssa kosketukseen, yksittäiselle näytteelle tulee suorittaa siirtymätesti(t) kolme kertaa direktiivissä 82/711/ETY säädetyissä olosuhteissa käyttämällä jokaisella kerralla uutta elintarvike- tai simulanttinäytettä. Vaatimustenmukaisuus arvioidaan kolmannessa testissä todetun siirtymätason perusteella. Jos kuitenkin on perusteltua näyttöä siitä, että siirtymätaso ei nouse toisessa ja kolmannessa testissä ja jos siirtymien raja-arvoja ei ylitetä ensimmäisessä testissä, jatkotestit eivät ole tarpeen.Kokonaissiirtymää koskevat erityissäännökset6 Käytettäessä direktiiveissä 82/711/ETY ja 85/572/ETY määriteltyjä vettä sisältäviä simulantteja näytteestä siirtyneiden aineiden kokonaismäärän analyyttinen määrittäminen voidaan suorittaa haihduttamalla simulantti ja punnitsemalla haihdutusjäännös.Jos käytetään puhdistettua oliiviöljyä tai sitä korvaavia rasvoja, voidaan noudattaa jäljempänä esitettyä menettelyä.Tarvikenäyte punnitaan ennen sen joutumista kosketukseen simulantin kanssa ja sen jälkeen. Näytteen absorboima simulantti uutetaan ja määritetään kvantitatiivisesti. Todettu simulantin määrä vähennetään simulantin kanssa kosketuksessa olleen näytteen painosta. Ero alkuperäisen ja korjatun loppupainon välillä edustaa tutkitun näytteen kokonaissiirtymää.Jos tarvike on tarkoitettu joutumaan toistuvasti kosketukseen elintarvikkeen kanssa ja on teknisesti mahdotonta suorittaa 5 kohdassa kuvattua testiä, muutokset tähän testiin ovat hyväksyttäviä, jos ne mahdollistavat kolmannen testin aikana tapahtuvan siirtymän tason määrittämisen. Yksi mahdollinen muunnos on kuvattu jäljempänä.Testi suoritetaan käyttämällä kolmea identtistä tarvikenäytettä. Yhdelle näistä suoritetaan asiaankuuluva testi, ja kokonaissiirtymä määritetään (M1). Toinen ja kolmas näyte tutkitaan samoissa lämpötilaolosuhteissa, mutta kosketusajan tulee olla vastaavasti kaksi ja kolme kertaa normaalia pidempi, ja kokonaissiirtymä määritetään kummassakin tapauksessa (M2 ja M3).Tarviketta pidetään määräysten mukaisena, jos ei M1 eikä erotus M3 - M2 ylitä kokonaissiirtymän raja-arvoa.7 Jos tarvike ei ylitä kokonaissiirtymän raja-arvoa enemmällä kuin jäljempänä mainitun analyysipoikkeaman määrällä, tarvike on katsottava tämän direktiivin säännösten mukaiseksi.Seuraavat analyysipoikkeamat sallitaan:- 20 mg/kg tai 3 mg/dm² siirtymätesteissä, joissa käytetään oliiviöljyä tai sen substituentteja,- 6 mg/kg tai 1 mg/dm² siirtymätesteissä, joissa käytetään direktiiveissä 82/711/ETY ja 85/572/ETY tarkoitettuja muita simulantteja.8 Sen estämättä, mitä direktiivin 82/711/ETY 3 artiklan 2 kohdassa säädetään, siirtymätestejä, joissa käytetään puhdistettua oliiviöljyä tai sen substituentteja, ei tule suorittaa kokonaissiirtymän raja-arvon noudattamisen tarkastamiseksi, jos on perusteltua aihetta olettaa, että edellä tarkoitettu analyysimenetelmä on teknisesti käyttötarkoitukseensa sopimaton.Aineille, joille ei liitteessä II anneta erityisiä siirtymien raja-arvoja tai muita rajoituksia, sovelletaan yleistä erityisen siirtymän raja-arvoa 60 mg/kg tai 10 mg/dm² tapauskohtaisesti. Määritettyjen erityisten siirtymien summa ei saa kuitenkaan ylittää kokonaissiirtymien raja-arvoa.LIITE II LUETTELO MONOMEEREISTA JA MUISTA LÄHTÖAINEISTA, JOITA VOIDAAN KÄYTTÄÄ MUOVISTEN TARVIKKEIDEN VALMISTUKSESSA Yleisjohdanto1 Tämä liite sisältää luettelon monomeereista ja muista lähtöaineista. Luettelo sisältää:- aineet, joita polymerisoidaan, mukaan lukien polykondensaatio, polyadditio tai muu vastaava prosessi, makromolekyylien valmistamiseksi;- luontaiset tai synteettiset makromolekyyliyhdisteet, joita käytetään muunnettujen makromolekyylien valmistukseen, jollei niiden syntetisoimiseksi tarvittavia monomeereja tai muita lähtöaineita ole mainittu luettelossa;- aineet, joita käytetään olemassa olevien luontaisten tai synteettisten makromolekyyliyhdisteiden muuntamiseen.2 Luettelo ei sisällä hyväksyttyjen happojen, fenolien tai alkoholien aluminium-, ammonium-, kalsium-, rauta-, magnesium-, kalium-, natrium- ja sinkkisuoloja (mukaan lukien kaksoissuolat ja happamet suolat), jotka ovat myös sallittuja. Kuitenkin nimiä, jotka sisältävät sanan "happo, hapot, suola, suolat" esiintyy luettelossa, jos vastaavaa vapaata happoa (happoja) ei ole mainittu. Tällaisessa tapauksessa ilmaisu "suolat" merkitsee aluminium-, ammonium-, kalsium-, rauta-, magnesium-, kalium-, natrium- ja sinkkisuoloja.3 Luettelo ei myöskään sisällä seuraavia aineita, vaikka niitä saattaa olla mukana:a) aineet, joita saattaa olla valmiissa tuotteessa:- epäpuhtaudet käytetyissä aineissa,- reaktion välituotteet,- hajoamistuotteet;b) oligomeerit ja luontaiset tai synteettiset makromolekyyliyhdisteet ja niiden seokset, jos niiden syntetisoimiseksi tarvittavat monomeerit tai lähtöaineet ovat luettelossa;c) sallittujen aineiden seokset.Tarvikkeiden, jotka sisältävät a, b ja c alakohdassa tarkoitettuja aineita, tulee täyttää direktiivin 89/109/ETY 2 artiklan vaatimukset.4 Aineiden tulee olla hyvää teknistä laatua.5 Luettelo sisältää seuraavat tiedot:- 1 sarake (PM/VIITE-n:o): ETY:n pakkausmateriaalin viitenumero luettelossa olevalle aineelle;- 2 sarake (CAS-n:o): CAS (Chemical Abstracts Service) -rekisterinumero;- 3 sarake (Nimi): kemiallinen nimi;- 4 sarake (Rajoitukset): nämä saattavat sisältää:- erityisen siirtymän raja-arvon (SML),- aineen jäämän sallitun enimmäismäärän tarvikkeessa (QM),- muun erikseen mainitun rajoituksen.6 Jos luettelossa yksittäisenä yhdisteenä esiintyvä aine sisältyy myös yleiseen termiin, aineen osalta sovelletaan samoja rajoituksia kuin mainitun yksittäisen yhdisteen osalta.7 Jos CAS-numero ja kemiallinen nimi eivät vastaa toisiaan, sovelletaan kemiallista nimeä. Jos EINECS:issä raportoitu CAS-numero ja CAS-rekisterissä ilmoitettu CAS-numero eivät vastaa toisiaan, noudatetaan CAS-rekisterissä ilmoitettua CAS-numeroa.8 Taulukon 4 sarakkeessa käytetyt lyhenteet ovat seuraavat:>TAULUKON PAIKKA>A JAKSO >TAULUKON PAIKKA>B JAKSO >TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31986L0652

Neuvoston direktiivi 86/652/ETY, annettu 18 päivänä joulukuuta 1986, tilastotietojen keruusta jäsenvaltioissa tiettyjen hedelmälajien viljelmien tuotantomahdollisuuksien määrittämiseksi annetun direktiivin 76/625/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 382 , 31/12/1986 s. 0016 - 0016 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 22 s. 0118  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 22 s. 0118

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 18 päivänä joulukuuta 1986,tilastotietojen keruusta jäsenvaltioissa tiettyjen hedelmälajien viljelmien tuotantomahdollisuuksien määrittämiseksi annetun direktiivin 76/625/ETY muuttamisesta (86/652/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),sekä katsoo, ettäsuorittaakseen perustamissopimuksella sekä hedelmä- ja vihannesalan yhteistä markkinajärjestelyä koskevilla yhteisön säännöksillä sille annetun tehtävän komission on tarpeen saada tarkkaa tietoa muiden hedelmälajien tuotantomahdollisuuksista kuin niiden, joiden osalta on jo kerätty tietoja direktiivin 76/625/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 86/84/ETY(4), mukaisesti,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 76/625/ETY seuraavasti.1) Korvataan 1 artiklan 1 kohta seuraavasti:"1. Jäsenvaltiot tekevät vuonna 1987 ja sen jälkeen joka viidennen vuoden keväällä tietojen keruun alueensa hedelmäviljelmistä, joilla tuotetaan syötäväksi tarkoitettuja omenoita ja päärynöitä, (lukuun ottamatta omenoita ja päärynöitä, jotka on tarkoitettu ainoastaan muuhun käyttöön kuin syötäväksi) persikoita, aprikooseja, appelsiineja, sitruunoita ja pienikokoisia sitrushedelmiä. Luettelo viljelmistä, joilla viljellään ainoastaan muuhun käyttöön kuin syötäväksi tarkoitettuja omena- ja päärynälajikkeita, on vapaaehtoinen.Sovellettaessa tämän artiklan 2 kohtaa ja 2, 3, 5 ja 6 artiklaa pienikokoisten sitrushedelmien ryhmää (mandariinit, mukaan lukien tangeriinit ja satsumat; klementiinit, wilkingit ja muut vastaavat sitrushedelmien hybridit) pidetään yhtenä ainoana lajikkeena."2) Korvataan 2 artiklan 1 kohdan A otsikon viimeinen alakohta seuraavasti:"Persikka- ja aprikoosipuita koskeva tietojen keruu tehdään ainoastaan Kreikassa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa ja Portugalissa. Appelsiinipuita, sitruunapuita ja piensitrushedelmäpuita koskeva tietojen keruu tehdään ainoastaan Kreikassa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa ja Portugalissa, siinä määrin kuin yhtä edellä mainituista sitrushedelmälajikkeista on merkittävässä määrin kyseisen jäsenvaltion alueella."2 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 1986.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. JOPLING(1) EYVL N:o C 265, 21.10.1986, s. 10(2) Lausunto on annettu 12 päivänä joulukuuta 1986.(3) EYVL N:o L 218, 11.8.1976, s. 10(4) EYVL N:o L 77, 22.3.1986, s. 32


