title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/114/EY, annettu 16 päivänä syyskuuta 2009 , taajuusalueista, jotka varataan yleiseurooppalaisen yleisen solukkojärjestelmäisen digitaalisen maanpäällisen matkaviestinliikenteen yhteen sovitettuun käyttöönottoon yhteisössä, annetun neuvoston direktiivin 87/372/ETY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               20.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 274/25

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2009/114/EY,
   annettu 16 päivänä syyskuuta 2009,
   taajuusalueista, jotka varataan yleiseurooppalaisen yleisen solukkojärjestelmäisen digitaalisen maanpäällisen matkaviestinliikenteen yhteen sovitettuun käyttöönottoon yhteisössä, annetun neuvoston direktiivin 87/372/ETY muuttamisesta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   ovat kuulleet alueiden komiteaa,
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Neuvoston direktiivissä 87/372/ETY (3), jota on täydennetty yleiseurooppalaisen yleisen solukkojärjestelmäisen digitaalisen maanpäällisen matkaviestinliikenteen yhteen sovitetusta käyttöönotosta yhteisössä 25 päivänä kesäkuuta 1987 annetulla neuvoston suosituksella (4) ja yleiseurooppalaisen maanpäällisen yleisen digitaalisen solukkojärjestelmäisen matkaviestinliikenteen (GSM) yhteensovitetun käyttöönoton viimeisestä vaiheesta yhteisössä 14 päivänä joulukuuta 1990 annetulla neuvoston päätöslauselmalla (5), tunnustetaan tarve hyödyntää nykyaikaisten televerkkojen ja erityisesti päätelaitteen radio-osan tarjoamia mahdollisuuksia täysimääräisesti, mikä on yhteisön edun mukaista sen taloudellisen kehittämisen kannalta. Yleisesti on myös tunnustettu, että siirtyminen toisen sukupolven solukkojärjestelmäiseen digitaaliseen matkaviestinjärjestelmään antoi ainutlaatuisen mahdollisuuden muodostaa todella yleiseurooppalaiset matkaviestinyhteydet.

               (2)

               Taajuusalueet 890–915 MHz ja 935–960 MHz oli varattu julkiselle yleiseurooppalaiselle solukkojärjestelmäiselle digitaaliselle matkaviestinpalvelulle GSM:lle, jota oli tarjottava kaikissa jäsenvaltioissa yhteisten eritelmien mukaisesti. Tämän jälkeen niin kutsuttu laajennettu taajuusalue (880–890 MHz ja 925–935 MHz) saatiin GSM-käyttöön, ja yhdessä nämä taajuusalueet tunnetaan 900 MHz:n taajuusalueena.

               (3)

               Vuoden 1987 jälkeen on kehitetty uusia digitaalisia viestintäteknologioita, jotka pystyvät tarjoamaan innovatiivisia yleiseurooppalaisia sähköisiä viestintäpalveluja, jotka voivat käyttää 900 MHz:n taajuusaluetta GSM:n rinnalla teknologian osalta aiempaa neutraalimman sääntelyn ansiosta. Tällä 900 MHz:n taajuusalueella on hyvät etenemisominaisuudet, koska se voi kattaa suurempia etäisyyksiä kuin korkeammat taajuusalueet ja sen avulla voidaan myös tarjota nykyaikaisia puheensiirto-, data- ja multimediapalveluja harvaanasutuille alueille ja maaseudulle.

               (4)

               Jotta voitaisiin edistää sekä sisämarkkinoiden tavoitteiden että 1 päivänä kesäkuuta 2005 päivätyn komission tiedonannon ”i2010 – kasvua ja työllisyyttä edistävä eurooppalainen tietoyhteiskunta” mukaisten tavoitteiden saavuttamista, samalla kun GSM olisi edelleen kaikkien käytettävissä Euroopassa, ja jotta kilpailu voitaisiin maksimoida tarjoamalla käyttäjille laaja palvelu- ja teknologiavalikoima, 900 MHz:n taajuusalueen käytön olisi oltava mahdollista muille teknologioille muiden yhteensopivien ja kehittyneiden yleiseurooppalaisten palvelujen tarjoamiseksi GSM:n rinnalla.

               (5)

               Sisämarkkinoita koskeva strategisesti merkittävä kysymys on 900 MHz:n taajuusalueen tuleva käyttö ja erityisesti se, kuinka kauan GSM säilyy viiteteknologiana tekniselle rinnakkaiselolle tällä taajuusalueella. Sitä olisi tarkasteltava yhdessä langattomien liittymien käyttömahdollisuuksia yhteisössä koskevien muiden kysymysten kanssa tulevissa radiotaajuuspoliittisissa ohjelmissa, jotka on määrä hyväksyä sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (6) (puitedirektiivi) mukaisesti. Näissä ohjelmissa vahvistetaan poliittiset suuntaviivat ja tavoitteet radiotaajuuksien käytön strategiselle suunnittelulle tiiviissä yhteistyössä radiotaajuuspolitiikkaa käsittelevän ryhmän (RSPG) kanssa, joka on perustettu komission päätöksellä 2002/622/EY (7).

