Avis juridique important

|

31987L0432

Neuvoston direktiivi 87/432/ETY, annettu 3 päivänä elokuuta 1987, vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kahdeksannen kerran

Virallinen lehti nro L 239 , 21/08/1987 s. 0001 - 0020 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 8 s. 0010  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 8 s. 0010

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 3 päivänä elokuuta 1987,vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kahdeksannen kerran (87/432/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 86/431/ETY(2), ja erityisesti sen 19 ja 21 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettäon tarpeen ryhtyä toimenpiteisiin sisämarkkinoiden toteuttamiseksi asteittain viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1992; sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus taataan,direktiivin 67/548/ETY liitteeseen I sisältyy vaarallisten aineiden luettelo, jota on täydennetty kunkin aineen luokitus- ja merkitsemismenettelyjä koskevilla tiedoilla; vaarallisten aineiden luettelon tarkastelun perusteella sitä on mukautettava nykyiseen tieteen ja tekniikan tasoon; erityisesti on tarpeen muuttaa tiettyjen aineiden luokitusta ja merkintöjä, selventää tiettyjä nimikkeitä, korjata tiettyjä CAS (Chemical Abstract Service) -numeroita sekä lisätä luetteloon uusia aineita, jadirektiivin 67/548/ETY 20 artiklalla perustettu vaarallisten aineiden ja valmisteiden kaupan teknisten esteiden poistamiseksi annettujen direktiivien mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevä komitea on antanut vastustavan lausunnon komission sille toimittamasta toimenpideluonnoksesta,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 67/548/ETY liite I (Vaarallisten aineiden luettelo) seuraavasti:1) Korvataan seuraavien aineiden nimi, CAS-numero, luokitus ja merkinnät tämän direktiivin liitteen I tiedoilla:No 006-008-00-0No 006-019-00-0No 602-005-00-9No 602-042-00-0No 602-045-00-7No 602-046-00-2No 602-047-00-8No 602-048-00-3No 602-049-00-9No 603-023-00-XNo 605-001-00-5No 605-001-01-2No 605-001-02-XNo 606-019-00-6No 612-036-00-XNo 612-037-00-5No 612-041-00-7No 613-011-00-6No 650-007-00-32) Lisätään tämän direktiivin liitteeseen II sisältyvät aineet.2 artikla Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset ennen 1 päivää huhtikuuta 1988. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Niiden on pantava nämä säännökset täytäntöön viimeistään 1 päivästä lokakuuta 1988 alkaen.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 3 päivänä elokuuta 1987.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaK. E. TYGESEN(1) EYVL N:o 196, 16.8.1967, s. 1(2) EYVL N:o L 247, 1.9.1986, s. 1ANEXO I - BILAG I - ANHANG I - ÐAPAPTHMA I - ANNEX I - ANNEXE I - ALLEGATO I - BIJLAGE I - ANEXO I >VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>


Avis juridique important

|

31990L0544

Neuvoston direktiivi 90/544/ETY, annettu 9 päivänä lokakuuta 1990, taajuusalueista, jotka on tarkoitettu yleiseurooppalaisen maanpäällisen yleisen kaukohakujärjestelmän yhteen sovitettua käyttöönottoa varten yhteisössä

Virallinen lehti nro L 310 , 09/11/1990 s. 0028 - 0029 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 19 s. 0253  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 19 s. 0253

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 9 päivänä lokakuuta 1990,taajuusalueista, jotka on tarkoitettu yleiseurooppalaisen maanpäällisen yleisen kaukohakujärjestelmän yhteen sovitettua käyttöönottoa varten yhteisössä (90/544/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäneuvosto kehottaa suosituksessa 84/549/ETY(4) ottamaan telealan palveluja käyttöön yhteisen yhdenmukaistetun lähestymistavan pohjalta,nykyaikaisten televerkkojen tarjoamia mahdollisuuksia tulisi käyttää täysin hyväksi yhteisön taloudelliseksi kehittämiseksi,kaukohakupalvelut ovat riippuvaisia sellaisten taajuuksien varaamisesta ja saatavuudesta, että sekä lähetys että vastaanotto tukiasemien välillä ja vastaavasti hakulaitteiden välillä on mahdollista,yhteisössä nykyisin käytössä olevat taajuudet ja maanpäälliset yleiset kaukohakujärjestelmät poikkeavat suuresti toisistaan eivätkä anna liikkuville käyttäjille mahdollisuutta saada Euroopan laajuisten palvelujen ja markkinoiden etuja,todella yleiseurooppalaisen kaukohakujärjestelmän luomiseen tarjoutuu ainutlaatuinen mahdollisuus ottamalla käyttöön korkeatasoinen kaukohakujärjestelmä, "European Radio Messaging System" (ERMES), jota Euroopan telealan standardointilaitos (ETSI) erittelee,Euroopan posti- ja telehallintojen konferenssi (CEPT) on todennut yksisuuntaisen taajuusalueen 169,4 169,8 MHz yleiselle kaukohaulle sopivimmaksi alueeksi; tuo valinta on Kansainvälisen teleliiton (ITU) radio-ohjesäännön määräysten mukainen,CEPTin suosituksessa T/R 25-07 taajuuksien yhteensovittamisesta "European Radio Messaging System" -järjestelmälle on määrätty eurooppalaiset kanavat ERMES-järjestelmää varten,jotkut jäsenvaltiot käyttävät tai aikovat käyttää tämän taajuusalueen osia muita radiopalveluja varten,mainitun taajuusalueen vaaditun osan asteittain laajeneva saatavuus on välttämätöntä todella yleiseurooppalaisen kaukohakupalvelun toteuttamiseksi,eri jäsenvaltioissa olevien erilaisten taajuusvaatimusten huomioon ottamiseksi tarvitaan tiettyä joustoa; on välttämätöntä varmistaa, ettei tällainen jousto jarruta yleiseurooppalaisen järjestelmän laajentamista,naapurimaiden välillä on luotava yhteensovittamismenettelyjä tarpeen mukaan,yleiseurooppalaisen maanpäällisen yleisen kaukohakujärjestelmän yhteen sovitetusta käyttöönotosta yhteisössä 9 päivänä lokakuuta 1990 annetulla neuvoston suosituksella 90/543/ETY(5) taataan yleiseurooppalaisen järjestelmän aloittaminen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1992,tekniikan ja markkinoiden kehityksen perusteella näyttää realistiselta valita 169,4 169,8 MHz:n taajuusalue sellaiseksi alueeksi, jolta taajuudet valitaan kaupallisten tarpeiden mukaisesti yleiseurooppalaisen kaukohakujärjestelmän käyttöönottoa ja laajennusta varten,ensimmäisestä vaiheesta telepäätelaitteiden tyyppihyväksynnän vastavuoroisessa tunnustamisessa 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetulla neuvoston direktiivillä 86/361/ETY (6) luodaan mahdollisuudet yleiseurooppalaisen maanpäällisen yleisen kaukohakujärjestelmän yhteisten vaatimustenmukaisuuseritelmien pikaiselle laatimiselle,analyysi- ja ennusteryhmän (GAP) yleisestä matkaviestinliikenteestä johtavien virkamiesten televiestintäryhmää (SOG-T) varten laatimassa kertomuksessa suositellaan painokkaasti, että telehallinnot sopivat samojen radiotaajuuksien käytöstä kaukohaussa,telehallinnot, CEPT ja jäsenvaltioissa toimivat telelaitevalmistajat ovat antaneet puoltavat lausuntonsa tästä kertomuksesta, jakaukohaku on erityisen spektritehokas viestintätapa liikkeellä olevien käyttäjien hälyttämiseksi tai viestien lähettämiseksi heille,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tässä direktiivissä "yleiseurooppalaisella maanpäällisellä yleisellä kaukohakupalvelulla" tarkoitetaan yleistä kaukohakupalvelua, joka perustuu maanpäälliseen perusrakenteeseen jäsenvaltioissa yhteisen eritelmän mukaisesti ja joka antaa henkilöille mahdollisuuden heidän niin halutessaan lähettää tai vastaanottaa hälytyksiä taikka numeerisia tai alfanumeerisia viestejä missä tahansa palvelun kattamalla yhteisön alueella.2 artikla 1 Jäsenvaltioiden on osoitettava CEPTin suosituksen T/R 25-07 mukaisesti 169,4 169,8 MHz:n taajuusalueella neljä kanavaa, joilla on etusija, jotka tulee suojata ja jotka mieluimmin ovat- 169,6 MHz,- 169,65 MHz,- 169,7 MHz,- 169,75 MHz,yleiseurooppalaista maanpäällistä yleistä kaukohakupalvelua varten viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1992.2 Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että mahdollisimman pian laaditaan kaupallisen kysynnän mukaan suunnitelmat yleiseurooppalaisen yleisen kaukohakupalvelun koko 169,4 169,8 MHz:n alueen käyttöön varaamiseksi.3 artikla 1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 18 päivänä lokakuuta 1991. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.4 artikla Komissio antaa neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta vuoden 1996 loppuun mennessä.5 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 9 päivänä lokakuuta 1990.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaP. ROMITA(1) EYVL N:o C 43, 23.2.1990, s. 6(2) EYVL N:o C 15, 22.1.1990, s. 84 ja EYVL N:o C 231, 17.9.1990, s. 86(3) EYVL N:o C 298, 27.11.1989, s. 27(4) EYVL N:o L 298, 16.11.1984, s. 49(5) EYVL N:o L 310, 9.11.1990, s. 23(6) EYVL N:o L 217, 5.8.1986, s. 21


