title: Komission direktiivi 2007/42/EY, annettu 29 päivänä kesäkuuta 2007 , regeneroidusta selluloosasta valmistetusta kalvosta tehdyistä, elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuvista materiaaleista ja tarvikkeista (Kodifioitu toisinto) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               30.6.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 172/71

      KOMISSION DIREKTIIVI 2007/42/EY,
   annettu 29 päivänä kesäkuuta 2007,
   regeneroidusta selluloosasta valmistetusta kalvosta tehdyistä, elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuvista materiaaleista ja tarvikkeista
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   (Kodifioitu toisinto)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuvista materiaaleista ja tarvikkeista ja direktiivien 80/509/ETY ja 89/109/ETY kumoamisesta 27 päivänä lokakuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1935/2004 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Regeneroidusta selluloosasta valmistetusta kalvosta tehdyistä, elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvista tarvikkeista 15 päivänä maaliskuuta 1993 annettua komission direktiiviä 93/10/ETY (2) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osilta (3). Sen vuoksi olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava mainittu direktiivi.

               (2)

               Ottaen huomioon mainitun toimenpiteen laajuuden ja vaikutukset tällä direktiivillä säädettävät yhteisön toimenpiteet eivät ole ainoastaan tarpeellisia vaan myös välttämättömiä sisämarkkinoiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Jäsenvaltiot eivät voi yksin saavuttaa näitä tavoitteita. Niiden toteuttamisesta yhteisön tasolla säädetään jo asetuksessa (EY) N:o 1935/2004.

               (3)

               Asetuksen (EY) N:o 1935/2004 3 artiklan 1 kohdassa säädetyn tavoitteen saavuttamiseksi regeneroidusta selluloosasta valmistettujen kalvojen osalta sopiva keino oli mainitun asetuksen 5 artiklassa tarkoitettu erityisdirektiivi.

               (4)

               Regeneroidusta selluloosasta valmistetuista synteettisistä kuorista olisi säädettävä erityissäännöksillä.

               (5)

               Menetelmä, jolla osoitetaan, että väriaineiden siirtymistä ei tapahdu, olisi laadittava myöhemmässä vaiheessa.

               (6)

               Kansallisten säännösten olisi jäätävä voimaan, kunnes puhtausvaatimukset ja analyysimenetelmät laaditaan.

               (7)

               Sallittujen aineiden luettelon laatiminen, täydennettynä sallituilla enimmäismäärillä, on tässä tapauksessa periaatteessa riittävä asetuksen (EY) N:o 1935/2004 3 artiklan 1 kohdassa säädetyn tavoitteen toteuttamiseksi.

               (8)

               Di(2-hydroksietyyli)eetteriä (= dietyleeniglykoli) ja etaanidiolia (= monoetyleeniglykoli) voi kuitenkin siirtyä huomattavia määriä tiettyihin elintarvikkeisiin, ja tämän mahdollisuuden välttämiseksi on ennakkotoimenpiteenä suositeltavaa säätää lopullisesti näiden aineiden suurimmasta sallitusta pitoisuudesta elintarvikkeissa, jotka ovat olleet kosketuksessa regeneroidusta selluloosasta valmistettujen kalvojen kanssa.

               (9)

               Kuluttajan terveyden suojelemisen kannalta on suotavaa, että regeneroidun selluloosakalvon painatusta sisältävät pinnat eivät joudu suoraan kosketukseen elintarvikkeen kanssa.

               (10)

               Asetuksen (EY) N:o 1935/200416 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kirjallinen ilmoitus olisi toimitettava, jos regeneroidusta selluloosasta tehtyä kalvoa käytetään ammattikäytössä elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuviin materiaaleihin ja tarvikkeisiin, lukuun ottamatta tarvikkeita, jotka ovat luonteeltaan sellaisia, että ne on selvästi tarkoitettu sellaiseen käyttöön.

               (11)

               Regeneroituun selluloosakalvoon sovellettavissa säännöissä olisi otettava huomioon elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuvan kerroksen luonne. Näin ollen muovista koostuvilla pinnoitteilla pinnoitettuja regeneroituja selluloosakalvoja koskevien vaatimusten olisi oltava erilaiset kuin niitä regeneroituja selluloosakalvoja koskevat vaatimukset, jotka ovat pinnoittamattomia tai jotka on pinnoitettu selluloosasta johdetuilla pinnoitteilla.

               (12)

               Kaikentyyppisten regeneroitujen selluloosakalvojen, myös muovipinnoitteisten regeneroitujen selluloosakalvojen, valmistuksessa olisi käytettävä ainoastaan sallittuja aineita.

               (13)

               Muovista koostuvilla pinnoitteilla pinnoitetuissa regeneroiduissa selluloosakalvoissa elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuva kerros koostuu materiaalista, joka on samankaltainen kuin elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuvat muoviset materiaalit ja tarvikkeet. Näin ollen on aiheellista, että elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista tarvikkeista 6 päivänä elokuuta 2002 annettua komission direktiiviä 2002/72/EY (4) sovelletaan myös kyseisiin kalvoihin.

               (14)

               Yhteisön lainsäädännön johdonmukaisuuden vuoksi olisi varmistettava, että muovipinnoitteiset regeneroidut selluloosakalvot ovat direktiivissä 2002/72/EY asetettujen siirtymien raja-arvojen mukaisia. Tämä olisi tehtävä niiden sääntöjen mukaisesti, joista säädetään elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvien muovisten tarvikkeiden sisältämien ainesosien siirtymisen tarkastamiseksi tarvittavista perussäännöksistä 18 päivänä lokakuuta 1982 annetussa neuvoston direktiivissä 82/711/ETY (5) sekä elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvien muovisten tarvikkeiden sisältämien ainesosien siirtymisen tarkastamiseen käytettävistä simulanteista 19 päivänä joulukuuta 1985 annetussa neuvoston direktiivissä 85/572/ETY (6).

               (15)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset.

               (16)

               Tämä direktiivi ei saa vaikuttaa liitteessä III olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   1.   Tämä direktiivi on asetuksen (EY) N:o 1935/2004 5 artiklassa tarkoitettu erityisdirektiivi.
   2.   Tämä direktiivi koskee liitteessä I määriteltyä regeneroitua selluloosakalvoa, joka on tarkoitettu joutumaan tai käyttötarkoituksensa mukaisesti joutuu elintarvikkeen kanssa kosketukseen ja joka:

               a)

               sellaisenaan muodostaa valmiin tuotteen; tai

               b)

               on osa muita materiaaleja sisältävästä valmiista tuotteesta.

         3.   Tämä direktiivi ei koske regeneroidusta selluloosasta valmistettuja synteettisiä kuoria.
   2 artikla
   Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun regeneroidun selluloosakalvon on kuuluttava johonkin seuraavista tyypeistä:

               a)

               pinnoittamaton regeneroitu selluloosakalvo;

               b)

               selluloosasta johdetulla pinnoitteella pinnoitettu regeneroitu selluloosakalvo; tai

               c)

               muovista koostuvalla pinnoitteella pinnoitettu regeneroitu selluloosakalvo.

         3 artikla
   1.   Edellä 2 artiklan a ja b alakohdassa tarkoitetut regeneroidut selluloosakalvot on valmistettava käyttäen ainoastaan liitteessä II lueteltuja aineita tai aineryhmiä ja kyseisessä liitteessä säädettyjen rajoitusten mukaisesti.
   2.   Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, muita kuin liitteessä II lueteltuja aineita voidaan käyttää, jos näitä aineita käytetään väriaineina (värit ja pigmentit) tai sideaineina, jos näitä aineita ei siirry elintarvikkeisiin validoiduilla menetelmillä havaittavia määriä.
   4 artikla
   1.   Edellä 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettu regeneroitu selluloosakalvo on valmistettava ennen pinnoitusta käyttäen ainoastaan liitteen II ensimmäisessä osassa lueteltuja aineita tai aineryhmiä ja kyseisessä liitteessä säädettyjen rajoitusten mukaisesti.
   2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa regeneroidussa selluloosakalvossa käytettävä pinnoite on valmistettava käyttäen ainoastaan direktiivin 2002/72/EY liitteissä II–VI lueteltuja aineita tai aineryhmiä ja kyseisessä liitteessä säädettyjen rajoitusten mukaisesti.
   3.   Rajoittamatta 1 kohdan soveltamista, 2 artiklan c alakohdassa tarkoitetusta regeneroidusta selluloosakalvosta valmistettujen materiaalien ja tarvikkeiden on oltava direktiivin 2002/72/EY 2, 7 ja 8 artiklan mukaisia.
   5 artikla
   Regeneroidun selluloosakalvon painatusta sisältävät pinnat eivät saa joutua kosketukseen elintarvikkeen kanssa.
   6 artikla
   1.   Kaupan pitämisen eri vaiheissa, lukuun ottamatta vähittäiskauppaa, regeneroidusta selluloosasta valmistettuihin, elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuviin materiaaleihin ja tarvikkeisiin on liitettävä kirjallinen ilmoitus asetuksen (EY) N:o 1935/200416 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
   2.   Edellä 1 kohtaa ei sovelleta regeneroidusta selluloosasta valmistettuihin materiaaleihin ja tarvikkeisiin, jotka ovat luonteeltaan sellaisia, että ne on selvästi tarkoitettu joutumaan kosketukseen elintarvikkeen kanssa.
   3.   Jos erityiset käytön edellytykset ilmoitetaan, regeneroidusta selluloosasta valmistetut tarvikkeet on varustettava vastaavin merkinnöin.
   7 artikla
   Kumotaan direktiivi 93/10/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä III olevassa A osassa mainituilla direktiiveillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita velvoittavia liitteessä III olevassa B osassa asetettuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä.
   Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä IV olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
   8 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   9 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 29 päivänä kesäkuuta 2007.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  EUVL L 338, 13.11.2004, s. 4.