               (6)

               Kilpailu saattaisi 900 MHz:n taajuusalueen käytön vapauttamisen seurauksena vääristyä. Erityisesti sellaiset matkaviestinoperaattorit, joille ei ole osoitettu taajuusaluetta 900 MHz:n taajuusalueella, voisivat joutua kärsimään korkeammista kustannuksista ja pienemmästä tehokkuudesta verrattuna niihin operaattoreihin, jotka voivat tarjota kolmannen sukupolven palveluja kyseisellä taajuusalueella. Sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän ja erityisesti sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (8) (valtuutusdirektiivi) nojalla jäsenvaltiot voivat muuttaa ja/tai tarkastella uudelleen taajuusalueiden käyttöoikeuksia, ja niillä on siten välineet, joilla mahdollisiin vääristymisiin voidaan tarvittaessa puuttua.

               (7)

               Jäsenvaltioiden olisi saatettava direktiivi 87/372/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, osaksi kansallista lainsäädäntöään kuuden kuukauden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta. Vaikka tämä ei sinänsä edellytä, että jäsenvaltioiden olisi muutettava nykyisiä käyttöoikeuksia tai käynnistettävä lupamenettely, jäsenvaltioiden on noudatettava direktiivin 2002/20/EY vaatimuksia heti, kun 900 MHz:n taajuusalue on tämän direktiivin mukaisesti annettu käyttöön. Niin tehdessään jäsenvaltioiden olisi erityisesti tutkittava, voisiko tämän direktiivin täytäntöönpano vääristää kilpailua kyseisillä matkaviestinmarkkinoilla. Jos ne tulevat siihen tulokseen, että näin voi tapahtua, niiden olisi harkittava, onko objektiivisesti katsoen perusteltua ja oikeasuhteista muuttaa niiden operaattorien käyttöoikeuksia, joille on annettu 900 MHz:n taajuusalueen käyttöoikeus, ja niiden olisi tarkasteltava ja jaettava tällaisia oikeuksia uudelleen tällaisiin vääristymiin puuttumiseksi silloin kun se on oikeasuhteista. Ennen kuin tällaisista toimista päätetään, olisi asiasta aina järjestettävä julkinen kuuleminen.

               (8)

               Tämän direktiivin mukaisesti käyttöön annettavat taajuusalueet olisi jaettava avoimesti ja siten, että voidaan varmistaa, että kilpailu ei vääristy kyseisillä markkinoilla.

               (9)

               Jotta muut järjestelmät voisivat toimia GSM-järjestelmien rinnalla samalla taajuusalueella, olisi häiriöitä torjuttava sellaisilla teknisillä käyttöehdoilla, joita sovelletaan muihin 900 MHz:n taajuusaluetta käyttäviin teknologioihin kuin GSM:ään.

               (10)

               Euroopan yhteisön radiotaajuuspolitiikan sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 676/2002/EY (9) (radiotaajuuspäätös) nojalla komissio voi hyväksyä teknisiä täytäntöönpanotoimenpiteitä varmistaakseen radiotaajuuksien saatavuutta ja tehokasta käyttöä koskevat yhdenmukaistetut ehdot.

               (11)

               Euroopan radio-, tele- ja postihallintojen yhteistyökonferenssi (CEPT) on laatinut komission pyynnöstä teknisiä raportteja, joissa osoitetaan, että UMTS-järjestelmät (Universal Mobile Telecommunications System) voisivat toimia GSM-järjestelmien rinnalla 900 MHz:n taajuusalueella. Tämä 900 MHz:n taajuusalue olisi sen vuoksi avattava UMTS:lle, joka on järjestelmä, joka voi toimia GSM-järjestelmien rinnalla, sekä muille järjestelmille, heti kun voidaan osoittaa, että ne voivat toimia GSM-järjestelmien rinnalla, noudattamalla radiotaajuuspäätöksessä säädettyä menettelyä, jolla vahvistetaan yhdenmukaiset ehdot radiotaajuuksien saatavuudelle ja tehokkaalle käytölle. Jos jäsenvaltio päättää myöntää käyttöoikeuksia UMTS 900 -eritelmää käyttäville järjestelmille, radiotaajuuspäätöksen soveltamisella ja direktiivin 2002/21/EY säännöksillä varmistetaan, että kyseisiä järjestelmiä suojellaan muiden toiminnassa olevien järjestelmien aiheuttamilta häiriöiltä.

               (12)

               Olisi varmistettava tässä direktiivissä säänneltyjen taajuusalueiden käyttäjien ja naapuritaajuusalueiden nykyisten käyttäjien välinen asianmukainen suoja. Lisäksi olisi otettava huomioon yli 960 MHz:n taajuuksilla toimivat mahdolliset ilmailuviestintäjärjestelmät, jotka edistävät yhteisön politiikan tavoitteiden saavuttamista tällä sektorilla. CEPT on antanut asiaa koskevaa teknistä asiantuntija-apua.

