title: Komission direktiivi 2009/84/EY, annettu 28 päivänä heinäkuuta 2009 , Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta sulfuryylifluoridin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               29.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 197/67

      KOMISSION DIREKTIIVI 2009/84/EY,
   annettu 28 päivänä heinäkuuta 2009,
   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta sulfuryylifluoridin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (1) ja erityisesti sen 16 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kymmenvuotisen työohjelman toisesta vaiheesta 4 päivänä joulukuuta 2007 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1451/2007 (2) vahvistetaan luettelo tehoaineista, jotka on arvioitava sen selvittämiseksi, olisiko ne mahdollisesti lisättävä direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, IA tai IB. Luetteloon kuuluu sulfuryylifluoridi.

               (2)

               Komission direktiivillä 2006/140/EY (3) lisättiin sulfuryylifluoridi direktiivin 98/8/EY liitteen I tehoaineeksi tuotetyypissä 8 (puunsuoja-aineet), siten kuin se on määritelty direktiivin 98/8/EY liitteessä V.

               (3)

               Asetuksen (EY) N:o 1451/2007 perusteella on nyt arvioitu direktiivin 98/8/EY 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti sulfuryylifluoridin käyttöä tuotetyypissä 18 (hyönteismyrkyt), siten kuin se on määriteltynä direktiivin 98/8/EY liitteessä V.

               (4)

               Ruotsi, joka oli nimetty esitteleväksi jäsenvaltioksi, toimitti komissiolle 19 päivänä kesäkuuta 2007 toimivaltaisen viranomaisen kertomuksen sekä suosituksen asetuksen (EY) N:o 1451/2007 14 artiklan 4 ja 6 kohdan mukaisesti.

               (5)

               Jäsenvaltiot ja komissio tarkastelivat toimivaltaisen viranomaisen kertomusta. Biosidivalmisteita käsittelevä pysyvä komitea sisällytti tarkastelun tulokset 20 päivänä helmikuuta 2009 arviointikertomukseen asetuksen (EY) N:o 1451/2007 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

               (6)

               Tutkimukset osoittavat, että hyönteismyrkkyinä käytettävien sulfuryylifluoridia sisältävien biosidituotteiden voidaan odottaa täyttävän direktiivin 98/8/EY 5 artiklassa säädetyt vaatimukset. On aiheellista sisällyttää sulfuryylifluoridi liitteeseen I, jotta voidaan varmistaa, että hyönteismyrkkyinä käytettävien sulfuryylifluoridia sisältävien biosidituotteiden käyttöä koskevia lupia voidaan myöntää, tarkistaa tai peruuttaa direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa.

               (7)

               Arviointikertomuksen tulosten perusteella on asianmukaista edellyttää, että hyönteismyrkkyinä käytettäviä sulfuryylifluoridia sisältäviä tuotteita saavat direktiivin 98/8/EY 10 artiklan 2 kohdan i alakohdan e alakohdan mukaisesti käyttää vain koulutetut ammattikäyttäjät ja että edellä mainittujen tuotteiden lupamenettelyjen yhteydessä toteutetaan erityisiä riskinhallintatoimia käyttäjien ja sivullisten turvallisuuden varmistamiseksi.

               (8)

               Lisäksi on asianmukaista edellyttää, että sulfuryylifluoridin pitoisuuksia etäisessä troposfäärissä seurataan jatkuvasti ja että seurannan tulokset ilmoitetaan säännöllisesti komissiolle.

               (9)

               Tämän direktiivin säännösten samanaikainen soveltaminen kaikissa jäsenvaltioissa on tärkeää, sillä siten varmistetaan sulfuryylifluoridia tehoaineena sisältävien biosidituotteiden yhdenvertainen kohtelu markkinoilla ja edistetään biosidituotteiden markkinoiden moitteetonta toimintaa yleisesti.

               (10)

               Ennen tehoaineen lisäämistä liitteeseen I jäsenvaltioilla ja asianomaisilla osapuolilla olisi oltava käytettävissään kohtuullinen siirtymäaika uusiin vaatimuksiin valmistautumiseksi ja sen varmistamiseksi, että asiakirjat valmistelleet hakijat voivat hyötyä täysimääräisesti kymmenen vuoden tietosuojakaudesta, joka direktiivin 98/8/EY 12 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdan mukaisesti alkaa siitä päivästä, jona tehoaine lisätään liitteeseen.