      (2)  EYVL L 93, 17.4.1993, s. 27. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/14/EY (EUVL L 27, 30.1.2004, s. 48).

      (3)  Katso liitteessä III oleva A osa.

      (4)  EYVL L 220, 15.8.2002, s. 18. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2007/19/EY (EUVL L 91, 31.3.2007, s. 17).

      (5)  EYVL L 297, 23.10.1982, s. 26. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 97/48/EY (EYVL L 222, 12.8.1997, s. 10).

      (6)  EYVL L 372, 31.12.1985, s. 14. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2007/19/EY.

      LIITE I
      REGENEROIDUN SELLULOOSAKALVON MÄÄRITELMÄ
      Regeneroitu selluloosakalvo on ohut levymäinen materiaali, joka on valmistettu kierrättämättömästä puusta tai puuvillasta saadusta puhdistetusta selluloosasta. Teknisten vaatimusten mukaisesti sopivia aineita voidaan lisätä joko massaan tai kalvon pintaan. Regeneroitu selluloosakalvo voi olla pinnoitettu joko yhdeltä tai molemmilta puolilta.

      LIITE II
      LUETTELO AINEISTA, JOIDEN KÄYTTÖ ON SALLITTU REGENEROIDUN SELLULOOSAKALVON VALMISTUKSESSA
      Huom.

                  —

                  Tämän liitteen ensimmäisessä ja toisessa osassa prosenttiluvut ilmaistaan paino-osuuksina (w/w) laskettuna vedettömästä pinnoittamattomasta regeneroidusta selluloosakalvosta.

                  —

                  Tavanomaiset tekniset nimitykset on annettu hakasuluissa.

                  —

                  Puhtausvaatimusten osalta käytettyjen aineiden on oltava hyvää teknistä laatua.

            ENSIMMÄINEN OSA
      Pinnoittamaton regeneroitu selluloosakalvo

                  Nimitys

                  Rajoitukset

                              A.

                              Regeneroitu selluloosa

                  Vähintään 72 % (w/w)

            B.   Lisäaineet

                              1.

                              Pehmittimet

                  Enintään 27 % (w/w) yhteensä

                              —

                              Bis (2-hydroksietyyli) eetteri [= dietyleeniglykoli]

                  Vain, jos kyseinen kalvo pinnoitetaan ja käytetään yksinomaan sellaisten elintarvikkeiden pakkaamiseen, jotka eivät ole kosteita eli eivät sisällä pinnalla olevaa, fysikaalisesti vapaata vettä. Bis (2-hydroksietyyli) eetterin ja etaanidiolin yhteismäärä tämän tyyppisen kalvon kanssa kosketuksessa olleessa elintarvikkeessa ei saa olla yli 30 mg/elintarvikekilo.

                              —

                              Etaanidioli [= monoetyleeniglykoli]

                              —

                              1,3-butaanidioli

                              —

                              Glyseroli

                              —

                              1,2-propaanidioli [= 1,2-propyleeniglykoli]

                              —

                              Polyetyleenioksidi [= polyetyleeniglykoli]

                  Keskimääräinen molekyylipaino 250–1 200

                              —

                              1,2-polypropyleenioksidi [= 1,2-polypropyleeniglykoli]

                  Keskimääräinen molekyylipaino enintään 400 ja vapaan 1,3-propaanidiolin pitoisuus enintään 1 % (w/w) aineessa

                              —

                              Sorbitoli

                              —

                              Tetraetyleeniglykoli

                              —

                              Trietyleeniglykoli

                              —

                              Urea

                              2.

                              Muut lisäaineet

                  Enintään 1 % (w/w) yhteensä

                     1. luokka

                  Aineen tai aineryhmän määrä kussakin luetelmakohdassa ei saa ylittää 2 mg/dm2 pinnoittamattomassa kalvossa.

                              —

                              Etikkahappo ja sen NH4-, Ca-, Mg-, K- ja Na-suolat

                              —

                              Askorbiinihappo ja sen NH4-, Ca-, Mg-, K- ja Na-suolat

                              —

                              Bentsoehappo ja natriumbentsoaatti

                              —

                              Muurahaishappo ja sen NH4-, Ca-, Mg-, K- ja Na-suolat

                              —

                              Lineaariset, tyydyttyneet ja tyydyttymättömät rasvahapot, joissa on parillinen määrä hiiliatomeja alkaen 8:sta ja päättyen 20:een, sekä myöskin beheniinihappo ja risinoleiinihappo ja näiden happojen NH4-, Ca-, Mg-, K-, Na-, Al- ja Zn-suolat

                              —

                              Sitruunahappo, D- ja L-maitohappo, maleiinihappo, L-viinihappo ja näiden Na- ja K-suolat

                              —

                              Sorbiinihappo ja sen NH4-, Ca-, Mg-, K- ja Na-suolat

                              —

                              Lineaaristen, tyydyttyneiden ja tyydyttymättömien rasvahappojen amidit, joissa on parillinen määrä hiiliatomeja alkaen 8:sta ja päättyen 20:een, sekä myös beheniinihapon ja risinoleiinihapon amidit

                              —

                              Luontaiset syötävät tärkkelykset ja jauhot

                              —

                              Kemiallisesti muunnetut syötävät tärkkelykset ja jauhot

                              —

                              Amyloosi

                              —

                              Kalsium- ja magnesiumkarbonaatit ja kloridit

                              —

                              Glyserolin esterit lineaaristen tyydyttyneiden ja tyydyttymättömien rasvahappojen kanssa, joissa on parillinen määrä hiiliatomeja alkaen 8:sta ja päättyen 20:een, sekä/tai esterit adipiinihapon, sitruunahapon, 12-hydroksisteariinihapon (oksisteariini) ja risinoleiinihapon kanssa

                              —

                              Polyoksietyleenin (8–14 oksietyleeniryhmää) esterit lineaaristen tyydyttyneiden ja tyydyttymättömien rasvahappojen kanssa, joissa on parillinen määrä hiiliatomeja alkaen 8:sta ja päättyen 20:een

                              —

                              Sorbitolin esterit lineaaristen tyydyttyneiden ja tyydyttymättömien rasvahappojen kanssa, joissa on parillinen määrä hiiliatomeja alkaen 8:sta ja päättyen 20:een

                              —

                              Steariinihapon mono- ja/tai diesterit etaanidiolin ja/tai bis (2-hydroksietyyli) eetterin ja/tai trietyleeniglykolin kanssa

                              —

                              Alumiinin, kalsiumin, magnesiumin ja piin oksidit ja hydroksidit, sekä alumiinin, kalsiumin, magnesiumin ja kaliumin silikaatit, vedettömät sekä kidevedelliset

                              —

                              Polyetyleenioksidi [polyetyleeniglykoli]

                  Keskimääräinen molekyylipaino 1 200–4 000

                              —

                              Natriumpropionaatti

                     2. luokka

                  Aineiden yhteismäärä ei saa ylittää 1 mg/dm2 pinnoittamattomassa kalvossa ja aineiden tai aineryhmien määrä kussakin luetelmakohdassa ei saa ylittää 0,2 mg/dm2 (tai matalampaa raja-arvoa, jos sellainen on annettu) pinnoittamattomassa kalvossa.

                              —

                              Natriumalkyyli (C8–C18) bentseenisulfonaatti

                              —

                              Natriumisopropyylinaftaleenisulfonaatti

                              —

                              Natriumalkyyli (C8–C18) sulfaatti

                              —

                              Natriumalkyyli (C8–C18) sulfonaatti

                              —

                              Natriumdioktyylisulfosukkinaatti

                              —

                              Dihydroksietyylidietyleenitriamiinimonoasetaatin distearaatti

                  Enintään 0,05 mg/dm2 pinnoittamattomassa kalvossa

                              —

                              Ammonium-, magnesium- ja kaliumlauryylisulfaatit

                              —

                              N,N′-distearoyylidiaminoetaani ja N,N′-dipalmitoyylidiaminoetaani ja N,N′-dioleoyylidiaminoetaani

                              —

                              2-heptadekyyli – 4,4-bis (metyleenistearaatti) oksatsoliini

                              —

                              Polyetyleeniaminostearamidietyylisulfaatti

                  Enintään 0,1 mg/dm2 yhteensä pinnoittamattomassa kalvossa

                     3. luokka – Sidonta-aineet

                  Aineiden yhteismäärä ei saa ylittää 1 mg/dm2 pinnoittamattomassa kalvossa.