               (13)

               Sähköisen viestinnän sisämarkkinoiden edistämiseksi olisi lisättävä joustavuutta taajuusalueiden hallinnoinnissa ja taajuuksien saatavuudessa. Tämän vuoksi 900 MHz:n taajuusalueen olisi oltava avoin muille järjestelmille muiden yleiseurooppalaisten palvelujen tarjoamista varten heti kun voidaan osoittaa, että kyseiset järjestelmät voivat toimia GSM-järjestelmien rinnalla.

               (14)

               Jotta 900 MHz:n taajuusalueella voitaisiin käyttää GSM-järjestelmien rinnalla myös uusia digitaalisia teknologioita, direktiiviä 87/372/ETY olisi muutettava eikä kyseistä taajuusaluetta saisi enää varata yksinomaan GSM:lle,

         OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Direktiivin 87/372/ETY muuttaminen
   Muutetaan direktiivi 87/372/ETY seuraavasti:

               1)

               Korvataan 1 artikla seuraavasti:
               ”1 artikla
               1.   Jäsenvaltioiden on annettava 880–915 MHz:n ja 925–960 MHz:n taajuusalueet (900 MHz:n taajuusalue) GSM- ja UMTS-järjestelmien sekä sähköisten viestintäpalveluiden tarjontaan pystyvien muidenkin sellaisten maanpäällisten järjestelmien käyttöön, jotka voivat toimia GSM:n rinnalla, Euroopan yhteisön radiotaajuuspolitiikan sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 676/2002/EY (10) (radiotaajuuspäätös) nojalla hyväksyttävien teknisten täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisesti.
               2.   Pannessaan tämän direktiivin täytäntöön jäsenvaltioiden on tutkittava, voiko 900 MHz:n taajuusalueen nykyinen varaaminen jäsenvaltion alueella toimiville kilpaileville matkaviestinoperaattoreille vääristää kilpailua kyseisillä matkaviestinmarkkinoilla, ja niiden on puututtava tällaisiin vääristymiin sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (11) (valtuutusdirektiivi) 14 artiklan mukaisesti, silloin kun se on perusteltua ja oikeasuhtaista.

               2)

               Korvataan 2 artikla seuraavasti:
               ”2 artikla
               Tässä direktiivissä tarkoitetaan

                           a)

                           ’GSM-järjestelmällä’ sähköisen viestinnän verkkoa, joka noudattaa ETSI:n julkaisemia GSM-standardeja, erityisesti standardeja EN 301502 ja EN 301511;

                           b)

                           ’UMTS-järjestelmällä’ sähköisen viestinnän verkkoa, joka noudattaa ETSI:n julkaisemia UMTS-standardeja, erityisesti standardeja EN 301 908-1, EN 301 908-2, EN 301 908-3 ja EN 301 908-11.”

               3)

               Korvataan 3 artikla seuraavasti:
               ”3 artikla
               1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 9 päivänä toukokuuta 2010. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säädökset sekä kyseisiä säädöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
               Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
               2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.”

               4)

               Poistetaan 4 artikla.

         2 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   3 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 16 päivänä syyskuuta 2009.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         J. BUZEK

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         C. MALMSTRÖM

      (1)  Lausunto annettu 25. helmikuuta 2009 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 6. toukokuuta 2009 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 27. heinäkuuta 2009.

      (3)  EYVL L 196, 17.7.1987, s. 85.

      (4)  EYVL L 196, 17.7.1987, s. 81.

      (5)  EYVL C 329, 31.12.1990, s. 25.

      (6)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 33.

      (7)  EUVL L 198, 27.7.2002, s. 49.

      (8)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 21.

      (9)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 1.

      (10)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 1.

      (11)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 21.”


Avis juridique important

|

31993L0059

Neuvoston direktiivi 93/59/ETY, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1993, moottoriajoneuvojen ottomoottoreiden kaasujen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 186 , 28/07/1993 s. 0021 - 0027 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 24 s. 0143  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 24 s. 0143