Avis juridique important

|

31993L0051

Komission direktiivi 93/51/ETY, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1993, sääntöjen vahvistamisesta tiettyjen kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden jonkin suojellun alueen kautta liikkumisen osalta ja näiden tällaiselta suojellulta alueelta peräisin olevien ja sen sisällä liikkuvien kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden liikkumisen osalta

Virallinen lehti nro L 205 , 17/08/1993 s. 0024 - 0025 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 51 s. 0186  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 51 s. 0186

KOMISSION DIREKTIIVI 93/51/ETY,annettu 24 päivänä kesäkuuta 1993,sääntöjen vahvistamisesta tiettyjen kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden jonkin suojellun alueen kautta liikkumisen osalta ja näiden tällaiselta suojellulta alueelta peräisin olevien ja sen sisällä liikkuvien kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden liikkumisen osalta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kasvien tai kasvituotteiden haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja niiden leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 21 päivänä joulukuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 77/93/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 93/19/ETY(2), ja erityisesti sen 6 artiklan 7 kohdan ensimmäisen ja toisen alakohdan,sekä katsoo, ettäyhteisön kasvinsuojelujärjestelmän soveltamiseen yhteisössä ilman sisärajoja kuuluu tiettyjen kasveja, kasvituotteita ja muita tuotteita koskevien yhden tai useamman haitallisen organismin osalta suojeltujen alueiden tunnustaminen,direktiivissä 77/93/ETY säädetään, että 1 päivästä kesäkuuta 1993 liitteessä V olevan A osan II ryhmässä lueteltuja kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita saa tuoda määrätylle suojellulle alueelle ja ne saavat liikkua siellä ainoastaan, jos tämän alueen osalta voimassa oleva kasvipassi, joka on annettu virallisesti mainitun direktiivin 10 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti, on kiinnitetty näihin kasveihin, kasvituotteisiin ja muihin tavaroihin, niiden pakkaukseen tai niitä kuljettavaan ajoneuvoon; näitä säännöksiä ei sovelleta, jos tietyt kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden jonkin suojellun alueen kautta liikkumista koskevat yhteen tai useampaan haitalliseen organismiin liittyvät takeet ovat mainittujen kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden osalta olemassa ja jos lievemmät edellytykset kuin mainitun direktiivin 6 artiklan 4 kohdassa näiden tällaiselta suojellulta alueelta peräisin olevien ja siellä liikkuvien kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden osalta vahvistetut edellytykset täyttämällä voidaan täyttää nämä säännökset,jos yleisesti hyväksyttyjä takeita ei ole, nämä säännökset on vahvistettava ottaen huomioon erityisedellytykset, joilla mainittu liikkuminen tapahtuu, siten, että riittävä kasvien terveyteen liittyvä turvallisuus on varmistettu, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvinsuojelukomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1 Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 2 kohdassa säädetyt edellytykset on täytetty, jos direktiivin 77/93/ETY liitteessä V olevan A osan II ryhmässä lueteltuja kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita, jotka ovat peräisin jonkin mainittujen kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden osalta yhtä tai useampaa haitallista organismia koskevan direktiivin 77/93/ETY 2 artiklan 1 kohdan h alakohdan mukaisesti vahvistetun suojellun alueen ulkopuolelta, kuljetetaan tällaisen alueen kautta lopulliseen tämän alueen ulkopuoliseen määräpaikkaan ilman tämän alueen osalta voimassa olevaa kasvipassia.2 Seuraavat edellytykset on täytettävä:a) käytetyn pakkauksen tai tapauksesta riippuen 1 kohdassa tarkoitettuja kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita kuljettavien ajoneuvojen on oltava puhtaita ja vailla 1 kohdassa tarkoitettuja organismeja sekä sellaisia, että ne takaavat sen, ettei haitallisten organismien leviämisvaaraa ole;b) heti pakkaamisen jälkeen pakkaus tai tapauksesta riippuen mainittuja kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita kuljettavat ajoneuvot on suljettava tiukkojen kasvinsuojeluvaatimusten mukaisesti sen takaamiseksi, ettei haitallisten organismien leviämisvaaraa kyseisellä suojellulla alueella ole, sekä tunnistettavuuden säilymisen takaamiseksi direktiivissä 77/93/ETY mainittuja vastuussa olevia viranomaisia tyydyttävällä tavalla, ja niiden on pysyttävä suljettuina kyseisen suojellun alueen kautta kuljetettaessa;c) kasvien, kasvituotteiden ja muiden 1 kohdassa tarkoitettujen tavaroiden mukana on seurattava kaupassa tavallisesti käytetty asiakirja, josta selviää, että mainitut tuotteet ovat peräisin kyseisen suojellun alueen ulkopuolelta ja että niiden määräpaikka on kyseisen suojellun alueen ulkopuolella.3 Jos virallisessa direktiivin 77/93/ETY 11 artiklan 7 kohdan mukaisesti järjestetyssä ja kyseisellä alueella sijaitsevassa paikassa suoritetussa tarkastuksessa ilmenee, että 1 artiklan 2 kohdassa vahvistettuja säännöksiä ei ole noudatettu, seuraavat viralliset toimenpiteet toteutetaan viipymättä kuten on tehtävä ja rajoittamatta toteutettavien toimenpiteiden soveltamista, jos kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat eivät täytä direktiivissä 77/93/ETY säädettyjä edellytyksiä:- sinetin kiinnittäminen pakkaukseen,- kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden kuljettaminen virallisen valvonnan alaisena määräpaikkaan, joka on kyseisen suojellun alueen ulkopuolella.2 artikla 1 Jäsenvaltioiden on säädettävä, että vähemmän tiukkoja edellytyksiä sovelletaan direktiivin 77/93/ETY liitteessä V olevan A osan II ryhmässä lueteltuihin kasveihin, kasvituotteisiin ja muihin tavaroihin, jotka ovat peräisin mainittujen kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden osalta vahvistetulta yhtä tai useampaa haitallista organismia koskevalta suojellulta alueelta ja jotka liikkuvat sen sisällä.2 Edellä 1 kohdan soveltamiseksi voidaan soveltaa seuraavaa lievempää edellytystä:mainitun direktiivin 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut viralliset tarkastukset voidaan suorittaa suojeltujen alueiden tunnustamiseen yhteisössä liittyvää tietojen keruuta koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 30 päivänä heinäkuuta 1992 annetussa komission direktiivissä 92/70/ETY(3) vahvistettujen edellytysten mukaisesti.3 artikla 1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan neuvoston direktiivin 91/683/ETY(4) 3 artiklan 1 kohdassa säädettynä päivämääränä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset viipymättä komissiolle. Komissio ilmoittaa tästä muille jäsenvaltioille.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 24 päivänä kesäkuuta 1993.Komission puolestaRené STEICHENKomission jäsen(1) EYVL N:o L 26, 31.1.1977, s. 20(2) EYVL N:o L 96, 22.4.1993, s. 33(3) EYVL N:o L 250, 29.8.1992, s. 37(4) EYVL N:o L 376, 31.12.1991, s. 29


title: Komission direktiivi 2009/98/EY, annettu 4 päivänä elokuuta 2009 , Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta boorioksidin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               5.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 203/58

      KOMISSION DIREKTIIVI 2009/98/EY,
   annettu 4 päivänä elokuuta 2009,
   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta boorioksidin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (1) ja erityisesti sen 16 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kymmenvuotisen työohjelman toisesta vaiheesta 4 päivänä joulukuuta 2007 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1451/2007 (2) vahvistetaan luettelo tehoaineista, jotka on arvioitava sen selvittämiseksi, olisiko ne mahdollisesti lisättävä direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, IA tai IB. Luetteloon kuuluu boorioksidi.

               (2)

               Asetuksen (EY) N:o 1451/2007 perusteella on arvioitu direktiivin 98/8/EY 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti boorioksidin käyttöä tuotetyypissä 8 (puunsuoja-aineet), siten kuin se on määriteltynä direktiivin 98/8/EY liitteessä V.

               (3)

               Alankomaat, joka oli nimetty esitteleväksi jäsenvaltioksi, toimitti komissiolle 7 päivänä heinäkuuta 2006 toimivaltaisen viranomaisen kertomuksen sekä suosituksen asetuksen (EY) N:o 1451/2007 14 artiklan 4 ja 6 kohdan mukaisesti.

               (4)

               Jäsenvaltiot ja komissio tarkastelivat toimivaltaisen viranomaisen kertomusta. Biosidivalmisteita käsittelevä pysyvä komitea sisällytti tarkastelun tulokset 20 päivänä helmikuuta 2009 arviointikertomukseen asetuksen (EY) N:o 1451/2007 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

               (5)

               Tutkimukset osoittavat, että puunsuoja-aineina käytettävien boorioksidia sisältävien biosidituotteiden voidaan odottaa täyttävän direktiivin 98/8/EY 5 artiklassa säädetyt vaatimukset. On aiheellista sisällyttää boorioksidi liitteeseen I, jotta voidaan varmistaa, että puunsuoja-aineina käytettävien boorioksidia sisältävien biosidituotteiden käyttöä koskevia lupia voidaan myöntää, tarkistaa tai peruuttaa direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa.