                              —

                              Melamiiniformaldehydin muuntamaton kondensaatiotuote tai sen kondensaatiotuote, joka on muunnettu yhdellä tai useammalla seuraavassa luettelossa mainitulla aineella:
                              butanoli, dietyleenitriamiini, etanoli, trietyleenitetramiini, tetraetyleenipentamiini, tri (2-hydroksietyyli) amiini, 3,3′-diaminodipropyyliamiini, 4,4′-diaminodibutyyliamiini

                  Vapaan formaldehydin pitoisuus enintään 0,5 mg/dm2 pinnoittamattomassa kalvossa
                  Vapaan melamiinin pitoisuus enintään 0,3 mg/dm2 pinnoittamattomassa kalvossa

                              —

                              Muunnetun melamiiniureaformaldehydin ja tris (2-hydroksietyyli) aminin kondensaatiotuote

                  Vapaan formaldehydin pitoisuus enintään 0,5 mg/dm2 pinnoittamattomassa kalvossa
                  Vapaan melamiinin pitoisuus enintään 0,3 mg/dm2 pinnoittamattomassa kalvossa

                              —

                              Ristisidoksiset, kationiset polyalkyleeniamiinit:

                                          a)

                                          diaminopropyylimetyyliamiiniin ja epikloorihydriiniin perustuva polyamidiepikloorihydriinihartsi;

                                          b)

                                          epikloorihydriiniin, adipiinihappoon, kaprolaktaamiin, dietyleenitriamiiniin ja/tai etyleenidiamiiniin perustuva polyamidiepikloorihydriinihartsi;

                                          c)

                                          adipiinihappoon, dietyleenitriamiiniin ja epikloorihydriiniin tai epikloorihydriiniin ja ammoniakin seokseen perustuva polyamidiepikloorihydriinihartsi;

                                          d)

                                          epikloorihydriiniin, dimetyyliadipaattiin ja dietyleenitriamiiniin perustuva polyamidipolyamiiniepikloorihydriinihartsi;

                                          e)

                                          epikloorihydriiniin, adipamidiin ja diaminopropyylimetyyliamiiniin perustuva polyamidipolyamiiniepikloorihydriinihartsi

                  Yhteisön direktiivien mukaisesti ja niiden puuttuessa kansallisen lainsäädännön mukaisesti, kunnes yhteisön direktiivit annetaan

                              —

                              Polyetyleeniamiinit ja polyetyylieniimiinit

                  Enintään 0,75 mg/dm2 pinnoittamattomassa kalvossa

                              —

                              Ureaformaldehydin muuntamaton kondensaatiotuote, tai joka voi olla muunnettu yhdellä tai useammalla seuraavassa luettelossa mainitulla aineella:
                              aminometyylisulfonihappo, sulfaniilihappo, butanoli, diaminobutaani, diaminodietyyliamini, diaminodipropylamiini, diaminopropaani, dietyleenitriamiini, etanoli, guanidiini, metanoli, tetraetyleenipentamiini, trietyleenitetramiini, natriumsulfiitti

                  Vapaan formaldehydin pitoisuus enintään 0,5 mg/dm2 pinnoittamattomassa kalvossa

                     4. luokka

                  Aineiden yhteismäärä ei saa ylittää 0,01 mg/dm2 pinnoittamattomassa kalvossa.

                              —

                              Syötävien öljyjen amiinien ja polyetyleenioksidin reaktiotuotteet

                              —

                              Monoetanoliamiinilauryylisulfaatti

      TOINEN OSA
      Pinnoitettu regeneroitu selluloosakalvo

                  Nimitys

                  Rajoitukset

                              A.

                              Regeneroitu selluloosa

                  Ks. ensimmäinen osa.

                              B.

                              Lisäaineet

                  Ks. ensimmäinen osa.

            C.   Pinnoite

                              1.

                              Polymeerit

                  Aineiden yhteismäärä ei saa ylittää 50 mg/dm2 pinnoitetta puolella, joka on kosketuksessa elintarvikkeen kanssa.

                              —

                              Selluloosan etyyli-, hydroksietyyli-, hydroksipropyyli- ja metyylieetterit

                              —

                              Selluloosanitraatit

                  Enintään 20 mg/dm2 pinnoitetta puolella, joka on kosketuksessa elintarvikkeen kanssa: typpipitoisuus 10,8 (w/w)–12,2 % (w/w) selluloosanitraatissa.

                              2.

                              Hartsit

                  Aineiden yhteismäärä ei saa ylittää 12,5 mg/dm2 pinnoitetta puolella, joka on kosketuksessa elintarvikkeen kanssa, ja pelkästään sellaisten regeneroitujen selluloosakalvojen valmistukseen, joissa on selluloosanitraattiin perustuva pinnoite.

                              —

                              Kaseiini

                              —

                              Kolofoni ja/tai sen polymerisaatio-, hydrogenointi- tai pilkkoutumistuotteet ja näiden esterit sekä metyyli-, etyyli- tai C2–C6 polyvalenttisten alkoholien esterit, taikka näiden alkoholien seokset

                              —

                              Kolofoni ja/tai sen polymerisaatio-, hydrogenointi- tai pilkkoutumistuotteet kondensoituina akryylihapon, maleiinihapon, sitruunahapon, fumaari- ja/tai ftaalihapon ja/tai 2,2 bis (4-hydroksifenyyli) propaani-formaldehydin kanssa, ja esteröitynä metyyli-, etyyli- tai C2–C6 polyvalenttisten alkoholien tai näiden alkoholien seosten kanssa

                              —

                              Bis (2-hydroksietyyli) eetterien esterit β-pineenin, dipenteenin ja/tai diterpeenin ja maleiinihappoanhydridin additiotuotteiden kanssa

                              —

                              Syötävä gelatiini

                              —

                              Risiiniöljy ja sen dehydraatio- ja/tai hydrogenaatiotuotteet ja sen kondensaatiotuotteet polyglyserolin, adipiinihapon, sitruunahapon, maleiinihapon, ftaalihapon ja sebasiinihapon kanssa

                              —

                              Luonnonkumi [= damar]

                              —

                              Poly-β-pineeni [= terpeenihartsit]

                              —

                              Urea-formaldehydihartsit (ks. sidonta-aineet)

                              3.

                              Pehmittimet

                  Aineiden yhteismäärä ei saa ylittää 6 mg/dm2 pinnoitetta puolella, joka on kosketuksessa elintarvikkeen kanssa.

                              —

                              Asetyylitributyylisitraatti

                              —

                              Asetyylitri (2-etyyliheksyyli) sitraatti

                              —

                              Di-isobutyyliadipaatti

                              —

                              Di-n-butyyliadipaatti

                              —

                              Di-n-heksyyliatselaatti

                              —

                              Disykloheksyyliftalaatti

                  Enintään 4,0 mg/dm2 pinnoitetta puolella, joka on kosketuksessa elintarvikkeen kanssa

                              —

                              2-etyyliheksyylidifenyylifosfaatti (synonyymi: fosforihappodifenyyli-2-etyyliheksyyliesteri)

                  2-etyyliheksyylidifenyylifosfaatin määrä ei saa ylittää:

                              a)

                              2,4 mg/kg elintarviketta, joka on kosketuksessa tämäntyyppisen kalvon kanssa, tai

                              b)

                              0,4 mg/dm2 pinnoitetta puolella, joka on kosketuksessa elintarvikkeen kanssa

                              —

                              Glyserolimonoasetaatti [= monoasetiini]

                              —

                              Glyserolidiasetaatti [= diasetiini]

                              —

                              Glyserolitriasetaatti [= triasetiini]

                              —

                              Dibutyylisebakaatti

                              —

                              Di-n-butyylitartraatti

                              —

                              Di-isobutyylitartraatti

                              4.

                              Muut lisäaineet

                  Aineiden yhteismäärä ei saa ylittää 6 mg/dm2 pinnoittamattomassa regeneroidussa selluloosakalvossa, mukaan lukien pinnoite puolella, joka on kosketuksessa elintarvikkeen kanssa.

                              4.1

                              Edellä ensimmäisessä osassa luetellut lisäaineet

                  Samat rajoitukset kuin ensimmäisessä osassa (mg/dm2 pitoisuudet viittaavat kuitenkin pinnoittamattomaan regeneroituun selluloosakalvoon mukaan lukien pinnoite puolella, joka on kosketuksessa elintarvikkeen kanssa).

                              4.2

                              Erityiset pinnoitelisäaineet

                  Aineiden tai aineryhmien määrä kussakin luetelmakohdassa ei saa olla suurempi kuin 2 mg/dm2 (tai matalampaa raja-arvoa, jos sellainen on annettu) pinnoitetta puolella, joka on kosketuksessa elintarvikkeen kanssa.

                              —

                              1-heksadekanoli ja 1-oktadekanoli

                              —

                              Lineaaristen, tyydyttyneiden tai tyydyttymättömien rasvahappojen, joissa on parillinen määrä hiiliatomeja alkaen 8:sta ja päättyen 20:een, sekä risinoleiinihapon esterit lineaaristen etyyli-, butyyli-, amyyli- ja oleyylialkoholien kanssa

                              —

                              Montaanivahat, mukaan lukien puhdistetut montaani (C26–C32) hapot ja/tai näiden esterit etaanidiolin ja/tai 1,3-butaanidiolin kanssa ja/tai näiden kalsium- ja kaliumsuolat

                              —

                              Carnaubavaha

                              —

                              Mehiläisvaha

                              —

                              Espartovaha

                              —

                              Candelillavaha

                              —

                              Dimetyylipolysiloksaani

                  Enintään 1 mg/dm2 pinnoitetta puolella, joka on kosketuksessa elintarvikkeen kanssa

                              —

                              Epoksidoitu soijaöljy (oksiraanipitoisuus 6–8 %)

                              —

                              Puhdistettu parafiini ja mikrokiteiset vahat

                              —

                              Pentaerytritolitetrastearaatti

                              —

                              Mono- ja bis (oktadekyylidietyleenioksidi) fosfaatit

                  Enintään 0,2 mg/dm2 pinnoitetta puolella, joka on kosketuksessa elintarvikkeen kanssa

                              —

                              Alifaattiset hapot (C8–C20) esteröityinä mono- tai di (2-hydroksietyyli) amiinin kanssa

                              —

                              2- ja 3-tert-butyyli-4-hydroksianisoli [= butyylihydroksianisoli – BHA]

                  Enintään 0,06 mg/dm2 pinnoitetta puolella, joka on kosketuksessa elintarvikkeen kanssa

                              —

                              2,6-di-tert-butyyli-4-metyylifenoli [= butyylihydroksitolueeni – BHT]

                  Enintään 0,06 mg/dm2 pinnoitetta puolella, joka on kosketuksessa elintarvikkeen kanssa

                              —

                              Di-n-oktyylitina-bis (2-etyyliheksyyli) maleaatti

                  Enintään 0,06 mg/dm2 pinnoitetta puolella, joka on kosketuksessa elintarvikkeen kanssa

                              5.