NEUVOSTON DIREKTIIVI 93/59/ETY,annettu 28 päivänä kesäkuuta 1993,moottoriajoneuvojen ottomoottoreiden kaasujen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäon tärkeää toteuttaa toimenpiteitä sisämarkkinoiden osalta; sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palveluiden ja pääomien liikkuvuus taataan,neuvoston 22 päivänä marraskuuta 1973 hyväksymässä Euroopan yhteisöjen ensimmäisessä toimintaohjelmassa(4) ympäristön suojelemiseksi kehotetaan ottamaan viimeisin tieteellinen kehitys huomioon moottoriajoneuvojen kaasujen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi ja muuttamaan jo annetut direktiivit vastaavasti; neuvoston 7 päivänä helmikuuta 1983 hyväksymässä kolmannessa toimintaohjelmassa(5) edellytetään lisätoimenpiteitä moottoriajoneuvojen päästöjen vähentämiseksi huomattavasti nykyiseltä tasolta,direktiivi 70/220/ETY(6) on yksi erityisdirektiiveistä, joka koskee moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussa neuvoston direktiivissä 70/156/ETY(7) vahvistettua ETY-tyyppihyväksyntämenettelyä,direktiivissä 70/220/ETY vahvistetaan raja-arvot ottomoottoreiden hiilimonoksidin ja palamattomien hiilivetyjen päästöille; näitä raja-arvoja alennettiin ensimmäisen kerran direktiivillä 74/290/ETY(8) ja täydennettiin direktiivin 77/102/ETY(9) mukaisesti typen oksidien päästöille sallituilla raja-arvoilla; näille kolmelle päästölajille tarkoitettuja raja-arvoja alennettiin peräkkäin direktiiveillä 78/665/ETY(10), 83/351/ETY(11) ja 88/76/ETY(12), ja raja-arvot dieselmoottoreiden hiukkaspäästöille otettiin käyttöön direktiivillä 88/436/ETY(13) sekä tiukemmat eurooppalaiset standardit alle 1,4 litraisten ajoneuvojen kaasupäästöille direktiivillä 89/458/ETY(14); näitä standardeja on sovellettu laajasti kaikkiin ajoneuvoihin niiden iskutilavuuteen katsomatta parannetun eurooppalaisen testausmenettelyn perusteella, johon sisältyy ajojakso taajama-alueen ulkopuolella, ja polttoainejärjestelmän haihtumispäästöjä ja päästöjen vähentämiseen liittyvien ajoneuvon osien kestävyyttä koskevat vaatimukset ja dieselmoottorilla varustettujen autojen hiukkaspäästöjä koskevat tiukemmat standardit otettiin käyttöön direktiivillä 91/441/ETY,tiukempia eurooppalaisia standardeja sovelletaan yksinomaan henkilöautoihin, joissa on vähintään kuusi istumapaikkaa ja joiden enimmäismassa on enintään 2 500 kilogrammaa; muihin direktiivin 70/220/ETY soveltamisalaan kuuluviin ajoneuvoluokkiin ja erityisesti kevyisiin hyötyajoneuvoihin sovellettavien siirtymäsäännösten standardit eivät ole yhtä tiukat,tiukempien standardien vaikutus ympäristöön lisääntyisi ja nopeutuisi huomattavasti, jos jäsenvaltiot myöntäisivät verohelpotuksia uusien, jo ennakolta tämän direktiivin vaatimusten mukaisten ajoneuvojen ostamiseen,yleisen mielipiteen mukaisesti yhteisön tuleva liikennekehitys aiheuttaa lisääntyviä haittavaikutuksia ympäristölle; tähän mennessä julkaistut liikennetiheyden kasvua koskevat viralliset ennusteet ovat ylittyneet tosiasiallisella kasvulla, ja sen vuoksi on välttämätöntä vahvistaa erittäin tiukat standardit kaikkien ajoneuvojen pakokaasuille,moottoriajoneuvojen aiheuttaman ilman pilaantumisen vähentämistä koskevan tutkimuksen ja kehitystyön painottamisella voi olla ratkaiseva osan eurooppalaisen autoteollisuuden kilpailukyvyn vahvistamisessa,komission tehtävänä on arvioida säännöllisesti viimeisin tieteellinen kehitys, jonka avulla moottoriajoneuvojen ilman pilaantumista koskevia suurimpia sallittuja raja-arvoja voitaisiin alentaa, ja ehdottaa kuultuaan moottoriajoneuvojen päästöjä käsittelevää työryhmää aiheellisia vähentämistä koskevia toimenpiteitä,kevyiden hyötyajoneuvojen raja-arvojen alentamiseksi seuraavassa vaiheessa, jollei aiheellisesta teknisestä arvioinnista