Avis juridique important

|

31999L0021

Komission direktiivi 1999/21/EY, annettu 25 päivänä maaliskuuta 1999, ruokavaliovalmisteista erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 091 , 07/04/1999 s. 0029 - 0036

KOMISSION DIREKTIIVI 1999/21/EY,annettu 25 päivänä maaliskuuta 1999,ruokavaliovalmisteista erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon erityisravinnoksi tarkoitettuja elintarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 3 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/398/ETY(1), sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 96/84/EY(2), ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan,on kuullut elintarvikealan tiedekomiteaa,sekä katsoo, että(1) ruokavaliovalmisteet erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin on tarkoitettu tyydyttämään sellaisten henkilöiden erityiset ravitsemukselliset tarpeet, joilla on erityinen sairaus, häiriö tai lääketieteellinen tila tai jotka ovat aliravittuja erityisen sairauden, häiriön tai lääketieteellisen tilan vuoksi; tämän vuoksi mainittuja valmisteita on käytettävä lääkärin ohjauksessa, joka voidaan toteuttaa muiden pätevien terveydenhuollon ammattihenkilöiden tuella,(2) tällaisia ruokavaliovalmisteita on useita, ja niiden koostumuksessa saattaa olla huomattavia eroja sen mukaan, mikä on niiden aiottuun käyttäjäryhmään kuuluvien potilaiden erityinen sairaus, häiriö tai lääketieteellinen tila, ikä ja hoitopaikka ja onko niitä tarkoitus käyttää ainoana ravinnonlähteenä, sekä mahdollisista muista syistä,(3) tällaisten ruokavaliovalmisteiden suuren määrän ja niiden perustana olevan tieteellisen tiedon nopean kehityksen vuoksi ei ole aiheellista vahvistaa yksityiskohtaisia valmisteiden koostumusta koskevia sääntöjä,(4) joitakin perussääntöjä vitamiini- ja mineraalipitoisuudesta voidaan kuitenkin vahvistaa sellaisille valmisteille, joiden katsotaan olevan ravitsemuksellisesti täysipainoisia täyttämään aiotun käyttäjän erityiset ravitsemukselliset tarpeet; tällaiset säännöt voidaan vahvistaa soveltuvin osin ravitsemuksellisesti epätäydellisille valmisteille ainoastaan mainittujen aineiden enimmäismäärän osalta,(5) tässä direktiivissä otetaan huomioon kyseisiä valmisteita koskeva nykytietämys; säännösten mukauttamisesta tieteen ja tekniikan kehitykseen perustuvan innovaation huomioon ottamiseksi päätetään direktiivin 89/398/ETY 13 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti,(6) direktiivin 89/398/ETY 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitettujen ruokavaliovalmisteiden valmistuksessa käytettäviä erityisiin ravitsemuksellisiin tarkoituksiin tarkoitettuja aineita koskevat säännökset annetaan erillisenä komission direktiivillä,(7) direktiivin 89/398/ETY 7 artiklan mukaisesti sen soveltamisalaan kuuluviin valmisteisiin sovelletaan kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1978 annetussa neuvoston direktiivissä 79/112/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 1999/10/EY(4) tässä direktiivissä vahvistetaan ja laajennetaan näihin yleisiin sääntöihin tarvittavia lisäyksiä ja poikkeuksia,(8) erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitettujen ruokavaliovalmisteiden luonteen ja käyttötarkoituksen vuoksi on tarpeen ilmoittaa tällaisten valmisteiden energiasisältö ja niiden sisältämät pääravintoaineet,(9) näiden ruokavaliovalmisteiden erityisen luonteen vuoksi on oltava käytettävissä lisäkeinoja valvontaviranomaisten tavanomaisesti käyttämien keinojen lisäksi helpottamaan mainittujen valmisteiden tehokasta valvontaa,(10) suhteellisuusperiaatteen mukaisesti on tarpeen ja aiheellista antaa sääntöjä ruokavaliovalmisteista erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin, jotta saavutetaan erityisravinnoksi tarkoitettuja elintarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisen perustavoite; tässä direktiivissä rajoitutaan ainoastaan niihin sääntöihin, jotka ovat tarpeen haluttujen tavoitteiden saavuttamiseksi perustamissopimuksen 3 b artiklan kolmannen alakohdan mukaisesti, ja(11) tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän elintarvikekomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artikla1. Tämä direktiivi on direktiivin 89/398/ETY 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi, ja siinä vahvistetaan koostumusta ja merkintöjä koskevat vaatimukset ruokavaliovalmisteille erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin, jotka määritellään 2 kohdassa ja joita sellaisina esitellään.2. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "imeväisellä" alle 12 kuukauden ikäistä lasta;b) "ruokavaliovalmisteella erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin" erityisravinnoksi tarkoitettuja elintarvikkeita, jotka on erityisesti valmistettu tai koostettu ja tarkoitettu potilaiden ruokavaliohoitoon ja käytettäväksi lääkärin ohjauksessa. Ne on tarkoitettu ainoaksi tai täydentäväksi ravinnoksi potilaille, joilla tavallisten elintarvikkeiden tai niiden sisältämien ravintoaineiden tai aineenvaihduntatuotteiden nauttiminen, sulatus, imeytyminen, aineenvaihdunta tai erittäminen on puutteellista, huonontunutta tai häiriintynyttä tai joilla on muita lääketieteellisesti määriteltyjä ravitsemuksellisia tarpeita ja joiden ravinnonsaantia ei voida turvata ainoastaan muuttamalla tavanomaista ruokavaliota tai käyttämällä muita erityisruokavaliovalmisteita taikka jälkimmäisten kahden yhdistelmää.3. Ruokavaliovalmisteet erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin jaetaan seuraavaan kolmeen luokkaan:a) ravitsemuksellisesti täysipainoiset perusruokavaliovalmisteet, jotka valmistajan ohjeiden mukaisesti käytettyinä voivat yksinään täyttää aiottujen käyttäjien ravitsemukselliset tarpeet;b) ravitsemuksellisesti täysipainoiset, ravintoainekoostumukseltaan erityiseen sairauteen, häiriöön tai lääketieteelliseen tilaan sopeutetut valmisteet, jotka valmistajan ohjeiden mukaisesti käytettyinä voivat yksinään täyttää aiottujen käyttäjien ravitsemukselliset tarpeet;c) ravitsemuksellisesti epätäydelliset perusvalmisteet tai ravintoainekoostumukseltaan erityiseen sairauteen, häiriöön tai lääketieteelliseen tilaan sopeutetut valmisteet, jotka eivät sovellu ainoaksi ravinnonlähteeksi.Edellä a ja b alakohdassa tarkoitettuja valmisteita voidaan myös käyttää korvaamaan osittain potilaan ruokavalio tai täydentämään sitä.2 artiklaJäsenvaltioiden on varmistettava, että ruokavaliovalmisteita erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin voidaan pitää kaupan yhteisössä ainoastaan, jos ne ovat tässä direktiivissä vahvistettujen sääntöjen mukaiset.3 artiklaErityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitettujen ruokavaliovalmisteiden koostumuksen on oltava yleisesti hyväksyttyjen lääketieteellisten ja ravitsemustieteellisten periaatteiden mukainen. Niiden käytön valmistajan ohjeiden mukaisesti on oltava turvallista, hyödyllistä ja tehokasta aiottujen käyttäjien erityisten ravitsemuksellisten tarpeiden tyydyttämiseksi, mikä on osoitettava yleisesti hyväksytyin tieteellisin tutkimuksin.Niiden koostumuksen on oltava liitteessä vahvistettujen vaatimusten mukaiset.4 artikla1. Erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitettujen ruokavaliovalmisteiden myynnissä käytetään seuraavia nimityksiä:- espanjaksi:"Alimento dietético para usos médicos especiales"- tanskaksi:"Levnedsmidler til saerlige medicinske formål"- Saksaksi:"Diätetische Lebensmittel fiir besondere medizinische Zwecke (Bilanzierte Diäten)"- kreikaksi:"Διαιτητικά τρόφιμα για ειδικούς ιατρικούς σκοπούς"- englanniksi:"Food(s) for Special Medical Purposes"- ranskaksi:"Aliment(s) destiné(s) å des fins médicales