                              Liuottimet

                  Aineiden yhteismäärä ei saa ylittää 0,6 mg/dm2 pinnoitetta puolella, joka on kosketuksessa elintarvikkeen kanssa.

                              —

                              Butyyliasetaatti

                              —

                              Etyyliasetaatti

                              —

                              Isobutyyliasetaatti

                              —

                              Isopropyyliasetaatti

                              —

                              Propyyliasetaatti

                              —

                              Asetoni

                              —

                              1-butanoli

                              —

                              Etanoli

                              —

                              2-butanoli

                              —

                              2-propanoli

                              —

                              1-propanoli

                              —

                              Sykloheksaani

                              —

                              Etyleeniglykolin monobutyylieetteri

                              —

                              Etyleeniglykolin monobutyylieetteriasetaatti

                              —

                              Metyylietyyliketoni

                              —

                              Metyylisobutyyliketoni

                              —

                              Tetrahydrofuraani

                              —

                              Tolueeni

                  Enintään 0,06 mg/dm2 pinnoitetta puolella, joka on kosketuksessa elintarvikkeen kanssa.

      LIITE III
      A   OSA
      Kumottu direktiivi ja luettelo sen muutoksista
      (7 artiklassa tarkoitetut)

                  Komission direktiivi 93/10/ETY

                  (EYVL L 93, 17.4.1993, s. 27)

                  Komission direktiivi 93/111/EY

                  (EYVL L 310, 14.12.1993, s. 41)

                  Komission direktiivi 2004/14/EY

                  (EUVL L 27, 30.1.2004, s. 48)

            B   OSA
      Määräajat kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle ja soveltamiselle
      (7 artiklassa tarkoitetut)

                  Direktiivi

                  Määräaika kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle

                  Soveltamispäivä

                  93/10/ETY

                  1. tammikuuta 1994

                  1. tammikuuta 1994 (1)

                  1. tammikuuta 1994 (2)

                  1. tammikuuta 1995 (3)

                  93/111/EY

                  —

                  —

                  2004/14/EY

                  29. heinäkuuta 2005

                  29. heinäkuuta 2005 (4)

                  29. tammikuuta 2006 (5)

         (1)  Direktiivin 93/10/ETY 5 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaan: ”Jäsenvaltioiden on sallittava tämän direktiivin säännösten mukaisen elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvan regeneroidun selluloosakalvon kauppa ja käyttö 1 päivästä tammikuuta 1994”.

         (2)  Direktiivin 93/10/ETY 5 artiklan 1 kohdan toisen luetelmakohdan mukaan: ”Jäsenvaltioiden on kiellettävä sellaisten regeneroidusta selluloosasta valmistettujen, elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvien kalvojen kauppa ja käyttö, jotka eivät ole tämän direktiivin eivätkä direktiivin 83/229/ETY mukaisia, 1 päivästä tammikuuta 1994, lukuun ottamatta kalvoja, joiden osalta direktiivissä 92/15/ETY säädetään kiellosta 1 päivästä heinäkuuta 1994”.

         (3)  Direktiivin 93/10/ETY 5 artiklan 1 kohdan kolmannen luetelmakohdan mukaan: ”Jäsenvaltioiden on kiellettävä elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvan regeneroidun selluloosakalvon, joka ei ole tämän direktiivin mukainen, mutta joka on direktiivin 83/229/ETY mukainen, kauppa ja käyttö 1 päivästä tammikuuta 1995”.

         (4)  Direktiivin 2004/14/EY 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan: ”Jäsenvaltioiden on sovellettava kyseisiä säädöksiä siten, että ne sallivat tämän direktiivin mukaisen, elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvan regeneroidun selluloosakalvon kaupan ja käytön alkaen 29 päivänä heinäkuuta 2005”.

         (5)  Direktiivin 2004/14/EY 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan: ”Jäsenvaltioiden on sovellettava kyseisiä säädöksiä siten, että ne kieltävät sellaisen regeneroidun selluloosakalvon valmistuksen ja tuonnin yhteisöön, joka joutuu kosketuksiin elintarvikkeiden kanssa mutta joka ei ole tämän direktiivin säännösten mukainen, alkaen 29 päivänä tammikuuta 2006”.

      LIITE IV
      Vastaavuustaulukko

                  Direktiivi 93/10/ETY

                  Tämä direktiivi

                  1 artiklan 1 ja 2 kohta

                  1 artiklan 1 ja 2 kohta

                  1 artiklan 3 kohdan johdantokappaleen b alakohta

                  1 artiklan 3 kohta

                  1 a artikla

                  2 artikla

                  2 artikla

                  3 artikla

                  2 a artikla

                  4 artikla

                  3 artikla

                  5 artikla

                  4 artikla

                  6 artikla

                  5 artikla

                  —

                  6 artikla

                  —

                  —

                  7 artikla

                  —

                  8 artikla

                  7 artikla

                  9 artikla

                  Liite I

                  Liite I

                  Liite II

                  Liite II

                  Liite III

                  —

                  —

                  Liite III

                  —

                  Liite IV


Avis juridique important

|

31999L0014

Komission direktiivi 1999/14/EY, annettu 16 päivänä maaliskuuta 1999, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen takasumuvalaisimia koskevan neuvoston direktiivin 77/538/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) .

