title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/719, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2015, tiettyjen yhteisössä liikkuvien tieliikenteen ajoneuvojen suurimmista kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallituista mitoista ja suurimmista kansainvälisessä liikenteessä sallituista painoista annetun neuvoston direktiivin 96/53/EY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
                  6.5.2015

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 115/1

            EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI (EU) 2015/719,
      annettu 29 päivänä huhtikuuta 2015,
      tiettyjen yhteisössä liikkuvien tieliikenteen ajoneuvojen suurimmista kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallituista mitoista ja suurimmista kansainvälisessä liikenteessä sallituista painoista annetun neuvoston direktiivin 96/53/EY muuttamisesta
      (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
      EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
      ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 91 artiklan,
      ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
      sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
      ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
      ovat kuulleet alueiden komiteaa,
      noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
      sekä katsovat seuraavaa:

                  (1)

                  On korostettava tarvetta vähentää kasvihuonekaasupäästöjä ja erityisesti hiilidioksidipäästöjä (CO2), parantaa tieliikenneturvallisuutta, mukauttaa asianomainen lainsäädäntö tekniikan kehitykseen ja markkinoiden uusiin tarpeisiin sekä helpottaa intermodaalikuljetuksia, varmistaen samalla vääristymätön kilpailu ja suojellen tieinfrastruktuuria.

                  (2)

                  Tekniikan kehitys tarjoaa mahdollisuuden asentaa aerodynamiikkaa parantavia sisäänvedettäviä tai kokoontaitettavia laitteita ajoneuvojen takaosaan. Tämä aiheuttaisi kuitenkin sen, että neuvoston direktiivin 96/53/EY (3) mukaisesti sallitut enimmäispituudet ylittyisivät. Näin ollen näihin enimmäispituuksiin on tarpeen tehdä poikkeus. Tällä direktiivillä pyritään mahdollistamaan kyseisten laitteiden asentaminen heti, kun aerodynaamisten laitteiden tyyppihyväksyntää koskevien teknisten vaatimusten tarvittavat muutokset on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä tai kun niitä sovelletaan ja kun komissio on hyväksynyt täytäntöönpanosäädökset tällaisten laitteiden käytön operatiivisista säännöistä.

                  (3)

                  Ajoneuvojen ohjaamojen aerodynamiikan parantaminen toisi ajoneuvojen energiatehokkuuteen merkittäviä parannuksia mahdollisesti yhdessä ajoneuvojen takaosaan asennettavien sisäänvedettävien tai kokoontaitettavien laitteiden kanssa. Tämä parantaminen ei kuitenkaan ole direktiivillä 96/53/EY vahvistettujen nykyisten pituusrajoitusten puitteissa mahdollista vähentämättä ajoneuvojen kuljetuskapasiteettia ja vaarantamatta maantiekuljetusten alan taloudellista tasapainoa. Tämän vuoksi on myös tarpeen säätää poikkeuksesta enimmäispituuksiin. Tätä poikkeusta ei saisi käyttää ajoneuvon kuljetuskapasiteetin lisäämiseksi.

                  (4)

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/46/EY (4) luotujen puitteiden mukaan mikäli yli 500 mm pitkät aerodynaamiset laitteet ja sellaiset moottoriajoneuvot, joissa on aerodynamiikkaa parantavat ohjaamot, ylittävät direktiivissä 96/53/EY säädetyt rajat, ne olisi tyyppihyväksyttävä ennen markkinoille saattamista.

                  (5)

                  Ohjaamojen uusi muotoilu parantaisi tieliikenneturvallisuutta vähentämällä kuolleita kulmia kuljettajien näkökentässä, mukaan lukien tuulilasin alapuolella olevat kuolleet kulmat, ja sen avulla olisi pyrittävä säästämään monien loukkaantumiselle alttiiden tielläliikkujien, kuten jalankulkijoiden ja pyöräilijöiden, henki. Ohjaamojen uuden muotoilun avulla voidaan myös luoda energianvaimennusrakenteita törmäyksen varalta. Lisäksi ohjaamon tilavuuden mahdollinen lisääntyminen parantaisi kuljettajan turvallisuutta ja työskentelymukavuutta. Pidempien ohjaamojen turvallisuusvaatimusten parantamisen jälkeen voidaan harkita näiden vaatimusten soveltamista myös ajoneuvoihin, jotka eivät hyödy pituuden lisääntymisestä.

                  (6)

                  Vaihtoehtoiset käyttövoimalaitteet, joihin kuuluvat hybridivoimalaitteet, saavat energian mekaaniseen käyttövoimaansa käyttöpolttoaineesta ja/tai akusta taikka muusta mahdollisesta sähköisestä tai mekaanisesta käyttövoiman varastointilaitteesta. Niiden käyttö raskaissa hyötyajoneuvoissa tai linja-autoissa voi johtaa ylimääräiseen painoon, mutta vähentää ilmansaasteita. Tällaista ylimääräistä painoa ei tulisi laskea osaksi ajoneuvon kuljetuskapasiteettia, koska maantieliikenneala joutuisi kärsimään siitä taloudellisesti. Ylimääräinen paino ei kuitenkaan saisi johtaa ajoneuvon kuljetuskapasiteetin lisääntymiseen.

                  (7)

                  Tulevaisuuden vaihtoehtoista polttoainetta käyttävät ajoneuvot (joiden käyttövoimalaitteet painavat enemmän kuin tavanomaisilla polttoaineilla toimivien ajoneuvojen käyttövoimalaitteet) voisivat myös hyötyä lisäpainon sallimisesta. Näin ollen tällaiset vaihtoehtoiset polttoaineet voidaan sisällyttää tämän direktiivin vaihtoehtoisten polttoaineiden luetteloon, mikäli niiden käyttö edellyttää lisäpainon sallimista.

                  (8)

                  Tässä direktiivissä säädetään poikkeuksista direktiivissä 96/53/EY vahvistettuihin ajoneuvojen ja ajoneuvoyhdistelmien suurimpiin mittoihin ja painoihin. Jäsenvaltioiden olisi kuitenkin voitava tieliikenneturvallisuuteen tai infrastruktuurin ominaisuuksiin liittyvistä syistä rajoittaa tiettyjen ajoneuvojen liikkumista maantieverkkonsa tietyissä osissa.

                  (9)

                  Konttikuljetuksissa käytetään yhä useammin 45 jalan mittaisia kontteja. Tällaisia kontteja kuljetetaan kaikilla liikennemuodoilla. Intermodaalikuljetusten maantieosuuksien suorittaminen on nykyisin kuitenkin mahdollista ainoastaan, jos sekä jäsenvaltiot että liikenteenharjoittajat noudattavat rasittavia hallinnollisia menettelyjä tai jos kyseisissä konteissa on patentoidut viistetyt kulmat, mikä aiheuttaa kohtuuttomia kustannuksia. Tällaisia kontteja kuljettavien ajoneuvojen sallitun pituuden lisääminen 15 cm:llä voi vapauttaa liikenteenharjoittajat noudattamasta kyseisiä hallinnollisia menettelyjä ja helpottaa intermodaalikuljetuksia tieinfrastruktuuria tai muita tienkäyttäjiä vaarantamatta tai haittaamatta. Tämän direktiivin määritelmä intermodaalikuljetuksista ei vaikuta neuvoston direktiivin 92/106/ETY (5) tarkistamistyöhön.

                  (10)

                  Intermodaalikuljetusten edistämisen jatkamiseksi ja enintään 45 jalan mittaisten konttien tai vaihtokorien tyhjäpainon huomioon ottamiseksi kolmiakselisten moottoriajoneuvojen, joilla on kaksi- tai kolmeakselinen puoliperävaunu, liikennöinti olisi sallittava, kun niiden sallittu kokonaispaino on enintään 44 tonnia. Enintään 45 jalan mittaiset kaksiakseliset kontteja tai vaihtokoreja kuljettavat moottoriajoneuvot, joilla on kolmeakselinen puoliperävaunu, olisi sallittava intermodaalikuljetuksissa 42 tonnin sallittuun kokonaispainoon asti.

                  (11)

                  Linja-automatkustajien ja heidän matkatavaroidensa keskipaino on direktiivin 96/53/EY antamisen jälkeen noussut merkittävästi. Ottaen huomioon direktiivissä säädetyt painorajoitukset, tämä on johtanut kuljetettavien matkustajien lukumäärän asteittaiseen alenemiseen. Heitä kuljettavien ajoneuvojen painoa ovat lisänneet myös laitteet, jotka ovat tarpeen teknisten vaatimusten, kuten Euro VI -vaatimusten, täyttämiseksi. Koska joukkoliikennettä on energiatehokkuuden parantamiseksi tarpeen suosia yksilöliikenteeseen verrattuna, linja-automatkustajien lukumäärä on nostettava takaisin aiemmalle tasolle ottaen huomioon matkustajien ja heidän matkatavaroidensa painon nousu. Tämä voidaan tehdä korottamalla kaksiakselisten linja-autojen sallittua enimmäispainoa sellaisissa rajoissa, joissa voidaan kuitenkin varmistaa, ettei tieinfrastruktuuri vahingoitu nopeamman kulumisen vuoksi.

                  (12)

                  Jäsenvaltioiden on puututtava asianmukaisesti rikkomuksiin, jotka liittyvät ajoneuvojen ylikuormaan, jotta vältettäisiin kilpailun vääristyminen ja varmistettaisiin tieliikenneturvallisuus.

                  (13)

                  Jotta varmistettaisiin vääristymätön kilpailu toimijoiden välillä ja parannettaisiin rikkomusten havaitsemista, jäsenvaltioiden olisi viimeistään 27 päivänä toukokuuta 2021 toteutettava erityisiä toimenpiteitä sellaisten liikenteessä olevien ajoneuvojen tai ajoneuvoyhdistelmien yksilöimiseksi, jotka todennäköisesti ovat ylittäneet niitä koskevan painorajan ja jotka olisi sen vuoksi tarkastettava. Tällainen yksilöiminen voidaan toteuttaa tieinfrastruktuuriin integroitujen punnitusjärjestelmien tai sellaisten ajoneuvojen sisäisten mittarien avulla, jotka mahdollistavat etäviestinnän asianomaisten viranomaisten kanssa. Tällaisen ajoneuvoon asennettavan mittarin tuottamien tietojen olisi oltava myös kuljettajan käytettävissä. Kunkin jäsenvaltion olisi tehtävä joka vuosi asianmukainen määrä ajoneuvojen tarkastuspunnituksia. Tarkastusten määrä olisi suhtautettava kyseisessä jäsenvaltiossa vuosittain tarkastettavien ajoneuvojen kokonaismäärään.

                  (14)

                  Jäsenvaltioiden olisi tämän direktiivin noudattamisen varmistamiseksi vahvistettava säännöt tämän direktiivin rikkomisen seuraamuksista ja varmistettava niiden täytäntöönpano. Kyseisten seuraamusten olisi oltava tehokkaita, syrjimättömiä, oikeasuhteisia ja varoittavia.

                  (15)

                  Jotta voidaan tehostaa ajoneuvojen tai ajoneuvoyhdistelmien painon tarkastuksia kansainvälisellä tasolla ja helpottaa näiden tarkastusten sujuvuutta, on tärkeää, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset vaihtavat tietoja. Tällaisessa tiedonvaihdossa olisi hyödynnettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1071/2009 (6) mukaisesti nimettyä yhteyspistettä.

                  (16)

                  Euroopan parlamentille ja neuvostolle olisi tiedotettava säännöllisesti jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten tekemistä maantieliikennettä koskevista tarkastuksista. Kyseisten jäsenvaltioiden toimittamien tietojen avulla komissio voi varmistaa, että liikenteenharjoittajat noudattavat tässä direktiivissä vahvistettuja sääntöjä, ja päättää, onko tarpeen kehittää lisää pakkotoimenpiteitä.

                  (17)

                  Jotta voidaan varmistaa tämän direktiivin yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (7) mukaisesti.

                  (18)

                  Komission ei olisi annettava täytäntöönpanosäädöksiä, jotka liittyvät aerodynaamisten laitteiden käytön operationaalisiin vaatimuksiin tai ajoneuvon sisäisen punnituslaitteen yksityiskohtaisiin eritelmiin, jos tämän direktiivin nojalla perustettu komitea ei anna lausuntoa komission esittämästä ehdotuksesta täytäntöönpanosäädökseksi.