               (6)

               Paikan päällä tapahtuvaan puun ulkokäsittelyyn ja sään vaihteluille altistuvaan käsiteltyyn puuhun on kuitenkin todettu liittyvän riskejä, joita ei voida hyväksyä. Siksi lupaa ei pitäisi myöntää näihin käyttötarkoituksiin, jollei ole toimitettu tietoja, jotka osoittavat, ettei tuotteiden käytöstä aiheudu ympäristölle riskejä, joita ei voida hyväksyä.

               (7)

               Yhteisön tasolla ei ole arvioitu kaikkia mahdollisia käyttötarkoituksia. Jäsenvaltioiden olisi siksi tarkasteltava sellaisia ympäristön osille ja väestölle aiheutuvia riskejä, joita ei ole tarkasteltu edustavasti yhteisön tason riskinarvioinnissa, ja myöntäessään tuotteille lupia varmistettava, että asianmukaisia toimia toteutetaan tai erityisehtoja asetetaan, jotta todetut riskit voidaan rajoittaa hyväksyttävälle tasolle.

               (8)

               Arviointikertomuksen tulosten perusteella on asianmukaista edellyttää, että puunsuoja-aineina käytettävien boorioksidia sisältävien tuotteiden lupamenettelyjen yhteydessä toteutetaan erityisiä riskinhallintatoimia. Asianmukaisia toimenpiteitä olisi toteutettava erityisesti maaperän ja vesiympäristön suojelemiseksi, koska arvioinnin perusteella niihin on todettu kohdistuvan riskejä. Tuotteita käytettäessä olisi myös käytettävä tarkoituksenmukaisia suojaimia, jos teollisuus- ja ammattikäyttäjille aiheutuvia riskejä ei voida vähentää muilla keinoin.

               (9)

               Tämän direktiivin säännösten samanaikainen soveltaminen kaikissa jäsenvaltioissa on tärkeää, sillä siten varmistetaan boorioksidia tehoaineena sisältävien biosidituotteiden yhdenvertainen kohtelu markkinoilla ja edistetään biosidituotteiden markkinoiden moitteetonta toimintaa yleisesti.

               (10)

               Ennen tehoaineen lisäämistä liitteeseen I jäsenvaltioilla ja asianomaisilla osapuolilla olisi oltava käytettävissään kohtuullinen siirtymäaika uusiin vaatimuksiin valmistautumiseksi ja sen varmistamiseksi, että asiakirjat valmistelleet hakijat voivat hyötyä täysimääräisesti kymmenen vuoden tietosuojakaudesta, joka direktiivin 98/8/EY 12 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdan mukaisesti alkaa siitä päivästä, jona tehoaine lisätään liitteeseen.

               (11)

               Sen jälkeen kun tehoaine on sisällytetty liitteeseen, jäsenvaltioille olisi sallittava kohtuullinen määräaika panna täytäntöön direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 3 kohta ja erityisesti myöntää, tarkistaa tai peruuttaa lupia, jotka koskevat tuotetyyppiin 8 kuuluvia boorioksidia sisältäviä biosidituotteita, sen varmistamiseksi, että ne ovat direktiivin 98/8/EY mukaisia.

               (12)

               Sen vuoksi direktiiviä 98/8/EY olisi muutettava.

               (13)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat biosidituotteita käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaisia,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 98/8/EY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä elokuuta 2010.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä syyskuuta 2011.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 4 päivänä elokuuta 2009.

            Komission puolesta

         Stavros DIMAS

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  EUVL L 325, 11.12.2007, s. 3.

      LIITE
      Lisätään direktiivin 98/8/EY liitteeseen I kohta ”23” seuraavasti:

                     Nro

                     Yleisnimi

                     IUPAC-nimi
                     Tunnistenumerot

                     Markkinoille saatettavassa biosidituotteessa käytettävän tehoaineen vähimmäispuhtaus

                     Päivä, jona tehoaine sisällytetään liitteeseen

                     Määräaika 16 artiklan 3 kohdan noudattamiselle (lukuun ottamatta tuotteita, jotka sisältävät useampaa kuin yhtä tehoainetta;
                     näiden tuotteiden osalta sovelletaan 16 artiklan 3 kohdan noudattamista varten määräaikaa, joka on vahvistettu viimeisimmässä niistä päätöksistä, jotka koskevat tuotteessa käytettävien tehoaineiden sisällyttämistä liitteeseen)

                     Päivä, jona liitteeseen sisällyttäminen lakkaa

                     Tuotetyyppi

                     Erityissäännökset (1)

                     ”23

                     boorioksidi

                     Dibooritrioksidi
                     EY-numero: 215–125–8
                     CAS-numero: 1303–86–2

                     975 g/kg

                     1. syyskuuta 2011

                     31. elokuuta 2013

                     31. elokuuta 2021

                     8

                     Arvioidessaan tuotetta koskevaa lupahakemusta 5 artiklan ja liitteen VI mukaisesti jäsenvaltioiden on arvioitava, kun se on tarkoituksenmukaista tietyn tuotteen osalta, väestöryhmiä, jotka voivat altistua tuotteelle, ja käyttö- tai altistusskenaarioita, joita ei ole arvioitu edustavasti yhteisön tason riskiarvioinnissa.
                     Kun jäsenvaltiot myöntävät tuotteille lupia, niiden on arvioitava riskit ja tämän jälkeen varmistettava, että asianmukaisia toimia toteutetaan tai erityisehtoja sovelletaan todettujen riskien vähentämiseksi.
                     Tuotteelle voidaan myöntää lupa ainoastaan, jos hakemuksessa osoitetaan, että riskit voidaan vähentää hyväksyttävälle tasolle.
                     Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lupien myöntämisessä noudatetaan seuraavia vaatimuksia:

                                 1)

                                 Teollisuus- ja ammattikäyttöön hyväksyttyjä tuotteita käyttävillä on oltava tarkoituksenmukaiset henkilösuojaimet, jollei tuotetta koskevassa lupahakemuksessa voida osoittaa, että teollisuus- ja/tai ammattikäyttäjille aiheutuvat riskit voidaan vähentää hyväksyttävälle tasolle muilla keinoin.

                                 2)

                                 Koska maaperälle ja vesiympäristölle on todettu aiheutuvan riskejä, tuotteille ei saa myöntää lupaa, kun kyseessä on paikan päällä tapahtuva puun ulkokäsittely tai sään vaihteluille altistuva puu, jollei ole toimitettu tietoja, jotka osoittavat, että tuote täyttää artiklassa 5 ja liitteessä VI olevat vaatimukset; tarvittaessa on toteutettava asianmukaisia riskinhallintatoimia. Erityisesti teollisuuskäyttöön sallittujen tuotteiden päällysmerkinnöissä ja/tai käyttöturvallisuustiedotteissa on mainittava, että vastakäsitelty puutavara on käsittelyn jälkeen varastoitava suojaan ja/tai läpäisemättömälle kovalle perustalle, jotta tuotetta ei pääse valumaan suoraan maaperään tai vesistöön, ja että mahdolliset valumat on kerättävä uudelleenkäyttöä tai hävittämistä varten.”

         (1)  Liitteeseen VI sisältyvien yleisten periaatteiden noudattamista varten arviointikertomusten sisältö ja päätelmät asetetaan saataville komission internetsivustolle osoitteessa: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Komission direktiivi 2008/83/EY, annettu 13 päivänä elokuuta 2008 , täytäntöönpanotoimenpiteistä neuvoston direktiivin 2002/55/EY 7 artiklan soveltamiseksi tarkastuksissa vähintään käsiteltävien ominaisuuksien sekä eräiden vihanneslajien lajiketarkastuksissa vaadittavien vähimmäisedellytysten osalta annetun direktiivin 2003/91/EY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               14.8.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 219/55

      KOMISSION DIREKTIIVI 2008/83/EY,
   annettu 13 päivänä elokuuta 2008,
   täytäntöönpanotoimenpiteistä neuvoston direktiivin 2002/55/EY 7 artiklan soveltamiseksi tarkastuksissa vähintään käsiteltävien ominaisuuksien sekä eräiden vihanneslajien lajiketarkastuksissa vaadittavien vähimmäisedellytysten osalta annetun direktiivin 2003/91/EY muuttamisesta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon vihannesten siementen pitämisestä kaupan 13 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/55/EY (1) ja erityisesti sen 7 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komission direktiivi 2003/91/EY (2) annettiin sen varmistamiseksi, että lajikkeet, jotka jäsenvaltiot sisällyttävät kansallisiin luetteloihinsa, ovat yhteisön kasvilajikeviraston antamien yleisohjeiden mukaiset lajiketarkastuksiin sisältyvien ominaisuuksien vähimmäismäärän sekä tarkastusten vähimmäisedellytyksien osalta, niiltä osin kuin tällaiset yleisohjeet on laadittu. Direktiivin mukaan muihin lajikkeisiin sovelletaan kansainvälisen uusia kasvilajikkeita suojaavan liiton (UPOV) yleisohjeita.