spéciales"- italiaksi:"Alimento dietetico a fini me.dici speciali"- hollanniksi:"Dieetvoeding voor medisch gebruik"- portugaliksi:"Produto(s) dietético(s) de uso clinico"- suomeksi:"Kliininen ravintovalmiste / kliinisiä ravintovalmisteita"- ruotsiksi:"Livsmedel för speciella medicinska ändamål"2. Pakkausmerkinnöissä on oltava direktiivin 79/112/ETY 3 artiklassa säädettyjen tietojen lisäksi myös seuraavat pakolliset tiedot:a) energiasisältö kilojouleina ja kilokaloreina sekä proteiinin, hiilihydraatin ja rasvan määrä numeroina ilmaistuna 100 grainmassa tai 100 millilitrassa myytävää valmistetta ja tarvittaessa valmistajan ohjeiden mukaisesti nautintavalmiiksi tehtyä valmistetta; nämä tiedot voidaan antaa myös merkinnöissä määriteltyä kertaannosta kohti tai annosta kohti, jos pakkauksen sisältämä annosten lukumäärä mainitaan pakkauksessa;b) kunkin liitteessä mainitun kivennäisaineen ja vitamiinin keskimääräinen määrä valmisteessa numeroina ilmaistuna 100 grammassa tai 100 millilitrassa myytävää valmistetta ja tarvittaessa valmistajan ohjeiden mukaisesti nautintavalmiiksi tehtyä valmistetta; nämä tiedot voidaan antaa myös merkinnöissä määriteltyä kerta-annosta kohti tai annosta kohti, jos pakkauksen sisältämä annosten lukumäärä mainitaan pakkauksessa;c) sellaisten valikoitujen proteiinien, hiilihydraattien ja rasvojen ja/tai muiden ravintoaineiden ja niiden ainesosien määrät numeroina ilmaistuna, joiden ilmoittaminen on valmisteen aiotun asianmukaisen käyttötarkoituksen kannalta tarpeen, 100 grammassa tai 100 millilitrassa myytävää valmistetta ja tarvittaessa valmistajan ohjeiden mukaisesti nautintavalmiiksi tehtyä valmistetta; nämä tiedot voidaan antaa myös merkinnöissä määriteltyä kerta-annosta tai annosta kohti, jos pakkauksen sisältämä annosten lukumäärä mainitaan pakkauksessa;d) tarvittaessa tiedot tuotteen osmolaliteetista tai osmolariteetista;e) tiedot valmisteen sisältämien proteiinien ja/tai proteiinihydrolysaattien alkuperästä ja ominaisuuksista.3. Pakkausmerkinnöissä on lisäksi oltava seuraavat pakolliset tiedot, joiden edellä on oltava ilmaisu "Tärkeä tiedotus" tai vastaava muu ilmaisu:a) maininta siitä, että valmistetta on käytettävä lääkärin ohjauksessa;b) maininta siitä, soveltuuko valmiste ainoaksi ravinnonlähteeksi;c) tarvittaessa maininta siitä, että valmiste on tarkoitettu tietylle ikäryhmälle;d) tarvittaessa maininta siitä, että valmiste aiheuttaa terveydellisen vaaran, jos sitä käyttävät henkilöt, joilla ei ole sellaista sairautta, häiriötä tai lääketieteellistä tilaa, jota varten valmiste on tarkoitettu.4. Pakkausmerkinnöissä on myös oltava seuraavat tiedot:a) maininta "Tarkoitettu... ruokavaliohoitoon", jossa tyhjään kohtaan merkitään sairaus, häiriö tai lääketieteellinen tila, jonka hoitoon valmiste on tarkoitettu;b) tarvittaessa maininta tarpeellisista varotoimista ja käytön vasta-aiheista;c) tarvittaessa kuvaus ominaisuuksista, joiden vuoksi valmisteesta on hyötyä erityisesti esimerkiksi sen vuoksi, että sen sisältämien ravintoaineiden määrää on lisätty tai vähennetty tai niitä on poistettu taikka muulla tavoin muunnettu, ja valmisteen käytön perustelut;d) tarvittaessa varoitus siitä, että valmistetta ei ole tarkoitettu parenteraaliseen käyttöön.5. Pakkausmerkinnöissä on annettava tarvittaessa ohjeet valmisteen asianmukaisesta valmistuksesta, käytöstä ja säilyttämisestä pakkauksen avaamisen jälkeen.5 artikla1. Erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitettujen ruokavaliovalmisteiden tehokkaan viranomaisvalvonnan helpottamiseksi ruokavaliovalmisteen valmistajan tai kolmannessa maassa valmistetun valmisteen osalta maahantuojan on valmistetta markkinoille saatettaessa annettava ilmoitus asiasta toimittamalla valmisteen merkintöjä koskeva malli sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa valmistetta pidetään kaupan. Jäsenvaltioiden ei tarvitse soveltaa tätä velvoitetta, jos ne voivat osoittaa, että ilmoitus ei ole tarpeen mainittujen valmisteiden tehokkaan valvonnan toteuttamiseksi niiden alueella.2. Tässä artiklassa toimivaltaisella viranomaisella tarkoitetaan direktiivin 89/398/ETY 9 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja viranomaisia.6 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2000. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Kyseisiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä on sovellettava niin, että- tämän direktiivin mukaisten valmisteiden kauppa sallitaan 1 päivästä toukokuuta 2000;- niiden valmisteiden kauppa, jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, kielletään 1 päivästä marraskuuta 2001.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä tällainen viittaus. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.7 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.8 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 25 päivänä maaliskuuta 1999.Komission puolestaMartin BANGEMANNKomission jäsen(1) EYVL L 186, 30.6.1989, s. 27.(2) EYVL L 48, 19.2.1997, s. 20.(3) EYVL L 33, 8.2.1979, s. 1.(4) EYVL L 69, 16.3.1999, s. 22.LIITEERITYISIIN LÄÄKINNÄLLISIIN TARKOITUKSIIN TARKOITETTUJEN RUOKAVALIOVALMISTEIDEN PERUSKOOSTUMUSKoostumusvaatimukset koskevat nautintavalmiita valmisteita, jotka pidetään kaupan sellaisina tai jotka on tehty nautintavalmiiksi valmistajan ohjeiden mukaisesti.1. Direktiivin 1 artiklan 3 kohdan a alakohdassa mainittujen imeväisten erityisvalmisteiden on sisällettävä taulukossa 1 luetellut vitamiinit ja kivennäisaineet.2. Direktiivin 1 artiklan 3 kohdan b alakohdassa mainittujen imeväisten erityisvalmisteiden on sisällettävä taulukossa 1 luetellut vitamiinit ja kivennäisaineet, jollei valmisteen suunniteltu käyttö edellytä yhden tai useamman ravintoaineen muuttamista.3. Direktiivin 1 artiklan 3 kohdan c alakohdassa mainitut imeväisten erityisvalmisteet eivät saa sisältää enempää kuin taulukossa 1 mainitun enimmäismäärän vitamiineja ja kivennäisaineita, jollei valmisteen suunniteltu käyttö edellytä yhden tai useamman ravintoaineen muuttamista.4. Erityisesti imeväisille tarkoitettujen ruokavaliovalmisteiden lääkinnällisiin tarkoituksiin on oltava direktiivissä 91/321/ETY ja sen myöhemmissä muutossäädöksissä säädettyjen äidinmaidonkorvikkeisiin ja vieroitusvalmisteisiin sovellettavien, ravintoaineita koskevien vaatimusten mukaisia, jollei valmisteiden suunniteltua käyttöä koskevista vaatimuksista muuta johdu.5. Direktiivin 1 artiklan 3 kohdan a alakohdassa mainittujen muiden kuin erityisesti imeväisille tarkoitettujen valmisteiden on sisällettävä taulukossa 2 luetellut vitamiinit ja kivennäisaineet.6. Direktiivin 1 artiklan 3 kohdan b alakohdassa mainittujen muiden kuin erityisesti imeväisille tarkoitettujen valmisteiden on sisällettävä taulukossa 2 luetellut vitamiinit ja kivennäisaineet, jollei valmisteen suunniteltu käyttö edellytä yhden tai useamman ravintoaineen muuttamista.7. Direktiivin 1 artiklan 3 kohdan c alakohdassa mainitut muut kuin erityisesti imeväisille tarkoitetut valmisteet eivät saa sisältää enempää kuin taulukossa 2 mainitun enimmäismäärän vitamiineja ja kivennäisaineita, jollei valmisteen suunniteltu käyttö edellytä yhden tai useamman ravintoaineen muuttamista.TAULUKKO 1Vitamiinien, kivennäisaineiden ja hivenaineiden määrä imeväisille tarkoitetuissa, ravitsemuksellisesti täysipainoisissa valmisteissaVitamiinit:>TAULUKON PAIKKA>Kivennäisaineet:>TAULUKON PAIKKA>TAULUKKO 2Vitamiinien, kivennäisaineiden ja hivenaineiden määrä muissa kuin imeväisille tarkoitetuissa, ravitsemuksellisesti täysipainoisissa valmisteissaVitamiinit:>TAULUKON PAIKKA>Kivennäisaineet:>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31987L0486

