Avis juridique important

|

32001L0011

Komission direktiivi 2001/11/EY, annettu 14 päivänä helmikuuta 2001, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 96/96/EY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen hyötyajoneuvojen nopeudenrajoittimien toiminnan testauksen osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 048 , 17/02/2001 s. 0020 - 0021

Komission direktiivi 2001/11/EY,annettu 14 päivänä helmikuuta 2001,moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 96/96/EY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen hyötyajoneuvojen nopeudenrajoittimien toiminnan testauksen osalta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/96/EY(1), sellaisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 1999/52/EY(2), ja erityisesti sen 8 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Nopeudenrajoitusjärjestelmien asentamisesta tiettyihin M3- ja N3-luokan ajoneuvoihin turvallisuuteen, ympäristöön ja oikeudenmukaiseen kilpailuun liittyvistä syistä säädetään tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien nopeudenrajoittimien asentamisesta ja käytöstä yhteisössä 10 päivänä helmikuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/6/ETY(3). Järjestelmien asentaminen direktiivin soveltamisalaan kuuluviin ajoneuvoihin toteutettiin 1 päivään tammikuuta 1996 mennessä.(2) Direktiiviin 96/96/EY ei sisälly vaatimusta tarkistaa nopeudenrajoitusjärjestelmien toimintaa eli sitä, että laite pystyy tehokkaasti valvomaan ajoneuvon enimmäisnopeutta.(3) Tässä muutosdirektiivissä vaaditaan viranomaisia suorittamaan testi, jolla varmistetaan nopeudenrajoittimien asianmukainen toiminta.(4) Nykyään on yleisesti saatavilla yksinkertaisia diagnostisia järjestelmiä, joita testauslaitokset voivat käyttää useimpien nopeudenrajoittimien testauksessa. Testattaessa ajoneuvoja, joissa ei voida käyttää yleisesti saatavilla olevia diagnostisia laitteita, viranomaisten on joko käytettävä ajoneuvon alkuperäiseltä valmistajalta saatavia laitteita tai huolehdittava siitä, että ajoneuvon valmistajan tai tämän edustajan asianmukainen testaustodistus hyväksytään.(5) Tulevaisuudessa määräaikaistarkistukset nopeudenrajoittimien asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi helpottuvat niissä ajoneuvoissa, joihin asennetaan uudet tallennuslaitteet (digitaalinen ajopiirturi) tieliikenteen valvontalaitteista annetun asetuksen (ETY) N:o 3821/85 sekä asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 täytäntöönpanosta annetun direktiivin 88/599/ETY muuttamisesta 24 päivänä syyskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2135/98(4) mukaisesti. Kyseiset laitteet asennetaan uusiin ajoneuvoihin vuodesta 2003.(6) Tämän direktiivin säännökset ovat direktiivin 96/96/EY 8 artiklalla perustetun moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan direktiivin mukauttamista tekniseen kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivin 96/96/EY liitteessä II oleva 7.10 kohta lisäämällä siihen neljäs luetelmakohta seuraavasti:"- Tarkastetaan mahdollisuuksien mukaan, että nopeudenrajoittimen asetettu nopeus vastaa direktiivin 92/6/ETY 2 ja 3 artiklan mukaisia raja-arvoja ja että nopeudenrajoittimella estetään kyseisissä artikloissa mainittuja ajoneuvoja ylittämästä ennalta asetetut arvot."2 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään kahden vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 14 päivänä helmikuuta 2001.Komission puolestaLoyola De PalacioVarapuheenjohtaja(1) EYVL L 46, 17.2.1997, s. 1.(2) EYVL L 142, 5.6.1999, s. 26.(3) EYVL L 57, 2.3.1992, s. 27.(4) EYVL L 274, 9.10.1998, s. 1.


Avis juridique important

|

31965L0569

Neuvoston direktiivi 65/569/ETY, annettu 23 päivänä joulukuuta 1965, elintarvikkeissa sallittuja säilöntäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 5 päivänä marraskuuta 1963 annetun neuvoston direktiivin muuttamisesta

Virallinen lehti nro 222 , 28/12/1965 s. 3263 - 3264 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 1 s. 0084  Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 1 s. 0197  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 1 s. 0084  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 1 s. 0036  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 1 s. 0036

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 23 päivänä joulukuuta 1965,elintarvikkeissa sallittuja säilöntäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 5 päivänä marraskuuta 1963 annetun neuvoston direktiivin muuttamisesta(65/569/ETY)EUROOPAN TALOUSYHTEISÖN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon1,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsoo, ettäelintarvikkeissa sallittuja säilöntäaineita koskevan 5 päivänä marraskuuta 1963 annetun neuvoston direktiivin2 5 artiklan b alakohdan mukaan jäsenvaltiot voivat pitää voimassa 31 päivään joulukuuta 1965 sitrushedelmien pintakäsittelyä bifenyylillä (difenyyli), orto-fenyylifenolilla ja natriumortofenyylifenolaatilla koskevan kansallisen lainsäädäntönsä,jos edellä mainituilla tuotteilla käsiteltyjä sitrushedelmiä ei enää voitaisi pitää kaupan yhteisössä, tuotantopaikoista kaukana sijaitsevien alueiden sitrushedelmien saanti olisi riittämätöntä ja jopa keskeytyisi tiettyinä vuodenaikoina,ei ole moneen kuukauteen mahdollista saattaa päätökseen kuluttajille myytävissä sitrushedelmissä olevien kyseisten tuotteiden jäämien valvontamenetelmiä koskevia tutkimuksia; vaikuttaa siten tarpeelliselta pidentää 5 päivänä marraskuuta 1963 annetun direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa säädettyä 31 päivään joulukuuta 1965 rajoitettua määräaikaa 31 päivään joulukuuta 1966, jotta jäsenvaltiot voisivat jatkaa asiaa koskevan kansallisen lainsäädäntönsä soveltamista, jaolisi annettava jokaiselle jäsenvaltiolle mahdollisuus vaatia käsitellyiltä sitrushedelmiltä merkintä tai etiketti, jossa ilmoitetaan suoritettu käsittely,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan elintarvikkeissa sallittuja säilöntäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 5 päivänä marraskuuta 1963 annetun neuvoston direktiivin 5 artikla seuraavasti:- korvataan b alakohdassa oleva päivämäärä 31 päivään joulukuuta 1965 päivämäärällä 31 päivään joulukuuta 1966.- lisätään mainittuun alakohtaan säännökset seuraavasti:"Jokainen jäsenvaltio voi kuitenkin vaatia kyseisillä tuotteilla pintakäsitellyiltä sitrushedelmiltä merkinnän tai etiketin, jossa ilmoitetaan suoritettu käsittely."2 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 23 päivänä joulukuuta 1965.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaE. COLOMBO(1) EYVL N:o 209, 11.12.1965, s. 3139/65(2) EYVL N:o 12, 27.1.1964, s. 161/64


title: Komission direktiivi 2006/140/EY, annettu 20 päivänä joulukuuta 2006 , Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta sulfuryylifluoridin lisäämiseksi liitteen I tehoaineeksi ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               30.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 414/78

         KOMISSION DIREKTIIVI 2006/140/EY,
   annettu 20 päivänä joulukuuta 2006,
   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta sulfuryylifluoridin lisäämiseksi liitteen I tehoaineeksi
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (1) ja erityisesti sen 16 artiklan 2 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kymmenvuotisen työohjelman toisesta vaiheesta ja asetuksen (EY) N:o 1896/2000 muuttamisesta 4 päivänä marraskuuta 2003 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2032/2003 (2) vahvistetaan luettelo tehoaineista, jotka on arvioitava sen selvittämiseksi, olisiko ne mahdollisesti lisättävä direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, IA tai IB. Kyseinen luettelo sisältää sulfuryylifluoridin.

               (2)

               Asetuksen (EY) N:o 2032/2003 perusteella on arvioitu direktiivin 98/8/EY 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti sulfuryylifluoridin käyttöä tuotetyypissä 8, puunsuoja-aineet, siten kun se on määritelty direktiivin 98/8/EY liitteessä V.

               (3)

               Asetuksen (EY) N:o 2032/2003 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti esitteleväksi jäsenvaltioksi nimettiin Ruotsi. Ruotsi toimitti toimivaltaisen viranomaisen kertomuksen sekä suosituksen komissiolle 19 päivänä huhtikuuta 2005 mainitun asetuksen 10 artiklan 5 ja 7 kohdan mukaisesti.

               (4)

               Jäsenvaltiot ja komissio ovat tarkastelleet toimivaltaisen viranomaisen kertomusta. Biosidivalmisteita käsittelevä pysyvä komitea sisällytti syyskuussa 2006 tarkastelun tulokset arviointikertomukseen asetuksen (EY) N:o 2032/2003 11 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

               (5)

               Sulfuryylifluoridin tarkastelussa ei tullut esiin avoimia kysymyksiä tai huolenaiheita, jotka olisivat edellyttäneet terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevän tiedekomitean käsittelyä.

               (6)

               Useista tutkimuksista käy ilmi, että puunsuoja-aineina käytettyjen ja sulfuryylifluoridia sisältävien biosidituotteiden voidaan odottaa täyttävän direktiivin 98/8/EY 5 artiklan vaatimukset, erityisesti niiden käyttötarkoituksien osalta, joita on tarkasteltu ja käsitelty yksityiskohtaisesti arviointikertomuksessa. Tämän vuoksi on aiheellista sisällyttää sulfuryylifluoridi liitteeseen I, jotta voidan varmistaa se, että kaikissa jäsenvaltioissa luvat puunsuoja-aineina käytettyjen ja sulfuryylifluoridia sisältävien biosidituotteiden käytölle voidaan myöntää ja peruuttaa tai niitä voidaan muuttaa direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

               (7)

               On tärkeää, että tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan samaan aikaan kaikissa jäsenvaltioissa, jotta varmistetaan sulfuryylifluoridia tehoaineena sisältävien biosidituotteiden yhdenvertainen kohtelu markkinoilla sekä edistetään biosidituotteiden markkinoiden moitteetonta toimintaa yleisesti.

               (8)

               Arviointikertomuksen tulosten perusteella on aiheellista edellyttää, että direktiivin 98/8/EY 10 artiklan 2 kohdan i alakohdan e alakohdan mukaisesti tällaisia tuotteita saavat käyttää vain koulutetut ammattikäyttäjät ja että direktiivin 98/8/EY 10 artiklan 2 kohdan i alakohdan f alakohdan mukaisesti riskinvähentämistoimenpiteet laaditaan niin, että varmistetaan käyttäjien ja sivullisten turvallisuus.

               (9)

               Lisäksi on direktiivin 98/8/EY 10 artiklan 2 kohdan i alakohdan f alakohdan mukaisesti asianmukaista edellyttää jatkuvaa seurantaa sekä lisätietojen toimittamista tietyistä arviointikertomuksessa yksilöidyistä erityiskysymyksistä

               (10)

               Olisi sallittava kohtuullinen siirtymäaika ennen tehoaineen sisällyttämistä liitteeseen I, jotta jäsenvaltiot ja asianomaiset osapuolet voivat valmistautua uusiin vaatimuksiin ja varmistaa, että asiakirjat valmistelleet hakijat voivat hyötyä täysimääräisesti kymmenen vuoden tietosuojakaudesta, joka direktiivin 98/8/EY 12 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdan mukaisesti alkaa siitä päivästä, jona tehoaine sisällytetään liitteeseen.

               (11)

               Sen jälkeen kun tehoaine on sisällytetty liitteeseen, jäsenvaltioille olisi sallittava kohtuullinen määräaika panna täytäntöön direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 3 kohta ja erityisesti myöntää tai peruuttaa lupia tuotetyyppiin 8 kuuluville sulfuryylifluoridia sisältäville biosidituotteille tai muuttaa niitä sen varmistamiseksi, että ne ovat direktiivin 98/8/EY mukaisia.

               (12)

               Sen vuoksi direktiiviä 98/8/EY olisi muutettava vastaavasti.

               (13)

               Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat biosidituotteita käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaisia,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 98/8/ETY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ja julkaistava ne viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2007. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisena nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2009.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltiot säätävät siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 2006.