               (11)

               Sen jälkeen kun tehoaine on sisällytetty liitteeseen, jäsenvaltioille olisi sallittava kohtuullinen määräaika panna täytäntöön direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 3 kohta ja erityisesti myöntää, tarkistaa tai peruuttaa lupia, jotka koskevat tuotetyyppiin 18 kuuluvia sulfuryylifluoridia sisältäviä biosidituotteita, sen varmistamiseksi, että ne ovat direktiivin 98/8/EY mukaisia.

               (12)

               Sen vuoksi direktiiviä 98/8/EY olisi muutettava.

               (13)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat biosidituotteita käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaisia,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 98/8/ETY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2010.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä heinäkuuta 2011.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 28 päivänä heinäkuuta 2009.

            Komission puolesta

         Stavros DIMAS

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  EUVL L 325, 11.12.2007, s. 3.

      (3)  EUVL L 414, 30.12.2006, s. 78.

      LIITE
      Lisätään direktiivin 98/8/EY liitteeseen I kohta ”1” seuraavasti:

                     Nro

                     Yleisnimi

                     IUPAC-nimi
                     Tunnistenumerot

                     Markkinoille saatettavassa biosidituotteessa käytettävän tehoaineen vähimmäispuhtaus

                     Päivä, jona tehoaine sisällytetään liitteeseen

                     Määräaika 16 artiklan 3 kohdan noudattamiselle
                     (lukuun ottamatta tuotteita, jotka sisältävät useampaa kuin yhtä tehoainetta; näiden tuotteiden osalta sovelletaan 16 artiklan 3 kohdan noudattamista varten määräaikaa, joka on vahvistettu viimeisimmässä niistä päätöksistä, jotka koskevat tuotteessa käytettävien tehoaineiden sisällyttämistä liitteeseen)

                     Päivä, jona liitteeseen sisällyttäminen lakkaa

                     Tuotetyyppi

                     Erityissäännökset (1)

                     ”994 g/kg

                     1. heinäkuuta 2011

                     30. kesäkuuta 2013

                     30. kesäkuuta 2021

                     18

                     Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lupien myöntämisessä noudatetaan seuraavia vaatimuksia:

                                 (1)

                                 Tuotteen myynti ja käyttö on sallittua ainoastaan ammattikäyttäjille, jotka ovat saaneet koulutuksen sitä varten.

                                 (2)

                                 Kaasutuksen suorittajien ja sivullisten suojelemiseksi kaasutuksen aikana sekä käsiteltävien rakennusten ja muiden suljettujen tilojen tuuletusta varten on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet.

                                 (3)

                                 Tuotteiden päällysmerkinnöissä ja/tai käyttöturvallisuustiedotteissa on mainittava, että suljetusta tilasta on poistettava kaikki elintarvikkeet ennen kaasutusta.

                                 (4)

                                 Sulfuryylifluoridin pitoisuuksia etäisessä troposfäärissä on seurattava.

                                 (5)

                                 Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että lupien haltijat toimittavat 4 kohdassa tarkoitettua seurantaa koskevat raportit suoraan komissiolle joka viides vuosi alkaen viimeistään viiden vuoden kuluttua luvan saamisesta. Analyysissa sovellettava havaintoraja on vähintään 0,5 ppt (= 2,1 ng sulfuryylifluoridia/m3 troposfäärissä). ”

         (1)  Liitteeseen VI sisältyvien yleisten periaatteiden noudattamista varten arviointikertomusten sisältö ja päätelmät asetetaan saataville komission internetsivustolle osoitteessa: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


Avis juridique important

|

31974L0556

Neuvoston direktiivi 74/556/ETY, annettu 4 päivänä kesäkuuta 1974, myrkyllisiin tuotteisiin, niiden maahantuontiin ja jakeluun sekä tällaisten tuotteiden ammattimaiseen käyttöön liittyvään toimintaan, mukaan lukien välittäjien toiminta, sovellettavista, siirtymätoimenpiteitä koskevista yksityiskohtaisista säännöksistä

Virallinen lehti nro L 307 , 18/11/1974 s. 0001 - 0004 Suomenk. erityispainos Alue 6 Nide 1 s. 0163  Kreikank. erityispainos: Luku 06 Nide 1 s. 0180  Ruotsink. erityispainos Alue 6 Nide 1 s. 0163  Espanjank. erityispainos: Luku 06 Nide 1 s. 0174  Portugalink. erityispainos: Luku 06 Nide 1 s. 0174