                  (19)

                  Komissiolle olisi siirrettävä valta antaa delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti, jotta se päivittäisi tässä direktiivissä olevan luettelon vaihtoehtoisista polttoaineista ottaen huomioon uusimman teknisen kehityksen. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös jäsenvaltioiden asiantuntijoiden osalta, ennen delegoitujen säädösten antamista. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.

                  (20)

                  Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitteita, vaan ne voidaan sen laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

                  (21)

                  Näin ollen direktiivi 96/53/EY olisi muutettava tämän mukaisesti,

            OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
      1 artikla
      Muutetaan direktiivi 96/53/EY seuraavasti:

                  1)

                  Korvataan 1 artiklan 1 kohdan a alakohta seuraavasti:

                              ”a)

                              sellaisten M2- ja M3-luokan moottoriajoneuvojen ja niiden 0-luokan perävaunujen sekä N2- ja N3-luokan moottoriajoneuvojen ja niiden 03- ja 04 luokan perävaunujen mittoihin, jotka on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY (*) liitteessä II;

                     (*)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/46/EY, annettu 5 päivänä syyskuuta 2007, puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle (Puitedirektiivi) (EUVL L 263, 9.10.2007, s. 1).”"

                  2)

                  Muutetaan 2 artikla seuraavasti:

                              a)

                              lisätään ensimmäiseen kohtaan seuraavat määritelmät:

                                          ”—

                                          ’vaihtoehtoisilla polttoaineilla’ tarkoitetaan polttoaineita tai voimanlähteitä, joilla korvataan ainakin osittain fossiilisen öljyn lähteiden käyttö liikenteen energianlähteenä ja joilla on mahdollista edistää hiilen poistamista liikenteestä ja parantaa liikenteen alan ympäristötehokkuutta. Näitä ovat:

                                                      a)

                                                      kaikentyyppisissä sähkökäyttöisissä ajoneuvoissa käytettävä sähkö;

                                                      b)

                                                      vety;

                                                      c)

                                                      maakaasu, mukaan lukien biometaani, kaasumaisessa muodossa (paineistettu maakaasu – CNG) ja nesteytetyssä muodossa (nesteytetty maakaasu – LNG);

                                                      d)

                                                      nestekaasu (LPG);

                                                      e)

                                                      mekaaninen energia ajoneuvon omista varastoista/lähteistä, mukaan lukien hukkalämpö,

                                          —

                                          ’vaihtoehtoisella polttoaineella toimivalla ajoneuvolla’ tarkoitetaan moottoriajoneuvoa, joka toimii kokonaan tai osittain vaihtoehtoisella polttoaineella ja joka on hyväksytty direktiivillä 2007/46/EY luotujen puitteiden mukaisesti,

                                          —

                                          ’intermodaalikuljetuksella’ tarkoitetaan

                                                      a)

                                                      neuvoston direktiivin 92/106/ETY (**) 1 artiklassa määriteltyjä yhdistettyjä kuljetuksia, joissa kuljetetaan yhtä tai useampaa yhteenlasketulta pituudeltaan enintään 45 jalan mittaista konttia tai vaihtokoria; tai

                                                      b)

                                                      kuljetuksia, joissa kuljetetaan yhtä tai useampaa yhteenlasketulta pituudeltaan enintään 45 jalan mittaista konttia tai vaihtokoria ja joissa käytetään vesiliikennettä, edellyttäen, että kuljetuksen alku- tai loppuosuuden muodostavan tiekuljetuksen pituus on enintään 150 kilometriä unionin alueella. Edellä tarkoitettu 150 kilometrin etäisyys voidaan ylittää palvelun kannalta lähimmän sopivan kuljetusterminaalin saavuttamiseksi, kun kyseessä on

                                                                  i)

                                                                  ajoneuvo, joka on liitteessä I olevan 2.2.2 kohdan a tai b alakohdan mukainen; tai

                                                                  ii)

                                                                  ajoneuvo, joka on liitteessä I olevan 2.2.2 kohdan c tai d alakohdan mukainen, jos tällaiset kuljetusmatkat ovat sallittuja asianomaisessa jäsenvaltiossa.

                                                Intermodaalikuljetuksissa lähin sopiva palvelun tarjoava kuljetusterminaali voi sijaita muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa lähetys kuormataan tai puretaan,

                                          —

                                          ’rahdinantajalla’ tarkoitetaan konossementissa tai vastaavassa kuljetusasiakirjassa, kuten kauttakulkukonossementissa, mainittua oikeudellista yhteisöä tai luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka on nimetty rahdinantajaksi ja/tai jonka nimissä tai puolesta kuljetussopimus on tehty kuljetusyrityksen kanssa.

                                 (**)  Neuvoston direktiivi 92/106/ETY, annettu 7 päivänä joulukuuta 1992, tietynlaisia jäsenvaltioiden välisiä tavaroiden yhdistettyjä kuljetuksia koskevista yhteisistä säännöistä (EYVL L 368, 17.12.1992, s. 38).”"

                              b)

                              korvataan toisessa kohdassa oleva ilmaus ”direktiivin 70/156/ETY” seuraavasti:
                              ”direktiivin 2007/46/EY”.

                  3)

                  Muutetaan 4 artikla seuraavasti:

                              a)

                              kumotaan 4 kohdan kolmas ja neljäs alakohta;

                              b)

                              kumotaan 6 kohta.

                  4)

                  Korvataan 5 artikla seuraavasti:
                  ”5 artikla
                  Ennen 1 päivää tammikuuta 1991 käyttöön otettujen puoliperävaunuyhdistelmien, jotka eivät ole liitteessä I olevassa 1.6 kohdassa ja 4.4 kohdassa vahvistettujen vaatimusten mukaisia, katsotaan olevan 3 artiklan tarkoittamassa mielessä näiden vaatimusten mukaiset, jos yhdistelmän kokonaispituus on enintään 15,50 metriä.”

                  5)

                  Kumotaan 8, 8 a ja 9 artikla.

                  6)

                  Lisätään artiklat seuraavasti:
                  ”8 b artikla
                  1.   Ajoneuvot tai ajoneuvoyhdistelmät, jotka niiden energiatehokkuuden parantamiseksi on varustettu aerodynaamisilla laitteilla ja jotka täyttävät 2 ja 3 kohdassa vahvistetut vaatimukset sekä ovat direktiivin 2007/46/EY mukaisia, saavat ylittää tämän direktiivin liitteessä I olevassa 1.1 kohdassa asetetut enimmäispituudet, jotta tällaiset laitteet voidaan liittää ajoneuvojen tai ajoneuvoyhdistelmien takaosaan. Ajoneuvojen tai ajoneuvoyhdistelmien, jotka on varustettu tällaisilla laitteilla, on oltava tämän direktiivin liitteessä I olevan 1.5 kohdan mukaisia eivätkä niiden enimmäispituuksien ylitykset saa johtaa kyseisten ajoneuvojen tai ajoneuvoyhdistelmien kuormatilan pituuden lisääntymiseen.
                  2.   Ennen kuin 1 kohdassa tarkoitetut pituuden ylityksen yli 500 mm:iin johtavat aerodynaamiset laitteet saatetaan markkinoille, ne on tyyppihyväksyttävä noudattaen direktiivillä 2007/46/EY luotujen puitteiden mukaisia tyyppihyväksyntäsääntöjä.
                  Komissio arvioi viimeistään 27 päivänä toukokuuta 2017 tarvetta hyväksyä tai muuttaa kyseisissä puitteissa säädettyjä aerodynaamisten laitteiden tyyppihyväksyntää koskevia teknisiä vaatimuksia ottaen huomioon tarpeen varmistaa tieliikenteen turvallisuus ja intermodaalikuljetusten turvallisuus ja erityisesti:

                              a)

                              laitteiden turvallinen kiinnitys ja pitkäaikainen pysyvyys irtoamisriskin rajoittamiseksi, myös intermodaalikuljetuksissa;

                              b)

                              muiden tienkäyttäjien ja erityisesti loukkaantumiselle alttiiden tienkäyttäjien turvallisuus, varmistamalla muun muassa ääriviivamerkintöjen näkyvyys aerodynaamisten laitteiden asentamisen yhteydessä, mukauttamalla epäsuoraa näkemää koskevia vaatimuksia ja olemalla tekemättä myönnytyksiä alleajosuojauksen suhteen ajoneuvon tai ajoneuvoyhdistelmän takaosaan kohdistuvien törmäystilanteiden varalta.

                        Tätä varten komissio tekee tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen direktiivillä 2007/46/EY luotujen puitteiden mukaisten tyyppihyväksyntäsääntöjen muuttamiseksi.
                  3.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen aerodynaamisten laitteiden on täytettävä seuraavat toiminnalliset ehdot:

                              a)

                              olosuhteissa, joissa muiden tielläliikkujien tai kuljettajan turvallisuus on uhattuna, kuljettajan on taitettava ne kokoon, vedettävä ne sisään tai irrotettava ne;

                              b)

                              kun niitä käytetään kaupunkialueiden tieinfrastruktuurissa ja kaupunkien välisessä tieinfrastruktuurissa, on otettava huomioon sellaisten alueiden erityisominaisuudet, joilla nopeusrajoitus on enintään 50 km/h ja joilla loukkaantumiselle erityisen alttiita tienkäyttäjiä on todennäköisemmin liikkeellä; ja

                              c)

                              niiden käytön on sovittava yhteen intermodaalikuljetusten kanssa, ja kokoontaitettuina tai sisäänvedettyinä ne eivät saa ylittää suurinta sallittua pituutta yli 20 cm:llä.

                        4.   Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännökset 3 kohdan yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 10 i artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
                  5.   Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan tilanteen mukaan päivästä, jona 2 kohdassa tarkoitettuihin välineisiin tehtävät tarpeelliset muutokset on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä tai jona niitä on alettu soveltaa, ja sen jälkeen, kun 4 kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanosäädökset on hyväksytty.
                  9 a artikla
                  1.   Energiatehokkuuden parantamiseksi, erityisesti ohjaamojen aerodynamiikan osalta, ja tieturvallisuuden parantamiseksi 2 kohdassa vahvistetut vaatimukset täyttävien ja direktiivin 2007/46/EY mukaisten ajoneuvojen tai ajoneuvoyhdistelmien sallitaan ylittää tämän direktiivin liitteessä I olevassa 1.1 kohdassa asetetut enimmäispituudet edellyttäen, että niiden ohjaamot parantavat aerodynamiikkaa, energiatehokkuutta ja turvallisuutta. Ajoneuvojen tai ajoneuvoyhdistelmien, jotka on varustettu tällaisilla ohjaamoilla, on oltava tämän direktiivin liitteessä I olevan 1.5 kohdan mukaisia eivätkä niiden enimmäispituuksien ylitykset saa johtaa kyseisten ajoneuvojen kuljetuskapasiteetin lisääntymiseen.
                  2.   Ennen kuin 1 kohdassa tarkoitetut ajoneuvot saatetaan markkinoille, ne on hyväksyttävä noudattaen direktiivillä 2007/46/EY luotujen puitteiden mukaisia tyyppihyväksyntäsääntöjä. Komissio arvioi viimeistään 27 päivänä toukokuuta 2017 tarvetta kehittää tällaisilla ohjaamoilla varustettujen ajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevia, kyseisissä puitteissa säädettyjä ohjaamoilla varustettujen ajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevia teknisiä vaatimuksia ottaen huomioon seuraavat seikat:

                              a)

                              ajoneuvojen tai ajoneuvoyhdistelmien aerodynamiikan parantuminen;

                              b)

                              loukkaantumiselle alttiit tienkäyttäjät ja heidän näkyvyytensä parantaminen kuljettajan kannalta, erityisesti vähentämällä kuljettajan näkökentän kuolleita kulmia;

                              c)

                              muille tienkäyttäjille aiheutuvien vahinkojen ja loukkaantumisten vähentäminen törmäystilanteessa;

                              d)

                              kuljettajien turvallisuus ja työskentelymukavuus.