            Komission puolesta

         Stavros DIMAS

            Komission jäsen

      (1)  EUVL L 123, 24.4.1998, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 29 päivänä toukokuuta 2006 annetulla Komission direktiivillä 2006/50/EY (EUVL L 142, 30.5.2006, s. 6).

      (2)  EUVL L 307, 24.11.2003, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1048/2005 (EUVL L 178, 9.7.2005, s. 1).

      LIITE
      Seuraava taulukko, joka sisältää kohdan ”1”, lisätään direktiivin 98/8/EY liitteeseen I

                     ”Nro

                     Yleisnimi

                     IUPAC-nimi
                     Tunnistenumerot

                     Markkinoille saatettavassa biosidituotteessa käytettävän tehonaineen vähimmäispuhtaus

                     Päivä, jona tehoaine sisällytetään liitteeseen

                     Määräaika 16 artiklan 3 kohdan noudattamiselle
                     (lukuun ottamatta tuotteita, jotka sisältävät useampaa kuin yhtä tehoainetta; näiden tuotteiden osalta sovelletaan 16 artiklan 3 kohdan noudattamista varten määräaikaa, joka on vahvistettu viimeisimmässä niistä päätöksistä, jotka koskevat tuotteessa käytettävien tehoaineiden sisällyttämistä liitteeseen)

                     Päivä, jona liitteeseen sisällyttäminen lakkaa

                     Tuotetyyppi

                     Erityissäännökset (1)

                     1

                     Sulfuryylifluoridi

                     Sulfuryylifluoridi
                     EY-nro: 220-281-5
                     CAS-numero: 2699-79-8

                     > 994 g/kg

                     1 päivänä tammikuuta 2009

                     31 päivänä joulukuuta 2010

                     31 päivänä joulukuuta 2018

                     8

                     Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lupien myöntämisessä noudatetaan seuraavia vaatimuksia:

                                 1)

                                 tuotteen myynti ja käyttö on sallittua ainoastaan ammattikäyttäjille, jotka ovat saaneet koulutuksen sitä varten;

                                 2)

                                 käytössä on riskinvähentämistoimenpiteet käyttäjiä ja sivullisia varten;

                                 3)

                                 sulfuryylifluoridin pitoisuuksia etäisessä troposfäärissä seurataan.

                           Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että lupien haltijat toimittavat 3 kohdassa tarkoitettua seurantaa koskevat raportit suoraan komissiolle joka viides vuosi 1 päivästä tammikuuta 2009 alkaen.

         (1)  Liitteeseen VI sisältyvien yleisten periaatteiden noudattamista varten arviointikertomusten sisältö ja päätelmät asetetaan saataville komission Internet-sivustolle osoitteessa: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm”


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/24/EY, annettu  15 päivänä maaliskuuta 2006 , yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämisestä ja direktiivin 2002/58/EY muuttamisesta

text:
               13.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 105/54

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2006/24/EY,
   annettu 15 päivänä maaliskuuta 2006,
   yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämisestä ja direktiivin 2002/58/EY muuttamisesta
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä (2),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (3) jäsenvaltiot velvoitetaan suojaamaan luonnollisten henkilöiden oikeudet ja vapaudet henkilötietojen käsittelyssä ja erityisesti heidän oikeutensa yksityisyyteen, jotta henkilötietojen vapaa liikkuvuus yhteisössä voidaan turvata.

               (2)

               Direktiivissä 95/46/EY vahvistetut periaatteet on henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12 päivänä heinäkuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/58/EY (4) muunnettu sähköisen viestinnän alaa koskeviksi erityissäännöiksi.

               (3)

               Direktiivin 2002/58/EY 5, 6 ja 9 artiklassa annetaan säännöt, joiden mukaisesti verkko-operaattorien ja palveluntarjoajien on käsiteltävä sähköisten viestintäpalvelujen käytöstä johtuvia liikenne- ja paikkatietoja. Kyseiset tiedot on poistettava tai tehtävä nimettömiksi, kun niitä ei enää tarvita viestinnän välittämiseen, lukuun ottamatta laskutusta tai yhteenliittämismaksuja varten tarvittavia tietoja; eräitä tietoja voidaan käyttää myös markkinointitarkoituksiin ja lisäarvopalvelujen tarjoamiseen asiakkaan suostumuksella.

               (4)

               Direktiivin 2002/58/EY 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, millaisin ehdoin jäsenvaltiot voivat rajoittaa mainitun direktiivin 5 ja 6 artiklassa, 8 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohdassa sekä 9 artiklassa säädettyjen oikeuksien ja velvollisuuksien soveltamisalaa. Rajoitusten on demokraattisessa yhteiskunnassa oltava välttämättömiä, asianmukaisia ja oikeasuhteisia tiettyihin yleiseen järjestykseen liittyviin syihin nähden, kuten kansallisen turvallisuuden (valtion turvallisuus) sekä puolustuksen, yleisen turvallisuuden tai rikosten tai sähköisen viestintäjärjestelmän luvattoman käytön torjunnan, tutkinnan, selvittämisen ja syyteharkinnan varmistamiseksi.

               (5)

               Useissa jäsenvaltioissa on annettu lainsäädäntöä, jonka mukaan palvelujen tarjoajien on säilytettävä tietoja rikosten torjuntaa, tutkintaa, selvittämistä ja syyteharkintaa varten. Kansallisissa säännöksissä on huomattavia eroja.

               (6)

               Tietojen säilyttämistä rikosten torjuntaa, tutkintaa, selvittämistä ja syyteharkintaa varten koskevien kansallisten lakien ja teknisten määräysten keskinäiset erot aiheuttavat esteitä sähköisen viestinnän sisämarkkinoille, koska palvelujen tarjoajille asetetaan eri maissa erilaisia vaatimuksia, jotka koskevat sekä säilytettäviä liikenne- ja paikkatietotyyppejä että säilyttämisen edellytyksiä ja säilytysaikoja.

               (7)

               Joulukuun 19 päivänä 2002 kokoontuneen oikeus- ja sisäasioiden neuvoston päätelmissä korostetaan, että sähköisen viestinnän tarjoamien mahdollisuuksien huomattavan lisääntymisen johdosta sähköisen viestinnän käyttöön liittyvät tiedot ovat erityisen tärkeä ja näin myös hyödyllinen väline rikosten ja varsinkin järjestäytyneen rikollisuuden, torjunnassa, tutkinnassa, selvittämisessä ja syyteharkinnassa.

               (8)

               Eurooppa-neuvoston 25 päivänä maaliskuuta 2004 antamassa julkilausumassa terrorismin torjunnasta neuvostoa kehotettiin tarkastelemaan toimenpiteitä, joiden avulla palvelujen tarjoajille laaditaan viestintäliikennetietojen säilyttämistä koskevat säännöt.

               (9)

               Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklan mukaan jokaisella on oikeus nauttia yksityiselämäänsä ja kirjeenvaihtoonsa kohdistuvaa kunnioitusta. Viranomaiset saavat puuttua tämän oikeuden käyttämiseen ainoastaan silloin kun laki sen sallii ja se on demokraattisessa yhteiskunnassa välttämätöntä esimerkiksi kansallisen tai yleisen turvallisuuden vuoksi, epäjärjestyksen ja rikollisuuden estämiseksi tai muiden henkilöiden oikeuksien ja vapauksien turvaamiseksi. Koska tietojen säilyttäminen on osoittautunut niin tarpeelliseksi ja tehokkaaksi tutkintakeinoksi lainvalvonnassa monissa jäsenvaltioissa ja erityisesti vakavissa asioissa, kuten järjestäytyneen rikollisuuden ja terrorismin tutkinnassa, on tarpeen taata, että säilytetyt tiedot saatetaan lainvalvontaviranomaisten saataville tietyn ajanjakson ajaksi tässä direktiivissä säädetyin edellytyksin. Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklan vaatimusten mukaisen tietojen säilyttämistä koskevan välineen käyttöönotto on näin ollen välttämätön toimi.

               (10)

               Neuvosto vahvisti uudelleen 13 päivänä heinäkuuta 2005 julkilausumassaan Lontoon terrori-iskujen tuomitsemisesta, että teletietojen liikennetietojen säilyttämistä koskevia yhteisiä toimenpiteitä on toteutettava mahdollisimman pian.

               (11)

               Kun otetaan huomioon liikenne- ja paikkatietojen merkitys rikosten tutkinnassa, selvittämisessä ja syyteharkinnassa, minkä eri tutkimukset ja useiden jäsenvaltioiden käytännön kokemus ovat osoittaneet, on syytä varmistaa Euroopan tasolla, että yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen tarjoajien viestintäpalvelujen tarjoamisen yhteydessä tuottamia tai käsittelemiä tietoja on säilytettävä tietty aika tässä direktiivissä säädetyin edellytyksin.

               (12)

               Direktiivin 2002/58/EY 15 artiklan 1 kohtaa sovelletaan edelleen tietoihin, mukaan lukien epäonnistuneisiin soittoyrityksiin liittyvät tiedot, joiden säilyttämistä ei erikseen edellytetä tässä direktiivissä, ja jotka näin ollen jäävät tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, sekä säilyttämiseen muihin tarkoituksiin kuin tässä direktiivissä on mainittu, oikeudelliset tarkoitukset mukaan luettuina.

               (13)

               Tämä direktiivi koskee ainoastaan tietoja, jotka luodaan tai joita käsitellään viestinnän tai viestintäpalvelun tuloksena ja jotka eivät liity viestinnän sisältönä oleviin tietoihin. Tiedot olisi säilytettävä siten, että vältetään niiden säilyttämistä useammin kuin kerran. Asiaa koskevia viestintäpalveluita tarjottaessa luodut tai käsitellyt tiedot koskevat saatavissa olevia tietoja. Erityisesti mitä tulee Internetin kautta välitettäviin sähköposteihin ja Internet-puheluihin liittyvien tietojen säilyttämiseen, tietojen säilyttämisvelvollisuus voi koskea vain tarjoajien tai verkkopalvelujen tarjoajien omiin palveluihin sisältyviä tietoja.

               (14)

               Sähköiseen viestintään liittyvät tekniikat kehittyvät nopeasti ja toimivaltaisten viranomaisten perustellut vaatimukset voivat muuttua. Näitä asioita koskevien neuvojen hankkimiseksi ja parhaiden käytänteiden jakamiseen rohkaisemiseksi komissio aikoo perustaa ryhmän, joka muodostuu jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisista, sähköisen viestintäteollisuudenalan liittojen ja Euroopan parlamentin edustajista sekä tietosuojaviranomaisista, Euroopan tietosuojavaltuutettu mukaan luettuna.

               (15)

               Direktiiviä 95/46/EY ja direktiiviä 2002/58/EY sovelletaan täysimääräisesti tämän direktiivin nojalla säilytettäviin tietoihin. Direktiivin 95/46/EY 30 artiklan 1 kohdan c alakohdassa edellytetään, että komissio kuulee näissä asioissa kyseisen direktiivin 29 artiklassa mainittua yksilöiden suojelua henkilötietojen käsittelyssä koskevaa työryhmää.

               (16)

               Palveluntoimittajien velvollisuudet, jotka koskevat tietojen laadun turvaavia toimia ja jotka aiheutuvat direktiivin 95/46/EY 6 artiklasta, samoin kuin niiden velvollisuudet, jotka koskevat tietojen käsittelyn luottamuksellisuuden ja turvallisuuden takaavia toimia ja jotka aiheutuvat kyseisen direktiivin 16 ja 17 artiklasta, koskevat täysimääräisesti tietoja, jotka säilytetään tässä direktiivissä tarkoitetulla tavalla.

               (17)

               On olennaisen tärkeää, että jäsenvaltiot toteuttavat lainsäädäntötoimia sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin nojalla säilytetyt tiedot toimitetaan yksinomaan kansallisen lainsäädännön mukaan toimivaltaisille kansallisille viranomaisille asiaan liittyvien henkilöiden perusoikeuksia täysimääräisesti kunnioittaen.

               (18)

               Tässä yhteydessä direktiivin 95/46/EY 24 artiklassa jäsenvaltioille määrätään velvollisuus määrätä sanktioita kyseisen direktiivin mukaisesti säädettyjen säännösten rikkomistapauksissa. Direktiivin 2002/58/EY 15 artiklan 2 kohdassa määrätään sama vaatimus direktiivin 2002/58/EY mukaisesti hyväksyttyjen kansallisten säädösten osalta. Tietojärjestelmiin kohdistuvista hyökkäyksistä 24 päivänä helmikuuta 2005 tehdyssä neuvoston puitepäätöksessä 2005/222/YOS (5) edellytetään, että tarkoituksellinen laiton tunkeutuminen tietojärjestelmiin samoin kuin niissä säilytettyihin tietoihin on rikosoikeudellisesti rangaistava teko.