Neuvoston direktiivi 87/486/ETY, annettu 22 päivänä syyskuuta 1987, yhteisön toimenpiteistä klassisen sikaruton torjumiseksi annetun neuvoston direktiivin 80/217/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 280 , 03/10/1987 s. 0021 - 0023 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 24 s. 0151  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 24 s. 0151

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 22 päivänä syyskuuta 1987,yhteisön toimenpiteistä klassisen sikaruton torjumiseksi annetun neuvoston direktiivin 80/217/ETY muuttamisesta (87/486/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon direktiivin 80/1095/ETY sekä päätösten 80/1096/ETY ja 82/18/ETY muuttamisesta 7 päivänä huhtikuuta 1987 tehdyn neuvoston päätöksen 87/230/ETY sikaruton hävittämiseksi tarkoitettujen toimenpiteiden kestoajan ja taloudellisten keinojen osalta(), ja erityisesti sen 2 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(),sekä katsoo, ettäneuvosto antaa säännökset päätöksen 87/230/ETY 2 artiklan mukaan erityisesti tarvittavista toimenpiteistä, jotka jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön sikaruton hävittämiseksi yhteisöstä; tällaiset toimenpiteet ovat omiaan vaikuttamaan kaikkiin tähän mennessä terveyttä koskevista ongelmista eläinten ja lihan kaupassa koskeviin yhteisön säännöksiin; näiden toimenpiteiden tehokkuuden takaamiseksi on tarpeen muuttaa kyseisen säännöstön säännöksiä tarkoituksenmukaisella tavalla,direktiivissä 80/217/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3768/85(), tarkennetaan niitä toimenpiteitä, joita sovelletaan sikaruton tautipesäkkeen ilmaantuessa, ja erityisesti olosuhteita, joissa ehkäisevä kiireellinen rokotus olisi annettava, kun siihen päätetään turvautua, jatällaisessa tilanteessa rokotetut siat ja niistä saatu liha aiheuttavat taudin leviämisen vaaran niihin alueen osiin, joissa tätä rokotusta ei ole suoritettu, jonka vuoksi sikatalouden tuottavuus voi vähentyä ja tällä alalla työskentelevien tulot voivat pienentyä; on tarpeen vastedes soveltaa rajoittavia kansallisia toimenpiteitä tässä asiassa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiiviä 80/217/ETY seuraavasti:1. Korvataan 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan ensimmäinen luetelmakohta seuraavasti:" P sikojen liikkuminen ja kuljettaminen julkisilla tai yksityisillä teillä on kielletty, lukuun ottamatta kuljetuksia vyöhykkeen kautta kulkevilla rautateillä tai moottoriteillä ja tarpeen vaatiessa, myös muilla pääteillä,".2. Korvataan 14 artikla seuraavasti:"14 artikla1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että: P tiettyjen immuuniseerumien tai seerumirokotusten käyttö on kielletty, P sikaruttorokotteen valmistus, myynti kaikkiin tarkoituksiin, jakelu ja käyttö on saatettava viralliseen valvontaan.2. Jäsenvaltioiden, jotka suorittavat direktiivin 80/1095/ETY mukaisesti rokotusta yhteisön hyväksymän taudinhävittämissuunnitelman rajoissa, on huolehdittava siitä, että seuraavia vaatimuksia noudatetaan:a) rokotteiden on oltava virallisessa valvonnassa valmistettuja ja Euroopan farmakopean määräysten mukaisia,b) sikaruttorokotetta ja sen jakelutapoja, kaikkea uudessa muodossa harjoitettavaa myyntiä sekä varastointia ja käyttöä koskevat määräykset on annettava noudattaen 16 artiklassa säädettyä menettelyä,c) kolmansista maista tuotujen sikaruttorokotteiden on oltava samojen edellytysten alaisia kuin a ja b alakohdassa säädetään.Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan myös kiireellisessä rokotuksesta, josta päätetään 4, 5 ja 6 kohdan mukaisesti.3. Kun sikaruttoa havaitaan yhdellä tai useammalla tilalla tai yhdessä tai useammassa tuotantoyksikössä, taudin torjumiseksi toteutettuja toimenpiteitä voidaan täydentää sikojen rokotuksella mahdollisimman pian virallisessa valvonnassa niillä tiloilla tai tuotantoyksiköissä, joita saastuminen uhkaa alueellisella rokotusalueella tai toimivaltaisen viranomaisen päätöksellä rajoitetussa tuotantoyksikössä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta niiden kansallisten määräysten soveltamista, joissa säädetään sikojen ehkäisevästä rokottamisesta sikaruttoa vastaan joko osassa aluetta tai koko alueella. Rokotetut siat on pysyvästi merkittävä toimivaltaisen viranomaisen antamien ohjeiden mukaisesti.4. Kun toimivaltainen viranomainen päättää kaikkien määrätyllä alueella olevien sikojen järjestelmällisestä rokottamisesta, sovelletaan seuraavia toimenpiteitä kuuden kuukauden ajan ensimmäisen rokotuksen suorittamisesta alkaen; toimivaltainen viranomainen voi pidentää niiden soveltamista:a) kaikki siat, joita pidetään rokotusalueella, on rokotettava niin pian kuin mahdollista. Sikoja ei saa rokotustoimien aikana viedä tai sallia poistuvan rokotusalueella olevilta tiloilta,b) rokotettuja sikoja ei saa viedä pois tilalta ennen kuin rokotuksesta on kulunut seitsemän päivää, kun kyseessä ovat jalostukseen ja tuotantoon tarkoitetut siat, ja silloinkin vain, jos ne kuljetetaan virallisessa valvonnassa rokotusalueella sijaitsevalle tilalle tai, jos kyseessä ovat välittömästi teurastettaviksi tarkoitetut siat, jotka on tarkoitettu vietäväksi yhteen tai useampaan suojavyöhykkeellä sijaitsevaan teurastamoon, tai jos sellaista ei ole, lähellä kyseistä suojavyöhykettä sijaitsevaan toimivaltaisen viranomaisen määräämään teurastamoon, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta a alakohdan soveltamista,c) kaikki siat, jotka ovat syntyneet tai jotka on siirretty rokotusalueella sijaitsevalle tilalle, on rokotettava noudattaen toimivaltaisen viranomaisen määräämää menettelyä,d) rokotettuja tuotantoon tarkoitettuja sikoja ei saa viedä pois tilalta sen jälkeen, kun ne on siirretty sinne, ellei niitä kuljeteta välittömästi teurastettaviksi yhteen tai useampaan suojavyöhykkeellä sijaitsevaan teurastamoon tai, jos sellaista ei ole, lähellä kyseistä suojavyöhykettä sijaitsevaan toimivaltaisen viranomaisen määräämään teurastamoon.5. Sen estämättä, mitä 4 kohdassa säädetään, toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin vapauttaa geneettisesti erittäin arvokkaat sikakarjat järjestelmällisestä rokotuksesta, edellyttäen, että on toteutettu kaikki tarvittavat järjestelyt niiden terveyden suojelemisen varmistamiseksi ja serologisten määräaikaistarkastusten tekemiseksi.6. Kun jäsenvaltio päättää tuotantoon tarkoitettujen sikojen rokottamisesta tietyllä alueella, sovelletaan seuraavia toimenpiteitä kuuden kuukauden ajan ensimmäisen rokotuksen suorittamisesta alkaen; toimivaltainen viranomainen voi pidentää niiden kestoa:a) rokotus on suoritettava mahdollisimman pian,b) sen estämättä, mitä 4 kohdan a alakohdassa säädetään, rokotuksesta voidaan vapauttaa tuotantoon tarkoitetut siat, joita lihotetaan niiden syntymätilalla. Tällaisia sikoja ei saa viedä pois kyseiseltä tilalta, paitsi teurastettaviksi yhteen tai useampaan rokotusalueella sijaitsevaan teurastamoon tai, jos sellaista ei ole, lähimpään toimivaltaisen viranomaisen määräämään teurastamoon,c) porsaita ei saa rokottaa ennen kuin ne ovat kyllin vanhoja, jotta tehokas immuniteetti voisi kehittyä,d) tuotantoon tarkoitettuja rokotettuja sikoja ei saa viedä pois tilalta ennen kuin rokotuksesta on kulunut seitsemän päivää ja silloinkin vain, jos ne kuljetetaan rokotusalueella sijaitsevalle tilalle,e) tuotantoon tarkoitetut siat, jotka on siirretty rokotusalueella olevalle tilalle, on rokotettava noudattaen toimivaltaisen viranomaisen määräämää menettelyä,f) Kun c, d ja e kohdassa tarkoitetut siat ovat saapuneet määränpäänä olevalle tilalle, niitä ei saa viedä pois kyseiseltä tilalta, paitsi kuljettavaksi välittömästi teurastettavaksi yhteen tai useampaan suojavyöhykkeellä sijaitsevaan teurastamoon tai, jos sellaista ei ole, lähimpään toimivaltaisen viranomaisen määräämään teurastamoon,g) kun rokottamattomia jalostukseen tarkoitettuja sikoja, jotka tulevat rokotusalueella sijaitsevilta tiloilta, siirretään rokotusalueen ulkopuolella sijaitseville tiloille, jälkimmäisiltä tiloilta ei saa viedä pois sikoja niiden rokotusalueelta saapumista seuraavien 30 päivän aikana, paitsi välittömästi teurastettavaksi; kun kyseessä ovat tiineet emakot, 30 päivän määräaika alkaa porsimisesta.7. Jäsenvaltioiden, jotka suorittavat 4 P6 kohdan mukaisen kiireellisen rokotuksen, on huolehdittava siitä, että kielletään viemästä rokotusalueelta: P sikoja, paitsi kuljetettavaksi toiselle rokotusalueelle samassa jäsenvaltiossa tai teurastettavaksi välittömästi toimivaltaisen viranomaisen määräämässä ja lähellä rokotusaluetta sijaitsevassa teurastamossa; jälkimmäisessä tapauksessa sioista saatu liha on leimattava toisen luetelmakohdan mukaisesti, P toiseen jäsenvaltioon tarkoitettua tuoretta sianlihaa; tällaisessa lihassa on oltava joko kansallinen tai direktiivin 72/461/ETY 5 a artiklassa säädetty leima.Nämä kiellot ovat voimassa rokotustoimenpiteiden ajan ja vähintään: P kolmen kuukauden ajan näiden toimenpiteiden loppuunsaattamisesta kyseisellä alueella, tai P kolmen kuukauden ajan sen jälkeen kun kyseisellä alueella on viimeksi havaittu tautipesäke, jos tauti puhkeaa alueella kolmen kuukauden kuluessa rokotustoimenpiteiden päättymisestä.Ensimmäisen alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettu kielto ei kuitenkaan koske 5 kohdan poikkeuksessa tarkoitettujen tilojen eläviä sikoja.Noudattaen 16 a artiklassa säädettyä menettelyä tämän kohdan säännökset voidaan epidemiologisten tietojen kriittisen arvioinnin jälkeen ja hyvin perusteltujen päätelmien perusteella laajentaa koskemaan aluetta tai osaa alueesta, jolla suoritetaan rokotus osana komission hyväksymää suunnitelmaa direktiivin 80/1095/ETY mukaisesti, kun alueella ilmenee useita sikaruton tautipesäkkeitä."3. 14 a artiklassa: P Korvataan 2 kohdan toisella rivillä sanat "14 artiklan 3 ja 4 kohtaan" sanoilla "14 artiklan 4 ja 5 kohtaan", P Korvataan 3 kohdan viidennellä rivillä sanat "14 artiklan 3 ja 4 kohtaan" sanoilla "14 artiklan 4 ja 5 kohtaan".2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1987. Niiden on ilmoitettava siitä komissiolle viipymättä.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 22 päivänä syyskuuta 1987.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaL. TØRNÆS() EYVL N:o L 99, 11.4.1987, s. 16() EYVL N:o C 295, 21.11.1986, s. 5() EYVL N:o C 76, 23.3.1987, s. 169() EYVL N:o C 83, 30.3.1987, s. 3() EYVL N:o L 47, 21.2.1980, s. 11() EYVL N:o L 362, 31.12.1985, s. 8


Avis juridique important

|

31976L0625

Neuvoston direktiivi 76/625/ETY, annettu 20 päivänä heinäkuuta 1976, tilastotietojen keruusta jäsenvaltioissa tiettyjen hedelmälajien viljelmien tuotantomahdollisuuksien määrittämiseksi

Virallinen lehti nro L 218 , 11/08/1976 s. 0010 - 0014 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 7 s. 0179  Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 16 s. 0065  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 7 s. 0179  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 10 s. 0227  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 10 s. 0227