                        Tätä varten komissio tekee tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen direktiivillä 2007/46/EY luotujen puitteiden mukaisten tyyppihyväksyntäsääntöjen muuttamiseksi.
                  3.   Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan tilanteen mukaan kolmen vuoden kuluttua päivästä, jona 2 kohdassa tarkoitettuihin välineisiin tehtävät tarpeelliset muutokset on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä tai jona niitä on alettu soveltaa.”

                  7)

                  Kumotaan 10 a artikla.

                  8)

                  Lisätään artiklat seuraavasti:
                  ”10 b artikla
                  Vaihtoehtoisella polttoaineella toimivien ajoneuvojen enimmäispainot ovat liitteessä I olevissa 2.3.1, 2.3.2 ja 2.4 kohdassa.
                  Vaihtoehtoisella polttoaineella toimivien ajoneuvojen on myös noudatettava liitteessä I olevassa 3 kohdassa säädettyjä, suurinta sallittua akselipainoa koskevia rajoituksia.
                  Vaihtoehtoisella polttoaineella toimivien ajoneuvojen edellyttämä lisäpaino on määriteltävä asianomaisen valmistajan toimittamien asiakirjojen pohjalta kyseisen ajoneuvon hyväksynnän yhteydessä. Kyseinen lisäpaino ilmoitetaan 6 artiklan mukaisesti vaaditussa virallisessa todistuksessa.
                  Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 10 h artiklan mukaisesti niiden 2 artiklassa tarkoitettujen vaihtoehtoisten polttoaineiden luettelon päivittämiseksi tätä direktiiviä varten, jotka edellyttävät lisäpainoa. On erityisen tärkeää, että komissio ennen näiden delegoitujen säädösten hyväksymistä noudattaa tavanomaista käytäntöään ja kuulee asiantuntijoita, jäsenvaltioiden asiantuntijat mukaan lukien.
                  10 c artikla
                  Liitteessä I olevassa 1.1 kohdassa, tapauksen mukaan 9 a artiklan 1 kohdan edellytyksin, vahvistetut enimmäispituudet ja liitteessä I olevassa 1.6 kohdassa vahvistetut enimmäisetäisyydet voidaan ylittää 15 cm:llä sellaisten ajoneuvojen tai ajoneuvoyhdistelmien osalta, joissa kuljetetaan pituudeltaan 45 jalan mittaisia kontteja tai pituudeltaan 45 jalan mittaisia vaihtokoreja, tyhjiä tai kuormattuja, edellyttäen, että kyseisen kontin tai vaihtokorin tieliikennekuljetus on osa intermodaalikuljetusta.
                  10 d artikla
                  1.   Jäsenvaltioiden on toteutettava viimeistään 27 päivänä toukokuuta 2021 erityistoimenpiteitä niiden liikenteessä olevien ajoneuvojen tai ajoneuvoyhdistelmien tunnistamiseksi, jotka todennäköisesti ovat ylittäneet suurimman sallitun painon ja jotka niiden toimivaltaisten viranomaisten näin ollen olisi tarkastettava sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin vaatimuksia noudatetaan. Nämä toimenpiteet voidaan toteuttaa tieinfrastruktuureihin sijoitettujen automaattisten järjestelmien tai ajoneuvoon 4 kohdan mukaisesti asennettujen punnituslaitteiden avulla.
                  Jäsenvaltio ei saa vaatia ajoneuvoon asennettavien punnituslaitteiden asentamista toisessa jäsenvaltiossa rekisteröityihin ajoneuvoihin tai ajoneuvoyhdistelmiin.
                  Rajoittamatta unionin lainsäädännön ja kansallisen lainsäädännön soveltamista, kun automaattisia järjestelmiä käytetään tähän direktiiviin kohdistuvien rikkomusten toteamiseen ja seuraamusten määräämiseen, tällaisten automaattisten järjestelmien on oltava sertifioituja. Jos automaattisia järjestelmiä käytetään yksinomaan tunnistamistarkoituksiin, sertifiointia ei vaadita.
                  2.   Kunkin jäsenvaltion on joka kalenterivuosi suoritettava asianmukainen määrä liikenteessä olevien ajoneuvojen tai ajoneuvoyhdistelmien painoa koskevia tarkastuksia suhteessa sen alueella vuosittain tarkastettavien ajoneuvojen kokonaismäärään.
                  3.   Jäsenvaltioiden on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) No 1071/2009 (1) 18 artiklan mukaisesti varmistettava, että niiden toimivaltaiset viranomaiset vaihtavat tietoja tähän artiklaan liittyvistä rikkomuksista ja seuraamuksista.
                  4.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen ajoneuvoon asennettavien punnituslaitteiden on oltava tarkkoja ja luotettavia, täysin yhteentoimivia ja yhteensopivia kaikkien ajoneuvotyyppien kanssa.
                  5.   Komissio hyväksyy viimeistään 27 päivänä toukokuuta 2016 täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännökset 4 kohdan mukaista yhteentoimivuutta ja yhteensopivuutta koskevien sääntöjen yhdenmukaista täytäntöönpanoa varten.
                  Yhteentoimivuuden varmistamiseksi mainittujen yksityiskohtaisten säännösten on mahdollistettava punnitustietojen toimittaminen milloin tahansa liikkeessä olevasta ajoneuvosta toimivaltaisille viranomaisille ja ajoneuvon kuljettajalle. Tiedot toimitetaan Euroopan standardointikomitean (CEN) DSRC-standardeissa EN 12253, EN 12795, EN 12834, EN 13372 ja ISO-standardissa 14906 määritellyn rajapinnan kautta. Lisäksi tällaisella tietojen toimittamisella varmistetaan, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat toimittaa ja vaihtaa tietoja samalla tavoin kaikissa jäsenvaltioissa rekisteröityjen ajoneuvojen ja ajoneuvoyhdistelmien kanssa ajoneuvoihin asennettuja punnituslaitteita käyttäen.
                  Jotta varmistetaan yhteensopivuus kaikkien ajoneuvotyyppien kanssa, moottoriajoneuvoihin asennettujen järjestelmien avulla on voitava vastaanottaa ja käsitellä mitä tahansa tietoa, joka on lähetetty minkä tahansa tyyppisestä moottoriajoneuvoon kiinnitetystä perävaunusta tai puoliperävaunusta.
                  Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 10 i artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
                  10 e artikla
                  Jäsenvaltioiden on vahvistettava säännöt tämän direktiivin rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet niiden täytäntöönpanon varmistamiseksi. Kyseisten seuraamusten on oltava tehokkaita, syrjimättömiä, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on toimitettava kyseiset säännöt komissiolle.
                  10 f artikla
                  1.   Konttien ja vaihtokorien kuljetuksia varten jäsenvaltioiden on vahvistettava säännöt, joiden mukaan:

                              a)

                              rahdinantajan on annettava liikenteenharjoittajalle, jonka tehtäväksi kontin tai vaihtokorin kuljetus annetaan, ilmoitus kuljetettavan kontin tai vaihtokorin painosta; ja

                              b)

                              liikenteenharjoittajan on mahdollistettava pääsy kaikkiin rahdinantajan toimittamiin asiaa koskeviin asiakirjoihin.

                        2.   Jäsenvaltioiden on vahvistettava sekä rahdinantajan että liikenteenharjoittajan vastuuta koskevat säännöt niitä tapauksia varten, joissa 1 kohdassa tarkoitetut tiedot puuttuvat tai ovat väärät ja ajoneuvossa tai ajoneuvoyhdistelmässä on ylikuormaa.
                  10 g artikla
                  Jäsenvaltioiden on joka toinen vuosi ja viimeistään asianomaista kaksivuotiskautta seuraavan vuoden 30 päivänä syyskuuta lähetettävä komissiolle tarvittavat tiedot seuraavista:

                              a)

                              kahden edellisen kalenterivuoden aikana toteutettujen tarkastusten lukumäärä; ja

                              b)

                              niiden ajoneuvojen ja ajoneuvoyhdistelmien lukumäärä, joissa on havaittu ylikuormaa.

                        Nämä tiedot voivat olla osa tietoja, jotka toimitetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 (2) 17 artiklan nojalla.
                  Komissio laatii tämän artiklan nojalla saaduista tiedoista analyysin ja sisällyttää tällaisen analyysin kertomukseen, jonka se toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle asetuksen (EY) N:o 561/2006 nojalla.
                  10 h artikla
                  1.   Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
                  2.   Siirretään komissiolle 26 päivästä toukokuuta 2015 viiden vuoden ajaksi 10 b artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
                  3.   Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 10 b artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
                  4.   Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
                  5.   Edellä olevan 10 b artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmoittanut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
                  10 i artikla
                  1.   Komissiota avustaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 165/2014 (3) 42 artiklassa tarkoitettu maaliikennekomitea. Tämä komitea on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 182/2011 (4) tarkoitettu komitea.
                  2.   Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
                  3.   Jos komitea ei anna lausuntoa, komissio ei hyväksy ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi, ja tuolloin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.
                  10 j artikla
                  Viimeistään 8 päivänä toukokuuta 2020 komissio esittää tarvittaessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, joka koskee Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä (EU) 2015/719 (5) säädettyjen tämän direktiivin muutosten täytäntöönpanoa ja jossa myös otetaan huomioon tiettyjen markkinasegmenttien erityispiirteet. Komissio antaa tarvittaessa kyseisen kertomuksen perusteella lainsäädäntöehdotuksen, johon liitetään asianmukainen vaikutustenarviointi. Kertomuksen on oltava saatavilla vähintään kuusi kuukautta ennen mahdollisen lainsäädäntöehdotuksen antamista.

                     (1)

                              (1)*

                              Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1071/2009, annettu 21 päivänä lokakuuta 2009, maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittamisen edellytyksiä koskevista yhteisistä säännöistä ja neuvoston direktiivin 96/26/EY kumoamisesta (EUVL L 300, 14.11.2009, s. 51).

                     (2)

                              (2)*

                              Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 561/2006, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2006, tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta (EUVL L 102, 11.4.2006, s. 1).

                     (3)

                              (3)*

                              Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 165/2014, annettu 4 päivänä helmikuuta 2014, tieliikenteessä käytettävistä ajopiirtureista, tieliikenteen valvontalaitteista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 kumoamisesta sekä tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta (EUVL L 60, 28.2.2014, s. 1).

                     (4)

                              (4)*

                              Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).

                     (5)

                              (5)*

                              Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/719, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2015, tiettyjen yhteisössä liikkuvien tieliikenteen ajoneuvojen suurimmista kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallituista mitoista ja suurimmista kansainvälisessä liikenteessä sallituista painoista annetun neuvoston direktiivin 96/53/EY muuttamisesta (EUVL L 115, 6.5.2015, s. 1).”