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 4 päivänä kesäkuuta 1974,myrkyllisiin tuotteisiin, niiden maahantuontiin ja jakeluun sekä tällaisten tuotteiden ammattimaiseen käyttöön liittyvään toimintaan, mukaan lukien välittäjien toiminta, sovellettavista, siirtymätoimenpiteitä koskevista yksityiskohtaisista säännöksistä (74/556/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 49 artiklan, 54 artiklan 2 kohdan, 57 artiklan, 63 artiklan 2 kohdan ja 66 sekä 235 artiklan,ottaa huomioon sijoittautumisvapauden rajoitusten poistamiseksi annetun yleisen toimintaohjelman (1) ja erityisesti sen V osaston 2 ja 3 kohdan,ottaa huomioon palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitusten poistamiseksi annetun yleisen toimintaohjelman (2) ja erityisesti sen VI osaston 2 ja 3 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (3),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (4),sekä katsoo, ettäyleisissä toimintaohjelmissa edellytetään rajoitusten poistamisen ohella selvitettäväksi, tulisiko tällaista poistamista edeltää, siihen liittyä tai sitä seurata tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroinen tunnustaminen sekä kyseisen toiminnan aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten säännösten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittaminen, sekä tuleeko tarvittaessa ottaa käyttöön siirtymätoimenpiteitä, kunnes tällainen tunnustaminen tai yhteensovittaminen on toteutettu; lisäksi tietyissä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden saavuttamiseksi annetuissa neuvoston direktiiveissä edellytetään direktiivien antamista vastavuoroisesta tunnustamisesta myrkyllisten tuotteiden maahantuontia, jakelua ja tällaisten tuotteiden ammattimaista käyttöä koskevasta toiminnasta,erityisesti siirtymätoimenpiteitä koskevista yksityiskohtaisista säännöksistä ammatinharjoittajien toiminnassa ISIC-pääryhmiin 23-40 (teollisuus ja pienteollisuus) kuuluvassa tuotanto- ja jalostusteollisuudessa 7 päivänä heinäkuuta 1964 annetussa neuvoston direktiivissä 64/427/ETY (5) ja siirtymätoimenpiteitä koskevista yksityiskohtaisista säännöksistä itsenäisten ammatinharjoittajien toiminnassa elintarvike- ja juomateollisuudessa (ISIC-pääryhmät 20 ja 21) 15 päivänä lokakuuta 1968 annetussa neuvoston direktiivissä 68/336/ETY (6) ei suljeta pois myrkyllisten tuotteiden käyttöä niiden soveltamisalaan kuuluvan toiminnan harjoittamisessa; näissä direktiiveissä edellytetyt siirtymätoimenpiteet ovat näiden toiminnan lajien harjoittamisen sitä edellyttäessä vastaavasti sovellettavissa tällaisten tuotteiden käyttöön,myrkyllisten tuotteiden maahantuontiin ja jakeluun liittyvän toiminnan sekä tällaisten tuotteiden ammattimaista käyttöä sisältävän toiminnan osalta, välittäjien toiminta mukaan lukien, eräät jäsenvaltiot vaativat joskus johonkin tällaiseen toimintaan osallistuvilta henkilöiltä, että heillä on oltava pätevyystodistuksin tai tutkintotodistuksin osoitetut tiedot ja taidot, kun taas toiset jäsenvaltiot eivät aseta mitään erityisiä edellytyksiä, vaan asettavat myrkyllisten tuotteiden käsittelylle ja varastoinnille tiettyjä erityisehtoja; tästä johtuen ei ole mahdollista toteuttaa edellytettyä yhteensovittamista samanaikaisesti syrjinnän poistamisen kanssa ja tämä yhteensovittaminen on toteutettava myöhemmin,vaikka välitöntä yhteensovittamista ei olekaan suoritettu, on kuitenkin suotavaa helpottaa sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden saavuttamista kyseisen toiminnan osalta toimeenpanemalla yleisissä toimintaohjelmissa edellytettyjä siirtymätoimenpiteitä ja, etenkin jotta vältyttäisiin aiheuttamasta erityisiä vaikeuksia sellaisten jäsenvaltioiden kansalaisille, joissa ei ole asetettu tällaiseen toimintaan ryhtymiselle mitään vaatimuksia,jotta vältettäisiin tällaisten vaikeuksien muodostuminen, siirtymätoimenpiteiden pääasiallisena kohteena tulee olla, että niissä vastaanottavissa jäsenvaltioissa, joissa on määräyksiä tällaiseen toimintaan ryhtymisestä, hyväksytään riittäväksi todisteeksi kyseisen toiminnan aloittamista varten, että ammattia