               (19)

               Sellaisten henkilöiden oikeus saada direktiivin 95/46/EY 23 artiklaan perustuvia korvauksia, jotka ovat kärsineet vahinkoja laittoman tietojen käsittelyn seurauksena tai minkä tahansa toimen seurauksena, joka on kyseisen direktiivin mukaisesti hyväksyttyjen kansallisten säädösten vastainen, koskee myös henkilötietojen laitonta käsittelyä tämän direktiivin mukaisesti.

               (20)

               Euroopan neuvoston vuoden 2001 yleissopimus tietoverkkorikollisuudesta ja Euroopan neuvoston vuoden 1981 yleissopimus yksilöiden suojelusta henkilötietojen automaattisessa tietojenkäsittelyssä kattavat myös tässä direktiivissä tarkoitetulla tavalla säilytettävät tiedot.

               (21)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän direktiivin tavoitteita, eli yhdenmukaistaa palvelujen tarjoajien velvollisuudet säilyttää tietyt tiedot ja varmistaa, että kyseiset tiedot ovat käytettävissä kunkin jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä vakavaksi rikollisuudeksi määritellyn rikollisuuden tutkintaa, selvittämistä ja syyteharkintaa varten, vaan ne voidaan tämän direktiivin laajuuden ja vaikutusten takia saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.

               (22)

               Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita. Tällä direktiivillä ja direktiivillä 2002/58/EY pyritään erityisesti varmistamaan kansalaisten perusoikeus siihen, että heidän yksityiselämäänsä ja viestejään kunnioitetaan sekä henkilötietojaan suojataan, kuten perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklassa todetaan.

               (23)

               Ottaen huomioon, että sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajien velvollisuuksien olisi oltava kohtuullisia, tässä direktiivissä edellytetään, että ne säilyttävät ainoastaan tiedot, jotka ne luovat tai joita ne käsittelevät viestintäpalveluja tarjotessaan. Jos näiden palvelujen tarjoajat eivät luo tai käsittele tällaisia tietoja, niiltä ei edellytetä tietojen säilyttämisvelvollisuutta. Tämän direktiivin tarkoituksena ei ole tietojen säilyttämisteknologian yhdenmukaistaminen, joka on ratkaistava kansallisella tasolla.

               (24)

               Paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (6) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioita kannustetaan laatimaan itseään varten ja yhteisön edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkaisemaan ne.

               (25)

               Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen antaa lainsäädäntöä, joka koskee kansallisten viranomaisten määritettyä tiedonsaanti- ja tiedonkäyttöoikeutta. Kansallisten viranomaisten tämän direktiivin mukaisesti sellaista toimintaa varten, joka mainitaan direktiivin 95/46/EY 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa, säilyttämien tietojen saantioikeutta koskevat kysymykset eivät kuulu yhteisön oikeuden soveltamisalaan. Niihin voidaan kuitenkin soveltaa kansallista lainsäädäntöä tai Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston mukaisia toimia. Tällaisissa laeissa tai toimissa on kunnioitettava täysimääräisesti perusoikeuksia, jotka johtuvat jäsenvaltioiden yhteisistä perustuslaillisista perinteistä ja jotka on taattu Euroopan ihmisoikeussopimuksessa. Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklan mukaan, siten kuin Euroopan ihmisoikeustuomioistuin sitä tulkitsee, viranomaisten puuttumisessa yksityisiin oikeuksiin on noudatettava välttämättömyyden ja oikeasuhtaisuuden vaatimuksia ja sen on näin ollen palveltava yksityiskohtaisia, täsmällisiä ja laillisia tarkoitusperiä ja se on toteutettava tavalla, joka on puuttumisen tarkoituksen suhteen riittävä, asianmukainen ja oikeasuhtainen,

         OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Kohde ja soveltamisala
   1.   Tämän direktiivin tavoitteena on yhdenmukaistaa jäsenvaltioiden säännökset, jotka koskevat yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen tarjoajien tuottamien tai käsittelemien eräiden tietojen säilyttämiseen liittyviä velvollisuuksia, sen varmistamiseksi, että kyseisiä tietoja voidaan käyttää kunkin jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä vakavaksi rikollisuudeksi määritellyn rikollisuuden tutkintaa, selvittämistä ja syyteharkintaa varten.
   2.   Tätä direktiiviä sovelletaan oikeushenkilöiden ja luonnollisten henkilöiden liikenne- ja paikkatietoihin sekä tilaajan tai rekisteröityneen käyttäjän tunnistamiseksi tarvittaviin tietoihin. Direktiiviä ei sovelleta sähköisen viestinnän sisältöön eikä sähköistä viestintäverkkoa käyttämällä haettuihin tietoihin.
   2 artikla
   Määritelmät
   1.   Tässä direktiivissä sovelletaan direktiivissä 95/46/EY, sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä Euroopan parlamentin ja neuvoston 7 päivänä maaliskuuta 2002 antamassa direktiivissä 2002/21/EY (puitedirektiivi) (7) ja direktiivissä 2002/58/EY annettuja määritelmiä.
   2.   Tässä direktiivissä tarkoitetaan

               a)

               ”tiedoilla” liikenne- ja paikkatietoja sekä tarvittaessa tilaajan tai käyttäjän tunnistamiseksi tarvittavia tietoja;

               b)

               ”käyttäjällä” oikeushenkilöitä tai luonnollisia henkilöitä, jotka käyttävät yleisesti saatavilla olevaa sähköistä viestintäpalvelua yksityis- tai liikeasioihin olematta välttämättä tämän palvelun tilaajia;

               c)

               ”puhelinpalvelulla” puheluita (mukaan lukien äänipuhelut, puheposti sekä neuvottelu- ja datapuhelut), lisäpalveluita (mukaan lukien kutsunsiirto ja puhelunsiirto) ja viestipalveluita ja multimediapalveluita (mukaan lukien tekstiviestipalvelut, EMS-palvelut (Enhanced Media Service) ja multimediapalvelut);

               d)

               ”käyttäjätunnuksella” yksilöllistä, henkilöille Internet-yhteyspalvelun tai Internet-viestintäpalvelun tilaamisen tai siihen kirjautumisen yhteydessä osoitettavaa tunnistetta;

               e)

               ”solun tunnistenumerolla” sen solun tunnusta, josta tai johon matkapuhelu soitettiin;

               f)

               ”epäonnistuneella kutsulla” viestintää, jossa puhelinyhteys on saatu, mutta siihen ei vastattu, tai on tehty verkonhallintatoimenpide.

         3 artikla
   Tietojen säilyttämisvelvollisuus
   1.   Poiketen siitä, mitä direktiivin 2002/58/EY 5, 6 ja 9 artiklassa säädetään, jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin 5 artiklassa eritellyt tiedot säilytetään tämän direktiivin säännösten mukaisesti, jos ne ovat yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen tarjoajien toimivaltansa puitteissa kyseessä olevia viestintäpalveluja toimittaessaan tuottamia tai käsittelemiä.
   2.   Edellä 1 kohdassa säädetty tietojen säilyttämisvelvollisuus koskee myös 5 artiklassa eriteltyjen tietojen säilyttämistä epäonnistuneista kutsuista, joissa yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen tarjoajat tuottavat tai käsittelevät ja varastoivat puhelutietoja taikka kirjaavat Internet-yhteystietoja kyseisen jäsenvaltion toimivallan puitteissa kyseessä olevia viestintäpalveluja toimittaessaan. Tässä direktiivissä ei edellytetä tietojen säilyttämistä puheluista, joissa yhteyttä ei saatu.
   4 artikla
   Tietojen saanti
   Jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin nojalla säilytetyt tiedot toimitetaan yksinomaan erityistapauksissa kansallisen lainsäädännön mukaan toimivaltaisille kansallisille viranomaisille. Kunkin jäsenvaltion on kansallisessa lainsäädännössään määritettävä noudatettavat menettelyt ja säilytettävien tietojen saannin edellytykset ottaen huomioon välttämättömyyden ja suhteellisuuden vaatimusten täyttyminen sekä Euroopan unionin oikeuden ja kansainvälisen julkisoikeuden asiaan liittyvät säännökset ja erityisesti Euroopan ihmisoikeussopimuksen määräykset, sellaisina kuin Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on niitä tulkinnut.
   5 artikla
   Säilytettävät tietoluokat
   1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän direktiivin nojalla säilytetään seuraavat tietoluokat:

               a)

               viestinnän lähteen jäljittämiseksi ja tunnistamiseksi tarvittavat tiedot:

                           (1)

                           kiinteissä verkoissa ja matkaviestintäverkoissa tapahtuvan puhelintoiminnan osalta:

                                       (i)

                                       puhelinnumero, josta on soitettu;

                                       (ii)

                                       tilaajan tai rekisteröidyn käyttäjän nimi ja osoite;

                           (2)

                           Internet-yhteyden, Internet-sähköpostin ja Internet-puhelimen osalta:

                                       (i)

                                       osoitettu käyttäjätunnus tai osoitetut käyttäjätunnukset;

                                       (ii)

                                       yleiseen puhelinverkkoon saapuvalle viestille rekisteröity käyttäjätunnus ja puhelinnumero;

                                       (iii)

                                       sen tilaajan tai rekisteröidyn käyttäjän nimi ja osoite, jonka nimiin Internet-protokollaosoite (IP-osoite), käyttäjätunnus tai puhelinnumero oli rekisteröity silloin, kun yhteys otettiin;

               b)

               viestinnän kohteen jäljittämiseksi ja tunnistamiseksi tarvittavat tiedot:

                           (1)

                           kiinteissä verkoissa ja matkaviestintäverkoissa tapahtuvan puhelintoiminnan osalta:

                                       (i)

                                       valittu puhelinnumero tai valitut puhelinnumerot (johon tai joihin on soitettu) sekä tapauksissa, joissa on käytetty lisäpalveluita, kuten ennakkosiirtoa tai kutsunsiirtoa, numero tai numerot, joihin puhelu siirrettiin;

                                       (ii)

                                       tilaajien tai rekisteröityjen käyttäjien nimet ja osoitteet;

                           (2)

                           Internet-sähköpostin ja Internet-puhelimen osalta:

                                       (i)

                                       Internet-puhelun aiotun vastaanottajan tai aiottujen vastaanottajien käyttäjätunnus tai puhelinnumero;

                                       (ii)

                                       tilaajien tai rekisteröityjen käyttäjien nimet ja osoitteet sekä viestinnän aiotun vastaanottajan käyttäjätunnus;

               c)

               viestinnän päivämäärän, kellonajan ja keston määrittämiseen tarvittavat tiedot:

                           (1)

                           kiinteissä verkoissa ja matkaviestintäverkoissa tapahtuvan puhelintoiminnan osalta yhteyden alkamisen ja päättymisen päivämäärä ja kellonaika;

                           (2)

                           Internet-yhteyden, Internet-sähköpostin ja Internet-puhelimen osalta:

                                       (i)

                                       Internet-yhteyspalvelun alkamisen ja päättymisen päivämäärät ja kellonajat määrätyllä aikavyöhykkeellä, Internet-palvelun tarjoajan liittymälle osoittama dynaaminen tai staattinen Internet-protokollaosoite (IP-osoite) sekä tilaajan tai rekisteröidyn käyttäjän käyttäjätunnus;

                                       (ii)

                                       Internet-sähköpostin tai Internet-puhelimen palvelun alkamisen ja päättymisen päivämäärät ja kellonajat määrätyllä aikavyöhykkeellä;

               d)

               viestintätyypin tunnistamiseksi tarvittavat tiedot:

                           (1)

                           kiinteissä verkoissa ja matkaviestintäverkoissa tapahtuvan puhelintoiminnan osalta: käytetty puhelinpalvelu;

                           (2)

                           Internet-sähköpostin ja Internet-puhelimen osalta: käytetty Internet-palvelu;

               e)

               käyttäjien viestintälaitteen tai oletetun viestintälaitteen tunnistamiseksi tarvittavat tiedot:

                           (1)

                           kiinteissä verkoissa tapahtuvan puhelintoiminnan osalta puhelinnumerot, joista ja joihin on soitettu;

                           (2)

                           matkaviestintäverkoissa tapahtuvan puhelintoiminnan osalta:

                                       (i)

                                       puhelinnumerot, joista ja joihin on soitettu;

                                       (ii)

                                       soittajan kansainvälinen matkaviestintilaajan tunnus (IMSI-tunnus);

                                       (iii)

                                       soittajan kansainvälinen matkaviestimen laitetunnus (IMEI-tunnus);

                                       (iv)

                                       vastaanottajan IMSI-tunnus;

                                       (v)

                                       vastaanottajan IMEI-tunnus;

                                       (vi)

                                       ennalta maksetun anonyymin palvelun tapauksessa palvelun ensimmäisen aktivoinnin päivämäärä ja kellonaika sekä sijaintitunniste (solun tunnistenumero), josta palvelu aktivoitiin;

                           (3)

                           Internet-yhteyden, Internet-sähköpostin ja Internet-puhelimen osalta:

                                       (i)

                                       modeemia käyttävien yhteyksien osalta puhelinnumero, josta on soitettu;

                                       (ii)

                                       digitaalinen liittymä (DSL-liittymä) tai muu viestinnän lähteen loppupiste;

               f)

               matkaviestintälaitteen sijainnin tunnistamiseksi tarvittavat tiedot:

                           (1)

                           sijaintitunniste (solun tunnistenumero) viestinnän alkaessa;

                           (2)

                           tiedot solujen maantieteellisestä sijainnista sen perusteella, mitkä olivat solujen sijaintitunnisteet (solujen tunnistenumerot) sinä aikana, jolta viestintätiedot on säilytetty.