                  9)

                  Muutetaan liite I seuraavasti:

                              a)

                              korvataan 1.2 kohdan a alakohta seuraavasti:

                                          ”a)

                                          kaikki ajoneuvot lukuun ottamatta b alakohdassa tarkoitettuja ajoneuvoja: 2,55m;”

                              b)

                              korvataan 1.2 kohdan b alakohta seuraavasti:

                                          ”b)

                                          lämpöeristettyjen ajoneuvojen korirakenteet tai ajoneuvoilla kuljetettavat lämpöeristetyt kontit tai vaihtokorit: 2,60 m;”

                              c)

                              korvataan 2.2.2 kohdan c alakohta seuraavasti:

                                          ”c)

                                          kaksiakselinen moottoriajoneuvo ja kolmiakselinen puoliperävaunu, joka kuljettaa intermodaalikuljetuksena yhtä tai useampaa konttia tai vaihtokoria, joiden yhteenlaskettu pituus on enintään 45 jalkaa: 42 tonnia;”

                              d)

                              lisätään 2.2.2 kohtaan alakohta seuraavasti:

                                          ”d)

                                          kolmiakselinen moottoriajoneuvo ja kaksi- tai kolmiakselinen puoliperävaunu, joka kuljettaa intermodaalikuljetuksena yhtä tai useampaa konttia tai vaihtokoria, joiden yhteenlaskettu pituus on enintään 45 jalkaa: 44 tonnia;”

                              e)

                              korvataan 2.3.1 kohta seuraavasti:

                                          ”2.3.1

                                          Muut kaksiakseliset moottoriajoneuvot kuin linja-autot: 18 tonnia
                                          Muut kaksiakseliset vaihtoehtoisella polttoaineella toimivat moottoriajoneuvot kuin linja-autot: 18 tonnin sallittua enimmäispainoa nostetaan vaihtoehtoisen polttoaineteknologian edellyttämällä lisäpainolla, jonka enimmäismäärä on 1 tonni
                                          Kaksiakseliset linja-autot: 19,5 tonnia;”

                              f)

                              korvataan 2.3.2 kohta seuraavasti:

                                          ”2.3.2

                                          Kolmiakseliset moottoriajoneuvot: 25 tonnia tai 26 tonnia, kun vetävä akseli on varustettu paripyörillä ja ilmajousituksella tai liitteen II määritelmän mukaisesti unionin sitä vastaavaksi tunnustamalla jousituksella tai kun kukin vetävä akseli on varustettu paripyörillä eikä yhdenkään akselin enimmäispaino ylitä 9,5:tä tonnia
                                          Kolmiakseliset vaihtoehtoisella polttoaineella toimivat moottoriajoneuvot: 25 tonnin tai 26 tonnin sallittua enimmäispainoa (kun vetävä akseli on varustettu paripyörillä ja ilmajousituksella tai liitteen II määritelmän mukaisesti unionin sitä vastaavaksi tunnustamalla jousituksella tai kun kukin vetävä akseli on varustettu paripyörillä eikä yhdenkään akselin enimmäispaino ylitä 9,5:tä tonnia) nostetaan vaihtoehtoisen polttoaineteknologian edellyttämällä lisäpainolla, jonka enimmäismäärä on 1 tonni;”

                              g)

                              korvataan 2.4 kohta seuraavasti:

                                          ”2.4

                                          Kolmiakseliset nivellinja-autot: 28 tonnia
                                          Kolmiakseliset vaihtoehtoisilla polttoaineilla toimivat nivellinja-autot: 28 tonnin sallittua enimmäispainoa nostetaan vaihtoehtoisen polttoaineteknologian edellyttämällä lisäpainolla, jonka enimmäismäärä on 1 tonni.”

            2 artikla
      1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 7 päivänä toukokuuta 2017. Niiden on viipymättä ilmoitettava tästä komissiolle.
      Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
      2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säännellyistä kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
      3 artikla
      Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
      4 artikla
      Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

         Tehty Strasbourgissa 29 päivänä huhtikuuta 2015.

               Euroopan parlamentin puolesta

               Puhemies

            M. SCHULZ

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            Z. KALNIŅA-LUKAŠEVICA

         (1)  EUVL C 327, 12.11.2013, s. 133.

         (2)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 15. huhtikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta, vahvistettu 16. lokakuuta 2014 (EUVL C 40, 5.2.2015, s. 1). Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 10. maaliskuuta 2015 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 20. huhtikuuta 2015.

         (3)  Neuvoston direktiivi 96/53/EY, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1996, tiettyjen yhteisössä liikkuvien tieliikenteen ajoneuvojen suurimmista kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallituista mitoista ja suurimmista kansainvälisessä liikenteessä sallituista painoista (EYVL L 235, 17.9.1996, s. 59).

         (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/46/EY, annettu 5 päivänä syyskuuta 2007, puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle (EUVL L 263, 9.10.2007, s. 1).

         (5)  Neuvoston direktiivi 92/106/ETY, annettu 7 päivänä joulukuuta 1992, tietynlaisia jäsenvaltioiden välisiä tavaroiden yhdistettyjä kuljetuksia koskevista yhteisistä säännöistä (EYVL L 368, 17.12.1992, s. 38).

         (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1071/2009, annettu 21 päivänä lokakuuta 2009, maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittamisen edellytyksiä koskevista yhteisistä säännöistä ja neuvoston direktiivin 96/26/EY kumoamisesta (EUVL L 300, 14.11.2009, s. 51).

         (7)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).


Avis juridique important

|

32001L0037

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/37/EY, annettu 5 päivänä kesäkuuta 2001, tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä - Komission lausuma