Virallinen lehti nro L 097 , 12/04/1999 s. 0001 - 0013

KOMISSION DIREKTIIVI 1999/14/EY,annettu 16 päivänä maaliskuuta 1999,moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen takasumuvalaisimia koskevan neuvoston direktiivin 77/538/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/91/EY(2), ja erityisesti sen 13 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen takasumuvalaisimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 28 päivänä kesäkuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/538/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, ja erityisesti sen 10 artiklan,sekä katsoo, että1) direktiivi 77/538/ETY on yksi direktiivillä 70/156/ETY perustettua EY-tyyppihyväksyntämenettelyä koskevista erityisdirektiiveistä; sen vuoksi direktiivin 70/156/ETY ajoneuvojärjestelmiä, osia ja erillisiä teknisiä yksiköitä koskevia säännöksiä sovelletaan direktiiviin 77/538/ETY,2) erityisesti direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdassa ja 4 artiklan 3 kohdassa säädetään, että jokaiseen erityisdirektiiviin liitetään direktiivin 70/156/ETY liitteen VI mukainen ilmoituslomake ja tyyppihyväksyntätodistus tyyppihyväksynnän tietokoneellistamisen mahdollistamiseksi; direktiivissä 77/538/ETY säädettyä tyyppihyväksyntätodistusta olisi muutettava vastaavasti,3) menettelyjä olisi yksinkertaistettava direktiivin 70/156/ETY 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun vastaavuuden ylläpitämiseksi tiettyjen erityisdirektiivien ja Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntöjen välillä, kun näitä sääntöjä muutetaan; ensimmäisessä vaiheessa olisi korvattava direktiivin 77/538/ETY tekniset vaatimukset Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission säännön N:o 38 vastaavilla vaatimuksilla ristiviittauksin,4) neuvoston direktiivin 76/756/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 97/28/EY(5), ja neuvoston direktiivin 76/761/ETY(6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 1999/17/EY(7), vaatimuksien noudattaminen on tarpeen varmistaa, ja5) tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivillä 70/156/ETY perustetun tekniikan kehitykseen mukauttamista käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 77/538/ETY seuraavasti:1. Korvataan 1 artiklan 1 kohta seuraavasti:"1. Jäsenvaltioiden on myönnettävä osan EY-tyyppihyväksyntä kaikille takasumuvalaisintyypeille, jotka täyttävät asiaa koskevissa liitteissä vahvistetut rakenne- ja testivaatimukset."2. Korvataan 2 artiklan ensimmäinen kohta seuraavasti:"Jäsenvaltioiden on annettava kunkin 1 artiklan mukaisesti hyväksytyn takasumuvalaisintyypin valmistajalle liitteen I lisäyksessä 3 esitetyn mallin mukainen osan EY-tyyppihyväksyntämerkki."3. Korvataan 4 artikla seuraavasti:" 4 artiklaJäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava toisilleen direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 6 kohdassa säädetyllä tavalla jokaisesta hyväksynnästä, jonka he ovat antaneet, evänneet tai peruuttaneet tämän direktiivin mukaisesti."4. Korvataan 9 artikla seuraavasti:" 9 artiklaTässä direktiivissä 'ajoneuvolla' tarkoitetaan kaikkia tieliikenteeseen tarkoitettuja, korilla varustettuja tai ilman sitä olevia, vähintään nelipyöräisiä moottoriajoneuvoja, joiden suurin rakenteellinen nopeus on yli 25 km/h, ja niiden perävaunuja, lukuun ottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja ja maa- ja metsätaloustraktoreita sekä kaikkia liikkuvia koneita."5. Korvataan liitteet tämän direktiivin liitteellä.2 artikla1. Alkaen 1 päivästä lokakuuta 1999 tai, jos 3 artiklassa tarkoitettujen tekstien julkaisu siirtyy 1 päivän huhtikuuta 1999 jälkeen, kuuden kuukauden kuluttua kyseisten tekstien todellisesta julkaisupäivästä jäsenvaltiot eivät saa takasumuvalaisimiin liittyvistä syistä:- kieltäytyä antamasta ajoneuvotyypille tai takasumuvalaisintyypille EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää, taikka- kieltää ajoneuvojen rekisteröintiä, myyntiä tai käyttöönottoa taikka takasumuvalaisimien myyntiä tai käyttöönottoa,jos takasumuvalaisimet ovat direktiivin 77/538/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukaiset, ja jos ne on asennettu ajoneuvoihin direktiivin 76/756/ETY vaatimusten mukaisesti.2. Alkaen 1 päivästä huhtikuuta 2000 jäsenvaltiot:- eivät saa enää antaa EY-tyyppihyväksyntää ja- saavat kieltäytyä antamasta kansallista tyyppihyväksyntääajoneuvotyypille takasumuvalaisimiin liittyvistä syistä ja takasumuvalaisintyypille, jos direktiivin 77/538/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimukset eivät täyty.3. Alkaen 1 päivästä huhtikuuta 2001 direktiivin 77/538/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, takasumuvalaisimiin osina liittyviä vaatimuksia sovelletaan direktiivin 70/156/ETY 7 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi.4. Sen estämättä, mitä 2 ja 3 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on varaosien osalta jatkettava direktiivin 77/538/ETY aikaisempien versioiden mukaisten takasumuvalaisimien EY-tyyppihyväksynnän antamista ja niiden myynnin ja käyttöönoton sallimista, jos kyseiset takasumuvalaisimet- on tarkoitettu asennettaviksi jo käytössä oleviin ajoneuvoihin ja- ovat mainitun direktiivin niiden vaatimusten mukaisia, joita sovellettiin, kun ajoneuvot rekisteröitiin ensimmäisen kerran.3 artiklaYhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission säännön N:o 38 kohdat ja liitteet, joihin viitataan liitteessä II olevassa 1 kohdassa, julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ennen 1 päivää huhtikuuta 1999.4 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä lokakuuta 1999; jos 3 artiklassa tarkoitettujen tekstien julkaisu kuitenkin siirtyy 1 päivän huhtikuuta 1999 jälkeen, jäsenvaltioiden on noudatettava tätä velvoitetta kuuden kuukauden kuluttua kyseisten tekstien todellisesta julkaisupäivästä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä lokakuuta 1999 alkaen tai, jos 3 artiklassa tarkoitettujen tekstien julkaisu siirtyy 1 päivän huhtikuuta 1999 jälkeen, kuuden kuukauden kuluttua kyseisten tekstien todellisesta julkaisupäivästä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.5 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.6 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 16 päivänä maaliskuuta 1999.Komission puolestaMartin BANGEMANNKomission jäsen(1) EYVL L 42, 23.2.1970, s. 1.(2) EYVL L 11, 16.1.1999, s. 25.(3) EYVL L 220, 29.8.1977, s. 60.(4) EYVL L 262, 27.9.1976, s. 1.(5) EYVL L 171, 30.6.1997, s. 1.(6) EYVL L 262, 27.9.1976, s. 96.(7) Ks. tämän virallisen lehden s. 45.LIITE"LIITELUETTELO>TAULUKON PAIKKA>LIITE ITYYPPIHYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT HALLINNOLLISET MÄÄRÄYKSET1. OSAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN1.1 Valmistajan on tehtävä takasumuvalaisintyypin osalta direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdan mukainen osan EY-tyyppihyväksyntähakemus.1.2 Ilmoituslomakkeen malli esitetään lisäyksessä 1.1.3 Tyyppihyväksyntätesteistä vastaavalle tekniselle tutkimuslaitokselle on toimitettava:1.3.1 kaksi mallia, jotka on varustettu suositellulla valaisimella tai suositelluilla valaisimilla. Jos laitteet eivät ole identtisiä vaan symmetrisiä ja toinen laite voidaan asentaa vasemmalle ja toinen oikealle puolelle, toimitetut kaksi mallia voivat olla identtisiä ja asennettavissa vain ajoneuvon vasemmalle tai oikealle puolelle.2. MERKINNÄT2.1 Osan EY-tyyppihyväksyntää varten toimitetuissa takasumuvalaisimissa on oltava:2.1.1 valmistajan tavaramerkki tai kaupallinen merkki;2.1.2 jos valaisimissa on vaihdettavat valonlähteet: säädetyn hehkulampun tyyppi (tyypit);2.1.3 jos valaisimissa ei ole vaihdettavia valonlähteitä: nimellisjännite ja teho watteina.2.2 Näiden merkkien on oltava helposti luettavissa ja pysyvästi merkittynä ja kiinnitettynä laitteen valaisevan pinnan päälle tai laitteen jonkin valaisevan pinnan päälle. Niiden on näyttävä ulospäin, kun laite on kiinnitetty ajoneuvoon.2.3 Jokaisessa laitteessa on oltava riittävä tila osan tyyppihyväksyntämerkille. Tila on osoitettava lisäyksessä 1 tarkoitetuissa piirustuksissa.3. OSAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMINEN3.1 Jos asiaankuuluvat vaatimukset täytetään, EY-tyyppihyväksyntä myönnetään direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 3 kohdan ja soveltuvin osin 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti.3.2 EY-tyyppihyväksyntätodistuksen malli esitetään lisäyksessä 2.3.3 Jokaiselle hyväksytylle takasumuvalaisintyypille annetaan tyyppihyväksyntänumero direktiivin 70/156/ETY liitteen VII mukaisesti. Sama jäsenvaltio ei saa antaa samaa numeroa toiselle takasumuvalaisintyypille.3.4 Jos osan EY-tyyppihyväksyntää haetaan valaisin- ja merkkivalolaitetyypille, joka koostuu takasumuvalaisimesta ja muista valaisimista, yhteinen osan EY-tyyppihyväksyntä voidaan myöntää, jos kyseinen takasumuvalaisin on tämän direktiivin vaatimusten mukainen ja kaikki muut valaisimet, jotka muodostavat osan valaisin- ja merkkivalolaitteesta, jolle osan EY-tyyppihyväksyntää haetaan, ovat niihin sovellettavien erityisdirektiivien mukaisia.4. OSAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKKI4.1 Jokaisessa tämän direktiivin mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaisessa takasumuvalaisimessa on oltava 2.1 kohdan merkintöjen lisäksi osan EY-tyyppihyväksyntämerkki.4.2 Tämä merkki koostuu:4.2.1 suorakulmiosta, joka ympäröi pientä "e"-kirjainta ja sitä seuraavaa osan EY-tyyppihyväksynnän myöntäneen jäsenvaltion tunnusnumeroa tai -kirjaimia:1 Saksa2 Ranska3 Italia4 Alankomaat5 Ruotsi6 Belgia9 Espanja11 Yhdistynyt kuningaskunta12 Itävalta13 Luxemburg17 Suomi18 Tanska21 Portugali23 KreikkaIRL Irlanti;4.2.2 suorakulmion lähellä olevasta "perushyväksyntänumerosta", joka sisältyy direktiivin 70/156/ETY liitteessä VII tarkoitetun tyyppihyväksyntänumeron 4 jaksoon ja jonka edellä on kaksi lukua, jotka ilmaisevat direktiiviin 77/538/ETY viimeksi tehdylle huomattavalle tekniselle tarkistukselle annetun järjestysnumeron sinä päivänä, jolloin EY-tyyppihyväksyntä on myönnetty. Tässä direktiivissä järjestysnumero on 00;4.2.3 seuraavanlaisesta lisäsymbolista: "F" -kirjain.4.3 Osan EY-tyyppihyväksyntämerkki on kiinnitettävä valaisimen linssiin tai yhteen linsseistä pysyvästi ja siten, että se on helposti luettavissa myös silloin, kun valaisimet on asennettu ajoneuvoon.4.4 Lisäyksen 3 kuvassa 1 esitetään esimerkkejä osan EY-tyyppihyväksyntämerkistä.4.5 Kun annetaan 3.4 kohdassa tarkoitettu yhteinen osan EY-tyyppihyväksyntänumero, voidaan valaisin- ja merkkivalolaitetyyppiin, joka koostuu takasumuvalaisimesta ja muista valaisimista, kiinnittää yhteinen EY-tyyppihyväksyntämerkki, joka koostuu:4.5.1 suorakulmiosta, joka ympäröi "e"-kirjainta ja sitä seuraavaa EY-tyyppihyväksynnän myöntäneen jäsenvaltion tunnusnumeroa tai -kirjaimia (ks. 4.2.1 kohta);4.5.2 perushyväksyntänumerosta (ks. 4.2.2 kohdan ensimmäinen lause);4.5.3 tarvittaessa vaadittavasta nuolesta, sikäli kuin se viittaa valaisinlaitteeseen kokonaisuutena.4.6 Tämä merkki voidaan sijoittaa ryhmitetyissä, yhdistetyissä tai rakenteellisesti yhdistetyissä valaisimissa mihin kohtaan tahansa, jos4.6.1 se näkyy valaisimien asennuksen jälkeen,4.6.2 mitään ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien valaisevan pinnan osaa ei voida irrottaa irrottamatta samalla hyväksyntämerkkiä.4.7 Kunkin valaisimen tunnus, joka osoittaa minkä direktiivin mukaisesti osan EY-tyyppihyväksyntä on myönnetty, ja järjestysnumero (ks. 4.2.2 kohdan toinen lause) sekä tarvittaessa "D" -kirjain ja vaadittava nuoli on merkittävä:4.7.1 joko vastaavaan valoa säteilevään pintaan,4.7.2 tai ryhmään siten, että kukin ryhmitetty, yhdistetty tai rakenteellisesti yhdistetty valaisin voidaan selkeästi tunnistaa.4.8 Tämän merkin osien mitat eivät saa olla pienemmät kuin yksittäisille merkeille eri direktiiveissä, joiden mukaisesti osan EY-tyyppihyväksyntä on myönnetty, määritellyt vähimmäismitat.4.9 Esimerkkejä osan EY-tyyppihyväksyntämerkistä muihin valaisimiin ryhmitetylle, yhdistetylle tai rakenteellisesti yhdistetylle valaisimelle on lisäyksen 3 kuvassa 2.5. TYYPIN JA HYVÄKSYNTÖJEN MUUTOKSET5.1 Jos tämän direktiivin säännösten mukaisesti hyväksyttyä tyyppiä muutetaan, on sovellettava direktiivin 70/156/ETY 5 artiklan säännöksiä.6. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS6.1 Yleisesti toimenpiteet tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi toteutetaan direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan säännösten mukaisesti.6.2 Jokaisen takasumuvalaisimen on täytettävä 6 ja 9(1) kohtien fotometriset vaatimukset. Jos kyseessä on kuitenkin sarjatuotannosta satunnaisesti poimittu takasumuvalaisin, valon säteilyvoimakkuuden vähimmäisvaatimukset (mitattuna 7(2) kohdassa tarkoitetun standardihehkulampun kanssa), rajoitetaan kunkin vastaavan suunnan osalta 80 prosenttiin 6 kohdassa säädetyistä vähimmäisarvoista(3).(1) Tämän direktiivin liitteessä II olevassa 1 kohdassa tarkoitetussa asiakirjassa.(2) Tämän direktiivin liitteessä II olevassa 1 kohdassa tarkoitetussa asiakirjassa.(3) Tämän direktiivin liitteessä II olevassa 1 kohdassa tarkoitetussa asiakirjassa.Lisäys 1>PIC FILE= "L_1999097FI.000702.EPS">>PIC FILE= "L_1999097FI.000801.EPS">Lisäys 2>PIC FILE= "L_1999097FI.000902.EPS">>PIC FILE= "L_1999097FI.001001.EPS">Lisäys 3ESIMERKKEJÄ OSAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKISTÄKuva 1>PIC FILE= "L_1999097FI.001102.EPS">Edellä esitetyllä osan EY-tyyppihyväksyntämerkillä varustettu laite on takasumuvalaisin, jolle on myönnetty tyyppihyväksyntä Saksassa (e1) tämän direktiivin (00) mukaisesti perushyväksyntänumerolla 1471.Kuva 2Yksinkertaistettu merkintä ryhmitetyille, yhdistetyille tai rakenteellisesti yhdistetyille valaisimille, joissa vähintään kaksi valaisinta muodostaa osan samasta järjestelmästä(Pysty- ja vaakasuorat viivat kuvaavat merkkivalolaitteen muotoa. Ne eivät ole osa hyväksyntämerkkiä.)MALLI A>PIC FILE= "L_1999097FI.001103.EPS">MALLI B>PIC FILE= "L_1999097FI.001201.EPS">MALLI C>PIC FILE= "L_1999097FI.001202.EPS">Huomautus:Kolme esimerkkiä hyväksyntämerkeistä, mallit A, B ja C, edustavat kolmea mahdollista merkintävaihtoehtoa valaisin- ja merkkivalolaitteelle, jossa vähintään kaksi valaisinta muodostavat osan samasta ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien kokonaisuudesta. Tämä hyväksyntämerkki osoittaa, että kyseessä olevalle laitteelle on annettu hyväksyntä Saksassa (e1) perushyväksyntänumerolla 1712 ja että se koostuu:- luokan I A heijastimesta, joka on hyväksytty direktiivin 76/757/ETY mukaisesti, järjestysnumero 02,- luokituksen 2a takasuuntavalaisimesta, joka on hyväksytty direktiivin 76/759/ETY mukaisesti, järjestysnumero 01,- punaisesta takavalaisimesta (R), joka on hyväksytty direktiivin 76/758/ETY liitteen II mukaisesti, järjestysnumero 02,- takasumuvalaisimesta (F), joka on hyväksytty direktiivin 77/538/ETY mukaisesti, järjestysnumero 00,- peruutusvalaisimesta (AR), joka on hyväksytty direktiivin 77/539/ETY mukaisesti, järjestysnumero 00,- kahdella voimakkuustasolla varustetusta jarruvalaisimesta (S2), joka on hyväksytty direktiivin 76/758/ETY liitteen II mukaisesti, järjestysnumero 02,- takarekisterikilven valaisimesta (L), joka on hyväksytty direktiivin 76/760/ETY mukaisesti, järjestysnumero 00.LIITE IITEKNISET VAATIMUKSET1. Tekniset vaatimukset ovat samat kuin Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission säännön N:o 38 kohdissa 1 ja 5-9 sekä liitteessä 3 määrätyt vaatimukset. Sääntö N:o 38 on koonnelma seuraavista asiakirjoista:- sääntö alkuperäisessä muodossaan (00)(1),- säännön N:o 38 täydennys 1(2),- säännön N:o 38 täydennykset 2 ja 3 oikaisuineen(3),- säännön N:o 38 täydennys 4(4),- säännön N:o 38 täydennys 5(5),paitsi:1.1 kun viitataan "sääntöön N:o 48", viittauksen katsotaan tarkoittavan "direktiiviä 76/756/ETY".1.2 kun viitataan "sääntöön N:o 37", viittauksen katsotaan tarkoittavan "direktiivin 76/761/ETY liitettä VII".(1)>TAULUKON PAIKKA>(2)>TAULUKON PAIKKA>(3)>TAULUKON PAIKKA>(4)>TAULUKON PAIKKA>(5) TRANS/WP.29/524".