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 20 päivänä heinäkuuta 1976,tilastotietojen keruusta jäsenvaltioissa tiettyjen hedelmälajien viljelmien tuotantomahdollisuuksien määrittämiseksi (76/625/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),sekä katsoo, ettäsuorittaakseen perustamissopimuksella sekä hedelmä- ja vihannesalan yhteistä markkinajärjestelyä koskevilla yhteisön säännöksillä sille annetun tehtävän komission on tarpeen saada tarkkaa tietoa tiettyjen hedelmälajien viljelmien tuotantomahdollisuuksista yhteisössä sekä saada käyttöönsä keskipitkän aikavälin ennusteita tuotannosta ja tarjonnasta markkinoilla,ainoastaan muutamat jäsenvaltiot suorittavat tällä hetkellä tiettyjen hedelmälajien viljelmiä koskevien tilastotietojen keruuta; tämän keruun avulla ei ole mahdollista tarkkailla tarkasti, yhdenmukaisesti ja samanaikaisesti hedelmien tuotantoa ja tarjontaa markkinoilla; tällä hetkellä ainoastaan muutamat jäsenvaltiot tekevät keskipitkän aikavälin ennusteita tuotannosta ja tarjonnasta markkinoilla,tämän vuoksi kaikissa jäsenvaltioissa tietojen keruu olisi tehtävä samaan aikaan saman hedelmälajin viljelmistä samoin perustein ja verrattavissa olevalla tarkkuudella; uudet viljelmät saavuttavat täyden sadon vasta tietyn ajan kuluttua; tämän vuoksi tietojen keruu olisi toistettava joka viides vuosi; tällä tavoin voidaan saada luotettavaa tietoa tuotantomahdollisuuksista niin, että otetaan huomioon myös vielä tuottamattomat hedelmäpuut,tietojen keruu olisi periaatteessa rajattava tiloihin, joissa omena-, päärynä-, persikka- tai appelsiinipuita on istutettu vähintään 15 aarille, sen varmistamiseksi, että hedelmiä tuotetaan myyntiä varten; pinta-alaltaan 15 aaria pienemmät hedelmätarhat voidaan jättää huomiotta, koska niiden vaikutus markkinoiden tarjontaan on vähäinen,jokaisessa jäsenvaltiossa olisi tutkittava yhdenmukaisesti jokaisen hedelmälajin tärkeimmät lajikkeet, millä pyritään niin täydelliseen lajikeluokitteluun kuin on tarpeen,koska tämän tietojen keruun tuloksia on voitava käyttää tuotantomahdollisuuksien vuosittaisessa laskemisessa, on tarpeen saada tietoja myös puiden iästä ja istutustiheydestä; on tarpeen toimittaa nämä tulokset komissiolle mahdollisimman nopeasti,keskipitkän aikavälin ennusteita varten on tarpeen, että jäsenvaltiot arvioivat joka vuosi ne alat, jotka on poistettu hedelmänviljelystä, ja toimittavat niistä tiedon komissiolle; lisäksi on tarpeen toimittaa joka vuosi tiedot edellä mainittujen hedelmälajien uusista viljelmistä,jokaisessa jäsenvaltiossa, jossa viimeisimmän hedelmänviljelyä koskevan tietojen keruun jälkeen on poistettu hedelmänviljelystä poikkeuksellisen laajoja alueita, olisi tehtävä yksityiskohtaisempia erityistutkimuksia kyseisten alueiden laajuudesta ja toimitettava niiden tulokset tiedoksi komissiolle,olisi otettava huomioon numerotiedot tiettyjen yhteisön toimenpiteiden soveltamisesta yhteisön hedelmätuotannon tervehdyttämiseksi,komission on tarpeen esittää kertomuksia, jotta neuvosto voisi tutkia missä määrin tehdyt tietojen keruut ja arviot mahdollistavat tämän direktiivin päämäärän saavuttamisen; komission on myös tarpeen ehdottaa tarvittaessa menetelmien yhdenmukaistamista,aiempi tietojen keruu, jota alkuperäiset kuusi jäsenvaltiota tekivät vuosien 1969 ja 1974 välillä direktiivin 71/286/ETY(2) mukaisesti, ei ollut samanaikaista; kolme uutta jäsenvaltiota eivät ole tehneet hedelmäviljelmiä koskevaa tietojen keruuta yhdenmukaisesti tai sitä ei ole tehty ollenkaan,aiemmasta hedelmäviljelmiä koskevasta tietojen keruusta saadun kokemuksen perusteella on tarpeen ottaa käyttöön tietty joustavuus tutkittavien teknisten ominaisuuksien tilastollisessa luokittelussa,on tarpeen varmistaa, että tätä direktiiviä sovellettaessa jäsenvaltioiden ja komission välinen yhteistyö on mahdollisimman tehokasta; yksityiskohtaiset säännöt tämän direktiivin soveltamisesta on annettava päätöksellä 72/279/ETY(3) perustetun pysyvän maataloustilastokomitean lausunnon jälkeen,olisi vahvistettava menettely, jota pysyvän maataloustilastokomitean on noudatettava, jaolisi määriteltävä yhteisön rahoitusosuus kustannuksista, jotka aiheutuvat jäsenvaltioille tällä direktiivillä säädetystä ensimmäisestä tietojen keruusta,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Jäsenvaltiot tekevät vuonna 1977 ja sen jälkeen joka viidennen vuoden keväällä tietojen keruun alueensa hedelmäviljelmistä, joissa tuotetaan syötäviksi tarkoitettuja omenoita ja päärynöitä, lukuun ottamatta yksinomaan talouskäyttöön tarkoitettuja lajikkeita, sekä persikoita ja appelsiineja.2. Edellä 1 kohdassa säädetty tietojen keruu käsittää kaikki tilat, joille on istutettu 1 kohdassa tarkoitettuja hedelmälajikkeita, jos tämä istutettu ala on vähintään 15 aaria ja jos hedelmät tuotetaan kokonaan tai pääosin myyntiä varten.Tietojen keruu käsittää yhden lajin viljelmät ja sekaviljelmät, toisin sanoen hedelmäviljelmät, joilla viljellään useita 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja tai yhtä tai useampaa edellä tarkoitetuista lajeista yhdessä muiden lajien kanssa.Tietojen keruu käsittää lisäksi alueet, joilla viljellään hedelmien ohella muitakin maataloustuotteita, jos 1 kohdassa tarkoitetut hedelmälajit muodostavat pääosan sadosta.3. Tietojen keruu voi olla joko kokonaistutkimus tai satunnaisotantaan perustuva.2 artikla 1. Tehtäessä 1 artiklassa säädettyä tietojen keruuta on tutkittava kyseisen artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista hedelmälajeista seuraavat ominaisuudet.Tämä tietojen keruu on toteutettava siten, että tulokset voidaan esittää näiden ominaisuuksien eri yhdistelminä.A. HedelmälajikeKunkin hedelmälajin osalta olisi esitettävä tärkeysjärjestyksessä riittävä määrä lajikkeita, jotta kunkin jäsenvaltion osalta voidaan arvioida erikseen lajikkeittain vähintään 80 prosenttia kyseessä olevan hedelmälajin kokonaisviljelyalasta, ja joka tapauksessa olisi esitettävä kaikki ne lajikkeet, jotka ovat vähintään 3 prosenttia kyseisen hedelmälajin kokonaisviljelyalasta.Persikkapuita koskeva tietojen keruu tehdään ainoastaan Italiassa, Ranskassa ja Saksassa; viimeksi mainitussa maassa tietojen keruuta ei tarvitse tehdä lajikkeittain. Appelsiinipuita koskeva tietojen keruu tehdään ainoastaan Italiassa.B. Puiden ikäPuiden ikä on laskettava niiden istuttamisesta maahan. Istutuskausi syksystä kevääseen käsitetään yhdeksi jaksoksi. Kun on vartettu uudelleen, on sen toteuttamisen ajankohta määräävä tekijä.C. Istutettu nettoalue, puiden lukumäärä ja istutustiheysTarkastajat tai kysymyslomakkeiden tutkimisesta vastaavat toimielimet määrittävät istutustiheysluokan istutetun nettoalueen ja puiden lukumäärän avulla.Istutustiheys voidaan myös merkitä muistiin suoraan.2. Jos jäsenvaltiot tutkituttavat 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen hedelmälajien viljelmien osalta täydentäviä, tämän direktiivin tavoitteen täyttäviä ominaisuuksia, jotka koskevat esimerkiksi perusrunkoa, puiden muotoa ja rungon korkeutta, on tulokset myös toimitettava komission tiedoksi sikäli kuin ne ovat luotettavia.3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta, erityisesti ikäluokkia ja istutustiheyttä koskevat säännöt, annetaan 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.3 artikla 1. Jäsenvaltiot toteuttavat aiheelliset toimenpiteet rajoittaakseen tarkastusvirheitä ja arvioidakseen tarvittaessa niiden vaikutusta kunkin hedelmälajin kokonaisalaan.2. Jäsenvaltiot toteuttavat pistokokeina suoritetun tietojen keruun tulosten osalta kaikki aiheelliset toimenpiteet, jotta näytevirhe olisi korkeintaan 3 prosenttia kunkin hedelmälajin kansallisesta kokonaisalasta 68 prosentin luotettavuustasolla.4 artikla 1. Jäsenvaltiot toimittavat komissiolle tietojen keruun tulokset säädetyssä muodossa mahdollisimman nopeasti, kuitenkin viimeistään tietojen keruun toteuttamista seuraavan vuoden huhtikuun 1 päivään mennessä.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tulokset on toimitettava tuotantoalueittain. Jäsenvaltioille säädettävät tuotantoalueiden rajat vahvistetaan 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.Jos jäsenvaltiot eivät kykene esittämään tietoja tuotantoalueittain, tulokset on toimitettava liitteessä mainitun aluejaon mukaisesti.3. Edellä 3 artiklassa tarkoitetut todetut tarkastusvirheet ja näytevirheet on toimitettava tiedoksi tietojen keruun toteuttamista seuraavan vuoden kesäkuun 1 päivään mennessä.4. Jäsenvaltioiden, jotka käsittelevät tietojen keruun tulokset tietokoneella, on toimitettava 1 kohdassa tarkoitetut tulokset koneellisesti luettavassa muodossa, joka vahvistetaan 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.5 artikla 1. Jäsenvaltiot arvioivat joka vuosi 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen hedelmälajien viljelmien alat, jotka on poistettu viljelystä niiden alueella edellisellä satokaudella, ja toimittavat arviointiensa tulokset komissiolle tiedoksi viimeistään 31 päivänä joulukuuta.Jos hedelmänviljelystä poistettujen alueiden merkitys on tutkittu, tulokset on toimitettava komission tiedoksi viimeistään 31 päivänä joulukuuta.2. Jos jäsenvaltiossa 1 kohdassa tarkoitetut hedelmänviljelystä poistetut alueet ovat olleet erityisen laajoja ja jos tarkat yksityiskohdat tästä puuttuvat, asianomainen valtio tekee seuraavan vuoden keväällä komission pyynnöstä ja yhteistyössä sen kanssa tutkimuksia niiden hedelmänviljelystä poistettujen alueiden merkityksestä, jotka on poistettu sen kansallisella alueella viimeisimmän 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen hedelmälajien viljelmiä koskevien tietojen keruun jälkeen. Kyseinen jäsenvaltio toimittaa komissiolle tiedoksi tietojen keruun tulokset kahdeksan kuukauden kuluessa sen suorittamisesta. Tätä säännöstä ei sovelleta 1 artiklan 1 kohdassa säädettyjen tietojenkeruuvuosien aikana, eikä tietojenkeruuvuotta edeltävänä tai seuraavana vuonna.3. On otettava huomioon numerotiedot, jotka on saatu soveltamalla muita yhteisön säännöksiä hedelmänviljelystä poistetuista alueista, joilla on viljelty 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja.6 artikla 1. Jäsenvaltiot toimittavat joka vuosi viimeistään 31 päivänä joulukuuta komissiolle tiedot alueelleen edellisellä satokaudella istutetuista 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen hedelmälajien viljelmistä. Nämä tiedot on mahdollisuuksien mukaan eriteltävä lajikkeittain.2. Muita yhteisön säännöksiä soveltamalla saadut numerotiedot 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen hedelmälajien viljelmistä on otettava huomioon.7 artikla Komissio tutkii jäsenvaltioita kuultuaan ja niiden kanssa jatkuvassa yhteistyössä toimien:a) toimitetut tulokset,b) tekniset ongelmat erityisesti tietojen keruun ja tiedoksiantojen valmistelussa ja toteutuksessa,c) tietojen keruun ja tiedoksiantojen tulosten merkityksen.8 artikla Komissio esittää neuvostolle vuoden kuluessa siitä, kun jäsenvaltiot ovat antaneet tulokset tiedoksi, kertomuksen laajentuneen yhteisön ensimmäisestä tietojen keruusta saaduista kokemuksista; komissio esittää neuvostolle 1 päivästä tammikuuta 1977 alkaen myös 5 ja 6 artiklaa koskevat vuosittaiset kertomukset.Komissio tekee tarvittaessa neuvostolle ehdotuksia jäsenvaltioiden käyttämien menetelmien yhdenmukaistamiseksi. Neuvosto ratkaisee nämä ehdotukset määräenemmistöllä.9 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa pysyvän maataloustilastokomitean, jäljempänä `komitea`, käsiteltäväksi sen puheenjohtaja joko omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan 41 äänen enemmistöllä; jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaisia.b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.c) Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.10 artikla 1. Rahoitusosuus vuonna 1977 suoritettavasta tietojen keruusta jäsenvaltioille aiheutuneista menoista on kirjattava Euroopan yhteisöjen talousarvioon; osuuden enimmäismäärät ovat seuraavat:>TAULUKON PAIKKA>Jäsenvaltioille, jotka tekevät otantaan perustuvan tietojen keruun 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti, korvataan kuitenkin kustannukset edellä mainittuun enimmäismäärään asti kiinteän määrän mukaan, joka on 12 laskentayksikköä kutakin tietojen keruuseen todella sisältyvää hedelmäviljelmähehtaaria kohti.2. Jäsenvaltioiden korvaushakemukset on esitettävä seuraavasti:- 31,25 prosenttia edellä mainituista määristä tietojen keruun aloittamisen jälkeen,- jäljelle jäänyt osa tulosten toimittamisen jälkeen.11 artikla Kumotaan direktiivi 71/286/ETY.12 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 20 päivänä heinäkuuta 1976.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaA. P. L. M. M. van der STEE(1) EYVL N:o C 159, 12.7.1976, s. 40.(2) EYVL N:o L 179, 9.8.1971, s. 21.(3) EYVL N:o L 179, 7.8.1972, s. 1.LIITE Luettelo 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta aluejaosta >TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31988L0413