Virallinen lehti nro L 194 , 18/07/2001 s. 0026 - 0035

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/37/EY,annettu 5 päivänä kesäkuuta 2001,tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestäEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 95 ja 133 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon(3),noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(4), ottaen huomioon sovittelukomitean 5 päivänä huhtikuuta 2001 hyväksymän yhteisen tekstin,sekä katsovat seuraavaa:(1) Tupakkatuotteiden merkintöjä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä sekä tiettyjen suussa käytettäväksi tarkoitettujen tupakkavalmisteiden kieltämiseksi 13 päivänä marraskuuta 1989 annettua neuvoston direktiiviä 89/622/ETY(5) on muutettu huomattavasti neuvoston direktiivillä 92/41/ETY(6). Koska tätä direktiiviä samoin kuin savukkeista poltettaessa syntyvän tervan suurinta sallittua määrää koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 17 päivänä toukokuuta 1990 annettua neuvoston direktiiviä 90/239/ETY(7) on edelleen muutettava, nämä direktiivit olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen.(2) Tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten välillä on yhä merkittäviä eroja, mikä haittaa sisämarkkinoiden toimintaa.(3) Tällaiset esteet olisi poistettava, ja tämän tavoitteen saavuttamiseksi tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevia sääntöjä olisi lähennettävä. Jäsenvaltioille olisi kuitenkin jätettävä mahdollisuus asettaa tietyin edellytyksin vaatimuksia, joita ne pitävät tarpeellisina kansalaisten terveyden suojelemisen varmistamiseksi.(4) Perustamissopimuksen 95 artiklan 3 kohdan mukaisesti terveyden ja turvallisuuden suojelun sekä ympäristönsuojelun ja kuluttajansuojan olisi perustuttava suojelun korkeaan tasoon ottaen erityisesti huomioon kaiken tieteelliseen tietoon perustuvan uuden kehityksen; tupakan erityisen haitalliset vaikutukset huomioon ottaen olisi terveyden suojelu asetettava tässä yhteydessä etusijalle.(5) Direktiivissä 90/239/ETY vahvistetaan savukkeista poltettaessa syntyvän tervan suurimmat sallitut määrät, joita sovelletaan jäsenvaltioissa kaupan pidettäviin savukkeisiin 31 päivästä joulukuuta 1992. Koska terva on karsinogeeni, on savukkeista poltettaessa syntyvän tervan määrää yhä vähennettävä.(6) Direktiivissä 89/622/ETY säädetään kaikkiin tupakkatuotteiden vähittäismyyntipakkauksiin sijoitettavasta yleisestä varoituksesta sekä vain savukkeita koskevista erityisvaroituksista, joita koskeva vaatimus on vuodesta 1992 alkaen ulotettu muihin tupakkatuotteisiin.(7) Useat jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet, että jos savukkeita poltettaessa syntyvän hiilimonoksidin suurimmasta sallitusta määrästä ei säädetä yhteisön tasolla, ne säätävät siitä kansallisella tasolla. Hiilimonoksidia koskevien sääntöjen väliset erot ovat omiaan muodostamaan kaupan esteitä ja haittaamaan sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Lisäksi on osoitettu, että savukkeita poltettaessa syntyy hiilimonoksidia sellaisia määriä, jotka vaarantavat terveyttä ja voivat lisätä sydänsairauksien ja muiden terveyshaittojen ilmenemistä.(8) Sääntelypuitteita tarkistettaessa on tarpeen arvioida näyttöön perustuvia väittämiä tupakkatuotteista, jotka on suunniteltu "vähemmän vaarallisiksi" ja/tai joita markkinoidaan sellaisina tai joiden valmistajat väittävät olevan vähemmän haitallisia.(9) Savukkeista poltettaessa syntyvän nikotiinin suurimman sallitun määrän rajoittamista koskevien eri jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten välillä on eroja. Nämä erot ovat omiaan muodostamaan kaupan esteitä ja haittaamaan sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Jäsenvaltiot ja johtavat tieteelliset tahot ovat tuoneet esille tätä jo aiempien yhdenmukaistamistoimenpiteiden kohteena olevaa alaa koskevia erityisiä kansanterveysongelmia, joita komissio on tarkastellut.(10) Tällaiset esteet olisi siten poistettava, ja tämän tavoitteen saavuttamiseksi savukkeiden luovuttaminen vapaaseen liikkeeseen sekä niiden kaupan pitäminen ja valmistus olisi saatettava paitsi tervan myös nikotiinin ja hiilimonoksidin suurinta sallittua määrää koskevien yhteisten sääntöjen alaisiksi.(11) Tämän direktiivin vaikutukset kohdistuvat myös Euroopan yhteisöstä vietäviin tupakkatuotteisiin. Vientijärjestely on yhteisen kauppapolitiikan osa. Terveysvaatimusten on perustamissopimuksen 152 artiklan 1 kohdan ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti muodostettava yhteisön muiden politiikkojen olennainen osa. Olisi annettava säännöt, joilla varmistetaan, ettei sisämarkkinoita koskevia säännöksiä heikennetä.(12) Tämän direktiivin säännökset eivät rajoita geneettisesti muunnettujen organismien käyttöä ja merkitsemistä koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamista.(13) Maailmanlaajuisesti sovellettavat tupakkatuotteiden standardit ovat eräs aihe neuvotteluissa, joita käydään tupakoinnin torjuntaa koskevan Maailman terveysjärjestön puitesopimuksen laatimiseksi.(14) Savukkeista poltettaessa syntyvän tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin mittaamisessa olisi viitteenä käytettävä standardeja ISO 4387, ISO 10315 ja ISO 8454, jotka ovat ainoat kansainvälisesti hyväksytyt standardit, samalla kun on selvää, että myöhemmin tehtävän tutkimuksen ja teknisen kehityksen - joita on syytä edistää - ansiosta olisi voitava kehittää ja käyttää savukkeista poltettaessa syntyviä määriä koskevia tarkempia ja luotettavampia mittausmenetelmiä ja kehittää muita tupakkatuotteita koskevia mittausmenetelmiä.(15) Tällä hetkellä ei ole olemassa kansainvälisesti sovittuja standardeja tai menetelmiä tupakansavun muiden ainesosien kuin tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin mittaamiseksi ja arvioimiseksi. Näin ollen on tarpeen luoda menettely tällaisten standardien kehittämiseksi yhteistyössä Kansainvälisen standardoimisjärjestön kanssa.(16) Erityiset yhteiskunnallis-taloudelliset ongelmat huomioon ottaen direktiivissä 90/239/ETY on Kreikalle myönnetty poikkeus tervan suurimpien sallittujen määrien täytäntöönpanoa koskeviin aikarajoihin. Tämä poikkeus olisi pidettävä voimassa sille säädetyn ajan.(17) Tervaa, nikotiinia ja hiilimonoksidia koskevien enimmäispitoisuuksien soveltamiseen vientiin toimitettaviin savukkeisiin olisi sovellettava siirtymäjärjestelyjä, jotta käytettävissä olisi enemmän aikaa tuote-eritelmien muuttamiseksi ja kansainvälisesti hyväksyttyjen standardien vahvistamiseksi.(18) Lisäksi olisi säädettävä muista tämän direktiivin säännöksiä koskevista siirtymäkausista, jotta tuotantoa voitaisiin tarpeellisella tavalla mukauttaa ja jotta erityisesti muiden tuotteiden kuin savukkeiden varastot voitaisiin käyttää loppuun. Tämän direktiivin sisältämien merkintöjä koskevien vaatimusten käyttöönoton helpottamiseksi olisi sallittava sellaisten merkintöjen käyttö, joita ei voida irrottaa.(19) Varoitusten ja poltettaessa syntyvien aineiden määrien merkitsemisessä on edelleen eroja eri jäsenvaltioissa. Tästä johtuu, että kuluttajilla voi yhdessä jäsenvaltiossa olla paremmat tiedot tupakkatuotteiden vaaroista kuin toisessa. Tällaiset erot eivät ole hyväksyttäviä, ja ne ovat omiaan muodostamaan kaupan esteitä ja haittaamaan tupakkatuotteiden sisämarkkinoiden toimintaa, ja siksi ne olisi poistettava. Voimassa olevaa lainsäädäntöä onkin tämän tavoitteen saavuttamiseksi syytä tehostaa ja selventää samalla kun varmistetaan terveydensuojelun korkea taso.(20) Olisi säädettävä tupakkatuote-erien merkitsemisestä, jotta varmistettaisiin tuotteiden jäljitettävyys tämän direktiivin noudattamisen valvomiseksi.(21) Aktiivisen ja passiivisen tupakoinnin välittömät ja välilliset yhteiskunnallis-taloudelliset kustannukset olisi arvioitava säännöllisesti ja ne olisi julkaistava asiaankuuluvien yhteisön ohjelmien yhteydessä.(22) Tupakkatuotteiden valmistuksessa käytettävien ainesosien ja lisäaineiden osalta tilanne on erilainen eri jäsenvaltioissa. Eräissä jäsenvaltioissa ei ole näitä aineita koskevaa lainsäädäntöä eikä vapaaehtoisia sopimuksia. Lisäksi useissa jäsenvaltioissa, joissa on tällaista lainsäädäntöä tai sopimuksia, viranomaiset eivät kuitenkaan saa tupakan valmistajilta tuotemerkkikohtaisia tietoja tupakkatuotteiden sisältämien ainesosien ja lisäaineiden määristä. On aiheellista aloittaa tällä alalla sovellettavien toimenpiteiden lähentäminen ja avoimuuden edistäminen.(23) Tietojen ja toksikologisen tietoaineiston puute estää jäsenvaltioiden asianomaisia viranomaisia arvioimasta luotettavalla tavalla tupakkatuotteiden myrkyllisyyttä ja niiden kuluttajien terveydelle aiheuttamia vaaroja. Tämä on ristiriidassa sen kanssa, että yhteisöllä on velvollisuus varmistaa ihmisten terveyden suojelun korkea taso.(24) Jäsenvaltioiden olisi voitava antaa tupakkatuotteita koskevia tiukempia sääntöjä, joita ne pitävät tarpeellisina kansanterveyden suojelemiseksi, sikäli kuin tämän direktiivin sääntöjen soveltamista ei rajoiteta ja jollei perustamissopimuksen määräyksistä muuta johdu.(25) Jäsenvaltiot voivat tämän direktiivin 12 artiklassa tarkoitetun yhteisen ainesosaluettelon vahvistamiseen asti säätää sellaisten ainesosien käytön kieltämisestä, jotka lisäävät tupakkatuotteiden riippuvuutta aiheuttavia ominaisuuksia, koska tällaisten ainesosien käyttö saattaa tehdä tyhjäksi tässä direktiivissä asetetut poltettaessa syntyvän nikotiinin määrän rajoitukset.(26) Tupakkatuotteiden on osoitettu sisältävän ja poltettaessa synnyttävän monia vahingollisia aineita ja tunnettuja karsinogeenejä, jotka ovat vaarallisia ihmisten terveydelle poltetussa muodossa. Viime vuosina on myös osoitettu, että passiivinen tupakointi on vaarallista erityisesti sikiöille ja imeväisille sekä että se voi aiheuttaa savua hengittäville henkilöille hengitykseen liittyviä ongelmia tai pahentaa niitä. Lisäksi 80 prosenttia uusista tupakoitsijoista yhteisössä on alle 18-vuotiaita. On syytä varmistaa näitä tuotteita koskevien tietojen mahdollisimman suuri avoimuus ja samalla varmistaa, että otetaan asianmukaisesti huomioon tupakan valmistajien teollis- ja tekijänoikeudet.(27) Tiettyjen ilmaisujen, kuten vähätervainen ("low tar"), erittäin kevyt ("ultra light"), kevyt ("light") ja mieto ("mild"), nimitysten, kuvien sekä kuvallisten tai muiden merkkien käyttö tupakkatuotteiden pakkauksissa saattaa johtaa kuluttajaa harhaan antamalla vaikutelman, että nämä tuotteet olisivat vähemmän vahingollisia, sekä aiheuttaa kulutustapojen muutoksia. Myös tupakointikäyttäytyminen ja riippuvuus, eivätkä ainoastaan tuotteen ennen sen kuluttamista sisältävien tiettyjen aineiden pitoisuudet, vaikuttavat sisäänhengitettyjen aineiden määriin. Tämä tosiseikka ei ilmene tällaisten ilmaisujen käytössä, mikä voi näin ollen vaarantaa tässä direktiivissä merkinnöille asetettujen vaatimusten tehokkuuden. Jotta varmistetaan sisämarkkinoiden moitteeton toiminta ja otetaan huomioon ehdotettujen kansainvälisten sääntöjen kehitys, olisi tällainen käyttö kiellettävä yhteisön tasolla, samalla kun annetaan riittävästi aikaa tämän säännön käyttöönottamiselle.(28) Direktiivissä 89/622/ETY kielletään tiettyjen suussa käytettäväksi tarkoitettujen tupakkatuotteiden myynti jäsenvaltioissa. Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjan 151 artiklassa myönnetään Ruotsin kuningaskunnalle poikkeus kyseisen direktiivin säännöksistä tältä osin.(29) Tupakkatuotteiden alalla tapahtuva tekninen ja tieteellinen kehitys edellyttää tämän direktiivin säännösten ja sen jäsenvaltioissa soveltamisen säännöllistä uudelleen arviointia. Sen vuoksi olisi säädettävä menettelystä, jonka mukaan komissio laatii säännöllisesti tieteellisiin ja teknisiin tietoihin perustuvia kertomuksia. Tässä yhteydessä olisi tiettyjä tietoja tarkasteltava lähemmin.