muuta johdu, ajoneuvojen II ja III luokka voitaisiin yhdistää ja tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontaan sovellettavat koskevat erityiset raja-arvot poistaa, jakomission tällä alalla tekemä työ on osoittanut, että yhteisön teollisuudella on hallussaan tai se on parantamassa tekniikkoja, joilla ajoneuvot, joita tämä direktiivi koskee, saataisiin vastaamaan yhtä tiukkoja standardeja kuin henkilöautoihin sovellettavat standardit ottaen huomioon ajoneuvojen ominaisuudet; ehdotetut standardit olisi pantava täytäntöön niin pian kuin mahdollista yhteisön toteuttamien tieliikenteen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämistä koskevien toimenpiteiden johdonmukaisuuden varmistamiseksi,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 70/220/ETY liitteet I, III, IV, V ja IX tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla 1 Jäsenvaltiot eivät saa 1 päivästä lokakuuta 1993 alkaen päästöjen aiheuttamaan ilman pilaantumiseen liittyvistä syistä:- evätä moottoriajoneuvotyypiltä ETY-tyyppihyväksyntää tai kieltäytyä antamasta direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettua asiakirjaa, tai kansallista tyyppihyväksyntää,- kieltää tällaisten ajoneuvojen ensimmäistä kertaa liikkeelle laskemista,jos tämän moottoriajoneuvotyypin tai näiden ajoneuvojen päästöt ovat direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukaisia.2 Alkaen 1 päivästä lokakuuta 1993 jäsenvaltiot:- eivät saa enää antaa ETY-tyyppihyväksyntää tai direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettua asiakirjaa moottoriajoneuvotyypille,- ovat velvollisia epäämään kansallisen tyyppihyväksynnän moottoriajoneuvotyypiltä,jonka päästöt eivät täytä direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna tällä direktiivillä, liitteiden vaatimuksia.3 Jäsenvaltiot voivat 1 päivästä lokakuuta 1994 alkaen kieltää sellaisten ajoneuvojen ensimmäistä kertaa liikkeelle laskemisen, joiden päästöt eivät vastaa direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna tällä direktiivillä, liitteiden vaatimuksia.3 artikla Jäsenvaltiot voivat säätää verohelpotuksista yksinomaan tämän direktiivin vaatimukset täyttäville ajoneuvoille. Näiden helpotusten on oltava perustamissopimuksen määräysten mukaisia ja täytettävä lisäksi seuraavat edellytykset:- niitä on sovellettava kaikkiin uusiin ajoneuvoihin, jotka on tarkoitettu myytäväksi jäsenvaltion markkinoilla ja jotka vastaavat etukäteen tämän direktiivin vaatimuksia,- ne on lakkautettava 2 artiklan 3 kohdassa vahvistetusta päivämäärästä alkaen, jolloin uusia ajoneuvoja koskevat päästöarvot tulevat pakollisina voimaan,- niiden on oltava kullekin ajoneuvotyypille arvoltaan merkittävästi alhaisemmat kuin todelliset kustannukset, jotka aiheutuvat vahvistettujen raja-arvojen täyttämiseen tarvittavista laitteista ja niiden asennuksesta ajoneuvoon.Komissiolle on ilmoitettava kaikista suunnitelmista ottaa käyttöön tai muuttaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja verohelpotuksia riittävän ajoissa, jotta se voi esittää huomautuksensa.4 artikla Neuvosto voi perustamissopimuksessa määrättyjen edellytysten mukaisesti päättää 31 päivään joulukuuta 1994 mennessä raja-arvojen edelleen alentamisesta komission ehdotuksesta, jonka se antaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1993.Alennettuja raja-arvoja ei saa soveltaa ennen 1 päivää tammikuuta 1996 uusiin I luokan ajoneuvojen tyyppihyväksyntöihin eikä ennen 1 päivää tammikuuta 1997 uusien II ja III luokan ajoneuvojen tyyppihyväksyntöihin, siten kuin direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, liitteessä I olevan 5.3.1.4 kohdan taulukossa ilmoitetaan; alennettuja raja-arvoja voidaan käyttää verohelpotusten perustana uuden direktiivin antamisesta alkaen.Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastamista koskevia nostettuja raja-arvoja (siten kuin liitteessä I olevan 7.1.1 kohdan taulukossa ilmoitetaan) on lakattava soveltamasta toisessa alakohdassa säädettyjen raja-arvojen soveltamispäivistä alkaen.5 artikla 1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä syyskuuta 1993. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.6 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 28 päivänä kesäkuuta 1993.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaS. AUKEN(1) EYVL N:o C 100, 22.4.1992, s. 7(2) EYVL N:o C 305, 23.11.1992, s. 120 oja EYVL N:o C 176, 28.6.1993(3) EYVL N:o C 313, 30.11.1992, s. 11(4) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 1(5) EYVL N:o C 46, 17.2.1983, s. 1(6) EYVL N:o L 76, 6.4.1970, s. 1 Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 91/441/ETY (EYVL N:o 242, 30.8.1991, s. 1).(7) EYVL N:o 42, 23.2.1970, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 92/53/ETY (EYVL N:o 225, 10.8.1992, s. 1).(8) EYVL N:o L 159, 15.6.1974, s. 61(9) EYVL N:o L 32, 3.2.1977, s. 32(10) EYVL N:o L 223, 14.8.1973, s. 48(11) EYVL N:o L 197, 20.7.1983, s. 1(12) EYVL N:o L 36, 9.2.1988, s. 1(13) EYVL N:o L 214, 6.8.1988, s. 1(14) EYVL N:o L 226, 3.8.1989, s. 1LIITE DIREKTIIVIN 70/220/ETY LIITTEIDEN MUUTOKSET LIITE I1 Korvataan 5.2.1 kohta seuraavasti:"5.2.1 Ottomoottorilla varustetuille moottoriajoneuvoille on tehtävä seuraavat testit:- tyyppi I (keskimääräisten pakokaasupäästöjen tarkastus kylmäkäynnistyksen jälkeen)- tyyppi II (hiilimonoksidipäästöt joutokäynnissä)- tyyppi III (kampikammiokaasujen päästöt)- tyyppi IV (haihtumispäästöt)- tyyppi V (pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyys)."2 Poistetaan 5.2.2 kohta.3 Korvataan 5.2.3 kohta seuraavasti:"5.2.3 Dieselmoottoreilla varustetuille ajoneuvoille on tehtävä seuraavat testit:- tyyppi I (keskimääräisten pakokaasupäästöjen tarkastus kylmäkäynnistyksen jälkeen)- tyyppi V (pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyys)."4 Poistetaan 5.2.4 kohta.5 Korvataan taulukko 1.5.2 seuraavalla taulukolla:"Kuva 1.5.2Tyyppihyväksynnän ja laajennusten eri vaihtoehdot>TAULUKON PAIKKA>"6 Korvataan 5.3.1.2.1 kohta seuraavasti:"5.3.1.2.1 On suoritettava keskeytyksettä testi, jonka kokonaiskestoaika on... (loppuosaa kohdasta ei muuteta)."7 Poistetaan 5.3.1.2.4 kohta.8 Jäljempänä 5.3.1.4 kohdassa- korvataan toinen virke seuraavasti:"Jokaisen testin tulokset on kerrottava... (loppuosaa kohdasta ei muuteta)."- korvataan taulukko seuraavalla taulukolla:">TAULUKON PAIKKA>"9 Korvataan 5.3.2.1 kohta seuraavasti:"5.3.2.1 Testi on suoritettava kaikille ottomoottorilla varustetuille ajoneuvoille, joita 5.3.1 kohdassa tarkoitettu testi ei koske."10 Korvataan 5.3.2.2 kohta seuraavasti:"5.3.2.2 Liitteessä IV tarkoitetuissa olosuhteissa suoritetussa tarkastuksessa joutokäynnillä mitattu hiilimonoksidipitoisuus pakokaasujen tilavuudesta ei saa olla suurempi kuin 3,5 % valmistajan vahvistamissa säätöä koskevissa olosuhteissa eikä se saa olla suurempi kuin 4,5 % liitteessä IV määritellyn säätöalueen sisällä."11 Korvataan 5.3.4.1 kohta seuraavasti:"5.3.4.1 Tämä testi on suoritettava kaikille 1 kohdassa tarkoitetuille ajoneuvoille lukuun ottamatta niitä, joissa on dieselmoottori."12 Korvataan 5.3.5.1 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti:"5.3.5.1 Tämä testi on suoritettava kaikille 1 kohdassa tarkoitetuille ajoneuvoille, joita koskee 5.3.1 kohdan testi (loppuosaa kohdasta ei muuteta)."13 Korvataan 6.1.1 kohta seuraavasti:"6.1.1 Ajoneuvotyypit, joiden vertailumassat ovat erilaiset6.1.1.1 Ajoneuvotyypille annettu tyyppihyväksyntä voidaan laajentaa koskemaan ainoastaan ajoneuvoja, joiden vertailumassa