on harjoitettu kohtuullinen aika muussa yhteisön maassa kuin vastaanottajamaassa ja niin äskettäin, että se riittää varmistamaan, että kyseisen henkilön ammattitaito vastaa sitä ammattitaitoa, jota vastaanottavassa jäsenvaltiossa edellytetään omilta kansalaisilta niiden vaarallisten vaikutusten vuoksi, joita myrkyllisistä tuotteista saattaa aiheutua joko suoraan tai välillisesti ympäristön kautta ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle,ottaen huomioon myrkyllisten tuotteiden erilainen laatu ja myrkyllisyysaste ihmisiin, eläimiin ja kasveihin nähden, tietoa jonkin tällaisen tuotteen vaikutuksista tai kokemusta sen käsittelystä ei voida kohtuudella pitää todisteena vastaavasta pätevyydestä muiden tai kaikkien tällaisten tuotteiden jakeluun tai ammattimaiseen käyttöön; tästä johtuen vastaanottavalla jäsenvaltiolla on oltava oikeus rajoittaa siirtymätoimenpiteet koskemaan tuotteita, jotka koostuvat samoista vaikutusaineista tai, joilla on samankaltaisia vaikutuksia, joko suoraan tai välillisesti ympäristön kautta, ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle,sikäli kuin kyseisen toiminnan aloittaminen tai sen harjoittaminen jäsenvaltioissa palkattujen työntekijöiden osalta edellyttää myös yleistä tai erityistä ammattitaitoa, tätä direktiiviä tulisi soveltaa myös tähän henkilöryhmään työvoiman vapaan liikkuvuuden esteen poistamiseksi täydentäen siten neuvoston työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1612/68 hyväksyttyjä toimenpiteitä (7),samoin perustein olisi hyvän maineen osoittamisesta tai sen todistamisesta, ettei ole ollut konkurssissa, vahvistettuja säännöksiä sovellettava myös palkattuihin työntekijöihin, jatässä direktiivissä edellytettyjen toimenpiteiden pääasiallinen tarkoitus tulee häviämään kyseisen toiminnan aloittamiselle ja niiden harjoittamiselle asetettujen edellytysten yhteensovittamisen ja tutkintotodistusten, todistusten ja muiden kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisen tunnustamisen myötä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tässä direktiivissä säädetyt siirtymätoimenpiteet siltä osin kuin on kysymys yleisten toimintaohjelmien I osastossa tarkoitettujen luonnollisten henkilöiden ja yhteisöjen, jäljempänä "edunsaajat", sijoittautumisesta tai palvelujen tarjoamisesta 2 kohdassa tarkoitetun toiminnan osalta.2. Kyseessä oleva toiminta käsittää sen toiminnan, jota tarkoitetaan sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden toteuttamisesta itsenäisten ammatinharjoittajien ja välittäjien toiminnassa myrkyllisten tuotteiden kaupassa ja jakelussa 4 päivänä kesäkuuta 1974 annetussa neuvoston direktiivissä 74/557/ETY (8).Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluu myös myrkyllisten tuotteiden ammattimaiseen käyttöön liittyvä toiminta niiltä osin kuin sellainen toiminta on vapautettu tai vapautetaan seuraavilla direktiiveillä:- palvelujen tarjoamisen vapauden toteuttamiseksi maataloudessa ja puutarhataloudessa 14 päivänä joulukuuta 1964 annettu neuvoston direktiivi 65/1/ETY (9),- yksityiskohtaisista säännöksistä itsenäisten ammatinharjoittajien sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden toteuttamiseksi metsänhoidossa ja metsänhakkuussa 24 päivänä lokakuuta 1967 annettu neuvoston direktiivi 67/654/ETY (10),- yksityiskohtaisista säännöksistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden toteuttamiseksi maatalouden ja puutarhatalouden palveluja tarjoavien itsenäisten ammatinharjoittajien osalta 16 päivänä joulukuuta 1970 annettu neuvoston direktiivi 71/18/ETY (11),- sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden toteuttamiseksi itsenäisten ammatinharjoittajien erinäisissä toiminnoissa (ISIC-pääryhmistä 01-85) niiden toimintojen osalta, jotka kuuluvat ISIC-ryhmää 859 koskevan direktiivin soveltamisalaan ja joihin liittyy myrkyllisten tuotteiden käyttöä . . . päivänä . . . kuuta . . . annettu neuvoston direktiivi . . . / . . . / ETY.3. Siirtymätoimenpiteitä sovelletaan myös toisen palvelukseen palkattuina 2 artiklassa tarkoitettua toimintaa harjoittaviin