         2.   Viestinnän sisällön paljastavia tietoja ei voida säilyttää tämän direktiivin nojalla.
   6 artikla
   Säilytysaika
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 5 artiklassa eritellyt tietoluokat säilytetään vähintään kuuden kuukauden ja enintään kahden vuoden ajan viestinnän päivämäärästä.
   7 artikla
   Tietosuoja ja tietoturva
   Rajoittamatta direktiivin 95/46/EY ja direktiivin 2002/58/EY nojalla annettuja säännöksiä jokaisen jäsenvaltion on varmistettava, että yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen ja yleisten viestintäverkkojen tarjoajat noudattavat tämän direktiivin mukaisesti säilytettyjen tietojen käsittelyssä vähintään seuraavia tietoturvaperiaatteita:

               a)

               säilytettyjen tietojen on oltava laadultaan samanlaisia ja niiden on nautittava samaa tietoturvaa ja -suojaa kuin kyseisten verkossa olevien tietojen;

               b)

               tiedoille on suoritettava asianmukaisia teknisiä ja organisatorisia toimia niiden suojaamiseksi tahattomalta tai laittomalta tuhoamiselta, tahattomalta kadottamiselta tai muuttamiselta taikka luvattomalta tai laittomalta varastoinnilta, käsittelyltä, käytöltä tai välittämiseltä edelleen;

               c)

               tiedoille on suoritettava asianmukaisia teknisiä ja organisatorisia toimia sen varmistamiseksi, että vain henkilöt, joilla on siihen erityisvaltuudet, voivat käyttää tietoja;
               ja

               d)

               tiedot, lukuun ottamatta tietoja, joita on käytetty ja jotka on tallennettu, on tuhottava säilytysajan lopussa.

         8 artikla
   Säilytettyjen tietojen varastointia koskevat vaatimukset
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän direktiivin nojalla säilytettävät 5 artiklassa eritellyt tiedot ja kyseisiin tietoihin liittyvät muut tarpeelliset tiedot säilytetään sellaisella tavalla, että ne voidaan toimittaa pyynnöstä toimivaltaisille viranomaisille ilman tarpeetonta viivästystä.
   9 artikla
   Valvontaviranomainen
   1.   Kunkin jäsenvaltion on nimettävä yksi tai useampi viranomainen, joka valvoo jäsenvaltioiden 7 artiklan mukaisesti hyväksymien, säilytettyjen tietojen turvallisuutta koskevien säännösten soveltamista asianomaisen jäsenvaltion alueella. Valvonnasta voivat huolehtia direktiivin 95/46/EY 28 artiklassa tarkoitetut viranomaiset.
   2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetut viranomaiset toimivat ehdottoman riippumattomasti kyseisessä kohdassa tarkoitettua valvontaa suorittaessaan.
   10 artikla
   Tilastointi
   1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että komissiolle toimitetaan vuosittain tilastot yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämisestä. Kyseisten tilastojen on sisällettävä:

               —

               tapaukset, joissa tietoja toimitettiin toimivaltaisille viranomaisille sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti,

               —

               ajanjakso, joka kului tietojen tallentamispäivästä päivään, jona toimivaltainen viranomainen pyysi tietojen toimittamista,

               —

               tapaukset, joissa tietopyyntöä ei voitu täyttää.

         2.   Tällaisiin tilastoihin ei sisällytetä henkilötietoja.
   11 artikla
   Direktiivin 2002/58/EY muuttaminen
   Lisätään direktiivin 2002/58/EY 15 artiklaan kohta seuraavasti:

      ”1a.   Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta tietoihin, jotka on yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämisestä 15 päivänä maaliskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/24/EY (8) nojalla erityisesti säilytettävä kyseisen direktiivin 1 artiklan 1 kohdassa eriteltyjä tarkoituksia varten.

   12 artikla
   Tulevat toimet
   1.   Jäsenvaltio voi ryhtyä tarvittaviin toimiin erityistapauksissa, jotka edellyttävät 6 artiklassa tarkoitetun enimmäissäilytysajan pidentämistä rajoitetulla ajanjaksolla. Jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille toimista, joita se toteuttaa tämän artiklan nojalla, sekä niiden perusteista.
   2.   Komissio hyväksyy tai hylkää asianomaiset kansalliset toimet kuuden kuukauden kuluessa 1 kohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta tarkistettuaan, ovatko ne mielivaltaisen syrjiviä tai rajoittavatko ne peitellysti jäsenvaltioiden välistä kauppaa taikka estävätkö ne sisämarkkinoiden toimintaa. Jos komissio ei tee päätöstä mainitussa määräajassa, kansalliset toimet katsotaan hyväksytyiksi.
   3.   Jos jäsenvaltion toteuttamat, tämän direktiivin säännöksistä poikkeavat kansalliset toimet katsotaan hyväksytyiksi 2 kohdan mukaisesti, komissio voi harkita, ehdottaako se direktiivin muuttamista.
   13 artikla
   Oikeuskeinot, vastuu ja seuraamukset
   1.   Kunkin jäsenvaltion on aiheellisin toimin varmistettava, että direktiivin 95/46/EY III luvun oikeuskeinoja, vastuuta ja sanktioita koskevien säännösten kansalliset täytäntöönpanotoimet toteutetaan täysimittaisesti tämän direktiivin nojalla tapahtuvassa tietojen käsittelyssä.
   2.   Kunkin jäsenvaltion on aiheellisin toimin varmistettava erityisesti, että tämän direktiivin mukaisesti säilytettyjen tietojen tahallisesta käytöstä tai siirtämisestä, jota ei ole sallittu tämän direktiivin nojalla annetussa kansallisessa lainsäädännössä, langetetaan tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia tai rikosoikeudellisia seuraamuksia.
   14 artikla
   Arviointi
   1.   Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 15 päivänä syyskuuta 2010 arvioinnin tämän direktiivin soveltamisesta ja sen vaikutuksista talouden toimijoihin ja kuluttajiin. Arvioinnissa otetaan huomioon sähköisen viestintätekniikan kehitys sekä komissiolle 10 artiklan mukaisesti toimitetut tilastot, jotta voitaisiin määrittää, onko tarpeen muuttaa tämän direktiivin säännöksiä, erityisesti mitä tulee 5 artiklan luetteloon tietoluokista ja 6 artiklassa mainittuihin säilytysaikoihin. Arvioinnin tulokset julkistetaan.
   2.   Tätä varten komissio tutkii kaikki jäsenvaltioiden tai direktiivin 95/46/EY 29 artiklalla perustetun tietosuojatyöryhmän sille toimittamat huomautukset.
   15 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 15 päivänä syyskuuta 2007. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3.   Kukin jäsenvaltio voi 15 päivään maaliskuuta 2009 saakka lykätä tämän direktiivin soveltamista viestintätietojen säilyttämiseen Internet-yhteyden, Internet-puhelimen ja Internet-sähköpostin osalta. Jäsenvaltion, joka aikoo toteuttaa toimia tämän kohdan nojalla, on direktiivin hyväksymisen yhteydessä annettava neuvostolle ja komissiolle asiasta julistus. Julistus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   16 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   17 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 15 päivänä maaliskuuta 2006.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         J. BORRELL FONTELLES

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         H. WINKLER

      (1)  Lausunto annettu 19. tammikuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 14. joulukuuta 2005 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 21. helmikuuta 2006.

      (3)  EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (4)  EYVL L 201, 31.7.2002, s. 37.

      (5)  EUVL L 69, 16.3.2005, s. 67.

      (6)  EUVL C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (7)  EYVL L 108, 24.4.2002, s. 33.

      (8)  EUVL L 105, 13.4.2006, s. 54.”

      Direktiivin 2006/24/EY 15 artiklan 3 kohdan mukainen
      Alankomaiden julistus
      Yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämisestä ja direktiivin 2002/58/EY muuttamisesta annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin liittyen Alankomaat käyttää mahdollisuutta lykätä tämän direktiivin soveltamista viestintätietojen säilyttämiseen Internet-yhteyden, Internet-puhelimen ja Internet-sähköpostin osalta enintään 18 kuukauden ajan direktiivin voimaantulosta.

      Direktiivin 2006/24/EY 15 artiklan 3 kohdan mukainen
      Itävallan julistus
      Itävalta ilmoittaa lykkäävänsä tämän direktiivin soveltamista viestintätietojen säilyttämiseen Internet-yhteyden, Internet-puhelimen ja Internet-sähköpostin osalta 18 kuukaudella 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta päivästä.

      Direktiivin 2006/24/EY 15 artiklan 3 kohdan mukainen
      Viron julistus
      Yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämistä ja direktiivin 2002/58/EY muuttamista koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti Viro ilmoittaa aikovansa kyseisen kohdan nojalla lykätä direktiivin soveltamista viestintätietojen säilyttämiseen Internet-yhteyden, Internet-puhelimen ja Internet-sähköpostin osalta 36 kuukaudella direktiivin hyväksymispäivästä.

      Direktiivin 2006/24/EY 15 artiklan 3 kohdan mukainen
      Yhdistyneen kuningaskunnan julistus
      Yhdistynyt kuningaskunta ilmoittaa yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämistä ja direktiivin 2002/58/EY muuttamista koskevan direktiivin 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti, että se lykkää tämän direktiivin soveltamista viestintätietojen säilyttämiseen Internet-yhteyden, Internet-puhelimen ja Internet-sähköpostin osalta.

      Direktiivin 2006/24/EY 15 artiklan 3 kohdan mukainen
      Kyproksen julistus
      Kyproksen tasavalta ilmoittaa, että se lykkää direktiivin soveltamista viestintätietojen säilyttämiseen Internet-yhteyden, Internet-sähköpostin ja Internet-puhelimen osalta 15 artiklan 3 kohdassa säädettyyn päivämäärään saakka.

      Direktiivin 2006/24/EY 15 artiklan 3 kohdan mukainen
      Kreikan tasavallan julistus
      Kreikka ilmoittaa, että se aikoo 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti lykätä tämän direktiivin soveltamista viestintätietojen säilyttämiseen Internet-yhteyden, Internet-sähköpostin ja Internet-puhelimen osalta 18 kuukauden ajan 15 artiklan 1 kohdassa säädetyn määräajan päättymisestä.

      Direktiivin 2006/24/EY 15 artiklan 3 kohdan mukainen
      Luxemburgin julistus
      Luxemburgin suurherttuakunnan hallitus ilmoittaa yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämistä ja direktiivin 2002/58/EY muuttamista koskevan direktiivin 15 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti, että se aikoo kyseisen 15 artiklan 3 kohdan nojalla lykätä direktiivin soveltamista viestintätietojen säilyttämiseen Internet-yhteyden, Internet-puhelimen ja Internet-sähköpostin osalta.