Avis juridique important

|

31996L0063

Komission direktiivi 96/63/EY, annettu 30 päivänä syyskuuta 1996, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden jarrulaitteista annetun neuvoston direktiivin 76/432/ETY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 253 , 05/10/1996 s. 0013 - 0014

KOMISSION DIREKTIIVI 96/63/EY,annettu 30 päivänä syyskuuta 1996,pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden jarrulaitteista annetun neuvoston direktiivin 76/432/ETY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja eritysesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden tyyppihyväksynnästä 4 päivänä maaliskuuta 1974 annetun neuvoston direktiivin 74/150/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 88/297/ETY (2), ja erityisesti sen 12 ja 13 artiklan,sekä katsoo, ettäjarrutustestiä voidaan parantaa korvaamalla keskimääräinen hidastuvuus kaavalla, jolla määritellään jarrutusmatka nopeuden funktiona; tämän muutoksen jälkeen tehdään muita muutoksia, joilla pyritään parantamaan traktoreiden ja niiden käytössä tarvittavien osien turvallisuutta, jatämän direktiivin säännökset ovat direktiivillä 74/150/ETY perustetun tekniikan kehitykseen mukauttamista käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan neuvoston direktiivin 76/432/ETY (3) liitteet I ja II tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla 1. Alkaen 1 päivästä lokakuuta 1997 jäsenvaltiot eivät saa:- evätä traktorityypiltä EY-tyyppihyväksyntää tai direktiivin 74/150/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisen alakohdan mukaista asiakirjaa tai kansallista tyyppihyväksyntää tai- kieltää traktoreiden rekisteröintä, myyntiä tai käyttöönottoajarrulaitteisiin liittyvistä syistä, jos traktorit ovat direktiivin 76/432/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukaiset.2. Alkaen 1 päivästä maaliskuuta 1998 jäsenvaltiot:- eivät saa enää myöntää EY-tyyppihyväksyntää tai direktiivin 74/150/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisen alakohdan mukaista asiakirjaa, ja- saavat evätä kansallisen tyyppihyväksynnäntraktorityypin osalta sen jarrulaitteisiin liittyvistä syistä, jos direktiivin 76/432/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimukset eivät täyty.3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 1 päivään lokakuuta 1997 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus niitä virallisesti julkaistaessa. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viitaukset tehdään.3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.4 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.5 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 30 päivänä syyskuuta 1996.Komission puolestaMartin BANGEMANNKomission jäsen(1) EYVL N:o L 84, 28.3.1974, s. 10(2) EYVL N:o L 126, 20.5.1988, s. 52(3) EYVL N:o L 122, 8.5.1976, s. 1LIITE Muutetaan direktiiviä 76/432/ETY seuraavasti:1. Lisätään seuraava virke liitteen I 4.2.6. kohdan ensimmäisen alakohdan loppuun:"Kun jarrut vaikuttavat tavallisesti useampaan kuin yhteen akseliin, yksi akseli voidaan kytkeä irti, jos se kytkeytyy automaattisesti takaisin käyttöjarrua käytettäessä tai kytkinlaitteen pettäessä."2. Muutetaan liite II seuraavasti:Muutetaan 1.1.1. kohdan ensimmäinen virke seuraavasti:- "Käyttöjarrulaitteelle vahvistettu teho perustuu 2.1.1.1 kohdassa vahvistetun kaavan mukaisesti laskettuun jarrutusmatkaan."- Poistetaan 1.2.2.2 kohta.- Muutetaan 2.1.1.1 kohta seuraavasti:"2.1.1.1. tyyppi O -testille vahvistetuissa olosuhteissa saavuttaa jarrutusmatka, joka lasketaan seuraavan kaavan mukaisesti:Smax ≤0,15 V + >NUM>V² >DEN>116jossa V on suurin rakenteellinen nopeus (km/h)jaSmax on suurin pysähtymismatka metreinä."