               (2)

               Yhteisön kasvilajikevirasto ja UPOV ovat sittemmin laatineet useita muita lajeja koskevia yleisohjeita sekä päivittäneet voimassa olevia yleisohjeita.

               (3)

               Sen vuoksi direktiiviä 2003/91/EY olisi muutettava.

               (4)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Korvataan direktiivin 2003/91/EY liitteet I ja II tämän direktiivin liitteellä.
   2 artikla
   Ennen 1 päivää marraskuuta 2008 aloitettuihin tarkastuksiin jäsenvaltiot voivat soveltaa direktiiviä 2003/91/EY siinä muodossa, joka on voimassa, kunnes se muutetaan tällä direktiivillä.
   3 artikla
   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä lokakuuta 2008. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä marraskuuta 2008.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   4 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   5 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 13 päivänä elokuuta 2008.

            Komission puolesta

         Androulla VASSILIOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 193, 20.7.2002, s. 33. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2006/124/EY (EUVL L 339, 6.12.2006, s. 12).

      (2)  EUVL L 254, 8.10.2003, s. 11. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2007/49/EY (EUVL L 195, 27.7.2007, s. 33).

      LIITE
      ”
            LIITE I
            Luettelo 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista lajeista, joiden on vastattava yhteisön kasvilajikeviraston testiprotokollia

                        Tieteellinen nimi

                        Yleisnimi

                        Yhteisön kasvilajikeviraston protokolla

                           Allium cepa L. (Cepa-ryhmä)

                        Kepasipuli, ruokasipuli

                        TP 46/1, 14.6.2005

                           Allium cepa L. (Aggregatum-ryhmä)

                        Salottisipuli

                        TP 46/1, 14.6.2005

                           Allium porrum L.

                        Purjo

                        TP 85/1, 15.11.2001

                           Allium sativum L.

                        Valkosipuli

                        TP 162/1, 25.3.2004

                           Apium graveolens L.

                        Ruotisellerit

                        TP 82/1, 13.3.2008

                           Apium graveolens L. L.

                        Mukulasellerit

                        TP 74/1, 13.3.2008

                           Asparagus officinalis L.

                        Parsa

                        TP 130/1, 27.3.2002

                           Brassica oleracea L.

                        Kukkakaali

                        TP 45/1, 15.11.2001

                           Brassica oleracea L.

                        Parsakaali

                        TP 151/2, 21.3.2007

                           Brassica oleracea L.

                        Ruusukaali

                        TP 54/2, 1.12.2005

                           Brassica oleracea L.

                        Kyssäkaali

                        TP 65/1, 25.3.2004

                           Brassica oleracea L.

                        Kurttukaali, valkokaali ja punakaali

                        TP 48/2, 1.12.2005

                           Brassica rapa L.

                        Kiinankaali

                        TP 105/1, 13.3.2008

                           Capsicum annuum L.

                        Paprika

                        TP 76/2, 21.3.2007

                           Cichorium endivia L.

                        Kähäräendiivi ja siloendiivi

                        TP 118/2, 1.12.2005

                           Cichorium intybus L.

                        Teollisuussikuri

                        TP 172/2, 1.12.2005

                           Cichorium intybus L.

                        Salaattisikuri eli suppusikuri

                        TP 173/1, 25.3.2004

                           Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                        Vesimeloni

                        TP 142/1, 21.3.2007

                           Cucumis melo L.

                        Meloni

                        TP 104/2, 21.3.2007

                           Cucumis sativus L.

                        Kurkku ja avomaankurkku

                        TP 61/2, 13.3.2008

                           Cucurbita pepo L.

                        Kesäkurpitsa

                        TP 119/1, 25.3.2004

                           Cynara cardunculus L.

                        Latva-artisokka ja kardoni

                        TP 184/1, 25.3.2004

                           Daucus carota L.

                        Porkkana

                        TP 49/3, 13.3.2008

                           Foeniculum vulgare Mill.

                        Fenkoli

                        TP 183/1, 25.3.2004

                           Lactuca sativa L.

                        Lehtisalaatti

                        TP 13/3, 21.3.2007

                           Lycopersicon esculentum Mill.

                        Tomaatti

                        TP 44/3, 21.3.2007

                           Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                        Persilja

                        TP 136/1, 21.3.2007

                           Phaseolus coccineus L.

                        Ruusupapu

                        TP 9/1, 21.3.2007

                           Phaseolus vulgaris L.

                        Tarhapapu ja salkopapu

                        TP 12/2, 1.12.2005

                           Pisum sativum L. (partim)

                        Silpoydinherne, silpoherne ja sokeriherne

                        TP 7/1, 6.11.2003

                           Raphanus sativus L.

                        Retiisi

                        TP 64/1, 27.3.2002

                           Solanum melongena L.

                        Munakoiso

                        TP 117/1, 13.3.2008

                           Spinacia oleracea L.

                        Pinaatti

                        TP 55/2, 13.3.2008

                           Valerianella locusta (L.) Laterr.

                        Vuonankaali

                        TP 75/2, 21.3.2007

                           Vicia faba L. (partim)

                        Härkäpapu

                        TP Härkäpapu/1, 25.3.2004

                           Zea mays L. (partim)

                        Sokerimaissi ja paukkumaissi

                        TP 2/2, 15.11.2001

                  Nämä protokollat ovat saatavilla CPVO:n internetsivuilla (www.cpvo.europa.eu).

            LIITE II
            Luettelo 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista lajeista, joiden on vastattava UPOV:n antamia testauksen yleisohjeita

                        Tieteellinen nimi

                        Yleisnimi

                        UPOV:n yleisohjeet

                           Allium fistulosum L.

                        Pillisipuli

                        TG/161/3, 1.4.1998

                           Allium schoenoprasum L.

                        Ruohosipuli

                        TG/198/1, 9.4.2003

                           Beta vulgaris L.

                        Lehtijuurikas tai lehtimangoldi

                        TG/106/4, 31.3.2004

                           Beta vulgaris L.

                        Punajuurikas, mukaan lukien Cheltenham-juurikas

                        TG/60/7, 9.4.2008

                           Brassica oleracea L.

                        Lehtikaali

                        TG/90/6, 31.3.2004

                           Brassica rapa L.

                        Nauris

                        TG/37/10, 4.4.2001

                           Cichorium intybus L.

                        Isolehtisikuri tai italiansikuri

                        TG/154/3, 18.10.1996

                           Cucurbita maxima Duchesne

                        Jättikurpitsa

                        TG/155/4, 28.3.2007

                           Raphanus sativus L.

                        Retikka

                        TG/63/6, 24.3.1999

                           Rheum rhabarbarum L.

                        Raparperi

                        TG/62/6, 24.3.1999

                           Scorzonera hispanica L.

                        Kaurajuuri tai mustajuuri

                        TG/116/3, 21.10.1988

                  Nämä yleisohjeet ovat saatavilla UPOV:n internetsivuilla (www.upov.int).
         ”


title: Neuvoston direktiivi 2007/33/EY, annettu 11 päivänä kesäkuuta 2007 , peruna-ankeroisten torjunnasta ja direktiivin 69/465/ETY kumoamisesta

text:
               16.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 156/12

      NEUVOSTON DIREKTIIVI 2007/33/EY,
   annettu 11 päivänä kesäkuuta 2007,
   peruna-ankeroisten torjunnasta ja direktiivin 69/465/ETY kumoamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Keltaisen peruna-ankeroisen torjunnasta 8 päivänä joulukuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/465/ETY (1) hyväksymisen jälkeen on saatu huomattavasti uutta tietoa peruna-ankeroislajien nimikkeistöstä, biologiasta ja epidemiologiasta sekä niiden populaatioista ja leviämisreiteistä.

               (2)

               Valkoperuna-ankeroisia (Globodera pallida (Stone) Behrens (eurooppalaiset populaatiot)) ja keltaperuna-ankeroisia (Globodera rostochiensis (Wollenweber) Behrens (eurooppalaiset populaatiot)) pidetään perunoille haitallisina organismeina.

               (3)

               Direktiivin 69/465/ETY säännöksiä on tarkasteltu uudelleen, ja tämän tarkastelun tuloksena säännösten on todettu olevan riittämättömät. Sen vuoksi on tarpeen hyväksyä kattavammat säännökset.

               (4)

               Säännöksissä olisi otettava huomioon, että viralliset tarkastukset ovat tarpeen sen varmistamiseksi, ettei peruna-ankeroisia löydy pelloilta, joilla istutetaan tai varastoidaan siemenperunatuotantoon tarkoitettuja siemenperunoita ja tiettyjä istutettavaksi tarkoitettuja kasveja.

               (5)

               Virallisia kartoituksia olisi suoritettava peruna-ankeroisten levinneisyyden määrittämiseksi pelloilla, joita käytetään muuhun perunantuotantoon kuin siemenperunatuotantoon.

               (6)

               Tällaisia virallisia tarkastuksia ja kartoituksia varten olisi vahvistettava näytteenotto- ja testausmenettelyt.

               (7)

               Patogeenin leviämistavat olisi otettava huomioon.