edellyttää seuraavaksi korkeampaa ekvivalentti-inertialuokkaa tai mitä tahansa alempaa ekvivalentti-inertialuokkaa.6.1.1.2 Jos N1-luokkaan kuuluvien ajoneuvojen ja M-luokan 5.3.1.4 kohdan (2) huomautuksessa tarkoitettujen ajoneuvojen tyyppihyväksyttäväksi haetun ajoneuvotyypin vertailumassa edellyttää vauhtipyörän käyttöä, jonka ekvivalentti-inertialuokka on alhaisempi kuin jo tyyppihyväksytyssä ajoneuvotyypissä käytetyn vauhtipyörän, tyyppihyväksynnän laajentaminen annetaan, jos tyyppihyväksytyn ajoneuvon päästöjen massat vastaavat sille ajoneuvolle, jolle tyyppihyväksynnän laajennusta haetaan, määriteltyjä raja-arvoja."14 Korvataan 7.1.1 kohdan taulukko seuraavalla taulukolla:">TAULUKON PAIKKA>"15 Jäljempänä 8 kohdassa:- poistetaan 8.1 kohta,- korvataan 8.2 kohdan toinen alakohta seuraavasti:- "direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 88/76/ETY, liitteen I määräykset, jotka koskevat M1-luokan ajoneuvoja(2), jotka on varustettu tilavuudeltaan yli 2 litran ottomoottoreilla."- Korvataan 8.3 kohta seuraavasti:"M1-luokan ajoneuvojen osalta(2) 1 päivään heinäkuuta 1994 saakka tyyppihyväksyntää varten ja 31 päi-vään joulukuuta 1994 saakka ensimmäisen kerran liikkeelle laskemista varten,jaN1-luokan ajoneuvojen osalta(3) 1 päivään lokakuuta 1994 saakka tyyppihyväksyntää varten ja 1 päivään lokakuuta 1995 saakka ensimmäisen kerran liikkeelle laskemista varten,suoraruiskutteisilla dieselmoottoreilla varustettujen ajoneuvojen yhdistetyn hiilivety- ja typen oksidipäästön massan ja hiukkaspäästön massan raja-arvot saadaan kertomalla 5.3.1.4 (tyyppihyväksyntä) ja 7.1.1.1 (vaatimustenmukaisuuden tarkastaminen) kohdan taulukkoarvot L2 ja L3 kertoimella 1,4.(2) Ks. 5.3.1.4 (2) kohdan huomautusta.(3) Ks. 5.3.1.4 (3) kohdan huomautusta".LIITE III16 2.3.1 kohdassa- korvataan toinen alakohta seuraavalla kolmella alakohdalla:"M-luokan ajoneuvoille(2), joiden moottorin teho on enintään 30 kW ja joiden suurin nopeus ei ylitä 130 km/h, taajama-alueen ulkopuolisen ajojakson (2 osa) suurin nopeus rajoitetaan 90 km/h 1 päivään heinäkuuta 1994 saakka.N1-luokan ajoneuvoille(3), joiden teho/painosuhde on enintään 30 kW/t(4) ja joiden suurin nopeus ei ylitä 130 km/h, taajama-alueen ulkopuolisen ajojakson (2 osa) suurin nopeus rajoitetaan I luokan ajoneuvoille 90 km/h 1 päivää tammikuuta 1996 saakka ja II ja III luokan ajoneuvoille 1 päivään tammikuuta 1997 saakka.Tämän päivämäärän jälkeen ajoneuvoja, jotka eivät saavuta testijaksossa vaadittua kiihtyvyyttä ja jaksolle ilmoitettua suurinta nopeutta, on ajettava kaasupoljin täysin alaspainettuna, jotta vaadittu ajojakso saavutetaan uudelleen. Poikkeukset testijaksosta on merkittävä testausselosteeseen.(2) Ks. liitteessä I olevaa 5.3.1.4 (2) kohdan huomautusta(3) Ks. liitteessä I olevaa 5.3.1.4(3) kohdan huomautusta(4) Valmistajan ilmoittama suurin teknisesti sallittu kuormattu massa"17 Korvataan 7.1 kohta seuraavasti:"7.1 NäytteenottoNäytteenotto aloitetaan ensimmäisen kaupunkiajojakson perusosan alussa, kuten 6.2.2 kohdassa määritellään, ja lopetetaan taajama-alueen ulkopuolisen ajojakson (2 osa) viimeisen joutokäyntijakson loputtua."LIITE IV18 Korvataan 2.2 kohta seuraavasti:" 2.2 Testin aikana ympäristön lämpötilan on oltava 293 ja 303 K (20 °C ja 30 °C).Moottoria lämmitetään, kunnes jäähdytys- ja voitelunesteiden lämpötilat ja öljynpaine ovat saavuttaneet tasapainonsa."19 Korvataan 2.5.2.1 kohta seuraavasti:"2.5.2.1 Ensin suoritetaan mittaus valmistajan ilmoittamissa säätöä koskevissa olosuhteissa."LIITE V20 Korvataan 2.1 kohta seuraavasti:"2.1 Tyyppi III -testi suoritetaan ajoneuvolle, joka on varustettu ottomoottorilla ja jolle suoritetaan, tapauksen mukaan myös tyyppiI- ja II -testit."LIITE IX21 II OSAPoistetaan 1.5 kohta.