Avis juridique important

|

31989L0109

Neuvoston direktiivi 89/109/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1988, elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia tarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 040 , 11/02/1989 s. 0038 - 0044 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 17 s. 0207  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 17 s. 0207

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 21 päivänä joulukuuta 1988,elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia tarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (89/109/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettäelintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia tarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä marraskuun 23 päivänä 1976 annettua neuvoston direktiiviä 76/893/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjalla(4), on merkittävästi muutettu lukuisia kertoja; tehtäessä uusia muutoksia mainittuun direktiiviin tulisi voimassa olevat säännökset yhdistää oikeudellisen selkeyden varmistamiseksi,direktiivi 76/893/ETY annettiin, koska eroavuudet kyseisiä tarvikkeita koskevassa kansallisessa lainsäädännössä olivat esteenä tarvikkeiden vapaalle liikkuvuudelle, ne saattoivat johtaa eriarvoisten kilpailun edellytysten muodostumiseen ja siten vaikuttaa suoraan yhteismarkkinoiden toteuttamiseen ja toimintaan,kyseistä lainsäädäntöä oli lähennettävä tarkoitettujen tarvikkeiden vapaan liikkuvuuden toteuttamiseksi, ottaen ensisijaisesti huomioon kansanterveyden suojelemisesta johtuvat tarpeet, mutta myös, terveyden suojelemisesta johtuvin rajoituksin, taloudelliset ja teknologiset tarpeet,valittiin menettely, jossa ensin asetettiin kehysdirektiivillä yleiset periaatteet, ja niiden mukaisesti on voitu ja voidaan erityisdirektiivein poistaa tiettyjä tarvikeryhmiä koskevat lainsäädännölliset eroavuudet; tämä menettelytapa on osoittautunut oikeaksi, ja se tulisi sen vuoksi säilyttää;kuorien ja kalvojen, jotka joko kokonaan tai osittain ovat osa elintarviketta, ei voitu katsoa olevan pelkästään kosketuksessa kyseisen elintarvikkeen kanssa, vaan otettiin huomioon se, että kuluttaja nauttisi ne suoraan; sen vuoksi tämän direktiivin säännökset eivät sovellu sellaisiin tilanteisiin,tämän direktiivin periaatteena on, että minkä tahansa tarvikkeen, joka on tarkoitettu joutumaan tai joka on tarkoituksellisesti saatettu kosketuksiin elintarvikkeen kanssa suoraan tai epäsuorasti, on oltava riittävän pysyvä, niin ettei siitä siirry elintarvikkeeseen aineita siinä määrin, että ne voisivat olla vaaraksi ihmisen terveydelle tai muuttaa sopimattomalla tavalla elintarvikkeen koostumusta taikka pilata sen aistinvaraisia ominaisuuksia,tämän tavoitteen toteuttamiseksi voi osoittautua tarpeelliseksi säätää erilaisia rajoituksia, yksittäisiä tai yhdistettyjä; on tarkoituksenmukaista säilyttää erityisdirektiiveissä ne rajoitukset, jotka ovat tavoitetta ajatellen sopivimmat, ottaen huomioon kunkin tarvikeryhmän teknologiset erityispiirteet,tarvikkeiden ilmoitetun käytön varmistamiseksi ne on sopivalla tavalla merkittävä; merkintämenetelmä voi vaihdella käyttäjän mukaan,tämän direktiivin säännöksiä ei sovelleta sellaisten valmisteiden merkintöihin, joita niiden ja elintarvikkeiden välisen vaikutuksen vuoksi ei pidä saattaa elintarvikkeen kanssa kosketukseen,periaatteiden täytäntöön panemiseksi tarvittavien erityisdirektiivien ja niiden muutosten valmistelu on teknistä täytäntöönpanoa; menettelyn yksinkertaistamiseksi ja nopeuttamiseksi näistä toimenpiteistä päättäminen tulisi uskoa komission tehtäväksi,komission päätöksellä 74/234/ETY(5) perustettua elintarvikealan tiedekomiteaa tulisi kuulla ennen kuin kansanterveyteen liittyviä säännöksiä sisältäviä erityisdirektiivejä annetaan, janiissä tapauksissa, joissa neuvosto siirtää komissiolle toimivallan elintarvikkeita koskevien säännösten täytäntöönpanoon, on suotavaa säätää menettelystä jäsenvaltioiden ja komission välisen kiinteän yhteistyön toteuttamiseksi neuvoston päätöksellä 69/414/ETY(6) perustetussa pysyvässä elintarvikekomiteassa;ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Tätä direktiiviä sovelletaan tarvikkeisiin, jotka sellaisenaan ovat tarkoitetut joutumaan elintarvikkeen kanssa kosketuksiin taikka jotka on saatettu elintarvikkeen kanssa kosketuksiin ja ovat siihen tarkoitukseen tarkoitetut, jäljempänä "tarvikkeet".Tämä direktiivi ei koske kuoria ja kalvoaineita, kuten juuston, lihavalmisteiden tai hedelmän kuoria, jotka ovat osa elintarviketta ja jotka kuluttaja saattaa syödä elintarviketta nauttiessaan.2. Tätä direktiiviä sovelletaan tarvikkeisiin, jotka joutuvat kosketuksin talousveden kanssa. Sitä ei kuitenkaan sovelleta julkisten ja yksityisten vesilaitosten kiinteisiin rakenteisiin ja laitteisiin.3. Tätä direktiiviä ei sovelleta antiikkiesineisiin.2 artikla Tarvikkeet on valmistettava hyvän valmistustavan mukaisesti siten, ettei niistä tavanomaisessa tai ennalta arvattavassa käytössä siirry elintarvikkeeseen niiden ainesosia siten, että siitä voisi:- aiheutua vaaraa ihmisten terveydelle;- seurata sopimattomalla tavalla elintarvikkeen koostumuksen muuttumista tai sen aistinvaraisten ominaisuuksien pilaantumista.3 artikla 1. Liitteessä I mainittujen tarvikkeiden sekä tarvittaessa niiden yhdistelmien osalta noudatetaan, mitä niistä annetuissa erityisdirektiiveissä säädetään.2. Erityisdirektiivit, mukaan lukien voimassa oleviin erityisdirektiiveihin tehtävät muutokset annetaan 8 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.3. Erityisdirektiivit voivat sisältää:a) muut aineet poissulkevan luettelon sallituista aineista (positiiviluettelo);b) edellä tarkoitettujen aineiden puhtausvaatimuksia;c) näiden aineiden tai niitä sisältävien tarvikkeiden käyttöön liittyviä erityisehtoja;d) aine- tai aineryhmäkohtaisia rajoja tarvikkeesta elintarvikkeeseen siirtyvien aineiden määrille;e) rajan tarvikkeesta elintarvikkeeseen siirtyvien ainesosien kokonaismäärälle;f) tarvittaessa säännöksiä ihmisten terveyden suojelemiseksi vaaralta, joka saattaa aiheutua siitä, että tarvike joutuu suun kanssa kosketukseen;g) muita säännöksiä 2 artiklan noudattamisen varmistamiseksi;h) tarvittavat perussäännöt d, e, f ja g alakohtien säännösten noudattamisen tarkastamista varten; sekäi) yksityiskohtaiset säännökset a-g alakohtien noudattamisen tarkastamisessa tarvittavista näytteenottomenettelyistä ja analyysimenetelmistä.Säännökset, joilla saattaa olla vaikutusta kansanterveyteen, annetaan sen jälkeen, kun elintarvikealan tiedekomiteaa on kuultu. Säännösten on täytettävä liitteessä II säädetyt vaatimukset.4 artikla 1. Poiketen siitä, mitä 3 artiklassa säädetään, jäsenvaltio voi niissä tapauksissa, joissa on vahvistettu sanotun artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettu luettelo, antaa alueellaan luvan käyttää sellaista ainetta, jota ei ole luettelossa, seuraavilla ehdoilla:a) lupa on voimassa enintään kaksi vuotta;b) jäsenvaltion viranomaisten tulee valvoa tarvikkeita, joiden valmistuksessa on käytetty ainetta, jonka käyttöön on annettu lupa;c) näin valmistetuissa tarvikkeissa on oltava erityinen merkintä, joka määritellään luvan antamisen yhteydessä.2. Jäsenvaltion on toimitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle tiedoksi 1 kohdan nojalla annettu päätös hyväksymisestä kirjallisena kahden kuukauden kuluessa sen voimaantulosta.3. Edellä 1 kohdan a alakohdassa säädetyn kahden vuoden määräajan kuluessa jäsenvaltio voi lähettää komissiolle pyynnön tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kansallisen luvan saaneen aineen ottamiseksi 3 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun luetteloon. Samalla jäsenvaltion on toimitettava aineistoa, jonka perusteella se katsoo aineen luetteloon ottamisen perustelluksi, sekä ilmoittaa aineen aiotut käyttötarkoitukset.Kahdeksantoista kuukauden kuluessa pyynnön toimittamisesta komission on elintarvikealan tiedekomiteaa kuultuaan päätettävä kansanterveyttä koskevan tiedon perusteella ja 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, otetaanko aine 3 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun luetteloon, vai olisiko kansallinen lupa peruutettava. Jos 3 artiklan 3 kohdan b, c ja d alakohdan mukaisesti osoittautuu tarpeelliseksi antaa säännöksiä, ne tulee antaa samaa menettelyä noudattaen. Sen estämättä, mitä tämän artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, kansallinen lupa jää voimaan, kunnes luetteloon ottamista koskevasta pyynnöstä on tehty päätös.Jos edellä olevan alakohdan mukaisesti päätetään, että kansallinen lupa tulisi