               (8)

               Säännöksissä olisi otettava huomioon, että peruna-ankeroisten torjunta perustuu perinteisesti viljelykiertoon, koska tiedossa on, että usean vuoden tauko perunanviljelyssä pienentää ankeroispopulaatiota huomattavasti. Viime aikoina viljelykiertoa on täydentänyt kestävien perunalajikkeiden käyttö.

               (9)

               Lisäksi jäsenvaltioiden olisi voitava tarvittaessa toteuttaa täydentäviä tai tiukempia toimenpiteitä, kunhan perunoiden liikkumista yhteisössä ei estetä, jollei kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 8 päivänä toukokuuta 2000 annetussa neuvoston direktiivissä 2000/29/EY (2) toisin säädetä. Tällaiset toimenpiteet olisi annettava tiedoksi komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

               (10)

               Direktiivi 69/465/ETY olisi näin ollen kumottava.

               (11)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitteita, joita ovat peruna-ankeroisten levinneisyyden määrittäminen ja niiden leviämisen estäminen ja torjunta, vaan ne voidaan tämän direktiivin laajuuden ja vaikutusten takia saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.

               (12)

               Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (3) mukaisesti,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   I   LUKU
   KOHDE JA MÄÄRITELMÄT
   1 artikla
   Tässä direktiivissä vahvistetaan toimenpiteet, jotka jäsenvaltioiden on toteutettava valkoperuna-ankeroisten, Globodera pallida (Stone) Behrens (eurooppalaiset populaatiot), ja keltaperuna-ankeroisten, Globodera rostochiensis (Wollenweber) Behrens (eurooppalaiset populaatiot), jäljempänä ’peruna-ankeroiset’, suhteen niiden levinneisyyden määrittämiseksi ja niiden leviämisen estämiseksi ja torjumiseksi.
   2 artikla
   Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

               a)

               ilmaisulla ’virallinen’ tai ’virallisesti’ direktiivin 2000/29/EY 2 artiklan 1 kohdan g alakohdassa määriteltyjen jäsenvaltion vastuussa olevien virallisten toimielinten vahvistamaa, hyväksymää tai suorittamaa;

               b)

               ’kestävällä perunalajikkeella’ lajiketta, jota viljelemällä tietyn peruna-ankeroispopulaation kehittyminen merkittävästi estyy;

               c)

               ’tarkastuksella’ menetelmää, jolla määritetään peruna-ankeroisten esiintyminen pellolla;

               d)

               ’kartoituksella’ tietyllä ajanjaksolla sovellettavaa menetelmää, jolla määritetään peruna-ankeroisten levinneisyys jäsenvaltion alueella.

         3 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden vastuussa olevat viralliset toimielimet vahvistavat tässä direktiivissä tarkoitetun pellon määritelmän, jotta varmistetaan yhtenäiset kasvinsuojeluolosuhteet pellolla peruna-ankeroisten riskin osalta. Tällöin on otettava huomioon perustellut tieteelliset ja tilastolliset periaatteet, peruna-ankeroisen biologia, se, mitä pellolla viljellään, sekä peruna-ankeroisen isäntäkasvien tuotantojärjestelmät jäsenvaltiossa. Pellon yksityiskohtaiset määrittelyperusteet on annettava virallisesti tiedoksi komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
   2.   Pellon määrittelyperusteisiin liittyviä täydentäviä säännöksiä voidaan hyväksyä 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
   II   LUKU
   ESIINTYMISEN TOTEAMINEN
   4 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on säädettävä, että peruna-ankeroisten esiintyminen on virallisesti tarkastettava pellolla, jolla aiotaan istuttaa tai varastoida liitteessä I lueteltuja istutettavaksi tarkoitettuja kasveja tai siemenperunatuotantoon tarkoitettuja siemenperunoita.
   2.   Edellä 1 kohdassa edellytetty virallinen tarkastus on tehtävä pellon viimeisen sadonkorjuun ja 1 kohdassa tarkoitettujen kasvien tai siemenperunoiden istuttamisen välisenä ajankohtana. Se voidaan tehdä myös aikaisemmin, jolloin tarkastusten tuloksista on oltava saatavilla kirjalliset todisteet, joissa vahvistetaan, että peruna-ankeroisia ei ole löydetty ja että perunaa ja muita liitteessä I olevassa 1 kohdassa lueteltuja isäntäkasveja ei ole ollut tarkastuksen ajankohtana eikä niitä ole viljelty tarkastuksen jälkeen.
   3.   Muiden kuin 1 kohdassa tarkoitettujen ja ennen 1 päivää heinäkuuta 2010 tehtyjen virallisten tarkastusten tuloksia voidaan pitää 2 kohdassa tarkoitettuina todisteina.
   4.   Jos jäsenvaltion viralliset vastuuelimet ovat vahvistaneet, että peruna-ankeroisten leviämisriskiä ei ole, 1 kohdassa tarkoitettua virallista tarkastusta ei vaadita, kun kyseessä on

               a)

               sellaisten liitteessä I lueteltujen istutettavaksi tarkoitettujen kasvien istutus, joita on tarkoitus käyttää samassa virallisesti määritellyllä alueella sijaitsevassa tuotantopaikassa;

               b)

               sellaisten siemenperunatuotantoon tarkoitettujen siemenperunoiden istutus, joita on tarkoitus käyttää samassa virallisesti määritellyllä alueella sijaitsevassa tuotantopaikassa;

               c)

               liitteessä I olevassa 2 kohdassa lueteltujen istutettavaksi tarkoitettujen kasvien istutus, jos korjattuihin kasveihin on määrä soveltaa liitteessä III olevan III jakson A kohdassa tarkoitettuja virallisesti hyväksyttyjä toimenpiteitä.

         5.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 ja 3 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten tulokset kirjataan virallisesti ja että ne ovat komission saatavilla.
   5 artikla
   1.   Kun kyseessä ovat pellot, joilla on tarkoitus istuttaa tai varastoida siemenperunoita tai liitteessä I olevassa 1 kohdassa lueteltuja istutettavaksi tarkoitettuja kasveja, 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun viralliseen tarkastukseen on kuuluttava näytteenotto ja testaus peruna-ankeroisten esiintymisen varalta liitteen II mukaisesti.
   2.   Kun kyseessä ovat pellot, joilla on tarkoitus istuttaa tai varastoida liitteessä I olevassa 2 kohdassa lueteltuja istutettavaksi tarkoitettuja kasveja, 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun viralliseen tarkastukseen on kuuluttava liitteen II mukainen näytteenotto ja testaus peruna-ankeroisten esiintymisen varalta tai liitteessä III olevassa I jaksossa vahvistetut tarkistukset.
   6 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on säädettävä, että pelloilla, joita käytetään muuhun perunantuotantoon kuin siemenperunatuotantoon, on tehtävä viralliset kartoitukset peruna-ankeroisten levinneisyyden määrittämiseksi.
   2.   Virallisiin kartoituksiin on kuuluttava näytteenotto ja testaus peruna-ankeroisten esiintymisen varalta liitteessä II olevan 2 kohdan mukaisesti, ja kartoitukset on suoritettava liitteessä III olevan II jakson mukaisesti.
   3.   Virallisten kartoitusten tulokset on annettava kirjallisesti tiedoksi komissiolle liitteessä III olevan II jakson mukaisesti.
   7 artikla
   Jos 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun virallisen tarkastuksen ja 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen muiden virallisten tarkastusten tuloksena ei ole löytynyt peruna-ankeroisia, jäsenvaltion vastuussa olevien virallisten toimielinten on varmistettava, että nämä tiedot kirjataan virallisesti.
   8 artikla
   1.   Jos 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa virallisessa tarkastuksessa todetaan pellon olevan peruna-ankeroisten saastuttama, jäsenvaltion vastuussa olevien virallisten toimielinten on varmistettava, että nämä tiedot kirjataan virallisesti.
   2.   Jos 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa virallisessa kartoituksessa todetaan pellon olevan peruna-ankeroisten saastuttama, jäsenvaltion vastuussa olevien virallisten toimielinten on varmistettava, että nämä tiedot kirjataan virallisesti.
   3.   Perunat tai liitteessä I luetellut kasvit, jotka ovat peräisin pellolta, joka on kirjattu tämän artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti virallisesti peruna-ankeroisten saastuttamaksi, tai jotka ovat olleet kosketuksessa peruna-ankeroisten saastuttamaksi todettuun maa-ainekseen, on virallisesti määriteltävä saastuneiksi.
   III   LUKU
   TORJUNTATOIMENPITEET
   9 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on säädettävä, että pellolla, joka on kirjattu 8 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti virallisesti saastuneeksi,

               a)

               ei saa istuttaa siemenperunatuotantoon tarkoitettuja perunoita;

               b)

               ei saa istuttaa eikä varastoida liitteessä I lueteltuja uudelleenistutettaviksi tarkoitettuja kasveja. Liitteessä I olevassa 2 kohdassa lueteltuja kasveja saa kuitenkin istuttaa kyseisellä pellolla edellyttäen, että näihin kasveihin on määrä soveltaa liitteessä III olevan III jakson A kohdassa tarkoitettuja virallisesti hyväksyttyjä toimenpiteitä niin, että tunnistettavaa peruna-ankeroisten leviämisriskiä ei ole.