työntekijöihin, kuten myös neuvoston direktiivin 74/557/ETY 7 artiklan 1-4 kohtaa.2 artikla Jos 1 artiklan 2 kohdan 1 alakohdassa tarkoitetun toiminnan aloittamista tai harjoittamista varten jäsenvaltiossa edellytetään, että asianomaisella on yleinen tai erityinen ammattitaito, tulee tämän jäsenvaltion hyväksyä riittäväksi todisteeksi tällaisesta ammattitaidosta, että kyseistä toimintaa on harjoitettu toisessa jäsenvaltiossa:a) yhtäjaksoisesti viisi vuotta itsenäisesti tai yrityksen johtajana, jos tällaisen toiminnan päättymisestä ei ole kulunut kahta vuotta enempää 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun hakemuksen jättöajankohtana; taib) yhtäjaksoisesti kaksi vuotta itsenäisesti tai yrityksen johtajana, kun edunsaajalla on todistus kyseiseen toimintaan vaadittavasta taidosta ja kyvystä, joka oikeuttaa hänet harjoittamaan myrkyllisten tuotteiden maahantuontia ja jakelua siinä valtiossa, josta hän on peräisin tai josta hän tulee; taic) yhtäjaksoisesti kolme vuotta itsenäisesti tai yrityksen johtajana, kun edunsaaja osoittaa saaneensa kyseiseen toimintaan edeltävän koulutuksen, mistä on todisteena valtion hyväksymä todistus tai, jonka toimivaltainen ammatillinen tai toimialayhteisön toimielin katsoo täysin täyttävän sille asettamansa edellytykset; taid) yhtäjaksoisesti kolme vuotta muutoin kuin itsenäisessä asemassa, kun edunsaajalla on todistus kyseiseen toimintaan vaadittavasta taidosta ja kyvystä, joka oikeuttaa hänet harjoittamaan myrkyllisten tuotteiden maahantuontia ja jakelua siinä valtiossa, josta hän on peräisin tai josta hän tulee; taie) yhtäjaksoisesti neljä vuotta muutoin kuin itsenäisessä asemassa, kun edunsaaja osoittaa saaneensa kyseistä toimintaa varten edeltävän koulutuksen, mistä on todisteena valtion hyväksymä todistus tai, jonka toimivaltainen ammatillinen tai toimialayhteisön toimielin katsoo täysin täyttävän sille asettamansa edellytykset.Tässä artiklassa tarkoitetaan vain käyttäjille alkuperäispakkauksissa toimitettaviksi tarkoitettuja pakattuja myrkyllisiä tuotteita.3 artikla Jos 1 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun toiminnan aloittamista tai harjoittamista varten jäsenvaltiossa edellytetään, että asianomaisella on yleinen tai erityinen ammattitaito, on tämän jäsenvaltion hyväksyttävä riittäväksi todisteeksi tällaisesta ammattitaidosta, että kyseistä toimintaa on harjoitettu toisessa jäsenvaltiossa:a) yhtäjaksoisesti kuusi vuotta itsenäisesti tai yrityksen johtajana, jos tällaisen toiminnan loppumisesta ei ole kulunut kahta vuotta enempää 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun hakemuksen jättöajankohtana; taib) yhtäjaksoisesti kolme vuotta itsenäisesti tai yrityksen johtajana, jos edunsaajalla on todistus kyseiseen toimintaan vaadittavasta taidosta ja kyvystä, joka valtuuttaa hänet harjoittamaan myrkyllisten tuotteiden maahantuontia ja jakelua siinä valtiossa, josta hän on peräisin tai josta hän tulee; taic) yhtäjaksoisesti neljä vuotta itsenäisesti tai yrityksen johtajana, jos edunsaaja osoittaa saaneensa kyseistä toimintaa varten edeltävää koulutusta, mistä on todisteena valtion hyväksymä todistus tai, jonka toimivaltainen ammatillinen tai toimialayhteisön toimielin katsoo täysin täyttävän sille asettamansa edellytykset; taid) yhtäjaksoisesti neljä vuotta muutoin kuin itsenäisessä asemassa, jos edunsaajalla on todistus kyseiseen toimintaan vaadittavasta taidosta ja kyvystä, joka oikeuttaa hänet harjoittamaan myrkyllisten tuotteiden maahantuontia ja jakelua siinä valtiossa, josta hän on peräisin tai josta hän tulee; taie) yhtäjaksoisesti viisi vuotta muutoin kuin itsenäisessä asemassa, jos edunsaaja osoittaa saaneensa kyseiseen toimintaan edeltävää koulutusta, mistä on todisteena valtion hyväksymä todistus tai, jonka toimivaltainen ammatillinen tai toimialayhteisön toimielin katsoo täysin täyttävän sille asettamansa edellytykset.Jäljempänä lueteltujen erittäin myrkyllisten tuotteiden ammattimaiseen käyttöön liittyvään toimintaan ei sovelleta a, c, ja e kohdan säännöksiä:- syaanivetyhappo ja sen liukenevat suolat;- fluorihappo