      Direktiivin 2006/24/EY 15 artiklan 3 kohdan mukainen
      Slovenian julistus
      Slovenia yhtyy niiden jäsenvaltioiden ryhmään, jotka ovat antaneet yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämistä ja direktiivin 2002/58/EY muuttamista koskevan direktiivin 15 artiklan 3 kohdan mukaisen julistuksen, lykätäkseen 18 kuukaudella direktiivin soveltamista viestintätietojen säilyttämiseen Internetin, Internet-puhelimen ja Internet-sähköpostin osalta.

      Direktiivin 2006/24/EY 15 artiklan 3 kohdan mukainen
      Ruotsin julistus
      Ruotsi haluaa käyttää 15 artiklan 3 kohdan mukaista mahdollisuutta lykätä tämän direktiivin soveltamista viestintätietojen säilyttämiseen Internet-yhteyden, Internet-puhelimen ja Internet-sähköpostin osalta.

      Direktiivin 2006/24/EY 15 artiklan 3 kohdan mukainen
      Liettuan julistus
      Liettuan tasavalta ilmoittaa yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämistä ja direktiivin 2002/58/EY muuttamista koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviehdotuksen 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti, että kun tämä direktiivi on annettu, se aikoo lykätä direktiivin soveltamista viestintätietojen säilyttämiseen Internet-yhteyden, Internet-puhelimen ja Internet-sähköpostin osalta 15 artiklan 3 kohdassa säädetyn ajan.

      Direktiivin 2006/24/EY 15 artiklan 3 kohdan mukainen
      Latvian julistus
      Latvian tasavalta ilmoittaa yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämisestä ja direktiivin 2002/58/EY muuttamisesta 15 päivänä maaliskuuta 2006 annetun direktiivin 2006/24/EY 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti, että se lykkää direktiivin soveltamista viestintätietojen säilyttämiseen Internet-yhteyden, Internet-puhelimen ja Internet-sähköpostin osalta 15 päivään maaliskuuta 2009 saakka.

      Direktiivin 2006/24/EY 15 artiklan 3 kohdan mukainen
      Tšekin julistus
      Tšekin tasavalta ilmoittaa direktiivin 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti, että se lykkää tämän direktiivin soveltamista viestintätietojen säilyttämiseen Internet-yhteyden, Internet-puhelimen ja Internet-sähköpostin osalta 36 kuukauden ajan tämän direktiivin hyväksymispäivästä.

      Direktiivin 2006/24/EY 15 artiklan 3 kohdan mukainen
      Belgian julistus
      Belgia ilmoittaa, että se lykkää tämän direktiivin 15 artiklan 3 kohdassa säädetyn mahdollisuuden mukaisesti 36 kuukauden ajan tämän direktiivin hyväksymispäivästä direktiivin soveltamista viestintätietojen säilyttämiseen Internet-yhteyden, Internet-puhelimen ja Internet-sähköpostin osalta.

      Direktiivin 2006/24/EY 15 artiklan 3 kohdan mukainen
      Puolan julistus
      Puola ilmoittaa, että se aikoo käyttää yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämisestä ja direktiivin 2002/58/EY muuttamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 15 artiklan 3 kohdassa säädettyä mahdollisuutta lykätä direktiivin soveltamista viestintätietojen säilyttämiseen Internet-yhteyden, Internet-puhelimen ja Internet-sähköpostin osalta 18 kuukaudella 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta ajankohdasta.

      Direktiivin 2006/24/EY 15 artiklan 3 kohdan mukainen
      Suomen julistus
      Suomi ilmoittaa yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämistä ja direktiivin 2002/58/EY muuttamista koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti aikovansa lykätä direktiivin soveltamista viestintätietojen säilyttämiseen Internet-yhteyden, Internet-puhelimen ja Internet-sähköpostin osalta.

      Direktiivin 2006/24/EY 15 artiklan 3 kohdan mukainen
      Saksan julistus
      Saksa pidättää itselleen oikeuden lykätä tämän direktiivin soveltamista viestintätietojen säilyttämiseen Internet-yhteyden, Internet-puhelimen ja Internet-sähköpostin osalta 18 kuukaudella 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta päivästä.


Avis juridique important

|

32004L0001

Komission direktiivi 2004/1/EY, annettu 6 päivänä tammikuuta 2004, direktiivin 2002/72/EY muuttamisesta atsodikarbonamidin paisuteaineena käytön kieltämisen osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 007 , 13/01/2004 s. 0045 - 0046

Komission direktiivi 2004/1/EY,annettu 6 päivänä tammikuuta 2004,direktiivin 2002/72/EY muuttamisesta atsodikarbonamidin paisuteaineena käytön kieltämisen osalta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia tarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/109/ETY(1) ja erityisesti sen 3 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvista muovisista tarvikkeista 6 päivänä elokuuta 2002 annetussa komission direktiivissä 2002/72/EY(2) annetaan lupa käyttää atsodikarbonamidia paisuteaineena elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvissa muovisissa tarvikkeissa elintarvikealan tiedekomitean lausunnon mukaisesti.(2) Atsodikarbonamidia käytetään paisuteaineena valmistettaessa lasitölkkien sulkemisessa käytettävien metallikansien muovitiivisteitä. Uudet havainnot ovat osoittaneet, että atsodikarbonamidi hajoaa semikarbatsidiksi (SEM), kun sitä kuumennetaan tuotettaessa vaahtotiivisteitä ja steriloitaessa suljettuja lasipurkkeja.(3) Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (jäljempänä "elintarviketurvallisuusviranomainen") sai 8 päivänä heinäkuuta 2003 teollisuudelta tiedon, että SEMiä oli löydetty eräistä lasipurkkeihin pakatuista elintarvikkeista. Näiden ruokien SEM-pitoisuudet vaihtelivat (25 μg:aan/kg asti), ja korkeimmat pitoisuudet löytyivät lastenruoista.(4) Elintarvikkeiden lisäaineita, aromiaineita, valmistuksen apuaineita sekä elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia materiaaleja käsittelevä tiedelautakunta (jäljempänä "lautakunta") totesi 1 päivänä lokakuuta 2003 antamassaan lausunnossa, että käytettävissä olevan tieteellisen tiedon perusteella, johon sisältyy myös elintarviketurvallisuusviranomaisen tilaama tuore tutkimus, SEM on heikosti karsinogeeninen koe-eläimillä ja heikosti genotoksinen in vitro -kokeissa, mutta nykyisen tieteellisen tietämyksen perusteella ei ole mahdollista päättää, aiheuttaako SEM karsinogeenisen riskin ihmisille.(5) Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi tilapäiselle asiantuntijaryhmälle erityisen toimeksiannon selvittää tarkemmin, mitkä ovat mahdolliset riskit pienille lapsille, sillä tässä kuluttajaryhmässä SEMin mahdollinen saanti suhteessa ruumiinpainoon on todennäköisesti suurinta. Arvioidessaan lastenruokiin sisältyvän SEMin mahdollisia vaikutuksia tämä asiantuntijaryhmä otti huomioon sekä toksikologiset näkökohdat että mikrobiologiset ja ravitsemukselliset seikat.(6) Lausunnossaan 9 päivänä lokakuuta 2003 asiantuntijat totesivat, että ottaen huomioon käytettävissä olevat tiedot elintarvikkeiden SEM-pitoisuuksista, saannista ja toksikologiasta, sekä lapsille että aikuisille aiheutuu SEMiä sisältävien elintarvikkeiden syömisestä todennäköisesti hyvin pieni riski. Lautakunta kuitenkin totesi, että SEMin esiintyminen lastenruoissa ei ole toivottua, ja suositteli, että olisi viisasta vähentää SEMille altistumista niin nopeasti kuin teknologinen edistys sen turvallisesti sallii.(7) Lautakunnan ja tilapäisen asiantuntijaryhmän päätelmien sekä jäljellä olevien tieteellisten epävarmuustekijöiden vuoksi on aiheellista yhteisössä sovitun kuluttajansuojan korkean tason saavuttamiseksi kieltää atsodikarbonamidin käyttö 28 päivänä tammikuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002(3) (elintarvikelainsäädäntö) 7 artiklassa tarkoitetun ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti. Atsodikarbonamidi olisi poistettava yhteisössä täysin yhdenmukaistetusta epätäydellisestä lisäaineluettelosta siksi aikaa, kun yhteisö etsii eri lähteistä kattavampia tietoja, jotka voisivat täydentää SEMiä koskevassa nykyisessä tietämyksessä olevia aukkoja.(8) Komissiolle on kerrottu, että atsodikarbonamidille on tulossa lähitulevaisuudessa vaihtoehtoja. Ennen kuin atsodikarbonamidi mahdollisesti korvataan lastenruokien pakkausmateriaaleissa, on olennaisen tärkeää pohtia asiaa perusteellisesti ja arvioida pakkauksen ilmatiiviyttä ennen vaihtoehtojen käyttöönottoa, jottei elintarvikkeen mikrobiologista turvallisuutta vaaranneta. Siksi on tarpeen säätää 18 kuukauden pituisesta siirtymäkaudesta, jotta tällainen arviointi voidaan toteuttaa sellaisella aikavälillä, jossa otetaan huomioon näin pakattujen elintarvikkeiden vähimmäissäilyvyysaika.(9) Olisi myös säädettävä siirtymäkaudesta tarvikkeille, jotka joutuvat kosketuksiin elintarvikkeiden kanssa ennen tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi säädettyä määräaikaa.(10) Kyseisessä siirtymäkaudessa olisi myös otettava huomioon myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2000/13/EY(4) sisältyvät vaatimukset.(11) Direktiiviä 2002/72/EY olisi siksi muutettava vastaavasti.(12) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaKorvataan direktiivin 2002/72/EY liitteessä III olevassa A jaksossa atsodikarbonamidia koskevan viitenumeron 36640 kohdalla sarakkeessa 4 oleva teksti seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>"2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ja julkaistava ne viimeistään 2 päivänä elokuuta 2005. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kyseiset säännökset sekä kyseisten säännösten ja tämän direktiivin säännösten välinen vastaavuustaulukko.2. Jäsenvaltioiden on sovellettava 1 kohdassa tarkoitettuja säännöksiä 2 päivästä elokuuta 2005 alkaen siten, että kielletään saattamasta markkinoille ja tuomasta yhteisöön sellaisia elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia muovisia materiaaleja ja tarvikkeita, jotka eivät ole tämän direktiivin säännösten mukaisia.Ennen 2 päivää elokuuta 2005 täytettyjä materiaaleja ja tarvikkeita voidaan kuitenkin edelleen saattaa markkinoille sillä edellytyksellä, että niihin on merkitty täyttöpäivä. Täyttöpäivä voidaan korvata muulla merkinnällä, mikäli merkinnästä voidaan tunnistaa täyttöpäivä. Täyttöpäivä on ilmoitettava pyynnöstä toimivaltaisille viranomaisten ja henkilöille, jotka panevat täytäntöön tämän direktiivin vaatimuksia.Ensimmäistä ja toista alakohtaa sovelletaan rajoittamatta direktiivin 2000/13/EY vaatimusten soveltamista.Näissä 1 kohdassa tarkoitetuissa jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säädökset kirjallisina komissiolle.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 6 päivänä tammikuuta 2004.Komission puolestaDavid ByrneKomission jäsen(1) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 38, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).(2) EYVL L 220, 15.8.2002, s. 18.(3) EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1642/2003 (EUVL L 245, 29.9.2003, s. 4).(4) EYVL L 109, 6.5.2000, s. 29, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/89/EY (EUVL L 308, 25.11.2003, s. 15).