Avis juridique important

|

31985L0591

Neuvoston direktiivi 85/591/ETY, annettu 20 päivänä joulukuuta 1985, elintarvikkeiden tarkastuksessa tarvittavien yhteisön näytteenottomenettelyjen ja analyysimenetelmien käyttöön ottamisesta

Virallinen lehti nro L 372 , 31/12/1985 s. 0050 - 0052 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 15 s. 0015  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 19 s. 0054  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 15 s. 0015  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 19 s. 0054

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 20 päivänä joulukuuta 1985,elintarvikkeiden tarkastuksessa tarvittavien yhteisön näytteenottomenettelyjen ja analyysimenetelmien käyttöön ottamisesta (85/591/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäelintarvikkeiden tuotannolla, valmistuksella, kaupalla ja käytöllä on huomattavan tärkeä sija Euroopan talousyhteisössä,tähän tarkoitukseen käytetyt näytteenottomenetelmät ja analyysimenetelmät voivat välillisesti vaikuttaa yhteisömarkkinoiden toteuttamiseen ja toimintaan; sen vuoksi ne tulisi yhdenmukaistaa, janäiden näytteenottomenettelyjen ja analysointimenetelmien vahvistaminen on kokonaan tieteellistä ja teknistä täytäntöönpanoa; nopea menettely näiden menettelyjen kehittämiseksi, parantamiseksi ja täydentämiseksi on tarpeen; näistä toimenpiteistä päättämisen helpottamiseksi olisi suotavaa ottaa käyttöön menettely jäsenvaltioiden ja komission välisen tiiviin yhteistyön toteuttamiseksi pysyvässä elintarvikekomiteassa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Jos on tarpeen ottaa käyttöön yhteisön näytteenottomenettelyjä tai analyysimenetelmiä, joiden tarkoituksena on selvittää elintarvikkeen koostumusta, valmistusolosuhteita, pakkaamista tai merkintöjä, komissio tai tarvittaessa neuvosto päättää menetelmistä 4 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei ole esteenä tällä hetkellä voimassa olevien tai vastaisuudessa annettavien yhteisön erityissäännösten soveltamiselle.3. Päätettäessä, onko tarpeen ottaa käyttöön 1 kohdassa mainittuja toimenpiteitä, on otettava erityisesti huomioon:a) tarve varmistaa, että yhteisön oikeutta sovelletaan yhdenmukaisesti;b) yhteisön sisäisen kaupan esteet;c) ovatko a ja b kohdassa mainitut arviointiperusteet pysyviä vai toistuvia.2 artikla 1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetuissa direktiiveissä otetaan huomioon erityisesti testattuihin näytteenottomenetelmiin ja analyysimenetelmiin liittyvä tieteellinen ja tekninen tietämys.2. Edellä tarkoitetuissa direktiiveissä säädetään jäsenvaltioille niiden täytäntöön panemista varten aiheelliset määräajat.3. Edellä 1 artiklan 1 kohdassa säädettyjen toimenpiteiden olemassaolo ei estä jäsenvaltioita käyttämästä muita testattuja ja tieteellisesti päteviä menetelmiä, jos tällä ei estetä sellaisten tuotteiden vapaata liikkuvuutta, joiden on yhteisön menetelmien perusteella todettu olevan yhteisön sääntöjen mukaisia. Jos kuitenkin tulosten tulkinnassa syntyy eroja, katsotaan määrääviksi ne tulokset, jotka on saatu käyttämällä yhteisön menetelmiä.4. Käyttöön otetut analysointimenetelmät ovat liitteessä säädettyjen arviointiperusteiden mukaisia.5. Voimassa olevia direktiivejä voidaan muuttaa tieteellisen ja teknisen tietämyksen perusteella 4 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen jäsenvaltion pyynnöstä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 artiklan soveltamista.3 artikla 1. Jos jäsenvaltio yksityiskohtaisin perustein toteaa, että 1 artiklan mukaisesti säädetty toimenpide ei sovellu johonkin tiettyyn tarkoitukseen teknisistä syistä tai siksi, että sen avulla ei saada riittävästi aineistoa johtopäätöksen tekemiseen silloin, kun on kysymys tärkeään terveydelliseen kysymykseen liittyvästä tutkimuksesta, tämä jäsenvaltio voi väliaikaisesti keskeyttää kyseisen toimenpiteen soveltamisen alueellaan, mutta vain tässä nimenomaisessa tapauksessa. Jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava asiasta muille jäsenvaltioille ja komissiolle sekä perusteltava päätöksensä.2. Komissio tarkastaa jäsenvaltion mahdollisimman pian esittämät perustelut, kuulee jäsenvaltioita 4 artiklassa mainitussa pysyvässä elintarvikekomiteassa ja antaa sen jälkeen lausuntonsa viipymättä ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet.3. Jos komissio katsoo, että 1 artiklan mukaisesti annettuja toimenpiteitä on tarpeen muuttaa 1 kohdassa mainittujen ongelmien ratkaisemiseksi, se aloittaa 4 artiklassa säädetyn menettelyn. Jäsenvaltio, joka on keskeyttänyt yhteisön toimenpiteen soveltamisen, voi tässä tapauksessa jatkaa tällä tavoin, kunnes muutokset tulevat voimaan.4 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa päätöksellä 69/414/ETY(4) perustetun pysyvän elintarvikekomitean, jäljempänä "komitea", käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan sellaisella 45 äänen enemmistöllä, joka saadaan, kun jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.c) Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun ehdotus on tehty, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.5 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan kahden vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta(5). Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.6 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 1985.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaR. STEICHEN(1) EYVL N:o C 53, 24.2.1984, s. 9(2) EYVL N:o C 46, 18.2.1985, s. 95(3) EYVL N:o C 44, 15.2.1985, s. 1(4) EYVL N:o L 291, 19.11.1969, s. 9(5) Tämä direktiivi on annettu tiedoksi jäsenvaltioille 23 päivänä joulukuuta 1985.LIITE 1. Tämän direktiivin mukaisesti hyväksyttävät analyysimenetelmät on tutkittava seuraavien arviointiperusteiden pohjalta:i) erityisyys;ii) oikeellisuus;iii) mittaustarkkuus; laboratorioiden sisäinen toistuvuus sekä toistettavuus laboratorioiden välisessä vaihtelevuudessa (laboratoriossa ja laboratorioiden välillä);iv) toteamisraja;v) herkkyys;vi) käyttökelpoisuus ja sovellettavuus;vii) muut arviointiperusteet, joita voidaan valita tarpeen mukaan.2. Edellä 1 kohdan iii alakohdassa tarkoitetut mittaustarkkuusarvot hankitaan kollaboratiivisissa testauksissa, jotka on johdettu kansainvälisesti hyväksytyn kollaboratiivisia testauksia koskevan ohjeen mukaisesti (esimerkiksi International Organization of Standardization "Testimenetelmien täsmällisyys" (ISO 5725/1981)). Toistuvuusarvot ja toistettavuusarvot ilmaistaan kansainvälisesti tunnustetussa muodossa (esimerkiksi 95 %:n luotettavuusvälit, kuten ISO 5725/1981 määrittelee). Kollaboratiivisten testausten tulokset on julkaistava, tai niiden on oltava vapaasti saatavilla.3. Niille analysointimenetelmille, jotka soveltuvat tuoteryhmille, tulisi antaa etusija verrattuna sellaisiin menetelmiin, jotka soveltuvat ainoastaan yksittäisille tuotteille.4. Tämän direktiivin mukaisesti hyväksyttävät analyysimenetelmät saatetaan painoasultaan ISO:n (International Organization for Standardization) suosittelemaan analyysimenetelmiä koskevaan standardimuotoon.