ja sen liukenevat suolat;- akrylonitriili;- nestemäinen tiivistetty ammonium;- metyylibromidi;- klooripikriini;- vetyfosfiini ja tuotteet, joista sitä saattaa vapautua;- etyleenioksidi;- hiilidisulfidi;- hiilitetrakloridi;- triklooriasetonitriili.Sovellettaessa b ja d kohtaa näihin erittäin myrkyllisiin tuotteisiin on taidosta ja kyvystä annetussa todistuksessa oltava maininta tuotteesta tai tuotteista, joita edunsaaja on oikeutettu käyttämään siinä valtiossa, josta hän on peräisin tai josta hän tulee.Tässä tapauksessa edunsaajan toiminnan päättymisestä ei saa olla kulunut kahta vuotta enempää 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun hakemuksen jättämisajankohtana.4 artikla 1. Henkilön on katsottava harjoittaneen toimintaa 2 ja 3 artiklassa yrityksen johtajana, jos hän on harjoittanut tällaista toimintaa teollisessa tai kaupallisessa yrityksessä kyseisellä toimialalla:a) yrityksen johtajana tai yrityksen sivuliikkeen johtajana; taib) yrityksen omistajan tai johtajan sijaisena, kun tällaiseen asemaan sisältyy omistajan tai johtajan vastuuseen verrattava vastuu; taikkac) johtajana, jonka tehtävät liittyvät myrkyllisten tuotteiden maahantuontiin tai jakeluun ja jonka vastuulla on ainakin yksi yrityksen osasto tai, johtajana jonka vastuuseen kuuluu mainittujen tuotteiden käyttö.2. Edellä 2 ja 3 artiklassa mainittujen edellytysten täyttyminen on osoitettava sen valtion, josta asianomainen on peräisin tai josta hän tulee, toimivaltaisen viranomaisen tai toimielimen vahvistamalla todistuksella, joka asianomaisen on toimitettava lupahakemuksen tueksi, joka koskee yhden tai useamman kyseisen toiminnan harjoittamista vastaanottavassa jäsenvaltiossa. Tällaisessa todistuksessa on oltava asianmukainen maininta siitä, rajoittuuko lupa siinä valtiossa, josta asianomainen on peräisin tai josta hän tulee, myrkyllisten tuotteiden jakeluun liittyvän toiminnan aloittamiseen vai tällaisten tuotteiden ammattimaiseen käyttöön liittyvään toimintaan tai, onko tietyt myrkylliset tuotteet suljettu pois tällaisesta toiminnasta.3. Jäsenvaltioiden on 7 artiklassa säädetyssä määräajassa nimettävä ne viranomaiset ja toimielimet, jotka ovat toimivaltaisia antamaan 2 kohdassa tarkoitettuja todistuksia, sekä ilmoitettava tästä välittömästi muille jäsenvaltioille ja komissiolle.5 artikla Jos 2 ja 3 artiklassa tarkoitettu muodollinen kelpoisuus tai 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu todistus siinä valtiossa, josta asianomainen henkilö on peräisin tai josta hän tulee, oikeuttaa aloittamaan vain myrkyllisten tuotteiden jakeluun tai tällaisten tuotteiden ammattimaiseen käyttöön liittyvän toiminnan taikka sulkee tietyt myrkylliset tuotteet viimeksi mainitun toiminnan ulkopuolelle, vastaanottava jäsenvaltio voi soveltaa samoja rajoituksia omalla alueellaan ja myös sulkea pois myrkyllisten tuotteiden ammattimaiseen käyttöön liittyvästä toiminnasta ne tuotteet, jotka koostuvat samoista vaikuttavista ainesosista kuin kelpoisuusvaatimuksissa tai todistuksissa poissuljetut tuotteet tai, joista aiheutuu samankaltainen vaara joko suoraan tai välillisesti ympäristön kautta ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle.6 artikla Tätä direktiiviä sovelletaan siihen asti, kunnes säännökset kyseisen toiminnan aloittamista ja harjoittamista koskevien kansallisten määräysten yhteensovittamisesta tulevat voimaan.7 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kuuden kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. Komission on ilmoitettava niistä muille jäsenvaltioille.8 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 4 päivänä kesäkuuta 1974.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. ERTL(1) EYVL N:o 2, 15.1.1962, s. 36/62(2) EYVL N:o 2, 15.1.1962, s. 32/62(3) EYVL N:o C 63, 28.5.1969, s. 21(4) EYVL N:o C 10, 27.1.1970, s. 23(5) EYVL N:o 117, 23.7.1964, s. 1863/64(6) EYVL N:o L 260, 22.10.1968, s. 12(7) EYVL N:o L 257, 19.10.1968, s. 2(8) EYVL N:o L 307, 18.11.1974, s. 5(9) EYVL N:o 1, 8.1.1965, s. 1/65(10) EYVL N:o 263, 30.10.1967, s. 6(11) EYVL N:o L 8, 11.1.1971, s. 24