Avis juridique important

|

31996L0074

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/74/EY, tehty 16 päivänä joulukuuta 1996, tekstiilien nimityksistä

Virallinen lehti nro L 032 , 03/02/1997 s. 0038 - 0055

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 96/74/EY,tehty 16 päivänä joulukuuta 1996,tekstiilien nimityksistä EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (3),sekä katsovat, että1) tekstiilien nimityksiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 26 päivänä heinäkuuta 1971 annettua neuvoston direktiiviä 71/307/ETY (4) on muutettu merkittävällä tavalla useita kertoja; selvyyden ja järkevyyden vuoksi olisi kyseinen direktiivi kodifioitava,2) jos tekstiilituotteiden nimityksiä, koostumusta ja selostetta koskevat säännökset olisivat eri jäsenvaltioissa erilaisia, tämä olisi esteenä sisämarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle,3) nämä esteet voidaan poistaa, jos tekstiilituotteiden saattamisesta markkinoille yhteisössä annetaan yhtenäisiä säännöksiä; sen vuoksi on tarpeen yhdenmukaistaa tekstiilikuitujen nimitykset samoin kuin tuotannon, jalostuksen ja jakeluketjun eri vaiheissa tekstiilituotteisiin liittyvissä selosteissa, merkinnöissä tai asiakirjoissa annettavat tiedot; "tekstiilikuituihin" täytyy lukea myös näkyvältä leveydeltään enintään 5 mm leveät liuskat tai pillit, jotka on leikattu puristamalla valmistetuista, liitteessä I numeroilla 19-38 ja numerolla 41 merkityistä polymeerikalvoista ja sen jälkeen venytetty pituussuuntaan,4) tulisi antaa säännöksiä myös niistä tuotteista, joita ei ole valmistettu yksinomaan tekstiileistä, mutta joissa tekstiiliosuus on olennainen osa tuotekokonaisuudesta tai jos valmistaja, jalostaja tai myyjä viittaa niihin nimenomaisella maininnalla; liitteessä II olevassa 30 kohdassa ei ole tarpeen tehdä eroa eri polyamidi- tai nailontyyppien välillä ja niiden sovitut massalisät tulisi yhtenäistää,5) "muiden kuitujen" poikkeamia, joista on jo säädetty puhtaiden tuotteiden osalta, on sovellettava myös sekoitteisiin,6) vastaavien kansallisten säännösten lähtökohtana olevien tavoitteiden toteuttamiseksi tulisi selosteiden olla pakollisia,7) tuotteisiin, joiden koostumusta on valmistushetkellä teknisesti vaikea määrittää, voidaan liittää seloste, josta ilmenevät sillä hetkellä tiedossa olevat kuidut, jos niillä on tietty prosenttiosuus valmiissa tuotteessa,8) yhteisössä tässä yhteydessä ilmenneiden soveltamiserojen välttämiseksi on aiheellista määrittää täsmälliset menetelmät tiettyjen kahdesta tai useammasta osasta koostuvien tekstiilituotteiden merkitsemiseksi selosteeseen ja määrittää ne tekstiilituotteiden osat, joita ei tarvitse ottaa huomioon selosteessa ja analyysissä,9) tuotteet, joissa edellytetään vain yhteisselostetta tai joita myydään metritavarana tai tiettyyn pituuteen leikattuna, on asetettava myyntiin niin, että kuluttaja voi itse nähdä pakkauksessa tai pakassa olevat merkinnät; jäsenvaltioiden tehtävänä on antaa toimenpiteet tätä varten,10) käyttäjien ja kuluttajien erityisesti arvostamien laatua koskevien ilmaisujen tai nimitysten käyttö tulisi saattaa tietyistä edellytyksistä riippuvaksi,11) on ollut tarpeen säätää tekstiilien näytteenotto- ja analyysimenetelmistä mahdollisten käytettyjä menetelmiä koskevien erimielisyyksien välttämiseksi, se, että nyt voimassa olevat kansalliset menetelmät pysytetään väliaikaisesti voimassa, ei kuitenkaan estä yhtenäisten säännösten soveltamista,12) tämän direktiivin liitteessä II, jossa säädetään kuitujen vedettömiin massoihin tekstiilituotteiden kuitusisältöä määritettäessä lisättävät sovitut massalisät, säädetään 1, 2 ja 3 kohdassa kaksi erilaista sovittua massalisää villaa tai eläinten karvoja sisältävien karstattujen tai kammattujen kuitujen koostumuksen laskemiseksi; laboratoriot eivät voi aina tietää, onko tuote karstattu vai kammattu, mikä voi johtaa epäjohdonmukaisiin tuloksiin, kun tätä säännöstä sovelletaan yhteisössä tekstiilituotteiden vaatimustenmukaisuutta tarkastettaessa; sen vuoksi laboratorioilla tulisi olla valtuudet soveltaa epäselvissä tapauksissa yhtä ainoaa massalisää;13) ei ole syytä yhdenmukaistaa yhdessä erityisessä tekstiilejä koskevassa direktiivissä kaikkia niihin sovellettavia säännöksiä,14) liitteisiin III ja IV on niissä tarkoitettujen tuotteiden poikkeuksellisesta luonteesta johtuen lisättävä uusia tuotteita, joita velvoite selosteen liittämisestä ei koske, erityisesti "kertakäyttötuotteet" ja tuotteet, joihin edellytetään ainoastaan yhteisselostetta, ja15) analyysimenetelmien määrittämiseksi ja tekniikan kehitykseen mukauttamiseksi tarvittavat säännökset ovat luonteeltaan puhtaasti teknisiä toimenpiteitä; näihin toimenpiteisiin, samoin kuin toimenpiteisiin, joita tarvitaan direktiivin liitteiden I ja II mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen, on sovellettava komiteamenettelyä, josta jo säädetään kahden tekstiilikuidun sekoitteisiin sovellettavista tietyistä kvantitatiivisista analyysimenetelmistä 16 päivänä joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/73/EY (5) 6 artiklassa,16) tämän direktiivin säännökset ovat tekstiilien nimityksiä ja merkintää koskevia direktiivejä käsittelevän komitean lausunnon mukaiset, ja17) tämä direktiivi ei vaikuta niihin päivämääriin, joihin mennessä jäsenvaltioiden on saatettava liitteessä V olevassa B osassa olevat direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tekstiilituotteita saa yhteisössä saattaa markkinoille joko ennen niiden jalostusta tai niiden teollisen valmistuksen aikana taikka niiden jakeluun liittyvien toimenpiteiden aikana ainoastaan, jos ne ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia.2 artikla 1. Tässä direktiivissä `tekstiilituotteilla` tarkoitetaan kaikkia jalostamattomia, osittain tai täysin jalostettuja, kokonaan tai osittain viimeisteltyjä, puolivalmiita tai valmiiksi ommeltuja tuotteita, jotka koostuvat yksinomaan tekstiilikuiduista niiden sekoitus- ja sitomistavoista riippumatta.2. Tässä direktiivissä `tekstiilikuidulla` tarkoitetaan:- aineyksikköä, jolle on ominaista taipuisuus, hienous ja suuri pituus suhteessa suurimpaan leveysmittaan ja joka näiden ominaisuuksiensa vuoksi soveltuu tekstiilien valmistuksen,- taipuisia liuskoja tai pillejä, joiden leveys on enintään 5 mm, mukaan lukien leveämmistä liuskoista tai kalvoista leikatut liuskat, jotka on valmistettu samoista aineista kuin liitteen I numeroilla 19-41 merkityt kuidut ja jotka soveltuvat tekstiilitarkoituksiin; leveydeksi katsotaan taitetun, litistetyn, puristetun tai kierretyn liuskan tai pillin leveys tai leveyden vaihdellessa keskimääräinen leveys.3. Seuraavat tuotteet rinnastetaan tekstiilituotteisiin ja niitä koskevat tämän direktiivin säännökset:- tuotteet, joissa on vähintään 80 painoprosenttia tekstiilikuituja;- huonekalujen sekä aurinkosuojien ja sateenvarjojen verhoilumateriaalit, joissa tekstiilikuidun osuus on 80 painoprosenttia; samoin edellytyksin monikerroksisten tekstiililattianpäällysteiden tekstiiliosat, patjojen ja retkeilyvarusteiden tekstiiliosat sekä jalkineiden ja käsineiden lämpövuorit;- muihin tuotteisiin olennaisina osina sisältyvät tekstiiliosat, jos kuitusisältö ilmoitetaan.3 artikla 1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettujen kuitujen nimitykset ja kuvaukset ovat liitteessä I.2. Liitteen I taulukossa olevat nimitykset koskevat yksinomaan kuituja, joiden laji ilmoitetaan samassa taulukon kohdassa.3. Näitä nimityksiä ei saa käyttää mistään muusta kuidusta yksinään, sanayhteyksissä eikä kuvaamaan ominaisuutta millään kielellä.4. Ilmaisua "silkki" ei saa käyttää kuvaamaan filamenttikuidulle ominaista muotoa tai ulkonäköä.4 artikla 1. Tekstiilituotteen saa määritellä 100-prosenttiseksi tai "puhtaaksi" taikka tarvittaessa maininnalla "täys-" ainoastaan, jos tuotteessa on vain yhtä kuitulajia; muita vastaavia ilmaisuja ei saa käyttää.2. Tekstiilituotteessa voidaan sallia vieraita kuitulajeja enintään kaksi prosenttia tuotteen painosta, jos se on teknisistä syistä perusteltua, eikä niitä lisätä säännöllisesti tuotteeseen. Karstausmenetelmällä valmistetuissa tuotteissa sallittu määrä on viisi prosenttia.5 artikla 1. Villatuotteessa saa käyttää merkintää:- "lana virgen" tai "lana de esquilado",- "ren, ny uld",- "Schurwolle",- "ðáñèÝíï ìáëëß",- "fleece wool" tai "virgin wool",- "laine vierge" tai "laine de tonte",- "lana vergine" tai "lana di tosa",- "scheerwol",- "lã virgem",- "uusi villa",- "ren ull"vain, jos tuote koostuu yksinomaan kuidusta, jota ei ole aikaisemmin käytetty ja joka ei ole ollut muissa kuin tuotteen valmistukselle välttämättömissä kehruu- ja/tai huovutusprosesseissa eikä ole vahingoittunut käsittelyn tai käytön aikana.2. Edellä 1 kohdasta poiketen, edellä mainitussa kohdassa esitettyjä nimityksiä voidaan käyttää kuvaamaan kuitusekoitteen osana olevaa villaa, kun:a) sekoitteen sisältämällä villalla on 1 kohdassa määritellyt ominaisuudet;b) villan osuus sekoitteen kokonaispainosta on vähintään 25 prosenttia;c) intiimissä sekoitteessa villaan on sekoitettu vain yhtä muuta kuitulajia.Tässä kohdassa tarkoitetussa tapauksessa sekoitteen prosentuaalinen koostumus on ilmoitettava.3. Teknisistä syistä perusteltu valmistustekniikasta johtuva kuidun epäpuhtauksien sallittu poikkeama voi olla 0,3 prosenttia 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tuotteissa, mukaan lukien karstaamalla valmistetut villatuotteet.6 artikla 1. Tekstiilituote, joka koostuu kahdesta tai useammasta kuitulajista, joista yhden osuus on vähintään 85 prosenttia tuotteen kokonaispainosta, merkitään ilmoittamalla:- tämän kuidun nimitys ja sen painoprosentti; tai- tämän kuidun nimitys ja merkintä "vähintään 85 prosenttia"; taikka- tuotteen kuitusisällön prosentuaalinen koostumus täydellisenä.2. Tekstiilituote, joka koostuu kahdesta tai useammasta kuitulajista, joista yhdenkään osuus ei ole 85 prosenttia tuotteen kokonaispainosta, merkitään ilmoittamalla ainakin kahden pääkuidun nimitys ja prosenttiosuus ja niiden jälkeen muut kuitulajit prosenttiosuuksiensa mukaan alenevassa järjestyksessä joko painoprosenttiosuuksineen tai ilman. Kuitenkin:a) kuitulajit, joista kunkin osuus on alle 10 prosenttia tuotteen kokonaispainosta, voidaan merkitä yhteisnimikkeellä "muita