Komission direktiivi 88/413/ETY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1988, pyörillä varustettuihin maatalous- tai metsätraktoreihin kaatumisen varalta asennettuja suojarakenteita (staattiset testit) koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 79/622/ETY mukauttamisesta tekniseen kehitykseen

Virallinen lehti nro L 200 , 26/07/1988 s. 0032 - 0033 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 17 s. 0106  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 17 s. 0106

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 22 päivänä kesäkuuta 1988,pyörillä varustettuihin maatalous- tai metsätraktoreihin kaatumisen varalta asennettuja suojarakenteita (staattiset testit) koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 79/622/ETY mukauttamisesta tekniseen kehitykseen (88/413/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon pyörillä varustettujen maatalous- tai metsätraktoreiden tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 4 päivänä maaliskuuta 1974 annetun neuvoston direktiivin 74/150/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 88/297/ETY(2), ja erityisesti sen 11 artiklan,sekä katsoo, ettäsaadun kokemuksen perusteella on nyt mahdollista täsmentää ja täydentää neuvoston direktiivin 79/622/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 87/354/ETY(4) tiettyjä säännöksiä, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat maatalous- ja metsätraktorialan kaupan teknisten esteiden poistamiseksi annettujen direktiivien mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaisia,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 79/622/ETY liitteitä III ja IV tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla 1. Jäsenvaltio ei saa 1 päivästä lokakuuta 1988 alkaen:- evätä traktorityypiltä ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää tai kieltäytyä antamasta direktiivin 74/150/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettua asiakirjaa, tai- kieltää laskemasta traktoreita liikkeelle,jos tähän traktorityyppiin tai näihin traktorityyppeihin kaatumisen varalta asennetut suojarakenteet ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia.2. Jäsenvaltiot 1 päivästä lokakuuta 1989 alkaen:- eivät saa antaa direktiivin 74/150/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettua asiakirjaa traktorityypille, jonka kaatumisen varalta asennettu suojarakenne ei ole tämän direktiivin säännösten mukainen,- saavat evätä kansallisen tyyppihyväksynnän traktorityypiltä, jonka kaatumisen varalta asennettu suojarakenne ei ole tämän direktiivin säännösten mukainen.3 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan viimeistään 30 päivänä syyskuuta 1988. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 22 päivänä kesäkuuta 1988.Komission puolestaCOCKFIELDVarapuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 84, 23.3.1974, s. 10(2) EYVL N:o L 126, 20.5.1988, s. 52(3) EYVL N:o L 179, 17.7.1979, s. 1(4) EYVL N:o L 192, 11.7.1987, s. 43LIITE Korvataan direktiivin 79/622/ETY liitteessä III oleva 1.4 ja 1.4.1 kohta seuraavasti:"1.4 Ylikuormitustesti (ks. liitteen IV kuvat 4 a, 4 b ja 4 c)1.4.1 Ylikuormitustesti on suoritettava, jos voima vähenee yli 3 % saavutetun taipuman viimeisen 5 %:n aikana, kun rakenne absorboi tarvittavan energian (ks. kuva 4 b)".Korvataan direktiivin 79/622/ETY liitteen IV kuvan 4 c alaviite 1.2 seuraavasti:"Ylikuormitustesti on suoritettava, jos bF' on vähemmän kuin 0,97 F".


Avis juridique important

|

32001L0063

Komission direktiivi 2001/63/EY, annettu 17 päivänä elokuuta 2001, liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/68/EY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen

Virallinen lehti nro L 227 , 23/08/2001 s. 0041 - 0043

Komission direktiivi 2001/63/EY,annettu 17 päivänä elokuuta 2001,liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/68/EY mukauttamisesta tekniikan kehitykseenEUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 16 päivänä joulukuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/68/EY(1) ja erityisesti sen 14 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Maatalous- ja metsätraktoreihin asennettavien puristussytytysmoottoreiden päästöistä annetun Euroopan talouskomission säännön N:o 96 soveltamisala on laajennettu koskemaan myös muuntyyppisiä liikkuvia työkoneita.(2) Euroopan yhteisö on sopimuspuolena edellä mainitussa Euroopan talouskomission säännössä.(3) Tämän säännön mukaiset tekniset vaatimukset on tarpeen yhdenmukaistaa direktiivin 97/68/EY vastaavien vaatimusten kanssa.(4) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat neuvoston direktiivillä 92/53/ETY(2) perustetun tekniikan kehitykseen mukauttamista käsittelevän komitean lausunnon mukaiset.(5) Direktiivi 97/68/EY on muutettava vastaavasti,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivin 97/68/EY liitteet III ja IV tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artiklaTällä direktiivillä ei kumota ennen 3 artiklassa mainittua päivämäärää direktiivin 97/68/EY mukaisesti myönnettyä hyväksyntää eikä estetä aiemman hyväksynnän jatkamista sen direktiivin mukaisin edellytyksin, jonka perusteella hyväksyntä on alun perin myönnetty.3 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.4 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.5 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 17 päivänä elokuuta 2001.Komission puolestaMargot WallströmKomission jäsen(1) EYVL L 59, 27.2.1998, s. 1.(2) EYVL L 225, 10.8.1992, s. 1.LIITEMuutokset direktiivin 97/68/EY liitteisiin III ja IV1. Muutetaan liite III seuraavasti:1) Korvataan kohdassa 2.2.2 oleva kaava seuraavasti: 0,96 <= fa <= 1,062) Korvataan lisäyksessä 2 olevan 1.2.1 kohdan kolmannen luetelmakohdan ilmaus CO ilmauksella CO2.3) Korvataan lisäyksessä 2 oleva 1.9.2.2 kohta seuraavasti: "1.9.2.2 Veden aiheuttaman vaimennuksen määritysTämä määritys koskee vain märkäkaasun pitoisuusmittauksia. Veden aiheuttaman vaimennuksen laskennassa tulee ottaa huomioon NO-vertailukaasun liukeneminen vesihöyryyn ja seoksen vesihöyrypitoisuuden asettaminen mittakaavaan kokeen aikana odotettavissa olevan pitoisuuden mukaan. NO-vertailukaasu, jonka pitoisuus on 80-100 prosenttia normaalin käyttöalueen täydestä asteikosta, syötetään (H)CLD:n läpi ja NO-arvo kirjataaan D:nä. NO-kaasu ajetaan tämän jälkeen kuplina veden läpi huonelämpötilassa ja syötetään (H)CLD:n läpi ja NO-arvo kirjataan C:nä. Veden lämpötila määritetään ja kirjataan F:nä. Seoksen kyllästymishöyrynpaine, joka vastaa kuplaveden lämpötilaa (F), määritetään ja kirjataan G:nä. Vesihöyrypitoisuus (%) seoksessa lasketaan seuraavasti:>PIC FILE= "L_2001227FI.004202.TIF">ja kirjataan H:na. Odotettavissa oleva laimennettu NO-vertailukaasupitoisuus (vesihöyryssä) lasketaan seuraavasti:>PIC FILE= "L_2001227FI.004203.TIF">ja kirjataan De:nä. Dieselpakokaasun osalta kokeen aikana suurin odotettavissa oleva pakokaasun vesihöyrypitoisuus (%) arvioidaan pakokaasun CO2-enimmäispitoisuudesta tai laimentamattomasta CO2-vertailukaasupitoisuudesta (A, mitattuna 1.9.2.1 kohdan mukaisesti) olettaen, että polttoaineen atomien H/C-suhde on 1,8:n suhde 1:een, seuraavasti:Hm = 0,9 x Aja kirjataan Hm:nä.Veden aiheuttama vaimennus lasketaan seuraavasti:>PIC FILE= "L_2001227FI.004204.TIF">ja se saa olla enintään 3 prosenttia täydestä asteikosta.De: odotettavissa oleva laimennettu NO-pitoisuus (ppm)C: laimennettu NO-pitoisuus (ppm)Hm: suurin vesihöyrypitoisuus (%)H: todellinen vesihöyrypitoisuus (%)Huomautus:On tärkeää, että NO-vertailukaasu sisältää tässä määrityksessä mahdollisimman vähän NO2:ta, koska NO2:n imeytymistä veteen ei ole otettu huomioon vaimennuslaskelmissa."4) Poistetaan lisäyksessä 3 olevassa 1.4.4 kohdassa oleva toinen kaava, joka on tarkoitettu yhden suodattimen hiukkasmassavirran taustakorjausta varten, ja muutetaan ensimmäinen kaava seuraavasti:>PIC FILE= "L_2001227FI.004205.TIF">2. Muutetaan liite IV seuraavasti:1) Korvataan taulukon toisessa sarakkeessa oleva 17 rivi ("Neutralointiluku (vahva happo)" ) seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA>2) Muutetaan huomautuksessa 9 oleva toinen virke seuraavasti: "Sellaisen moottorin, jossa ei ole pakokaasun jälkikäsittelyä, alustavaksi hyväksymiseksi sallitaan hakijan pyynnöstä rikkitason nimellisarvoksi 0,05 prosenttia m/m (vähintään 0,03 prosenttia massasta) missä tapauksessa mitattua hiukkastasoa tulee korjata ylöspäin siihen keskimääräiseen arvoon, joka on nimellisesti määritelty polttoaineen rikkipitoisuudelle (0,15 prosenttia massasta) seuraavan yhtälön mukaisesti:"