peruuttaa, päätöstä sovelletaan kaikkiin kyseistä ainetta koskeviin kansallisiin lupiin. Päätöksessä voidaan aineen käyttökielto määrätä koskemaan myös muita kuin tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa pyynnössä ilmoitettuja käyttötarkoituksia.5 artikla 1. Jos jäsenvaltio yksityiskohtaisin perustein toteaa tietyn erityisdirektiivin antamisen jälkeen saadun uuden tiedon taikka olemassa olevan tiedon uudelleen arvioinnin johdosta ilmenneiden seikkojen perusteella, että tietyn tarvikkeen käyttö, vaikka se on kyseisen erityisdirektiivin säännösten mukaista, on vaaraksi ihmisten terveydelle, jäsenvaltio voi alueellaan väliaikaisesti joko keskeyttää kyseisten säännösten soveltamisen tai rajoittaa sitä. Jäsenvaltion on ilmoitettava tästä viipymättä muille jäsenvaltioille ja komissiolle sekä perusteltava päätöksensä.2. Komissio tutkii niin pian kuin mahdollista pysyvässä elintarvikekomiteassa jäsenvaltion 1 kohdassa tarkoitetut perustelut ja antaa viipymättä lausuntonsa ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet.3. Jos komission mielestä kyseisen erityisdirektiivin muuttaminen 1 kohdassa mainittujen ongelmien poistamiseksi ja ihmisen terveyden suojelemiseksi on tarpeen, se aloittaa 9 artiklassa säädetyn menettelyn muutosten hyväksymiseksi; jäsenvaltio, joka on toteuttanut suojatoimenpiteet, voi tässä tapauksessa pitää ne voimassa, kunnes muutokset on annettu.6 artikla 1. Kun tarvikkeita, jotka eivät vielä ole elintarvikkeen kanssa kosketuksissa, pidetään kaupan, on niissä oltava seuraavat merkinnät, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisten erityisdirektiiveillä säädettyjen poikkeusten soveltamista:a) - ilmaisu "elintarvikekäyttöön",- tietty, niiden käyttötarkoitukseen viittaava merkintä, kuten kahvinkeitin, viinipullo, keittolusikka, taikka- 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määrätty tunnus;b) tarvittaessa maininta käyttöön liittyvistä erityisehdoista;c) valmistajan tai yhteisöön sijoittautuneen myyjän,- nimi tai toiminimi ja osoite taikka kotipaikka; tai- rekisteröity tavaramerkki.2. Edellä 1 kohdassa lueteltujen tietojen on oltava helposti havaittavalla, selvästi luettavalla ja pysyvällä tavalla merkityt:a) myytäessä kuluttajalle:- itse tarvikkeeseen tai sen pakkaukseen,- itse tarvikkeeseen tai sen pakkaukseen kiinnitettyyn etikettiin, taikka- kylttiin, joka on asetettu tarvikkeen välittömään läheisyyteen siten, että ostaja sen helposti havaitsee; kuitenkin 1 kohdan c alakohdan osalta viimeksi mainittua vaihtoehtoa voidaan käyttää vain silloin, kun tietoja tai ne sisältävää merkintää ei teknisistä syistä voi kiinnittää itse tarvikkeeseen valmistuksen tai markkinoinnin aikana;b) muissa kaupan vaiheissa kuin myytäessä kuluttajalle:- mukana seuraaviin asiakirjoihin,- merkintöihin tai pakkaukseen, taikka- itse tarvikkeeseen.3. Edellä 1 kohdassa säädetyt tiedot eivät kuitenkaan ole pakollisia sellaisten tarvikkeiden osalta, jotka ovat nimenomaisesti tarkoitetut tulemaan kosketukseen elintarvikkeen kanssa.4. Edellä 1 kohdan a ja b alakohdassa säädetyt tiedot voidaan liittää vain sellaisiin tarvikkeisiin, jotka ovat:a) 2 artiklan säännösten mukaisia;b) erityisdirektiivien säännösten mukaisia, tai jos niitä ei ole, kansallisten säännösten mukaisia.5. Erityisdirektiiveissä on säädettävä, että edellä tarkoitettuihin tarvikkeisiin on liitettävä kirjallinen vakuutus siitä, että tarvikkeet täyttävät niihin sovellettavien säännösten vaatimukset.Jos erityisdirektiivejä ei ole, jäsenvaltiot voivat pitää voimassa asiaa koskevat säännökset tai antaa siitä uusia säännöksiä.6. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tarvikkeiden myynti vähittäiskaupassa on kiellettyä, jollei 1 kohdan a ja b alakohdassa vaadittuja tietoja ole annettu ostajien helposti ymmärtämällä kielellä, paitsi jos tietojen antamisesta ostajalle on huolehdittu. Tämän kohdan säännös ei estä merkitsemästä vaadittuja tietoja usealla kielellä.7 artikla 1. Jäsenvaltiot eivät saa kieltää tai rajoittaa tämän direktiivin tai erityisdirektiivien mukaisten tarvikkeiden kauppaa tai käyttöä niiden koostumusta, käyttäytymistä elintarvikkeen kanssa kosketukseen johtumisen yhteydessä tai merkintää koskevien syiden perusteella.2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei vaikuta kansallisiin säännöksiin, joita sovelletaan, jos erityisdirektiivejä ei ole.8 artikla Muutoksista, joilla voimassa olevat erityisdirektiivit saatetaan tämän direktiivin mukaisiksi, päätetään 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.9 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa pysyvän elintarvikekomitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä enemmistöllä. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset,b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä ja soveltaa sitä välittömästi.10 artikla 1. Kumotaan direktiivi 76/893/ETY.2. Viittaukset 1 kohdassa kumottuun direktiiviin on tulkittava viittauksiksi tähän direktiiviin.Kumotun direktiivin artikloja vastaavat tämän direktiivin artiklat on annettu liitteessä III.11 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Toimenpiteillä on:- sallittava viimeistään 18 kuukauden kuluttua tämän direktiivin tiedoksi antamisesta(7) tämän direktiivin mukaisten tarvikkeiden kauppa ja käyttö, jollei, siinä tapauksessa, että erityisdirektiivejä ei ole, eräitä tarvikeryhmiä koskevissa kansallisissa säännöksissä toisin säädetä;- kiellettävä viimeistään 36 kuukauden kuluttua tiedoksi antamisesta niiden tarvikkeiden kauppa ja käyttö, jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia.2. Mitä 1 kohdassa säädetään ei vaikuta kansallisiin säännöksiin, joita, siinä tapauksessa, että erityisdirektiivejä ei ole, sovelletaan tiettyihin elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuviin tarvikeryhmiin.12 artikla Tämä direktiivi ei koske yhteisön ulkopuolelle vietäviä tarvikkeita.13 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 21 päivänä joulukuuta 1988.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaV. PAPANDREOU(1) EYVL N:o C 99, 13.4.1987, s. 65 ja EYVL N:o C 12, 16.1.1989(2) EYVL N:o C 328, 22.12.1986, s. 5(3) EYVL N:o L 340, 9.12.1976, s. 19(4) EYVL N:o L 302, 15.11.1985, s. 216(5) EYVL N:o L 136, 20.5.1974, s. 1(6) EYVL N:o L 291, 19.11.1969, s. 9(7) Tämä direktiivi on annettu jäsenvaltioille tiedoksi 10 päivänä tammikuuta 1989.LIITE I Luettelo tarvikeryhmistä, joista on annettu erityisdirektiivejä Muovit, mukaan lukien vahat ja kalvotRegeneroitu selluloosaElastomeerit ja kumiPaperi ja kartonkiKeramiikkaLasiMetallit ja metalliseoksetPuu, korkki mukaan luettunaTekstiilituotteetParafiinivahat ja mikrokiteiset vahatLIITE II Erityisdirektiivien valmistelussa sovellettavat terveyttä koskevat vaatimukset 1. Elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuviin tarvikkeisiin sallituista aineista on tarvittaessa laadittava positiiviluettelo. Harkittaessa aineen hyväksymistä positiiviluetteloon on otettava huomioon aineen mahdollinen elintarvikkeeseen siirtyvä määrä sekä aineen myrkyllisyys.2. Aine on hyväksyttävä sallittujen aineiden positiiviluetteloon vain, jos ainetta, ottaen huomioon sitä sisältävän tarvikkeen tavanomaisen tai ennalta arvattavan käytön, ei siirry elintarvikkeeseen siinä määrin, että se on omiaan vaarantamaan ihmisten terveyden.3. Tiettyjen tarvikkeiden osalta positiiviluettelon laatiminen saattaa olla epätarkoituksenmukaista, koska sellainen luettelo ei tarjoa mitään todellista hyötyä ihmisten terveyden suojaamista varten. Tällaisessa tilanteessa on tunnistettava kaikki aineet, joille on tarpeen määritellä erityinen migraatioraja sen estämiseksi, ettei aineita siirry elintarvikkeisiin siten, että se on omiaan vaarantamaan terveyden. Edellä 1 ja 2 kohdassa säädetyt vaatimukset koskevat myös tällaisia aineita.4. Kaikkia aineita on valvottava jatkuvasti, ja niitä on tarkasteltava uudelleen, kun siihen on aihetta uuden tieteellisen tiedon tai olemassa olevan tiedon uudelleen arvioinnin perusteella.5. Jos aineelle on määritetty hyväksyttävä päivittäinen saanti (ADI), tulee erityisen migraatiorajan asettamista harkita ADI-arvon ylittymisen estämiseksi. Kun tällainen erityinen migraatioraja säädetään, tulee erityistä huomiota kiinnittää kyseisen aineen mahdollisiin muihin altistuslähteisiin.6. Tietyissä olosuhteissa erityisen raja-arvon vahvistaminen aineen siirtymiselle ei ole paras mahdollinen keino ihmisten terveyden suojelemiseksi. Sellaisissa tilanteissa tarve suojata ihmisten terveys on asetettava etusijalle arvioitaessa tarkoituksenmukaisinta toimintatapaa.LIITE III ARTIKLOJEN VASTAAVUUSTAULUKKO >TAULUKON PAIKKA>