(30) Vahvistettaessa savukkeista poltettaessa syntyviä suurimpia sallittuja määriä olisi tutkittava toisaalta sitä, onko aihetta myöhemmin alentaa vahvistettuja määriä ja erityisesti näiden määrien välillä olevaa mahdollista yhteyttä ja toisaalta sitä, olisiko muita tuotteita kuin savukkeita, erityisesti savukkeiksi käärittävää tupakkaa, koskevia vaatimuksia kehitettävä näiltä osin.(31) Muiden tupakkatuotteiden kuin savukkeiden osalta on yhteisön tasolla kehitettävä standardeja ja mittausmenetelmiä, ja tätä varten komissiota olisi pyydettävä tekemään asiaankuuluvia ehdotuksia.(32) Muiden ainesosien, myös lisäaineiden, osalta olisi myöhemmin tapahtuvaa yhdenmukaistamista ajatellen harkittava, olisiko näistä laadittava yhteinen luettelo.(33) Tupakkatuotteiden sisämarkkinoiden koko sekä tupakan valmistajien yhä kasvava pyrkimys keskittää koko yhteisöön suunnattu tuotanto ainoastaan muutamiin tuotantolaitoksiin jäsenvaltioissa edellyttävät lainsäädäntöä yhteisön eikä niinkään jäsenvaltioiden tasolla, jotta tupakkatuotteiden sisämarkkinoiden moitteeton toiminta taattaisiin.(34) Raakatupakka-alan yhteisen markkinajärjestelyn toimintaa on tarkasteltava kertomuksessa, joka komission on määrä toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuonna 2002(8). Komissio on ilmoittanut, että tässä kertomuksessa tarkastellaan myös kansanterveysnäkökohtien, mukaan lukien tässä direktiivissä vahvistetut standardit, sisällyttämistä muihin yhteisön politiikkoihin perustamissopimuksen 152 artiklan mukaisesti.(35) Tämän direktiivin täytäntöönpanoa varten olisi säädettävä määräajat, jotka antavat toisaalta mahdollisuuden saattaa mahdollisimman tehokkaasti loppuun jo direktiivin 90/239/ETY mukaisesti alkanut muutos sekä toisaalta kuluttajille ja valmistajille aikaa sopeutua tuotteisiin, joista syntyvät terva-, nikotiini- ja hiilimonoksidimäärät ovat pienempiä.(36) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(9) mukaisesti.(37) Tämän direktiivin ei tulisi vaikuttaa määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava liitteessä II luetellut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTavoiteTämän direktiivin tavoitteena on lähentää jäsenvaltioiden lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, jotka koskevat savukkeista poltettaessa syntyvän tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin enimmäismääriä, tupakkatuotteiden vähittäismyyntipakkauksissa olevia terveyttä koskevia varoituksia ja muita tietoja sekä tupakkatuotteiden ainesosia ja kuvauksia koskevia tiettyjä toimenpiteitä, pitäen lähtökohtana terveyden suojelun korkeaa tasoa.2 artiklaMääritelmätTässä direktiivissä tarkoitetaan:1) "tupakkatuotteilla" tupakasta kokonaan tai osittain valmistettuja, poltettavaksi, sieraimiin vedettäväksi, imeskeltäväksi tai pureskeltavaksi tarkoitettuja tuotteita, riippumatta siitä, onko tupakka geneettisesti muunnettua tai ei,2) "tervalla" raakaa, vedetöntä ja nikotiinitonta savun tiivistymää,3) "nikotiinilla" nikotiinialkaloideja,4) "suussa käytettäväksi tarkoitetulla tupakalla" kaikkia suussa käytettäväksi tarkoitettuja, kokonaan tai osittain tupakasta valmistettuja tuotteita, jauheena tai pieninä paloina tai jonakin näiden muotojen yhdistelmänä - varsinkin annospusseissa tai huokoisissa pusseissa tarjottavia - tai elintarvikkeita muistuttavassa muodossa olevia tuotteita, lukuun ottamatta poltettavaksi tai pureskeltavaksi tarkoitettuja tuotteita,5) "ainesosalla" kaikkia tupakkatuotteen valmistuksessa käytettäviä aineita tai muita ainesosia, mukaan luettuna paperi, suodatin, musteet ja liimat, joita on valmiissa tuotteessa joko sellaisenaan tai muuttuneessa muodossa, lukuun ottamatta tupakkakasvin lehteä ja sen muita luonnollisia tai käsittelemättömiä osia.3 artiklaSavukkeet: tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin enimmäismäärät1. Jäsenvaltioissa vapaaseen liikkeeseen luovutettavista, kaupan pidettävistä tai valmistettavista savukkeista poltettaessa syntyvät määrät voivat 1 päivästä tammikuuta 2004 alkaen olla enintään:- tervan osalta 10 mg savuketta kohden,- nikotiinin osalta 1 mg savuketta kohden,- hiilimonoksidin osalta 10 mg savuketta kohden.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetusta päivämäärästä poiketen jäsenvaltiot voivat Euroopan yhteisössä valmistettavien mutta sieltä vietävien savukkeiden osalta soveltaa tässä artiklassa asetettuja raja-arvoja 1 päivästä tammikuuta 2005 alkaen, mutta niiden on joka tapauksessa sovellettava niitä viimeistään 1 päivästä tammikuuta 2007 alkaen.3. Väliaikaisena poikkeuksena Kreikan tasavallan osalta on edellä 1 kohdassa tarkoitettu määräpäivä sen alueella valmistettavista ja kaupan pidettävistä savukkeista poltettaessa syntyvän tervan osalta 1 päivä tammikuuta 2007.4 artiklaMittausmenetelmät1. Savukkeista poltettaessa syntyvän tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin määrät on mitattava ISO-standardien 4387 (terva), 10315 (nikotiini) ja 8454 (hiilimonoksidi) mukaisesti.Pakkauksissa olevien tervaa ja nikotiinia koskevien merkintöjen paikkansapitävyys on varmistettava ISO-standardin 8243 mukaisesti.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut mittaukset on suoritettava tai tarkistettava jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksymissä ja valvomissa testauslaboratorioissa.Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle hyväksyttyjen laboratorioiden luettelo, jossa mainitaan hyväksymisperusteet ja käytetyt valvontakeinot, 30 päivään syyskuuta 2002 mennessä sekä aina, kun tiedot muuttuvat.3. Lisäksi jäsenvaltiot voivat vaatia tupakan valmistajia tai maahantuojia suorittamaan toimivaltaisten kansallisten viranomaisten edellyttämiä muita mittauksia, jotta savukkeista poltettaessa syntyvien muiden aineiden määrät voitaisiin arvioida tuotemerkki- ja tyyppikohtaisesti sekä arvioida näistä muista aineista aiheutuvat terveysvaikutukset, ottaen huomioon muun muassa niiden aiheuttama riippuvuus. Jäsenvaltiot voivat myös vaatia, että edellä 2 kohdassa tarkoitettu hyväksytty testauslaboratorio suorittaa nämä mittaukset.4. Edellä 3 kohdan mukaisesti suoritettujen mittausten tulokset on toimitettava vuosittain asianomaisille toimivaltaisille kansallisille viranomaisille. Jäsenvaltiot voivat säätää mittaustulosten harvemmasta esittämisestä tapauksissa, joissa tuotteiden koostumus ei ole muuttunut. Jäsenvaltioille on ilmoitettava tällaisista muutoksista.Jäsenvaltioiden on varmistettava tämän artiklan mukaisesti toimitettavien tietojen levittäminen kaikin asianmukaisin keinoin kuluttajien tietoon, jolloin niiden on kuitenkin tarvittaessa otettava huomioon tiedot, jotka ovat liikesalaisuuksia.5. Jäsenvaltioiden on toimitettava kaikki tämän artiklan nojalla saadut tiedot vuosittain komissiolle, joka ottaa ne huomioon laatiessaan 11 artiklassa tarkoitetun kertomuksen.5 artiklaMerkinnät1. Edellä 4 artiklan mukaisesti mitattavat savukkeista poltettaessa syntyvän tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin määrät on painettava savukepakkausten kylkeen sen jäsenvaltion virallisella kielellä tai virallisilla kielillä, jossa tuote saatetaan markkinoille, siten, että merkintä kattaa kyseisestä pinnasta vähintään 10 prosenttia.Osuuden on oltava 12 prosenttia niissä jäsenvaltioissa, joissa on kaksi virallista kieltä, ja 15 prosenttia niissä jäsenvaltioissa, joissa virallisia kieliä on kolme.2. Kussakin tupakkatuotteiden vähittäismyyntipakkauksessa, lukuun ottamatta suussa käytettäväksi tarkoitettuja tupakkatuotteita ja muita kuin poltettavia tupakkatuotteita, on oltava seuraavat varoitukset:a) Yleisvaroitukset:1) "Tupakointi tappaa/Tupakointi on hengenvaarallista", tai2) "Tupakointi vahingoittaa vakavasti sinua ja ympärilläsi olevia."Näitä yleisiä varoituksia on vuoroteltava tavalla, joka takaa niiden säännöllisen esiintymisen. Varoitus on painettava vähittäismyyntipakkauksen näkyvimmälle pinnalle sekä, läpinäkyviä päällyskääreitä lukuun ottamatta, tuotteen vähittäismyynnissä käytettävien muiden myyntipakkausten ulkopinnalle.b) Liitteessä I olevasta luettelosta otettu erityisvaroitus.Näitä erityisvaroituksia on vuoroteltava tavalla, joka takaa niiden säännöllisen esiintymisen.Tämä varoitus on painettava vähittäismyyntipakkauksen toiselle näkyvimmälle pinnalle sekä, läpinäkyviä päällyskääreitä lukuun ottamatta, tuotteen vähittäismyynnissä käytettävien muiden myyntipakkausten ulkopinnalle.Jäsenvaltiot voivat määrittää näille pinnoille sijoitettavien varoitusten sijainnin kielivaatimusten noudattamiseksi.3. Komissio antaa 10 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen niin pian kuin se on käytännössä mahdollista ja joka tapauksessa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2002 säännöt värivalokuvien tai muitten kuvien käytölle, joiden avulla voidaan havainnollistaa ja selventää tupakoinnin terveysvaikutuksia varmistaakseen, ettei sisämarkkinoita koskevia säännöksiä heikennetä.Jos jäsenvaltiot vaativat lisävaroituksia värivalokuvien tai muiden kuvien muodossa, näiden vaatimusten on oltava yllä mainittujen sääntöjen mukaisia.4. Suussa käytettäväksi tarkoitettujen tupakkatuotteiden, joiden kaupan pitäminen on sallittu tämän direktiivin 8 artiklan nojalla, ja muiden kuin poltettavien tupakkatuotteiden pakkauksissa on oltava seuraava varoitus: "Tämä tupakkatuote voi vaarantaa terveytesi ja aiheuttaa riippuvuutta."Varoitus on painettava vähittäismyyntipakkauksen näkyvimmälle pinnalle sekä, läpinäkyviä päällyskääreitä lukuun ottamatta, tuotteen vähittäismyynnissä käytettävien muiden myyntipakkausten ulkopinnalle.Jäsenvaltiot voivat määrittää varoituksen sijainnin kyseisellä pinnalla kielivaatimusten noudattamiseksi.5. Edellä 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun yleisen varoituksen ja 4 kohdassa tarkoitetun muita kuin poltettavia tupakkatuotteita ja suussa käytettäväksi tarkoitettuja tupakkatuotteita koskevan varoituksen on katettava vähintään 30 prosenttia tupakan vähittäismyyntipakkauksen siitä ulkopinnasta, jolle varoitus painetaan. Tämän osuuden on oltava 32 prosenttia, jos jäsenvaltiossa on kaksi virallista kieltä, ja 35 prosenttia, jos jäsenvaltiossa on kolme virallista kieltä. Edellä 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun erityisvaroituksen on katettava vähintään 40 prosenttia tupakkatuotteen vähittäismyyntipakkauksen siitä ulkopinnasta, jolle varoitus painetaan. Tämän osuuden on oltava 45 prosenttia, jos jäsenvaltiossa on kaksi virallista kieltä, ja 50 prosenttia, jos jäsenvaltiossa on kolme virallista kieltä.Muiden tuotteiden kuin savukkeiden vähittäismyyntipakkausten, joiden näkyvin ulkopinta on yli 75 cm2:n suuruinen, osalta 2 kohdassa tarkoitettujen varoitusten pinta-alan on kuitenkin katettava vähintään 22,5 cm2 kunkin ulkopinnan osalta. Tämän pinta-alan on oltava 24 cm2, jos jäsenvaltiossa on kaksi virallista kieltä, ja 26,25 cm2, jos jäsenvaltiossa on kolme virallista kieltä.6. Tässä artiklassa edellytettyjen varoitusten ja määriä koskevien merkintöjen tekstit ona) painettava mustalla lihavoidulla Helvetica-kirjasimella valkoiselle taustalle. Jäsenvaltiot voivat kielivaatimusten täyttämiseksi määrittää kirjasimen pistekoon edellyttäen, että kansallisessa lainsäädännössä täsmennetty kirjasinkoko on sellainen, että se peittää mahdollisimman suuren osan vaaditulle tekstille varatusta alueesta;b) painettava pienaakkosin lukuun ottamatta varoituksen ensimmäistä kirjainta ja kohtia, joissa kieliopin mukaan on käytettävä suuraakkosia;c) keskitettävä alueelle, jolle teksti on painettava, yhdensuuntaisesti pakkauksen ylälaidan kanssa;d) muiden kuin 4 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta kehystettävä mustalla rajauksella, jonka leveyden on oltava vähintään 3 millimetriä ja enintään 4 millimetriä, ja joka ei millään tavalla häiritse varoituksen tai annettujen tietojen lukemista;e) painettava sen jäsenvaltion virallisella