Avis juridique important

|

31996L0008

Komission direktiivi 96/8/EY, annettu 26 päivänä helmikuuta 1996, laihdutukseen tarkoitetuista vähäenergiaisista elintarvikkeista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 055 , 06/03/1996 s. 0022 - 0026

KOMISSION DIREKTIIVI 96/8/EY,annettu 26 päivänä helmikuuta 1996,laihdutukseen tarkoitetuista vähäenergiaisista elintarvikkeista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon erityisravinnoksi tarkoitettuja elintarvikkeita eli erityisuokavaliovalmisteita koskevan jäsenvaltion lainsäädännön lähentämisestä 3 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/398/ETY (1) ja erityisesti sen 4 artiklan,sekä katsoo, ettätässä direktiivissä suunnitellut yhteisön toimenpiteet eivät ylitä sitä, mikä on välttämätöntä niiden tavoitteiden saavuttamiseksi, josta yhteisön tasolla säädetään jo direktiivissä 89/398/ETY,tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat tuotteet ja/tai valmisteet ovat erilaisia, ja yleensä ne erotetaan valmisteiksi, joiden tarkoituksena on korvata päivän ruokavalio kokonaan, sekä valmisteiksi joiden tarkoituksena on korvata päivän ruokavalio osittain,näiden valmisteiden koostumuksen on oltava sellainen, että niiden henkilöiden, joille ne on tarkoitettu, välttämättömien ravintoaineiden saanti turvataan kokonaan tai, tietyissä tapauksissa, merkittävässä määrin,viime aikoina on kehitetty useita valmisteita korvaamaan välipalat ja tarjoamaan tietyn määrän valikoituja välttämättömiä makro- ja mikroravinteita; näiden valmisteiden koostumusvaatimukset vahvistetaan myöhemmin,lisäksi tämän direktiivin mukaisista valmisteista saatavaa energiaa on rajoitettava,tiettyjen koko päivän ruokavalion korvaamiseen tarkoitettujen valmisteiden energiasisältö on hyvin pieni; näitä hyvin vähäenergiaisia tuotteita koskevat erityissäännöt annetaan myöhemmin,tämä direktiivi perustuu näistä tuotteista tällä hetkellä oleviin tietoihin; tieteelliseen ja tekniseen kehitykseen perustuvan innovaation huomioon ottamiseksi kaikista muutoksista päätetään direktiivin 89/398/ETY 13 artiklassa säädetyllä menettelyllä,direktiivin 83/398/ETY 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti näiden tuotteiden/valmisteiden valmistukseen käytettävistä erityisistä ravitsemuksellisista aineista tullaan antamaan säännökset erillisessä komission direktiivissä,lisäaineiden käyttöä koskevien tuotteiden/valmisteiden valmistuksessa koskevat säännökset tullaan säätämään asiaa koskevissa neuvoston direktiiveissä,direktiivin 89/398/ETY 7 artiklan mukaisesti tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin/valmisteisiin sovelletaan kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1978 annetussa neuvoston direktiivissä 79/112/ETY (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 93/102/EY (3), säädettyjä yleisiä sääntöjä; soveltuvin osin tässä direktiivissä annetaan näiden yleisten sääntöjen lisäykset ja poikkeukset sekä käsitellään niitä yksityiskohtaisesti,tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien valmisteiden ominaisuudet ja käyttötarkoitus edellyttävät energiasisällön ja tärkeimpien ravintoaineiden merkintää,elintarvikealan tiedekomiteaa on kuultu direktiivin 89/398/ETY 4 artiklan mukaisesti säännöksistä, joilla saattaa olla kansanterveyden kannalta merkitystä, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän elintarvikekomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Tämä direktiivi on direktiivin 89/398/ETY 4 artiklassa tarkoitettu erityisdirektiivi, ja siinä säädetään vähäenergiaisiin laihdutusruokavalioihin tarkoitettujen ja sellaisenaan myytävien erityisruokavalmisteiden koostumus- ja merkintävaatimuksista.2. Vähäenergiaisissa laihdutusruokavalioissa käytettävät elintarvikkeet ovat erityisesti kehitettyjä elintarvikkeita, jotka käytettäessä valmistajan ohjeiden mukaisesti korvaavat kokonaan tai osittain koko päivittäisen ruokavalion. Ne jaetaan kahteen luokkaan:a) koko päivän ruokavalion korvaavat valmisteetb) päivän ruokavalion yhden tai useamman aterian korvaavat valmisteet.2 artikla Jäsenvaltiot varmistavat, että 1 artiklassa tarkoitettuja valmisteita saadaan markkinoida yhteisössä ainoastaan, jos ne ovat tässä direktivissä säädettyjen sääntöjen mukaiset.3 artikla Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien elintarvikkeiden on oltava liitteessä I määrättyjen koostumusvaatimusten mukaiset.4 artikla Kaikkien yksittäisten ainesosien, joista 1 artiklan 2 a kohdassa tarkoitetut myytävät tuotteet koostuvat, on oltava samassa pakkauksessa.5 artikla 1. Myytävän tuotteen/valmisteen nimen on oltava:a) edellä 1 artiklan 2 a kohdassa tarkoitetuissa valmisteissa"Ruokavalionkorvike painonsäätelyyn"b) edellä 1 artiklan b kohdassa tarkoitetuissa valmisteissa"Ateriankorvike painonsäätelyyn".2. Kyseisissä valmisteissa on oltava direktiivin 79/112/ETY 3 artiklassa säädettyjen merkintöjen lisäksi seuraavat pakolliset merknnät:a) energiasisältö kilojouleina ja kilokaloreina sekä proteiini-, hiilihydraatti- ja rasvasisältö numeroina ilmaistuna tiettyä suositeltua nautintavalmista annosta kohti,b) kunkin kivennäisaineen ja vitamiinin, joiden pakollisista vaatimuksista määrätään liitteessä I olevassa 5 kohdassa, keskimääräinen määrä numeroina ilmaistuna tiettyä suositeltua nautintavalmista annosta kohti. Lisäksi 1 artiklan 2 b kohdassa tarkoitetuista valmisteista on ilmoitettava liitteen I taulukossa lueteltuja vitamiineja ja kivennäisaineita koskevat tiedot prosentteina neuvoston direktiivin 90/496/ETY (4) liitteessä määrätyistä arvoista,c) tarvittaessa asianmukaiset valmistusohjeet sekä maininta kyseisten ohjeiden noudattamisen tärkeydestä,d) jos valmistajan ohjeiden mukaisesti käytetystä tuotteesta saa päivittäin polyoleja enemmän kuin 20 grammaa, on tuotteessa oltava maininta, että elintarvikkeella saattaa olla laksatiivinen vaikutus,e) maininta riittävän päivittäisen nesteensaannin tärkeydestä,f) edellä 1 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettujen valmisteiden osalta:i) maininta siitä, että valmisteesta saa riittävästi kaikkia päivän aikana tarvittavia välttämättömiä ravintoaineita,ii) maininta siitä, että valmistetta ei saisi käyttää yli kolmea viikkoa ilman terveydenhuollon asiantuntijan valvontaa,g) edellä 1 artiklan 2 b kohdassa tarkoitetuissa valmisteissa maininta siitä, että valmisteet sopivat tarkoitettuun käyttöön ainoastaan osana vähäenergiaista ruokavaliota ja että muiden d elintarvikkeiden olisi muodostettava tarpeellinen osa tästä ruokavaliosta.3. Kyseisten valmisteiden merkinnöissä, mainonnassa ja kaupanpidossa ei saa viitata niiden käytöstä mahdollisesti aiheutuvaan laihtumisen nopeuteen tai määrään, nälän tunteen vähenemiseen eikä kylläisyyden tunteen lisääntymiseen.6 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä syyskuuta 1997. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näitä säädöksiä on sovellettava niin, että:- tämän direktiivin mukaisten tuotteiden/valmisteiden kauppa sallitaan 1 päivään lokakuuta 1997 asti- sellaisten tuotteiden/valmisteiden kauppa, jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, kielletään 31 päivästä maaliskuuta 1999 lähtien.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.7 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.8 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 26 päivänä helmikuuta 1996.Komission puolestaMartin BANGEMANNKomission jäsen(1) EYVL N:o L 186, 30.6.1989, s. 27(2) EYVL N:o L 33, 8.2.1979, s. 1(3) EYVL N:o L 291, 29.11.1993, s. 14(4) EYVL N:o L 276, 6.10.1990, s. 40LIITE I VÄHÄENERGISEEN RUOKAVALIOON TARKOITETTUJEN ELINTARVIKKEIDEN KOOSTUMUSVAATIMUKSET Koostumusvaatimukset koskevat nautintavalmiita valmisteita, joita markkinoidaan sellaisenaan tai jotka valmistetaan valmistajan ohjeiden mukaisesti.1. Energiasisältö 1.1 Edellä 1 artiklan 2 a kohdassa tarkoitetun valmisteen päiväannoksen energiasisällön on oltava vähintään 3 360 kJ (800 kcal) ja enintään 5 040 kJ (1 200 kcal).1.2 Edellä 1 artiklan 2 b kohdassa tarkoitetun valmisteen energiasisällön on oltava vähintään 840 kJ (200 kcal) ja enintään 1 680 kJ (400 kcal) ateriaa kohti.2. Proteiini 2.1 Edellä 1 artiklan 2 a ja 2 b kohdassa tarkoitettujen valmisteiden sisältämästä proteiinista on saatava vähintään 25 prosenttia ja enintään 50 prosenttia tuotteen kokonaisenergiasta. Joka tapauksessa 1 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettujen valmisteiden proteiinin määrä saa olla enintään 125 grammaa.2.2 Edellä mainituissa proteiinia koskevissa säännöksissä tarkoitetaan proteiinia, jonka kemiallinen indeksi on sama kuin liitteessä II esiteyn FAO/WHO:n (1985) vertailuproteiinin. Jos kemiallinen indeksi on alle 100 prosenttia vertailuproteiinin kemiallisesta indeksistä, vähimmäisproteiinitasoja olisi nostettava vastaavasti. Joka tapauksessa proteiinin kemiallisen indeksin on oltava vähintään 80 prosenttia vertailuproteiinin kemiallisesta indeksistä.2.3 Kemiallisella indeksillä tarkoitetaan alinta suhdelukua, joka saadaan, kun mitattavan proteiinin jokaisen välttämättömän aminohapon määrää verrataan vertailuproteiinin vastaavan aminohapon määrään.2.4 Kaikissa tapauksissa aminohappoja saa lisätä ainoastaan proteiinien ravintoarvon parantamiseksi ja ainoastaan siinä määrin, kuin on tarpeen tätä tarkoitusta varten.3. Rasva 3.1 Rasvasta saatavan energian on oltava enintään 30 prosenttia valmisteen kokonaisenergiasta.3.2 Edellä 1 artiklan 2 a kohdassa tarkoitetuissa valmisteissa on oltava linolihappoa (glyserideinä) vähintään 4,5 grammaa.3.3 Edellä 1 artiklan 2 b kohdassa tarkoitetuissa valmisteissa on oltava linolihappoa (glyserideinä) vähintään 1 gramma.4. Ravintokuitu Edellä 1 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettujen valmisteiden päiväannoksen ravintokuitupitoisuuden on oltava vähintään 10 grammaa ja enintään 30 grammaa.5. Vitamiinit ja mineraalit 5.1 Edellä 1 artiklan 2 a kohdassa tarkoitetuista valmisteista on saatava koko päivittäisessä ruokavaliossa vähintään:100 prosenttia taulukossa lueteltujen vitamiinien ja mineraalien määrästä.5.2 Edellä 1 artiklan 2 b kohdassa tarkoitetuista valmisteista on saatava vähintään 30 prosenttia taulukossa lueteltujen vitamiinien ja mineraalien määristä ateriaa kohti; kuitenkin näistä tuotteista saatavan kaliumin määrän on oltava vähintään 500 milligrammaa ateriaa kohti.>TAULUKON PAIKKA>LIITE II >TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