Avis juridique important

|

31980L0987

Neuvoston direktiivi 80/987/ETY, annettu 20 päivänä lokakuuta 1980, työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 283 , 28/10/1980 s. 0023 - 0027 Suomenk. erityispainos Alue 5 Nide 2 s. 0121  Kreikank. erityispainos: Luku 05 Nide 4 s. 0035  Ruotsink. erityispainos Alue 5 Nide 2 s. 0121  Espanjank. erityispainos: Luku 05 Nide 2 s. 0219  Portugalink. erityispainos: Luku 05 Nide 2 s. 0219

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 20 päivänä lokakuuta 1980,työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (80/987/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäottaen huomioon tasapainoisen taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen tarpeen yhteisössä, on tarpeen antaa säännöksiä työntekijöiden suojasta heidän työnantajansa maksukyvyttömyystilanteessa erityisesti heidän maksamatta olevin saataviensa suorituksen turvaamiseksi,tässä suhteessa työntekijöiden suojan laajuudessa on jäsenvaltioiden välillä yhä eroavuuksia; olisi ponnisteltava näiden erojen vähentämiseksi, sillä niillä voi olla välitön vaikutus yhteismarkkinoiden toimintaan,tämän alan lainsäädäntöä on sen vuoksi tarpeen lähentää samalla oloja kohentaen perustamissopimuksen 117 artiklassa tarkoitetulla tavalla,Grönlannin työmarkkinat ovat alueen maantieteellisen sijainnin ja nykyisen työpaikkarakenteen vuoksi olennaisesti erilaiset kuin yhteisön muiden alueiden työmarkkinat, jaHelleenien tasavallasta on 1 päivänä tammikuuta 1981 määrä tulla Euroopan talousyhteisön jäsen Helleenien tasavallan liittymisehdoista ja perustamissopimusten muutoksista tehdyn asiakirjan mukaisesti, ja sen vuoksi on tarpeen ilmoittaa tämän direktiivin liitteessä otsikon "Kreikka" alla ne ryhmät, joihin kuuluvien työntekijöiden saatavat voidaan tämän direktiivin 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti jättää direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:I JAKSO Soveltamisala ja määritelmät 1 artikla 1. Tätä direktiiviä sovelletaan työntekijöiden työsopimuksista tai työsuhteista johtuviin saataviin työnantajalta, joka on 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla maksukyvytön.2. Jäsenvaltiot voivat poikkeuksellisesti jättää tiettyihin ryhmiin kuuluvien työntekijöiden saatavat tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle työntekijöiden työsopimuksen tai työsuhteen erityislaadun vuoksi tai sen vuoksi, että työntekijöille muulla tavoin turvataan tässä direktiivissä säädettyä vastaava suoja.Edellä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut työntekijäryhmät luetellaan liitteessä.3. Tätä direktiiviä ei sovelleta Grönlantiin. Tätä poikkeusta tarkastellaan uudelleen, jos alueen työpaikkarakenne kehittyy.2 artikla 1. Tätä direktiiviä sovellettaessa työnantajaa pidetään maksukyvyttömänä:a) jos velkojien yhteiseksi tyydyttämiseksi on pyydetty kyseisen jäsenvaltion lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisen työnantajan omaisuutta koskevan sellaisen menettelyn aloittamista, jossa 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut saatavat voidaan ottaa huomioon; jab) jos näiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaan toimivaltainen viranomainen on:- päättänyt menettelyn aloittamisesta tai- todennut, että työnantajan yritys tai liiketoiminta on kokonaan lopetettu ja omaisuutta on niin vähän, että menettelyn aloittaminen ei ole perusteltua.2. Tällä direktiivillä ei vaikuteta siihen, miten kansallisessa lainsäädännössä määritellään käsitteet "työntekijä", "työnantaja", "palkka", "välitön oikeus" ja "tulevaisuuteen kohdistuva oikeus".I JAKSO Palkkaturvajärjestelmiä koskevat säännökset 3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on, jollei 4 artiklasta muuta johdu, toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että palkkaturvajärjestelmät turvaavat maksun työntekijöiden työsopimuksista tai työsuhteista johtuvista maksamatta olevista palkkasaatavista tiettyä päivää edeltävältä