kielellä tai virallisilla kielillä, jossa tuote saatetaan markkinoille.7. Tässä artiklassa edellytettyjen merkintöjen painaminen vähittäismyyntipakkauksen veromerkin päälle on kielletty. Tämän artiklan mukaiset merkinnät on painettava pysyvästi pakkaukseen siten, että niitä ei voi irrottaa, eivätkä muut merkinnät tai kuvat taikka pakkauksen avaaminen saa millään tavalla peittää näitä merkintöjä, tehdä niistä epäselviä tai häiritä niiden lukemista. Merkinnät voidaan kiinnittää muihin tupakkatuotteisiin kuin savukkeisiin tarroilla edellyttäen, ettei näitä tarroja voida irrottaa.8. Jäsenvaltiot voivat säätää, että 2 ja 4 kohdassa tarkoitettuihin varoituksiin liittyy varoituksille varatun alueen ulkopuolella oleva maininta sen antaneesta viranomaisesta.9. Jotta tupakkatuote voidaan tunnistaa ja jäljittää, on vähittäismyyntipakkaus merkittävä asianmukaisella tavalla, eränumerolla tai vastaavalla tiedolla siten, että tuotteen valmistuspaikka ja -aika voidaan selvittää.Tämän säännöksen soveltamisen edellyttämät tekniset toimenpiteet hyväksytään 10 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.6 artiklaTäydentävät tuotetiedot1. Jäsenvaltioiden on vaadittava kaikkia tupakkatuotteiden valmistajia ja maahantuojia toimittamaan niille tuotemerkki- ja tyyppikohtaisen luettelon kaikista tupakkatuotteiden valmistamisessa käytetyistä ainesosista ja niiden määristä.Luetteloon on liitettävä selvitys syistä, joiden vuoksi ainesosat on sisällytetty tupakkatuotteisiin. Siinä on ilmoitettava niiden tarkoitus ja luokka. Luetteloon on myös liitettävä valmistajan tai maahantuojan käytettävissä olevat toksikologiset tiedot, jotka koskevat näitä ainesosia tapauksen mukaan poltettuna tai polttamattomassa muodossa, ja jotka liittyvät erityisesti niiden terveysvaikutuksiin, ottaen huomioon muun muassa niiden riippuvuutta aiheuttavat vaikutukset. Luettelo laaditaan kunkin tuotteeseen sisältyvän ainesosan painon mukaisessa alenevassa järjestyksessä.Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettava vuosittain ja ensimmäisen kerran viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2002.2. Jäsenvaltioiden on varmistettava tässä artiklassa tarkoitettujen tietojen levittäminen kaikin asianmukaisin keinoin kuluttajien tietoon. Tällöin on kuitenkin otettava asianmukaisesti huomioon tarve suojata sellaisia tuotteen koostumukseen liittyviä tietoja, joita on pidettävä liikesalaisuuksina.3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kunkin tuotteen ainesosaluettelo, josta käyvät ilmi poltettaessa syntyvät tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin määrät, julkistetaan.4. Jäsenvaltioiden on toimitettava tämän artiklan nojalla saadut tiedot vuosittain komissiolle, joka ottaa ne huomioon laatiessaan 11 artiklassa tarkoitetun kertomuksen.7 artiklaTuotekuvauksetSellaisia ilmaisuja, nimityksiä, tavaramerkkejä eikä kuvallisia tai muita merkkejä, jotka luovat vaikutelman, että kyseinen tupakkatuote on vähemmän haitallinen kuin muut, ei 30 päivästä syyskuuta 2003 lukien saa käyttää tupakkatuotteiden pakkauksissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan 1 kohdan soveltamista.8 artiklaSuussa käytettäväksi tarkoitettu tupakkaJäsenvaltioiden on kiellettävä suussa käytettäväksi tarkoitetun tupakan markkinoille saattaminen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjan 151 artiklan soveltamista.9 artiklaMukauttaminenKomissio mukauttaa 10 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti tieteen ja tekniikan kehitykseen:a) 4 artiklassa säädetyt mittausmenetelmät sekä niihin liittyvät määritelmät;b) liitteessä I olevat, vähittäismyyntipakkauksiin tehtävät terveysvaroitukset sekä terveysvaroitusten vuorottelutiheyden; jac) tupakkatuotteiden tunnistamiseen ja jäljittämiseen käytettävät merkinnät.10 artiklaSääntelymenettely1. Komissiota avustaa komitea.2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.11 artiklaKertomusKomissio antaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2004 ja tämän jälkeen joka toinen vuosi Euroopan parlamentille, neuvostolle sekä talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta.Tieteen ja tekniikan asiantuntijat avustavat komissiota, jotta se saisi kaikki ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun kertomuksen laatimiseen tarvittavat tiedot.Esittäessään ensimmäisen kertomuksen komissio mainitsee erityisesti tekijät, joita olisi tarkasteltava uudelleen tai kehitettävä ottaen huomioon tieteellisen ja teknisen tietämyksen kehityksen, mukaan lukien kansainvälisesti hyväksyttyjen tuotenormien ja -standardien kehittyminen, sekä kiinnittää erityisesti huomiota:- 3 artiklan 1 kohdassa säädettyjen enimmäismäärien edelleen alentamiseen,- mahdollisiin yhteyksiin näiden määrien välillä,- parannuksiin terveysvaroitusten koossa, sijoituksessa ja sanamuodossa,- uusiin tieteellisiin ja teknisiin tietoihin, jotka liittyvät tupakkatuotepakkauksiin tehtäviin merkintöihin ja niihin painettaviin valokuviin tai muihin kuviin, jotka havainnollistavat ja selittävät tupakoinnin terveysvaikutuksia,- menetelmiin, joiden avulla toksiineille altistumista ja niiden haittoja voidaan arvioida ja säännellä realistisemmin,- riippuvuutta aiheuttavien ainesosien riippuvuusvaikutusten arviointiin,- mahdollisesti vähemmän haitallisten tupakkatuotteiden arviointiin,- standardoitujen mittausmenetelmien kehittämiseen muiden tupakansavun sisältämien aineiden kuin tervan, nikotiinin ja hiilimonoksidin poltettaessa syntyvien määrien mittaamiseksi,- valmistajilta ainesosien osalta vaadittaviin toksikologisiin tietoihin ja tapaan, jolla ne olisi testattava, jotta kansanterveysviranomaiset voivat arvioida niiden käyttöä,- muita tuotteita kuin savukkeita ja erityisesti itse käärittävää tupakkaa koskevien standardien kehittämiseen.Kertomuksessa tarkastellaan myös 5 artiklassa säädettyjen merkintävaatimusten ja kuluttajakäyttäytymisen välisiä yhteyksiä. Siihen liitetään tätä direktiiviä koskevat, komission tarpeellisiksi katsomat muutosehdotukset direktiivin mukauttamiseksi tupakkatuotteiden alalla tapahtuvaan kehitykseen siltä osin kuin se on tarpeen sisämarkkinoiden käyttöön ottamisen ja toiminnan kannalta, sekä ottaen huomioon mahdollinen tieteellisiin tietoihin perustuva uusi kehitys ja kansainvälisesti sovittujen tuotestandardien kehitys.12 artiklaYhteinen ainesosaluetteloKomissiota kehotetaan 11 artiklassa tarkoitetun ensimmäisen kertomuksen yhteydessä esittämään 31 päivään joulukuuta 2004 mennessä sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa varten 6 artiklassa tarkoitettujen tietojen pohjalta ehdotus, jossa säädetään tupakkatuotteissa sallittujen ainesosien yhteisestä luettelosta, ottamalla huomioon muun muassa niiden riippuvuutta aiheuttavat ominaisuudet.13 artiklaTupakkatuotteiden tuonti, myynti ja kulutus1. Jäsenvaltiot eivät saa kieltää tai rajoittaa tämän direktiivin mukaisten tupakkatuotteiden tuontia, myyntiä tai kulutusta niistä poltettaessa syntyvän tervan, nikotiinin tai hiilimonoksidin määrän rajoittamiseen, terveyttä koskeviin varoituksiin ja muihin merkintöihin tai muihin tämän direktiivin vaatimuksiin liittyvistä syistä lukuun ottamatta toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on tarkistaa 4 artiklan nojalla toimitetut tiedot.2. Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen pitää voimassa tai säätää perustamissopimusta noudattaen sellaisia tupakkatuotteiden valmistusta, maahantuontia, myyntiä ja kulutusta koskevia tiukempia vaatimuksia, jotka ne katsovat tarpeellisiksi kansanterveyden suojelemiseksi, edellyttäen, että kyseiset säännöt eivät rajoita tässä direktiivissä vahvistettujen sääntöjen soveltamista.3. Jäsenvaltiot voivat edellä 12 artiklassa tarkoitetun yhteisen ainesosaluettelon vahvistamiseen asti säätää sellaisten ainesosien käytön kieltämisestä, jotka lisäävät tupakkatuotteiden riippuvuutta aiheuttavia ominaisuuksia.14 artiklaSaattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2002, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 15 artiklan ensimmäisen kohdan soveltamista. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Tuotteita, jotka eivät ole tämän direktiivin säännösten mukaisia, voidaan pitää kaupan vielä vuoden ajan 1 kohdassa mainitun päivämäärän jälkeen.3. Edellä 2 kohdassa säädetystä poiketen voidaan muita tupakkatuotteita kuin savukkeita pitää kaupan kahden vuoden ajan 1 kohdassa tarkoitetusta päivämäärästä lukien, vaikka ne eivät täyttäisikään tässä direktiivissä asetettuja vaatimuksia.4. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset komissiolle.15 artiklaKumoaminenKumotaan direktiivit 89/622/ETY ja 90/239/ETY, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden velvoitetta noudattaa niitä määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava liitteessä II mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä.Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direktiiviin, ja viittaukset luetaan liitteessä III esitetyn vastaavuustaulukon mukaisesti.16 artiklaVoimaantuloTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.17 artiklaOsoitusTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 5 päivänä kesäkuuta 2001.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesN. FontaineNeuvoston puolestaPuhemiesL. Engqvist(1) EYVL C 150 E, 30.5.2000, p. 43 ja EYVL C 337 E, 28.11.2000, s. 177.(2) EYVL C 140, 18.5.2000, s. 24.(3) EYVL C 226, 8.8.2000, s. 5.(4) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 14. kesäkuuta 2000 (EYVL C 67, 1.3.2001, s. 150), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 31. heinäkuuta 2000 (EYVL C 300, 20.10.2000, s. 49), ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 13. joulukuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Euroopan parlamentin päätös, tehty 15. toukokuuta 2001, ja neuvoston päätös, tehty 14. toukokuuta 2001.(5) EYVL L 359, 8.12.1989, s. 1.(6) EYVL L 158, 11.6.1992, s. 30.(7) EYVL L 137, 30.5.1990, s. 36.(8) Raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2075/92 (EYVL L 215, 30.7.1992, s. 70) 26 artikla, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1636/98 (EYVL L 210, 28.7.1998, s. 23).(9) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.LIITE ILuettelo erityisvaroituksista(5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu)1. Tupakoivat kuolevat nuorempina.2. Tupakointi tukkii verisuonet sekä aiheuttaa sydänkohtauksia ja aivoveritulppia.3. Tupakointi aiheuttaa keuhkosyöpää, joka johtaa kuolemaan.4. Tupakointi raskauden aikana vahingoittaa lastasi.5. Suojele lapsia - älä pakota heitä hengittämään tupakansavua.6. Lääkäriltä tai apteekista saat apua tupakoinnin lopettamiseen.7. Tupakointi aiheuttaa voimakasta riippuvuutta. Älä aloita.8. Lopettamalla tupakoinnin vähennät vaaraa sairastua kuolemaan johtaviin sydän- ja keuhkosairauksiin.9. Tupakointi voi aiheuttaa hitaan ja tuskallisen kuoleman.10. Pyydä apua tupakoinnin lopettamiseen: (puhelinnumero/postiosoite/Internet-osoite/kysy lääkäriltäsi/apteekistasi).11. Tupakointi aiheuttaa impotenssia ja voi heikentää verenkiertoa.12. Tupakointi vanhentaa ihoa.13. Tupakointi voi vahingoittaa siittiöitä ja vähentää hedelmällisyyttä.14. Savu sisältää bentseeniä, nitrosamiineja, formaldehydiä ja vetysyanidia.LIITE IIKumottujen direktiivien saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ja soveltamista koskevat määräajat(15 artiklassa tarkoitetut)>TAULUKON PAIKKA>LIITE IIIVASTAAVUUSTAULUKKO>TAULUKON PAIKKA>Komission lausumaJohdanto-osan kappale 19Komissio tarkastelee automaattien kautta tapahtuvan tupakkatuotteiden myynnin kansanterveyteen ja kuluttajansuojaan liittyviä näkökohtia perustamissopimuksen 152 ja 153 artiklan määräysten pohjalta. Tätä asiaa käsitellään myös neuvotteluissa, joita käydään parhaillaan Maailman terveysjärjestön tupakoinnin torjuntaa koskevasta puitesopimuksesta.