32001L0015

Komission direktiivi 2001/15/EY, annettu 15 päivänä helmikuuta 2001, erityisruokavaliovalmisteisiin ravitsemuksellisessa tarkoituksessa lisättävistä aineista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 052 , 22/02/2001 s. 0019 - 0025

Komission direktiivi 2001/15/EY,annettu 15 päivänä helmikuuta 2001,erityisruokavaliovalmisteisiin ravitsemuksellisessa tarkoituksessa lisättävistä aineista(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon erityisravinnoksi tarkoitettuja elintarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 3 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/398/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 1999/41/EY(2), ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohdan,on kuullut elintarvikealan tiedekomiteaa,sekä katsoo seuraavaa:(1) Monia ravintoaineita, kuten vitamiineja, kivennäisaineita, aminohappoja ja muita aineita voidaan lisätä erityisravinnoksi tarkoitettuihin elintarvikkeisiin, jotta voidaan varmistaa, että sellaisten henkilöiden, joille nämä elintarvikkeet on tarkoitettu, erityisravintovaatimukset täyttyvät ja/tai jotta voidaan täyttää direktiivin 89/398/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti annetuissa erityisdirektiiveissä säädetyt oikeudelliset vaatimukset.(2) Ei ole mahdollista määritellä ravintoaineita selvärajaiseksi ryhmäksi tämän direktiivin soveltamista varten tai laatia tässä vaiheessa tyhjentävää luetteloa kaikista ravintoaineluokista, joita voidaan lisätä erityisruokavaliovalmisteisiin.(3) Erityisruokavaliovalmisteiden valikoima on erittäin laaja ja monipuolinen, ja niiden valmistuksessa käytetään monia erilaisia teknisiä prosesseja. Sen vuoksi olisi oltava saatavissa mahdollisimman laaja valikoima tässä direktiivissä lueteltuihin ravintoaineluokkiin kuuluvia aineita, joita voidaan käyttää turvallisesti erityisruokavaliovalmisteiden valmistuksessa.(4) Aineiden valinnan olisi perustuttava ensisijaisesti niiden turvallisuuteen ja sen jälkeen ihmisen kykyyn hyödyntää niitä sekä aineiden aistinvaraisiin ja teknisiin ominaisuuksiin. Aineiden sisällyttäminen niiden aineiden luetteloon, joita voidaan käyttää erityisruokavaliovalmisteiden valmistamisessa, ei tarkoita sitä, että niiden lisääminen näihin elintarvikkeisiin olisi tarpeen tai suotavaa.(5) Kun ravintoaineen lisääminen on todettu tarpeelliseksi, siitä on annettu erityisiä säännöksiä asiaa koskevissa erityisdirektiiveissä, ja siihen voidaan soveltaa tarvittavia määrällisiä ehtoja.(6) Erityisten sääntöjen puuttuessa tai kun on kyse sellaisista erityisruokavaliovalmisteista, jotka eivät kuulu erityisdirektiivien soveltamisalaan, ravintoaineita olisi käytettävä tällaisten tuotteitten määritelmää vastaavien tuotteitten valmistukseen siten, että tuotteet vastaavat niiden ihmisten ravitsemuksellisia erityistarpeita, joille ne on tarkoitettu. Tuotteitten on oltava turvallisia, kun niitä käytetään valmistajan ohjeiden mukaisesti.(7) Luettelosta niistä ravintoaineista, joita voidaan käyttää äidinmaidonkorvikkeiden ja vieroitusvalmisteiden sekä imeväisille ja pikkulapsille tarkoitettujen viljapohjaisten valmisruokien ja muiden lastenruokien valmistuksessa, säädetään äidinmaidonkorvikkeista ja vieroitusvalmisteista 14 päivänä toukokuuta 1991 annetussa komission direktiivissä 91/321/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 1999/50/EY(4), ja imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuista viljapohjaisista valmisruoista ja muista lastenruoista 16 päivänä helmikuuta 1996 annetussa komission direktiivissä 96/5/EY(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 1999/39/EY(6). Näitä säännöksiä ei siten ole tarpeen toistaa tässä direktiivissä.(8) Monia ravintoaineita voidaan käyttää myös elintarvikelisäaineina. Niitä varten on säädetty tai on säädettävä yhteisön tason puhtausvaatimukset elintarvikkeissa sallittuja lisäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/107/ETY(7), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 94/34/EY(8), mukaisesti. Näitä puhtausvaatimuksia olisi sovellettava aineisiin riippumatta siitä, mihin tarkoitukseen niitä käytetään elintarvikkeissa.(9) Kunnes lopuille aineille säädetään puhtausvaatimukset yhteisön tasolla ja korkeatasoisen kansanterveyden suojelun varmistamiseksi, olisi sovellettava yleisesti hyväksyttyjä puhtausvaatimuksia, joita ovat suositelleet kansainväliset järjestöt tai virastot, esimerkiksi FAO:n ja WHO:n yhteinen elintarvikelisäaineita käsittelevä asiantuntijakomitea (Joint FAO/WHO Expert Committee on Food Additives JECFA) ja EUP (Euroopan farmakopea). Jäsenvaltioiden olisi sallittava pitää voimassa kansallisia säännöksiä, joissa säädetään tiukemmista puhtausvaatimuksista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen määräyksiä.(10) Jotkin tietyt ravintoaineet tai niiden johdannaiset on katsottu tarpeellisiksi nimenomaan eräiden sellaisten elintarvikkeiden valmistuksessa, jotka kuuluvat erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitettujen elintarvikkeiden ryhmään, ja niiden mahdollinen käyttö olisi varattava näiden tuotteiden valmistukseen.(11) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän elintarvikekomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla1. Tämän direktiivin liitteessä lueteltujen, erityisruokavaliovalmisteisiin erityisten ravitsemuksellisten tarkoitusten vuoksi lisättävien aineluokkien osalta saadaan käyttää ainoastaan kunkin luokan kohdalla mainittuja kemiallisia aineita direktiivin 89/398/ETY mukaisten erityisravinnoksi tarkoitettujen elintarvikkeiden valmistuksessa.Näitä aineita on käytettävä kaikkien näitä aineita koskevien erityissäännösten mukaisesti, joita voidaan säätää direktiivin 89/398/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti säädetyissä erityisdirektiiveissä.2. Rajoittamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 258/97(9) soveltamista muita erityisten ravitsemuksellisten tarkoitusten vuoksi lisättäviä aineita, jotka eivät kuulu johonkin tämän direktiivin liitteessä lueteltuun luokkaan, voidaan käyttää erityisruokavaliovalmisteiden valmistukseen.3. Kun ravintoaineita käytetään erityisruokavaliovalmisteiden valmistuksessa, tuloksena on saatava turvallisia tuotteita, jotka yleisesti hyväksytyn tieteellisen tiedon mukaisesti vastaavat niiden ihmisten ravitsemuksellisia erityistarpeita, joille ne on tarkoitettu.4. Direktiivin 89/398/ETY 9 artiklassa tarkoitetuille jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille annetaan valtuudet vaatia, että tuotteen valmistaja tai tarvittaessa maahantuoja toimittaa ne tieteelliset tutkimustulokset ja tiedot, joihin erityisten ravitsemuksellisten tarkoitusten vuoksi lisättävien aineiden 3 kohdan mukainen käyttö perustuu. Jos tutkimustulokset sisältyvät yleisesti saatavilla olevaan julkaisuun, viittaus tähän julkaisuun riittää.2 artikla1. Niiden liitteessä lueteltujen aineiden osalta, joita käytetään muiden kuin tässä direktiivissä tarkoitettujen elintarvikkeiden valmistukseen, sovelletaan yhteisön lainsäädännössä säädettyjä puhtausvaatimuksia.2. Niiden liitteessä lueteltujen aineiden osalta, joiden puhtausvaatimuksista ei ole säädetty yhteisön lainsäädännössä, ja kunnes tällaiset vaatimukset säädetään, sovelletaan kansainvälisten elinten suosittelemia, yleisesti hyväksyttyjä puhtausvaatimuksia. Kansalliset säännökset, joissa on asetettu tiukemmat puhtausvaatimukset, voidaan pitää voimassa.3 artiklaJäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä siten, ettäa) tuotteiden, jotka täyttävät tämän direktiivin vaatimukset, kauppa sallitaan 1 päivästä huhtikuuta 2002;b) tuotteiden, jotka eivät täytä tämän direktiivin vaatimuksia, kauppa kielletään 1 päivästä huhtikuuta 2004.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.4 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.5 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 15 päivänä helmikuuta 2001.Komission puolestaDavid ByrneKomission jäsen(1) EYVL L 186, 30.6.1989, s. 27.(2) EYVL L 172, 8.7.1999, s. 38.(3) EYVL L 175, 4.7.1991, s. 35.(4) EYVL L 139, 2.6.1999, s. 29.(5) EYVL L 49, 28.2.1996, s. 17.(6) EYVL L 124, 18.5.1999, s. 8.(7) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 27.(8) EYVL L 237, 10.9.1994, s. 1.(9) EYVL L 43, 14.2.1997, s. 1.LIITEAINEET, JOITA VOIDAAN LISÄTÄ ERITYISRUOKAVALMISTEISIIN ERITYISTEN RAVITSEMUKSELLISTEN TARKOITUSTEN VUOKSITässä taulukossa tarkoitetaan- "ELTTE:illä" erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitettuja elintarvikkeita,- "kaikilla ERV:illä" erityisruokavaliovalmisteita, mukaan lukien ELTTE:t, mutta pois lukien äidinmaidonkorvikkeet, vieroitusvalmisteet, imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetut viljapohjaiset valmisruoat ja muut lastenruoat.>TAULUKON PAIKKA>