         2.   Kun kyseessä ovat muuhun perunanistutukseen kuin siemenperunatuotantoon käytettävät pellot, jotka on kirjattu 8 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti virallisesti saastuneiksi, jäsenvaltioiden vastuussa olevien virallisten toimielinten on määrättävä, että kyseisten peltojen on kuuluttava virallisen torjuntaohjelman piiriin, jonka tarkoituksena on ainakin peruna-ankeroisten torjunta.
   Tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa torjuntaohjelmassa on otettava huomioon peruna-ankeroisten isäntäkasvien tuotanto- ja markkinointijärjestelmät asianomaisessa jäsenvaltiossa, todetun peruna-ankeroispopulaation ominaispiirteet, liitteessä IV olevan I jakson mukaisesti kestävimmiksi todettujen saatavilla olevien perunalajikkeiden käyttö ja tarvittaessa muita toimenpiteitä. Torjuntaohjelma on annettava kirjallisesti tiedoksi komissiolle ja muille jäsenvaltioille, jotta vertailukelpoiset varmuustasot jäsenvaltioiden välillä voidaan vahvistaa.
   Perunalajikkeiden kestävyysaste on muiden kuin direktiivin 69/465/ETY 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti jo ilmoitettujen lajikkeiden osalta ilmoitettava määrällisesti käyttäen tämän direktiivin liitteessä IV olevassa I jaksossa vahvistettua vakioitua pisteytystaulukkoa. Kestävyyden testauksessa on noudatettava tämän direktiivin liitteessä IV olevassa II jaksossa säädettyä käytäntöä.
   10 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on säädettävä, että liitteessä I lueteltujen, 8 artiklan 3 kohdan nojalla saastuneiksi määriteltyjen perunoiden tai kasvien tapauksessa,

               a)

               kun on kyse siemenperunoista ja liitteessä I olevassa 1 kohdassa luetelluista isäntäkasveista, niitä ei saa istuttaa, jollei niille ole tehty saastumisen poistavaa käsittelyä jäsenvaltion vastuussa olevien virallisten toimielinten valvonnassa käyttäen tämän artiklan 2 kohdan nojalla vahvistettua asianmukaista menetelmää, joka perustuu peruna-ankeroisten leviämisriskin puuttumisen osoittavaan tieteelliseen näyttöön;

               b)

               kun on kyse teolliseen käsittelyyn tai lajitteluun tarkoitetuista perunoista, niihin on sovellettava liitteessä III olevan III jakson B kohdan mukaisia virallisesti hyväksyttyjä toimenpiteitä;

               c)

               kun on kyse liitteessä I olevassa 2 kohdassa luetelluista kasveista, niitä ei saa istuttaa, jollei niihin ole sovellettu liitteessä III olevan III jakson A kohdassa tarkoitettuja virallisesti hyväksyttyjä saastuneisuuden poistavia toimenpiteitä.

         2.   Tämän artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja menetelmiä koskevat vaatimukset on vahvistettava 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
   11 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on säädettävä, että peruna-ankeroisten epäilty tai vahvistettu esiintyminen niiden alueella silloin, kun kestävän perunalajikkeen resistenssi on murtunut tai muuttunut ankeroislajin, patotyypin tai virulenssiryhmän koostumuksen poikkeuksellisen muutoksen vuoksi, annetaan tiedoksi jäsenvaltioiden omille vastuussa oleville virallisille toimielimille, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2000/29/EY 16 artiklan 1 kohdan soveltamista.
   2.   Jäsenvaltioiden on säädettävä, että kaikkien 1 kohdan nojalla ilmoitettujen tapausten osalta peruna-ankeroislaji ja mahdollinen patotyyppi tai virulenssiryhmä tarkastetaan ja vahvistetaan käyttäen asianmukaisia menetelmiä.
   3.   Edellä 2 kohdassa tarkoitettuja vahvistuksia koskevat yksityiskohtaiset tiedot on lähetettävä kirjallisesti komissiolle ja muille jäsenvaltioille vuosittain viimeistään 31 päivänä joulukuuta.
   4.   Tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetut asianmukaiset menetelmät voidaan vahvistaa 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
   12 artikla
   Jäsenvaltioiden on vuosittain viimeistään 31 päivänä tammikuuta ilmoitettava kirjallisesti komissiolle ja muille jäsenvaltioille luettelo kaikista uusista perunalajikkeista, jotka ne ovat virallisessa testauksessa todenneet peruna-ankeroisen kestäviksi. Niiden on ilmoitettava lajit, patotyypit, virulenssiryhmät tai populaatiot, joille lajikkeet ovat resistenttejä, sekä kestävyysaste ja sen määrittelyvuosi.
   13 artikla
   Jos liitteessä III olevan III jakson C kohdassa tarkoitettujen virallisesti hyväksyttyjen toimenpiteiden jälkeen ei vahvisteta peruna-ankeroisten esiintymistä, jäsenvaltion vastuussa olevien virallisten toimielinten on varmistettava, että 4 artiklan 5 kohdassa sekä 8 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut virallisesti kirjatut tiedot saatetaan ajan tasalle ja peltoa koskevat rajoitukset kumotaan.
   14 artikla
   Jäsenvaltiot voivat antaa luvan poiketa tämän direktiivin 9 ja 10 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden soveltamisesta kokeellisia tai tieteellisiä tarkoituksia ja lajikevalintatyötä varten edellytyksistä, joilla neuvoston direktiivin 77/93/ETY liitteissä I–V lueteltuja tiettyjä haitallisia organismeja, kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita saa tuoda yhteisöön tai sen tietyille suojelluille alueille taikka siirtää yhteisössä tai sen tietyillä suojelluilla alueilla kokeellisia tai tieteellisiä tarkoituksia tai lajikevalintatyötä varten 26 päivänä heinäkuuta 1995 annetun komission direktiivin 95/44/EY (4) säännösten mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2000/29/EY 3 ja 5 artiklan soveltamista.
   IV   LUKU
   YLEISET SÄÄNNÖKSET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
   15 artikla
   Jäsenvaltiot voivat vahvistaa peruna-ankeroisten torjumiseksi tai niiden leviämisen estämiseksi vaadittavia toimenpiteitä täydentäviä tai niitä tiukempia omaan tuotantoonsa liittyviä toimenpiteitä, edellyttäen, että ne ovat direktiivin 2000/29/EY mukaisia.
   Nämä toimenpiteet on ilmoitettava kirjallisesti komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
   16 artikla
   Tieteellisen tai teknisen kehityksen perusteella liitteisiin tehtävät muutokset hyväksytään 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
   17 artikla
   1.   Komissiota avustaa pysyvä kasvinsuojelukomitea, jäljempänä ’komitea’.
   2.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
   Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitetuksi määräajaksi vahvistetaan kolme kuukautta.
   18 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2010. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säädökset sekä niiden ja tämän direktiivin välinen vastaavuustaulukko kirjallisina komissiolle.
   Niiden on sovellettava näitä säädöksiä 1 päivästä heinäkuuta 2010.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä viittauksien tekemiseen sovellettavista menetelmistä.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   19 artikla
   Kumotaan direktiivi 69/465/ETY 1 päivästä heinäkuuta 2010.
   20 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Luxemburgissa 11 päivänä kesäkuuta 2007.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         H. SEEHOFER

      (1)  EYVL L 323, 24.12.1969, s. 3. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.

      (2)  EYVL L 169, 10.7.2000, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2006/35/EY (EUVL L 88, 25.3.2006, s. 9).

      (3)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (4)  EYVL L 184, 3.8.1995, s. 34. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 97/46/EY (EYVL L 204, 31.7.1997, s. 43).

      LIITE I
      Direktiivin 4 artiklan 1, 2 ja 4 kohdassa, 5 artiklan 1 ja 2 kohdassa, 8 artiklan 3 kohdassa, 9 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kasvien luettelo:

                  1.

                  Juurelliset isäntäkasvit:

                                 Capsicum spp.,

                                 Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw.,

                                 Solanum melongena L.

                  2.

                              a)

                              Muut juurelliset kasvit:

                                             Allium porrum L.,

                                             Beta vulgaris L.,

                                             Brassica spp.,

                                             Fragaria L.,

                                             Asparagus officinalis L.

                              b)

                              Seuraavien kasvien sipulit, mukulat ja juurakot, joihin ei sovelleta liitteessä III olevan III jakson A kohdassa tarkoitettuja virallisesti hyväksyttyjä toimenpiteitä, joita kasvatetaan maassa ja jotka on tarkoitettu istutettaviksi, lukuun ottamatta sellaisia, joista niiden pakkauksella tai muilla tavoin voidaan antaa todisteet, että ne on tarkoitettu myytäviksi sellaiselle lopulliselle kuluttajalle, joka ei ole osallisena ammattimaisessa kasvin- tai leikkokukkatuotannossa:

                                             Allium ascalonicum L.,

                                             Allium cepa L.,

                                             Dahlia spp.,

                                             Gladiolus Tourn. Ex L.,

                                             Hyacinthus spp.,

                                             Iris spp.,

                                             Lilium spp.,

                                             Narcissus L.,

                                             Tulipa L.