Avis juridique important

|

31987L0101

Neuvoston direktiivi 87/101/ETY, annettu 22 päivänä joulukuuta 1986, jäteöljyhuollosta annetun direktiivin 75/439/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 042 , 12/02/1987 s. 0043 - 0047 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 7 s. 0197  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 7 s. 0197

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 22 päivänä joulukuuta 1986,jäteöljyhuollosta annetun direktiivin 75/439/ETY muuttamisesta (87/101/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 ja 235 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäneuvoston direktiivissä 75/439/ETY(4) säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen jäteöljyjen turvallisen keräyksen ja niistä huolehtimisen sekä varmistaakseen että, niin pitkälti kuin mahdollista, jäteöljyhuolto suoritetaan jäteöljyjä hyödyntäen (uudistamalla tai polttamalla muussa kuin hävittämistarkoituksessa),uudistaminen on yleisesti tarkoituksenmukaisin keino käyttää uudelleen jäteöljyjä, kun otetaan huomioon sen avulla aikaansaatavat energiansäästöt; sen vuoksi olisi etusija annettava jäteöljyjen jalostukselle niitä uudistamalla, milloin se on teknisesti, taloudellisesti ja järjestelyjen kannalta mahdollista,voimassa olevan yhteisön oikeuden mukaan jäsenvaltiot voivat tietyin edellytyksin kieltää jäteöljyjen polttamisen alueellaan; tämän direktiivin tarkoituksena ei ole muuttaa tätä tilannetta,jäteöljyn polttamisesta syntyy sellaisia aineita sisältäviä päästöjä, jotka ovat haitallisia ympäristölle, kun niitä päästetään tietyt pitoisuudet ylittäviä määriä; sen vuoksi olisi tarpeen toteuttaa toimenpiteet jäteöljyn polttamiselle asetettavien edellytysten vahvistamiseksi,on suositeltavaa parantaa jäteöljyjen keräilyn tehokkuutta ja tiukentaa valvontaa tällä alalla,ottaen huomioon PCB/PCT-yhdisteiden erityinen vaarallisuus on välttämätöntä tiukentaa näitä aineita sisältävien jäteöljyjen polttamista tai uudistamista koskevia yhteisön säännöksiä, jajäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus, samalla noudattaen perustamissopimuksen määräyksiä, toteuttaa tiukempia toimenpiteitä ympäristönsuojelemiseksi,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiiviä 75/439/ETY seuraavasti:1 Korvataan 1 6 artikla seuraavasti:"1 artiklaTässä direktiivissä tarkoitetaan:- :mitä tahansa mineraalipohjaista voiteluainetta tai teollisuusöljyä, josta on tullut sopimatonta siihen käyttöön, johon se alunperin oli tarkoitettu ja erityisesti käytettyjä polttomoottoriöljyjä ja vaihteistoöljyjä sekä myös mineraalipohjaisia voiteluöljyjä, turbiineissa käytettäviä öljyjä ja hydrauliikkaöljyjä;- `huollolla`jäteöljyjen käsittelyä tai hävittämistä samoin kuin niiden varastoimista tai kaatopaikalle sijoittamista maan pinnalle tai maaperään;- `jalostuksella`:toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on mahdollistaa jäteöljyjen uudelleenkäyttö, toisin sanoen uudistaminen ja polttaminen;- `uudistamisella`:menetelmiä, joilla perusöljyjä voidaan tuottaa jäteöljyjä jalostamalla, erityisesti poistamalla näihin öljyihin sisältyvät epäpuhtaudet, hapettumistuotteet ja lisäaineet;- `polttamisella`:jäteöljyjen käyttämistä polttoaineena siten, että tuotettu lämpö hyödynnetään asianmukaisesti;- `keräyksellä`:kaikkia toimintoja, joilla jäteöljyjä voidaan siirtää haltijoilta yrityksille, jotka huolehtivat tällaisista öljyistä.2 artiklaJäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jäteöljyjä kerätään ja niistä huolehditaan aiheuttamatta vältettävissä olevia vahinkoja ihmisille tai ympäristölle, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 78/319/ETY(1) soveltamista.(1) EYVL N:oL 84, 31.3.1978, s.433 artikla1 Jos se on teknisesti, taloudellisesti ja järjestelyjen kannalta mahdollista, on jäsenvaltioiden toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jäteöljyjen käsittelyssä annetaan etusija uudistamiselle.2 Jos jäteöljyjä ei uudisteta 1 kohdassa mainitusta pakottavista syistä, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jäteöljyjen polttaminen tapahtuu ympäristön kannalta hyväksyttävin edellytyksin tämän direktiivin säännösten mukaisesti, edellyttäen, että tällainen polttaminen on teknisesti, taloudellisesti ja järjestelyjen kannalta järkevää.3 Jos jäteöljyjä ei uudisteta eikä polteta 1 ja 2 kohdassa esitetyistä pakottavista syistä, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne hävitetään turvallisesti taikka niiden varastointia tai kaatopaikalle sijoittamista valvotaan.4 artiklaJäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kielletään:a) jäteöljyjen päästö sisämaan pintavesiin, pohjavesiin, aluevesiin ja viemäri- tai kuivatusverkkoihin;b) jäteöljyjen sijoittaminen tai päästö, jolla vahingoitetaan maaperää sekä jäteöljyjen jalostuksesta syntyvien jäännöstuotteiden valvomaton päästö;c) jäteöljyjen käsittely silloin, kun siitä aiheutuu ilman pilaantumista, joka ylittää olemassa olevien säännösten määräämän tason.5 artikla1 Jos se tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi on välttämätöntä ja rajoittamatta 2 artiklan soveltamista, jäsenvaltioiden on toteutettava yleisölle tarkoitettuja tiedotusohjelmia ja edistettävä kampanjoita sen varmistamiseksi, että jäteöljyjä varastoidaan asianmukaisesti ja kerätään mahdollisimman tarkoin.2 Jos 2, 3 ja 4 artiklassa määriteltyjä tavoitteita ei voida muutoin saavuttaa, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että yksi tai useampi yritys kerää tai huolehtii haltijoiden niille tarjoamasta jäteöljystä niillä alueilla, jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat niille määränneet.3 Edellä 2 ja 4 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamiseksi jäsenvaltiot voivat päättää jäteöljyjen jakamisesta 3 artiklassa lueteltujen käsittelytapojen mukaisiin ryhmiin. Tätä varten ne voivat järjestää asianmukaisia tarkastuksia.4 Varmistaakseen, että 4 artiklan mukaisesti toteutettuja toimenpiteitä noudatetaan, kansallisten toimivaltaisten viranomaisten on rekisteröitävä yritys, joka kerää jäteöljyjä, ja valvottava sitä riittävästi, tarvittaessa myös lupajärjestelmän avulla.6 artikla1 Noudattaakseen 4 artiklan mukaisesti toteutettuja toimenpiteitä jäteöljyhuoltoa harjoittavien yritysten on saatava toimintaansa varten lupa. Tarvittaessa lupa annetaan laitteiden tarkastuksen jälkeen.2 Yrityksille, jotka uudistavat jäteöljyjä tai käyttävät jäteöljyjä polttoaineena, voidaan antaa lupa vain, milloin toimivaltainen viranomainen on vakuuttunut siitä, että kaikki asianmukaiset toimenpiteet ympäristön ja terveyden suojelemiseksi on toteutettu, ja että käytetään parasta saatavilla olevaa teknologiaa, mikäli siitä ei aiheudu liiallisia kustannuksia, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta muuta kuin tässä direktiivissä tarkoitettua tavoitetta varten annettujen kansallisten tai yhteisön säännösten soveltamista.7 artiklaKun jäteöljyjä uudistetaan, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että:a) jäteöljyä uudistavan laitoksen toiminta ei aiheuta vältettävissä olevaa vahinkoa ympäristölle.Tätä varten jäsenvaltioiden on varmistettava, että uudistamisen jäännöstuotteiden määrään ja tällaisten jäännöstuotteiden myrkyllisiin ja vaarallisiin ominaisuuksiin liittyvät riskit saadaan mahdollisimman vähäisiksi ja että jäännöstuotteista huolehditaan direktiivin 78/319/ETY 9 artiklan mukaisesti;b) uudistamisesta saatavat perusöljyt eivät muodosta direktiivin 78/319/ETY 1 artiklan b alakohdassa määriteltyä myrkyllistä ja vaarallista jätettä eivätkä sisällä polykloorattuja bifenyylejä ja polykloorattuja terfenyylejä (PCB/PCT) pitoisuuksina, jotka ylittävät 10 artiklassa säädetyt rajat.Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tieto näistä toimenpiteistä. Näiden tietojen perusteella komissio antaa viiden vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta neuvostolle kertomuksen, sekä liittää siihen tarvittaessa aiheelliset ehdotukset.8 artikla1 Kun jäteöljyjä käytetään polttoaineena, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että laitoksen toiminta ei aiheuta huomattavaa ilman pilaantumista, etenkään liitteessä lueteltujen aineiden päästöinä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 84/360/ETY(1) ja tämän direktiivin 3 artiklan 1 kohdan soveltamista. Tätä varten:a) jäsenvaltioiden on huolehdittava, että poltettaessa öljyä laitoksessa, jolla terminen ottoteho on 3 MW tai yli perustuen alempaan lämpöarvoon (LHV), liitteessä lueteltuja päästörajoja tarkkaillaan.Jäsenvaltiot voivat milloin tahansa vahvistaa liitteessä olevia tiukemmat päästörajat. Ne voivat myös vahvistaa päästörajat muillekin kuin liitteessä luetelluille aineille ja muuttujille;b) jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeellisiksi katsomansa toimenpiteet se varmistamiseksi, että jäteöljyjen polttamista laitoksissa, joiden terminen ottoteho on alle 3 MW perustuen alempaan lämpöarvoon (LHV) valvotaan riittävästi.Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tieto näistä toimenpiteistä. Näiden tietojen perusteella komissio antaa viiden vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta neuvostolle kertomuksen sekä liittää siihen tarvittaessa aiheelliset ehdotukset.2 Jäsenvaltioiden on lisäksi huolehdittava, että:a) jäteöljyjen polttamisesta syntyvistä jäännösaineista huolehditaan direktiivin 78/319/ETY 9 artiklan mukaisesti;b) polttoaineena käytetyt jäteöljyt eivät muodosta direktiivin 78/319/ETY 1 artiklan b alakohdassa määriteltyä myrkyllistä ja vaarallista jätettä eivätkä sisällä PCB/PCT:tä suurempina kuin 50 ppm:n pitoisuuksina.3 Liitteessä olevien päästörajojen tarkkailu voidaan vaihtoehtoisesti varmistaa asianmukaisen valvontajärjestelmän avulla, jolla valvotaan saastuttavien aineiden pitoisuuksia jäteöljyissä tai jäteöljyjen ja muiden polttoaineiden sekoituksissa, jotka on tarkoitettu poltettavaksi, ottaen huomioon laitoksen tekniset ominaisuudet.Kun kyseessä ovat laitokset, joissa liitteessä lueteltujen aineiden päästöjä voi syntyä lisäksi tuotteiden kuumennuksesta, jäsenvaltioiden on varmistettava pysyvän valvontajärjestelmän avulla, että nämä jäteöljyjen polttamisesta syntyvien aineiden osuudet eivät ylitä liitteessä asetettuja päästörajoja.(1) EYVL N:o L 188, 16.7.1984, s. 20"2 Direktiivin 7 artikla siirtyy 9 artiklaksi.3 Poistetaan direktiivin 8 ja 9 artikla.4 Lisätään uusi 10 artikla seuraavasti:"10 artikla1 Varastoinnin ja keräyksen aikana haltijat ja kerääjät eivät saa sekoittaa jäteöljyjä direktiivin 76/403/ETY(1) tarkoittamien PCB- ja PCT-yhdisteiden kanssa eikä direktiivin 78/319/ETY tarkoittamien myrkyllisten ja vaarallisten jätteiden kanssa.2 Lukuun ottamatta tapauksia, joista säädetään 3 kohdassa, direktiivin 76/403/ETY säännökset koskevat jäteöljyjä, jotka sisältävät enemmän kuin 50 ppm PCB/PCT:tä.Jäsenvaltioiden on lisäksi toteutettava sellaiset tekniset toimenpiteet, jotka ovat tarpeen sen varmistamiseksi, että kaikista PCB/PCT:tä sisältävistä jäteöljyistä huolehditaan aiheuttamatta vältettävissä olevaa vahinkoa ihmisille ja ympäristölle.3 PCB:tä tai PCT:tä sisältävien jäteöljyjen uudistaminen voidaan sallia, jos uudistamisprosessi mahdollistaa joko PCB:n ja PCT:n tuhoamisen tai vähentämisen niin, että uudistettu öljy ei sisällä PCB/PCT:tä ylärajaa suurempia määriä, joka ei missään olosuhteissa saa olla enemmän kuin 50 ppm.4 Komissio päättää suositeltavasta vertailumenetelmästä PCB/PCT-pitoisuuden määrittämiseksi jäteöljyissä kuultuaan asiasta direktiivin 78/319/ETY 18 artiklan nojalla perustettua, tekniikan kehitykseen mukauttamista käsittelevää komiteaa.5 Jäteöljyistä, jotka ovat sellaisten aineiden pilaamia, jotka on määritelty myrkyllisiksi ja vaarallisiksi jätteiksi direktiivin 78/319/ETY 1 artiklan b alakohdassa, on huolehdittava mainitun direktiivin säännösten mukaisesti.(1) EYVL N:o L 108, 26.4.1976, s. 41"5 Direktiivin 10 artikla siirtyy 11 artiklaksi.6 Direktiivin 11 artikla siirtyy 12 artiklaksi ja se muutetaan seuraavasti:"12 artiklaYrityksen, joka kerää tai pitää hallussaan jäteöljyä tai huolehtii jäteöljystä, on luovutettava toimivaltaisille viranomaisille näiden pyynnöstä kaikki jäteöljyjen tai niiden jäännöstuotteiden keräystä tai jäteöljyhuoltoa koskevat tiedot."7 Direktiivin 12 artikla siirtyy 13 artiklaksi ja se muutetaan seuraavasti:"13 artikla1 Jäsenvaltioiden on tarkastettava säännöllisesti 6 artiklassa mainitut yritykset, erityisesti että ne noudattavat lupaehtojaan.2 Toimivaltaisten viranomaisten on tutkittava tekniikan alalla tai ympäristön tilassa tapahtuvia muutoksia tämän direktiivin mukaisesti myönnettyjen lupien muuttamiseksi tarvittaessa."8 Direktiivin 13 ja 14 artikla siirtyy 14 ja 15 artiklaksi.9 Lisätään uusi 16 artikla seuraavasti:"16 artiklaJäsenvaltiot voivat, ottaen huomioon perustamissopimuksen määräykset, toteuttaa ympäristön suojelemiseksi toimenpiteitä, jotka ovat tässä direktiivissä säädettyjä tiukempia.Tällaisiin toimenpiteisiin voi samojen säännösten mukaisesti sisältyä muun muassa kielto polttaa jäteöljyä."10 Direktiivin 15 ja 16 artikla siirtyy 17 ja 18 artiklaksi.11 Lisätään tähän direktiiviin liite.2 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet 1 päivästä tammikuuta 1990 alkaen ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artikla Jäsenvaltioiden tämän direktiivin mukaisesti toteuttamia toimenpiteitä voidaan soveltaa direktiivin 75/439/ETY 6 artiklassa tarkoitettuihin yrityksiin, jotka ovat olemassa, kun tämä direktiivi annetaan tiedoksi, asteittain seitsemän vuoden kuluessa sanotusta tiedoksi antamisesta(5).4 artikla Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.5 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 1986.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaG. SHAW(1) EYVL N:o C 58, 6.3.1985, s. 3(2) EYVL N:o C 255, 13.10.1986, s. 269(3) EYVL N:o C 330, 20.12.1985, s. 32(4) EYVL N:o L 194, 25.7.1975, s. 31(5) Tämä direktiivi on annettu tiedoksi jäsenvaltioille 13 päivänä tammikuuta 1987