kuituja", ja ilmoittaa niiden yhteenlaskettu painoprosenttiosuus;b) ilmoitettaessa jokin kuitulaji, jonka osuus on alle 10 prosenttia tuotteen kokonaispainosta, on ilmoitettava tuotteen täydellinen prosentuaalinen koostumus.3. Tuotetta, jonka loimet ovat puhdasta puuvillaa ja kude puhdasta pellavaa ja jossa pellavan prosenttiosuus on vähintään 40 prosenttia liisterittömän kankaan kokonaispainosta, voidaan nimittää "puolipellavaksi", jos lisäksi ilmoitetaan "loimi puhdasta puuvillaa - kude puhdasta pellavaa".4. Ilmoitettaessa tämän artiklan 1, 2, 3 ja 5 kohdassa tarkoitettuja prosenttiosuuksia kuluttajille tarkoitetuissa tuotteissa:a) vieraita kuituja sallitaan enintään kaksi prosenttia tuotteen kokonaispainosta, jos niiden osuus on teknisesti perusteltua eikä niitä lisätä säännöllisesti; karstattujen tuotteiden osalta tämä poikkeama on viisi prosenttia, jollei 5 artiklan 3 kohdassa edellytetä muuta poikkeamaa;b) ilmoitettujen kuituprosenttien ja analyysissä saatujen prosenttiosuuksien välillä sallitaan kolmen prosentin valmistuksen poikkeama suhteessa selosteessa ilmoitettuun kuitujen kokonaispainoon; tätä poikkeamaa sovelletaan myös niihin kuitulajeihin, jotka 2 kohdan mukaisesti ilmoitetaan alenevassa painojärjestyksessä ilmoittamatta niiden painoprosenttiosuutta. Tätä poikkeamaa sovelletaan myös 5 artiklan 2 kohdan b alakohtaan.Analyysissä nämä poikkeamat lasketaan erikseen; b alakohdan tarkoittamaa poikkeamaa laskettaessa huomioon otettava kokonaispaino on valmiin tuotteen kuitujen paino, josta vähennetään a alakohdassa mainittua poikkeamaa soveltamalla todettujen vieraiden kuitujen paino.Edellä a ja b alakohdassa tarkoitetut poikkeamat saadaan laskea yhteen vain, jos a alakohdassa mainittua poikkeamaa soveltamalla todetut vieraat kuidut ovat kemiallisesti samaa lajia kuin yksi tai useampi selosteessa mainittu kuitu.Niiden erikoistuotteiden osalta, joiden valmistustekniikka edellyttää suurempia poikkeamia kuin a ja b alakohdassa mainitut, voidaan sallia suurempia poikkeamia vain poikkeustapauksissa, silloin kun vaatimustenmukaisuus tarkastetaan 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja kun valmistaja osoittaa sen olevan perusteltua. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle välittömästi.5. Ilmaisuja "sekalaisia kuituja" tai "kuitusisältö määrittämätön" voidaan käyttää kaikista tuotteista, joiden koostumusta on vaikea määrittää valmistushetkellä.7 artikla Edellä 4 ja 6 artiklassa tarkoitetussa kuitukoostumuksessa voidaan jättää mainitsematta sellaiset näkyvät ja erotettavat kuidut, jotka ovat vain koristeena ja joiden osuus on korkeintaan 7 prosenttia valmiin tuotteen kokonaispainosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 artiklan 2 kohdan, 5 artiklan 3 kohdan ja 6 artiklan 4 kohdan soveltamista; samoin sellaiset tuotteeseen sisältyvät kuidut (kuten metallikuidut), joiden tarkoituksena on vähentää tuotteen sähköistyvyyttä ja joiden osuus on enintään kaksi prosenttia valmiin tuotteen kokonaispainosta. Edellä 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta näitä prosenttiosuuksia ei lasketa kankaan painon perusteella vaan erikseen kuteen ja loimen painon perusteella.8 artikla 1. Tässä direktiivissä tarkoitettuihin tekstiilituotteisiin on liitettävä seloste tai merkintä, kun tuote saatetaan markkinoille missä tahansa valmistuksen tai kaupan vaiheessa; selosteiden ja merkintöjen asemasta tai niiden täydennyksenä voidaan käyttää kauppa-asiakirjoja, kun tuotteita ei tarjota myytäväksi kuluttajille tai kun tuotteen tilaaja on valtio tai muu julkisoikeudellinen oikeushenkilö tai niissä jäsenvaltioissa, joissa ei käytetä viimeksi mainittua käsitettä, vastaava yksikkö.2. a) Kauppa-asiakirjoihin on selkeästi merkittävä 3-6 artiklassa ja liitteessä I tarkoitetut nimitykset, kuvaukset ja tekstiilikuitusisällöt. Tämän velvoitteen mukaista ei ole etenkään lyhenteiden käyttö sopimuksissa, laskuissa tai muissa tositteissa; mekaanisten koodimerkkien käyttö on sallittua, jos samassa asiakirjassa on myös koodien selitykset.b) Edellä 3-6 artiklassa ja liitteessä I tarkoitetut nimitykset, kuvaukset ja tekstiilien kuitusisällöt on merkittävä helposti luettavin ja selkeästi erottuvin yhdenmukaisin kirjaimin erityisesti luetteloihin, esitteisiin, pakkauksiin, selosteisiin ja merkintöihin sekä silloin, kun tuotetta tarjotaan myyntiin, että silloin, kun sitä myydään kuluttajille.Muut kuin tässä direktiivissä tarkoitetut merkinnät ja tiedot on selvästi erotettava. Tätä säännöstä ei sovelleta tavaramerkkeihin ja toiminimiin, jotka saadaan liittää välittömästi tässä direktiivissä tarkoitettuihin merkintöihin.Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun myyntiin tarjoamisen ja kuluttajille myymisen yhteydessä ilmoitetaan tavaramerkki tai toiminimi, joka sisältää yksinään tai sanayhteyksissä taikka ominaisuutta kuvaavana liitteessä I mainitun nimityksen taikka nimityksen, joka voidaan helposti sekoittaa liitteessä I mainittuun nimitykseen, välittömästi kyseisen tavaramerkin tai toiminimen yhteyteen on liitettävä helposti luettavin ja selkein kirjaimin 3-6 artiklassa ja liitteessä I tarkoitetut nimitykset, kuvaukset ja tekstiilikuitusisällöt.c) Jäsenvaltiot voivat vaatia, että niiden alueella myyntiin tarjotuissa ja kuluttajille myytävissä tuotteissa tässä artiklassa tarkoitetut selosteet ja merkinnät ovat myös niiden kansallisilla kielillä.Puolien, rullien, vyyhtien, kerien ja muiden pienten ompelu-, parsin- ja kirjailulankaerien osalta jäsenvaltiot voivat soveltaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua vaihtoehtoa vain pakkausten ja esitteiden yhteisselosteeseen. Yksittäiset tuotteet voidaan selostaa millä tahansa yhteisön kielellä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteessä IV olevan 18 kohdan soveltamista.d) Jäsenvaltiot eivät saa kieltää käyttämästä muita kuin 3, 4 ja 5 artiklassa tarkoitettuja kuvauksia ja tuotteen ominaisuuksiin viittaavia mainintoja, jos kuvaukset tai maininnat ovat niiden hyvän kauppatavan mukaisia.9 artikla 1. Kahdesta tai useammasta kuitusisällöltään erilaisesta osasta muodostuvan tekstiilituotteen kuitusisällöt ilmoitetaan tuotteessa olevassa selosteessa, jossa mainitaan kunkin osan kuitusisältö. Seloste ei ole pakollinen niiden osien osalta, joiden osuus on alle 30 prosenttia tuotteen kokonaispainosta, lukuun ottamatta päävuoria.2. Jos tuote koostuu kahdesta tai useammasta osasta, jotka muodostavat yhtenäisen kokonaisuuden ja osien kuitusisältö on sama, se voidaan varustaa vain yhdellä selosteella.3. Rajoittamatta 12 artiklan soveltamista:a) seuraavien liivituotteiden kuitukoostumus on merkittävä ilmoittamalla koko tuotteen koostumus tai jäljempänä olevassa luettelossa mainittujen osien koostumus joko yhdessä tai erikseen:- rintaliivit: kuppi- ja selkäosan ulko- ja sisäpuolinen kangas;- korsetit: tukiosat edessä, takana ja sivuilla;- korseletit: kuppiosan ulko- ja sisäpuolinen kangas, tukiosat edessä, takana ja sivuilla.Muiden kun ensimmäisessä alakohdassa mainittujen liivituotteiden kuitukoostumus on merkittävä ilmoittamalla joko koko tuotteen koostumus tai tuotteen eri osien koostumus yhdessä tai erikseen. Osia, joiden osuus on vähemmän kuin 10 prosenttia tuotteen kokonaispainosta, ei tarvitse merkitä selosteeseen.Edellä tarkoitetut liivituotteiden eri osat on merkittävä selosteeseen siten, että kuluttaja näkee vaivattomasti, mihin tuotteen osaan selosteen tiedot viittaavat;b) etsipainettujen tekstiilituotteiden kuitukoostumus on ilmoitettava koko tuotteen osalta siten, että pohjakankaan ja etsattujen osien koostumus ilmoitetaan erikseen; myös osien nimitykset on mainittava;c) kirjailtujen tekstiilituotteiden kuitukoostumus on ilmoitettava koko tuotteen osalta siten, että pohjakankaan ja kirjailulangan koostumus merkitään erikseen; myös osien nimitykset on mainittava; pohjakankaan koostumuksen ilmoittaminen riittää, jos kirjailtujen osien osuus on alle 10 prosenttia tuotteen pinta-alasta;d) sellaisinaan kuluttajille myytäväksi tarjottavien ytimestä ja kuoriosasta koostuvien lankojen kuitukoostumus on ilmoitettava koko tuotteen osalta siten, että ytimen ja kuoriosan koostumus merkitään erikseen; myös osien nimitykset on mainittava;e) sametti- ja plyysituotteiden tai niihin verrattavien tuotteiden kuitukoostumus on ilmoitettava koko tuotteen osalta ja, jos nämä tuotteet muodostuvat erillisestä pohjakankaasta ja eri kuitulajia olevasta kulutuspinnasta, siten, että nämä osat mainitaan nimeltä ja niiden kuitusisällöt ilmoitetaan erikseen;f) lattianpäällysteistä ja matoista, joiden pohjakangas ja kulutuspinta koostuvat eri kuiduista, mainitaan vain kulutuspinnan kuitusisältö, ja on mainittava, että kyseessä on kulutuspinta.10 artikla 1. Edellä 8 ja 9 artiklan säännöksistä poiketen:a) jäsenvaltiot eivät saa vaatia liitteessä III lueteltujen ja 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa vaiheessa olevien tuotteiden osalta nimitystä tai koostumusta koskevaa selostetta tai merkitsemistä. Jos näihin tuotteisiin on kuitenkin liitetty seloste tai merkintä, josta ilmenee nimitys, tuotteen koostumus taikka tuotemerkki tai toiminimi joko yksinään, sanayhteyksissä tai ominaisuutta kuvaavana, tai jos käytetään liitteessä I lueteltua tai sellaiseen helposti sekoitettavaa nimitystä, on sovellettava 8 ja 9 artiklan säännöksiä;b) jos liitteessä IV luetellut tekstiilituotteet ovat samantyyppisiä ja koostumukseltaan samanlaisia, ne voidaan asettaa myyntiin varustettuna yhteisselosteella niin, että selosteeseen sisältyy tässä direktiivissä tarkoitettu maininta koostumuksesta.c) metritavarana myytävien tekstiilituotteiden koostumus tarvitsee ilmoittaa vain myynnissä olevassa kangaskappaleessa tai pakassa.2. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että pidettäessä 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettuja tuotteita kaupan kuluttaja saa vaivatta selville näiden tuotteiden koostumuksen.11 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, ettei tekstiilituotteiden markkinoille saattamisen yhteydessä annettava tieto ole sekoitettavissa tässä direktiivissä säädettyihin nimityksiin ja mainintoihin.12 artikla Sovellettaessa 8 artiklan 1 kohtaa ja tekstiilituotteiden selosteisiin liittyviä muita tämän direktiivin säännöksiä on 4, 5 ja 6 artiklassa tarkoitetut kuituprosenttiosuudet määritettävä ilman jäljempänä lueteltuja osia:1. kaikkien tekstiilituotteiden osalta:muuta kuin tekstiiliä olevat osat, hulpiot, selosteet ja merkit, reunukset ja sen kaltaiset osat, jotka eivät ole olennainen osa tuotetta, tekstiilipäällysteiset napit ja soljet, lisätarvikkeet, koristeet, nauhat, kumilangat ja -nauhat, jotka on liitetty tuotteen tiettyihin kohtiin, ja näkyvät ja erotettavat koristekuidut sekä antistaattiset kuidut, jotka täyttävät 7 artiklassa säädetyt edellytykset;2. a) lattianpäällysteiden ja mattojen osalta: kaikki osat kulutuspintaa lukuun ottamatta;b) huonekalukankaiden osalta: side- ja täyteloimet ja -kuteet, jotka eivät ole osa kulutuspintaa;seinäverhojen ja verhojen osalta: side- ja täyteloimet ja -kuteet, jotka eivät ole osa kankaan päällyspuolta;c) muiden tekstiilituotteiden osalta: pohja- ja aluskankaat, kovikkeet ja vahvisteet, väliliinat ja tukikankaat, neule- ja tikkauslangat, jolleivät ne korvaa kankaan loimea ja/tai kudetta, täytteet, joilla ei ole eristystarkoitusta, sekä, jollei 9 artiklan 1 kohdassa säädetystä muuta johdu, vuorit.Tässä säännöksessä:- poistettavana pohjakankaana ei pidetä tekstiilituotteen kulutuspinnan pohjana olevaa materiaalia, kuten peitteiden ja kaksinkertaisten kankaiden pohjakudosta tai sametin, plyysin ja vastaavien tuotteiden pohjakudosta;- `kovikkeilla ja vahvisteilla` tarkoitetaan tiettyihin rajoitettuihin tuotteen osiin lisättyjä lankoja tai materiaaleja, jotka vahvistavat tuotetta tai antavat sille jäykkyyttä tai paksuutta;3. rasvat, sideaineet, kuormitusaineet, liisterit, kyllästysaineet, väri- ja painatusaineet ja muut tekstiilien viimeistysaineet. Jos yhteisön säännöksiä ei ole, jäsenvaltioiden on ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, ettei näitä osia ole sellaisia määriä, että ne johtaisivat kuluttajaa harhaan.13 artikla 1. Tarkastukset sen todentamiseksi, onko tekstiilituotteiden koostumus annettujen, tässä direktiivissä säädettyjen tietojen mukainen, on suoritettava 2 kohdassa tarkoitetuissa direktiiveissä esitettyjen analyysimenetelmien mukaisesti.Tätä varten edellä 4, 5 ja 6 artiklassa tarkoitetut kuituprosenttiosuudet on määritettävä soveltamalla kunkin kuidun vedettömään massaan liitteessä II säädettyjä sovittuja massalisiä, sen jälkeen kun 12 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa mainitut osat on poistettu.2. Erityisdirektiiveissä vahvistetaan jäsenvaltioissa sovellettavat näytteenotto- ja analyysimenetelmät tässä direktiivissä tarkoitettujen tuotteiden kuitusisällön määrittämiseksi.14 artikla 1. Jäsenvaltiot eivät saa nimityksiä tai koostumusta ilmaisevia merkintöjä koskevien seikkojen perusteella kieltää tai estää saattamasta tämän direktiivin säännösten mukaisia tekstiilituotteita markkinoille.2. Tämän direktiivin säännökset eivät ole esteenä sellaisten kussakin jäsenvaltiossa voimassa olevien säännösten soveltamiselle, jotka koskevat teollisen tai kaupallisen omaisuuden suojelua, valmistusta ja alkuperämerkintöjä ja vilpillisen kilpailun ehkäisemistä.15 artikla Tämän direktiivin säännöksiä ei sovelleta tekstiilituotteisiin, jotka1. on tarkoitettu vietäviksi kolmansiin maihin;2. tuodaan läpikulkuliikenteessä tullin valvonnassa Euroopan yhteisön jäsenvaltioihin;3. tuodaan kolmansista maista kyseisessä jäsenvaltiossa tapahtuvaa jalostusta varten;4. annetaan jatkojalostettavaksi kotityönä tai tilaustyötä tekeville itsenäisille yrityksille toimeksiantajan materiaalista ilman, että materiaali siirtyy tekijän omaisuudeksi.16 artikla 1. Lisäykset ja muutokset tämän direktiivin liitteeseen I ja liitteeseen II, jotka ovat tarpeen näiden liitteiden mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen, on annettava direktiivin 96/73/EY 6 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.2. Muut kuin direktiivissä 96/73/EY ja kolmen tekstiilikuidun sekoitteisiin sovellettavia kvantitatiivisia analyysimenetelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 26 päivänä helmikuuta 1973 annetussa neuvoston direktiivissä 73/44/ETY (6) tarkoitetut uudet kahden ja kolmen kuitulajin sekoitteiden kvantitatiiviset analyysimenetelmät määritetään myös edellä tarkoitettua menettelyä noudattaen.3. Direktiivin 96/73/EY 5 artiklassa tarkoitettu komitea on nimeltään "tekstiilien nimityksiä ja merkintää koskevia direktiivejä käsittelevä komitea".17 artikla Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.18 artikla Kumotaan liitteessä V olevassa A osassa luetellut direktiivit, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteessä V olevassa B osassa viitattujen päivämäärien noudattamista, jotka koskevat jäsenvaltioiden velvollisuutta saattaa kyseiset säädökset osaksi kansallista lainsäädäntöä.Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viitauksina tähän direktiiviin liitteessä VI olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.19 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 16 päivänä joulukuuta 1996.Euroopan parlamentin puolestaK. HÄNSCHPuhemiesNeuvoston puolestaI. YATESPuheenjohtaja(1) EYVL N:o C 96, 6.4.1994, s. 1.(2) EYVL N:o C 195, 18.7.1994, s. 9(3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 15 päivänä helmikuuta 1995 (EYVL N:o C 56, 6.3.1995, s. 53), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 26 päivänä helmikuuta 1996 (EYVL N:o C 196, 6.7.1996, s. 1), Euroopan parlamentin päätös, tehty 18 päivänä kesäkuuta 1996 (EYVL N:o C 198, 8.7.1996, s. 25) ja neuvoston päätös tehty 7 päivänä lokakuuta 1996.(4) EYVL N:o L 185, 16.8.1971, s. 16, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 87/140/ETY (EYVL N:o L 56, 26.2.1987, s. 24).(5) Katso tämän virallisen lehden sivu 1.(6) EYVL N:o L 83, 30.3.1973, s. 1.LIITE I >TAULUKON PAIKKA>LIITE II >TAULUKON PAIKKA>LIITE III TUOTTEET, JOIHIN EI LIITY SELOSTETTA TAI MERKITSEMISTÄ KOSKEVAA VELVOLLISUUTTA (10 artiklan 1 kohdan a alakohta) 1. Paidan hihankannattimet2. Kellojen tekstiilirannekkeet3. Etiketit ja merkit4. Pehmustetut tekstiilimateriaalia olevat patalaput5. Teepannun myssyt6. Kahvipannun myssyt7. Hihansuojat8. Muut kuin tekoturkispuuhkat9. Tekokukat10. Neulatyynyt11. Painetut kanavakankaat12. Pohja- ja aluskankaissa ja kovikkeissa käytettävät tekstiilituotteet13. Huopakankaat14. Käytetyt ommellut tekstiilituotteet, kun ne on ilmoitettu sellaisiksi15. Säärystimet16. Vanhat ja sellaisina myytävät pakkaukset17. Huopahatut18. Kankaiset pehmeät laukut ja satulatarvikkeet19. Kankaiset matkustustarvikkeet20. Käsinkirjotut, valmiit tai viimeistelemättömät seinävaatteet ja niiden valmistukseen tarvittava materiaali, mukaan lukien näiden seinävaatteiden valmistukseen tarkoitetut erikseen myytävät kirjailulangat21. Vetoketjut22. Tekstiilipäällysteiset napit ja soljet23. Tekstiilistä valmistetut kirjankannet24. Leikkikalut25. Kenkien kankaiset osat, lukuun ottamatta lämminvuoria26. Useista osista koostuvat pikkuliinat, joiden pinta-ala on enintään 500 cm²27. Patalaput ja uunikintaat28. Kananmunan lämmittimet29. Meikkipussit30. Kankaiset tupakkapussit31. Kankaiset silmälasi-, savuke- ja sikari-, sytytin- ja kampakotelot32. Suojavarusteet urheilukäyttöä varten, hansikkaita lukuun ottamatta33. Peseytymistarvikelaukut34. Kengänpuhdistusvälinelaukut35. Hautaustarvikkeet36. Kertakäyttötuotteet, lukuun ottamatta vanujaTässä direktiivissä kertakäyttöisinä pidetään tekstiilituotteita, joita käytetään vain kerran tai rajoitetun ajan ja joita ei normaalin käytön jälkeen voi käyttää samaan tai vastaavaan tarkoitukseen.37. Euroopan farmakopea-luettelossa tarkoitetut tekstiilituotteet, joissa viitataan tähän luetteloon, lääkinnälliseen ja ortopediseen käyttöön tarkoitetut muut kuin kertakäyttösiteet sekä ortopediset tekstiilituotteet yleensä38. Tekstiilituotteet, mukaan lukien liitteessä IV olevassa 12 kohdassa tarkoitetut köydet, narut ja sidelangat, joita tavallisesti käytetään:a) tavaroiden valmistukseen ja jalostukseen tarvittavien laitteiden osina;b) osina koneissa, laitteistoissa (esimerkiksi lämmitys, ilmastointi, valaistus), kodinkoneissa ja muissa laitteissa, autoissa ja muissa ajoneuvoissa, myös niiden toiminnan ja kunnossapidon ylläpidossa sekä varusteena, lukuun ottamatta suojapeitteitä ja tekstiilistä valmistettuja erikseen myytäviä moottoriajoneuvojen lisävarusteita39. Suojaa ja turvallisuutta parantavat tekstiilituotteet, kuten turvavyöt, laskuvarjot, pelastusliivit, pelastuskouru, palontorjuntavälineet, luodinkestävät liivit, erityiset suojavaatteet (esimerkiksi suojaus tulta, kemiallisia aineita ja muita turvallisuutta vaarantavia tekijöitä vastaan)40. Ilmakannatteiset rakenteet (esimerkiksi urheiluhallit, näyttelykatokset tai varastotilat), jos näissä tuotteissa on käyttöohje ja tekninen eritelmä41. Purjeet42. Eläinten vaatteet43. Liput ja viiritLIITE IV TUOTTEET, JOISSA AINOASTAAN YHTEISSELOSTE TAI YHTEISMERKINTÄ ON PAKOLLINEN (10 artiklan 1 kohdan b alakohta) 1. Lattianpyyhkimet2. Siivousrievut3. Reunukset ja koristeet4. Punoskoristeet5. Vyöt6. Olkaimet7. Miesten sukkanauhat ja naisten sukkanauhat8. Kengän- ja saapastennauhat9. Nauhat10. Kuminauhat11. Uudet ja sellaisina myytävät pakkaukset12. Pakkausnaru tai maatalouskäyttöön tarkoitettu naru; köydet, sidelangat ja narut, paitsi liitteessä III (1) olevassa 38 kohdassa tarkoitetut tuotteet13. Pikkuliinat14. Nenäliinat15. Nutturaverkot ja hiusverkot16. Lasten solmiot ja rusetit17. Leukalaput; pesukintaat ja kasvoliinat18. Pieninä erinä myytävät ompelu-, parsin- ja kirjailulangat, joiden nettopaino on enintään 1 g19. Verhojen, pimennysverhojen ja kaihdinten nauhat(1) Tässä kohdassa tarkoitettujen ja leikattuina myytävien tuotteiden yhteisselosteen on oltava rullassa. Tässä kohdassa tarkoitettuihin köysiin ja naruihin kuuluvat myös vuoristokiipeilyssä ja vesiurheilussa käytettävät köydet.LIITE V OSA A LUETTELO KUMOTUISTA DIREKTIIVEISTÄ (jota tarkoitetaan 18 artiklassa) - Neuvoston direktiivi 71/307/ETY (EYVL N:o 185, 16.8.1971, s. 16) ja sen peräkkäiset muutokset:- Neuvoston direktiivi 75/36/ETY (EYVL N:o L 14, 20.1.1975, s. 15)- Neuvoston direktiivi 83/623/ETY (EYVL N:o L 353, 15.12.1983, s. 8)- Komission direktiivi 87/140/ETY (EYVL N:o L 56, 26.2.1987, s. 24)OSA B SIIRRON AIKATAULU >TAULUKON PAIKKA>LIITE VI >TAULUKON PAIKKA>