      LIITE II

                  1.

                  Tämän direktiivin 5 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettua virallista tarkastusta varten suoritettavan näytteenoton ja testauksen osalta:

                              a)

                              näytteenottoon on kuuluttava maanäyte, jonka vakiokoko on vähintään 1 500 ml maa-ainesta/ha ja joka on otettu vähintään 100 osanäytteestä/ha mieluiten muodostaen suorakulmaisen ristikon niin, että koko pellon kattavien näytteenottopisteiden välinen leveys on vähintään 5 metriä ja pituus enintään 20 metriä. Koko näytettä on käytettävä jatkotutkimuksessa, johon kuuluvat kystien irrottaminen, lajinmääritys ja soveltuvissa tapauksissa patotyypin/virulenssiryhmän määritys;

                              b)

                              testauksen yhteydessä on käytettävä sellaisia peruna-ankeroisten irrottamismenetelmiä, jotka kuvataan asiaan liittyvissä asiakirjoissa: ”Phytosanitary Procedures/Diagnostic Protocols for Globodera pallida and Globodera rostochiensis: EPPO standards”.

                  2.

                  Tämän direktiivin 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua virallista kartoitusta varten suoritettavan näytteenoton ja testauksen osalta:

                              a)

                              näytteenoton on oltava:

                                          —

                                          1 kohdassa kuvattu näytteenotto, jossa maanäytteen vähimmäiskoko on vähintään 400 ml/ha;

                                    tai

                                          —

                                          kohdennettu näytteenotto vähintään 400 ml:n maanäytteestä sen jälkeen kun juuret, joissa esiintyy näkyviä oireita, on silmämääräisesti tutkittu;

                                    tai

                                          —

                                          näytteenotto vähintään 400 ml:n maanäytteestä, joka on peräisin korjattujen perunoiden mukana olevasta maa-aineksesta, edellyttäen, että perunoiden viljelypelto on jäljitettävissä.

                              b)

                              testauksen on oltava 1 kohdassa tarkoitettu testaus.

                  3.

                  Edellä 1 kohdassa tarkoitetusta näytteen vakiokoosta poiketen voidaan käyttää pienempää näytekokoa, joka on vähintään 400 ml maa-ainesta/ha, edellyttäen, että

                              a)

                              on olemassa kirjalliset todisteet siitä, että pellolla ei ole viljelty eikä sillä ole ollut perunaa tai liitteessä I olevassa 1 kohdassa lueteltuja muita isäntäkasveja virallista tarkastusta edeltävinä kuutena vuotena;

                        tai

                              b)

                              viimeisissä kahdessa peräkkäisessä virallisessa tarkastuksessa, joiden näytekoko on ollut 1 500 ml maa-ainesta/ha, ei ole löytynyt peruna-ankeroisia eikä pellolla ole ensimmäisen virallisen tarkastuksen jälkeen viljelty perunaa tai liitteessä I olevassa 1 kohdassa lueteltuja muita isäntäkasveja, lukuun ottamatta niitä, joiden osalta on 4 artiklan 1 kohdan nojalla tehtävä virallinen tarkastus;

                        tai

                              c)

                              viimeisessä virallisessa tarkastuksessa, jonka näytekoko on ollut vähintään 1 500 ml maa-ainesta/ha, ei ole löytynyt peruna-ankeroisia tai kuolleita peruna-ankeroisten kystia eikä pellolla ole viimeisen virallisen tarkastuksen jälkeen viljelty perunaa tai liitteessä I olevassa 1 kohdassa lueteltuja muita isäntäkasveja, lukuun ottamatta niitä, joiden osalta on 4 artiklan 1 kohdan nojalla tehtävä virallinen tarkastus.

                        Ennen 1 päivää heinäkuuta 2010 tehtyjen muiden virallisten tarkastusten tuloksia voidaan pitää b ja c alakohdassa tarkoitettuina virallisina tarkastuksina.

                  4.

                  Edellä 1 kohdassa tarkoitetusta näytekoosta poiketen yli kahdeksan hehtaarin pellolla ja 3 kohdassa tarkoitetusta näytekoosta poiketen yli neljän hehtaarin pellolla voidaan käyttää pienempää näytekokoa:

                              a)

                              käytettäessä 1 kohdassa tarkoitettua maanäytteen vakiokokoa näytteet otetaan 1 kohdan mukaisesti ensimmäisiltä kahdeksalta hehtaarilta, mutta kunkin seuraavan hehtaarin osalta voidaan käyttää pienempää näytekokoa, joka on vähintään 400 ml maa-ainesta/ha;

                              b)

                              käytettäessä 3 kohdassa tarkoitettua pienempää näytekokoa näytteet otetaan 3 kohdan mukaisesti ensimmäisiltä neljältä hehtaarilta, mutta kunkin seuraavan hehtaarin osalta voidaan käyttää vielä pienempää näytekokoa, joka on vähintään 200 ml maa-ainesta/ha.

                  5.

                  Edellä 3 ja 4 kohdassa tarkoitetun pienemmän näytekoon käyttöä voidaan jatkaa myöhemmissä 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa virallisissa tarkastuksissa niin kauan kuin kyseiseltä pellolta ei löydy peruna-ankeroisia.

                  6.

                  Edellä 1 kohdassa tarkoitetusta maanäytteen vakiokoosta poiketen voidaan käyttää pienempää näytekokoa, joka on vähintään 200 ml maa-ainesta/ha, edellyttäen, että pelto sijaitsee alueella, joka on ilmoitettu vapaaksi peruna-ankeroisista sekä määritelty, hoidettu ja kartoitettu asiaankuuluvien kasvinsuojelutoimia koskevien kansainvälisten standardien mukaisesti. Tällaisia alueita koskevat yksityiskohtaiset tiedot on virallisesti ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kirjallisesti.

                  7.

                  Maanäytteen vähimmäiskoko on kaikissa tapauksissa 100 ml maa-ainesta peltoa kohti.

      LIITE III
      I   JAKSO
      TARKISTUS
      Tämän direktiivin 5 artiklan 2 kohtaan viitaten 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun virallisen tarkastuksen on osoitettava, että toinen seuraavista edellytyksistä täyttyy tarkistuksen ajankohtana:

                  —

                  pellolla ei ole todettu peruna-ankeroisten esiintymiä viimeisten 12 vuoden aikana asianmukaisen virallisesti hyväksytyn testauksen tulosten perusteella

            tai

                  —

                  on tiedossa, että perunaa tai liitteessä I olevassa 1 kohdassa lueteltuja muita isäntäkasveja ei ole viljelty pellolla viimeisten 12 vuoden aikana.

            II   JAKSO
      KARTOITUKSET
      Tämän direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut viralliset kartoitukset on suoritettava vähintään 0,5 prosentilla perunantuotantoon kyseisenä vuonna käytetystä viljelyalasta, lukuun ottamatta siemenperunatuotantoon tarkoitettua viljelyalaa. Kartoitusten tulokset on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä huhtikuuta edeltävien 12 kuukauden jakson osalta.
      III   JAKSO
      VIRALLISET TOIMENPITEET

                  A)

                  Tämän direktiivin 4 artiklan 4 kohdan c alakohdassa, 9 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, 10 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja liitteessä I olevassa 2 b alakohdassa tarkoitetut virallisesti hyväksytyt toimenpiteet ovat seuraavat:

                              1.

                              torjunta asianmukaisia menetelmiä käyttäen niin, että tunnistettavaa peruna-ankeroisten leviämisriskiä ei ole;

                              2.

                              maa-aineksen poistaminen käytännöllisesti katsoen kokonaan pesemällä tai harjaamalla niin, että tunnistettavaa peruna-ankeroisten leviämisriskiä ei ole.

                  B)

                  Tämän direktiivin 10 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja virallisesti hyväksyttyjä toimenpiteitä ovat toimitus sellaiseen käsittely- tai lajittelulaitokseen, jossa on asianmukaiset ja virallisesti hyväksytyt jätteenkäsittelymenettelyt, jotka on todettu sellaisiksi, että peruna-ankeroisten leviämisriskiä ei ole.

                  C)

                  Tämän direktiivin 13 artiklassa tarkoitettuja virallisesti hyväksyttyjä toimenpiteitä ovat virallinen uusintanäytteenotto pellolla, joka on kirjattu 8 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti virallisesti saastuneeksi, sekä testaus käyttäen jotakin liitteessä II vahvistetuista menetelmistä, vähintään kuuden vuoden kuluttua siitä, kun peruna-ankeroisten esiintyminen on vahvistettu tai viimeinen perunasato viljelty. Määräaika voidaan lyhentää vähintään kolmeen vuoteen, jos on toteutettu asianmukaisia virallisesti hyväksyttyjä torjuntatoimenpiteitä.

      LIITE IV
      I   JAKSO
      KESTÄVYYSASTE
      Perunoiden alttius peruna-ankeroisille ilmoitetaan määrällisesti käyttäen seuraavaa vakioitua pisteytystaulukkoa 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
      Pistemäärä 9 vastaa korkeinta kestävyystasoa.

                  Suhteellinen alttius (%)

                  Pisteytys

                  < 1

                  9

                  1,1–3

                  8

                  3,1–5

                  7

                  5,1–10

                  6

                  10,1–15

                  5

                  15,1–25

                  4

                  25,1–50

                  3

                  50,1–100

                  2

                  > 100

                  1

            II   JAKSO
      KESTÄVYYDEN TESTAUKSESSA NOUDATETTAVA KÄYTÄNTÖ

                  1.

                  Testi on suoritettava eristetyssä tilassa joko ulkona, kasvihuoneissa tai sääkaapeissa.

                  2.

                  Testi on suoritettava astioissa, joista jokaisessa on oltava vähintään litra maa-ainesta (tai soveltuvaa substraattia).

                  3.

                  Maaperän lämpötila saa olla testin aikana enintään 25 °C, ja riittävästä kastelusta on huolehdittava.

                  4.

                  Testi- tai vertailulajiketta istutettaessa on käytettävä yhtä perunan silmän sisältävää perunanäytettä kutakin testi- tai vertailulajiketta kohti. Yhtä lukuun ottamatta kaikki varret suositellaan poistettavan.

                  5.

                  ”Désirée”-perunalajiketta on käytettävä kaikissa testeissä alttiuden suhteen vakioituna vertailulajikkeena. Sisäisinä tarkistuksina voidaan käyttää lisäksi paikallisesti relevantteja täysin alttiita vertailulajikkeita. Alttiuden suhteen vakioitu vertailulajike voidaan vaihtaa, jos tutkimuksen perusteella todetaan, että muut lajikkeet ovat joko soveltuvampia tai niitä on helpommin saatavilla.

                  6.

                  Seuraavia vakioituja peruna-ankeroispopulaatioita on käytettävä patotyyppien Ro1, Ro5, Pa1 ja Pa3 osalta:

                              Ro1: Ecosse-populaatio

                              Ro5: Harmerz-populaatio

                              Pa1: Scottish-populaatio

                              Pa3: Chavornay-populaatio

                        Lisäksi voidaan käyttää muita paikallisesti relevantteja peruna-ankeroispopulaatioita.

                  7.

                  Käytetyn vakioidun populaation tunnistaminen on tarkistettava käyttäen asianmukaisia menetelmiä. Testikokeissa suositellaan käytettävän vähintään kahta kestävää lajiketta tai kahta toisistaan erottuvaa vakioitua kloonia, joiden kestävyyskyky tunnetaan.

                  8.

                  Peruna-ankeroisen inokulaatin (Pi) on käsitettävä yhteensä viisi infektiivistä munaa ja nuorta yksilöä 1 ml:n maaperänäytettä kohti. On suositeltavaa määrittää inokuloitavien peruna-ankeroisten määrä 1 ml:n maaperänäytettä kohti käyttäen haudontakokeita. Peruna-ankeroiset voidaan inokuloida kystoina tai yhdistää suspensiossa munina ja nuorina yksilöinä.

                  9.

                  Inokulaation lähteenä käytetyn peruna-ankeroisen kystan sisällön elinkelpoisuuden on oltava vähintään 70 prosenttia. Kystien suositellaan olevan 6–24 kuukautta vanhoja ja ne suositellaan säilytettäväksi välittömästi ennen käyttöä vähintään neljän kuukauden ajan 4 °C:ssa.

                  10.

                  Jokaista testattua peruna-ankeroispopulaation ja perunalajikkeen yhdistelmää kohti on oltava vähintään neljä rinnakkaisnäytettä (astiaa). Alttiuden suhteen vakioidun vertailulajikkeen osalta suositellaan vähintään kymmenen rinnakkaisnäytteen käyttöä.

                  11.

                  Testin vähimmäiskesto on kolme kuukautta, ja kehittyvien naaraiden kypsyys on tarkistettava ennen kokeen päättämistä.

                  12.

                  Neljän rinnakkaisnäytteen peruna-ankeroisten kystat irrotetaan ja lasketaan erikseen kunkin astian osalta.

                  13.

                  Alttiuden suhteen vakioidulla vertailulajikkeella oleva lopullinen populaatio (Pf) kestävyystestin päättyessä määritetään laskemalla kaikki kystat kaikista rinnakkaisnäytteistä sekä munat ja nuoret yksilöt vähintään neljästä rinnakkaisnäytteestä.

                  14.

                  Alttiuden suhteen vakioidulla vertailulajikkeella on saavutettava vähintään 20-kertainen lisääntymisaste (Pf/Pi).

                  15.

                  Alttiuden suhteen vakioidun vertailulajikkeen variaatiokerroin ei saa olla yli 35 prosenttia.

                  16.

                  Testatun perunalajikkeen suhteellinen alttius verrattuna alttiuden suhteen vakioituun vertailulajikkeeseen määritetään ja ilmaistaan prosentteina seuraavan kaavan mukaisesti:
                  Pftestilajike/Pfalttiuden suhteen vakioitu vertailulajike × 100 %.

                  17.

                  Jos testatun perunalajikkeen suhteellinen alttius on yli 3 prosenttia, kystien laskenta riittää. Jos suhteellinen alttius on alle 3 prosenttia, kystien lisäksi on laskettava munat ja nuoret yksilöt.

                  18.

                  Jos ensimmäisenä vuonna suoritettujen testien tulokset osoittavat, että lajike on täysin altis patotyypille, kyseisten testien toistamista toisena vuonna ei vaadita.

                  19.

                  Testitulokset on vahvistettava vähintään yhdellä toistokokeella, joka suoritetaan jonain muuna vuonna. Vakiopisteytyksen mukaisen pistemäärän vahvistamisessa on käytettävä kyseisinä kahtena vuonna todetun suhteellisen alttiuden aritmeettista keskiarvoa.


Avis juridique important

|

31967L0653

Neuvoston direktiivi 67/653/ETY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1967 elintarvikkeissa sallittuja väriaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin muuttamisesta

Virallinen lehti nro 263 , 30/10/1967 s. 0004 - 0005 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 1 s. 0101  Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1967 s. 0262  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 1 s. 0101  Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1967 s. 0285  Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 3 s. 0006  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 1 s. 0149  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 1 s. 0149

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 24 päivänä lokakuuta 1967,elintarvikkeissa sallittuja väriaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin muuttamisesta(67/653/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettäelintarvikkeissa sallittuja väriaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 23 päivänä lokakuuta 1962 annetun neuvoston direktiivin(3), 2 artiklan 1 kohdan mukaan, sellaisena kuin se on muutettuna 25 päivänä lokakuuta 1965 annetun neuvoston direktiivin(4), 1 artiklan 1 kohdalla, jäsenvaltiot voivat 31 päivään joulukuuta 1966 asti pitää voimassa olemassa olevan, direktiivin liitteessä II lueteltuja väriaineita koskevan kansallisen lainsäädäntönsä,edellä mainitun 23 päivänä lokakuuta 1962 annetun direktiivin liitteessä II mainittuja väriaineita, erytrosiinia ja hapanta briljanttivihreää BS, joita monissa jäsenvaltioissa yleisesti käytetään elintarvikkeiden värjäämiseen, voidaan käyttää ihmisten terveyttä vaarantamatta, kuten suoritetut tieteelliset tutkimukset osoittavat; lisäksi niiden käyttö on taloudellisista syistä tarpeen, janäiden väriaineiden käytön salliminen edellyttää, että vahvistetaan erityiset puhtausvaatimukset, jotka kyseisten väriaineiden on täytettävä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan 23 päivänä lokakuuta 1962 annettua neuvoston direktiiviä seuraavasti:1.	Lisätään liitteessä I olevaan I jaksoon seuraava:-	numeron E 126 jälkeen»E 127	Erytrosiini	887	(773)45 430	93	Tetrajodofluoreseiinin tai hydroksitetrajodokarboksifenylfluoronin dinatrium- tai dikaliumsuola«-	numeron E 141 jälkeen»E 142	Hapan briljanttivihreä BS(Lissamiinivihreä)	836	(737)44 090	86	Bi-(p-dimetylamino-fenyl)hydroksi-2-disulfo-3,6-naftofuksonimoniumin natriumsuola«Poistetaan liitteessä II olevasta I jaksosta erytrosiinia ja hapanta briljanttivihreää (lissamiinivihreä) koskevat tiedot.2.	Lisätään liitteeseen III seuraava:-	numeron E 126 jälkeen"E 127 - ErytrosiiniVeteen liukenemattomia aineita:	Enintään 0,2 %Epäorgaanisia jodideja:	Enintään 1 000 mg/kg(Natriumjodidiksi laskettuna)Muita väriaineita:	Enintään 3 %Fluoreseiinia:	Ei havaittavia määriä".-	numeron E 141 jälkeen"E 142 - Hapan briljanttivihreä BSVeteen liukenemattomia aineita:	Enintään 0,2 %Muita väriaineita:	Enintään 1 %".2 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset ja määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1968 ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 24 päivänä lokakuuta 1967.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaK. SCHILLER(1) EYVL N:o 63, 3.4.1967, s. 966/67.(2) EYVL N:o 64, 5.4.1967, s. 1008/67.(3) EYVL N:o 115, 11.11.1962, s. 2645/62.(4) EYVL N:o 178, 26.10.1965, s. 2793/65.