ajalta.2. Jäsenvaltion valinnan mukaan 1 kohdassa tarkoitettu päivä on:- päivä, jona työnantajan maksukyvyttömyys on alkanut;- päivä, jona kyseinen työntekijä on irtisanottu työnantajan maksukyvyttömyyden vuoksi; taikka- päivä, jona työnantajan maksukyvyttömyys on alkanut taikka jona kyseisen työntekijän kanssa tehty työsopimus tai työsuhde on työnantajan maksukyvyttömyyden vuoksi päättynyt.4 artikla 1. Jäsenvaltiot saavat rajoittaa palkkaturvajärjestelmien 3 artiklassa tarkoitettua vastuuta.2. Käyttäessään 1 kohdassa tarkoitettua mahdollisuutta jäsenvaltion on:- edellä 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetussa tapauksessa varmistettava, että maksamatta olevat palkkasaatavat maksetaan työsopimuksen tai työsuhteen niiltä kolmelta viimeiseltä kuukaudelta, jotka sisältyvät työnantajan maksukyvyttömyyden alkamispäivää edeltävään kuuden kuukauden jaksoon;- edellä 3 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetussa tapauksessa varmistettava, että maksamatta olevat palkkasaatavat maksetaan niiltä sitä päivää edeltäviltä työsopimuksen tai työsuhteen kolmelta viimeiseltä kuukaudelta, jona työntekijä on irtisanottu työnantajan maksukyvyttömyyden vuoksi;- edellä 3 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetussa tapauksessa varmistettava, että maksamatta olevat palkkasaatavat maksetaan niiltä sitä päivää edeltäviltä työsopimuksen tai työsuhteen 18 viimeiseltä kuukaudelta, jona työnantajan maksukyvyttömyys on alkanut tai jona työntekijän työsuhde on työnantajan maksukyvyttömyyden vuoksi päättynyt. Tällöin jäsenvaltio voi rajoittaa maksuvelvollisuutta koskeva kahdeksan viikon jakso palkkaa koskevaksi tai koskemaan palkkaa usealta lyhyeltä ajanjaksolta, jotka yhteensä ovat kahdeksan viikkoa.3. Jotta tämän direktiivin sosiaaliset päämäärät ylittävien määrien maksamiselta vältytään, jäsenvaltiot voivat kuitenkin asettaa enimmäismäärän työntekijöiden erääntyneistä saatavista olevalle vastuulle.Tätä mahdollisuutta käyttäessään jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle, miten enimmäismäärä asetetaan.5 artikla Jäsenvaltioiden on annettava yksityiskohtaiset säännökset palkkaturvajärjestelmien organisaatiosta, rahoituksesta ja toiminnasta erityisesti seuraavien periaatteiden mukaisesti:a) järjestelmän käytössä olevat varat ovat työnantajan liikeomaisuudesta erillään, eikä maksukyvyttömyysmenettely koske niitä;b) työnantajat osallistuvat rahoitukseen, jos viranomaiset eivät vastaa siitä kokonaan;c) järjestelmän vastuuseen ei vaikuta se, onko velvollisuus osallistua rahoitukseen täytetty vai ei.III JAKSO Sosiaaliturvaa koskevat säännökset 6 artikla Jäsenvaltiot voivat säätää, että 3, 4 ja 5 artiklaa ei sovelleta kansalliseen lakisääteiseen sosiaaliturvajärjestelmään taikka sen ulkopuolella olevaan, yhtiön tai yhtä useamman yhtiön yhteiseen lisäeläkejärjestelmään perustuviin työntekijöiden maksuosuuksiin.7 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kansallisiin lakisääteisiin sosiaaliturvajärjestelmiin perustuvien vakuutuslaitoksille suoritettavien työnantajien pakollisten maksujen laiminlyönti ennen maksukyvyttömyyden alkamista ei vähennä työntekijöiden oikeutta vakuutuslaitosten myöntämiin etuuksiin siltä osin kuin työntekijöiden maksuosuudet on pidätetty palkasta.8 artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava tarvittavien toimenpiteiden toteuttamisesta, jotta turvataan työntekijöiden sekä yrityksestä tai liiketoiminnasta työnantajan maksukyvyttömyyden alkamispäivään mennessä lähteneiden henkilöiden välittömät tai tulevaisuuteen kohdistuvat oikeudet kansallisen lakisääteisen sosiaaliturvajärjestelmän ulkopuolella olevan, yhtiön tai useamman yhtiön yhteisen lisäeläkejärjestelmän mukaisiin vanhuusetuuksiin ja jälkeenjääneiden etuuksiin.IV JAKSO Yleiset säännökset ja loppusäännökset 9 artikla Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta soveltaa tai antaa lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, jotka ovat työntekijöille edullisempia kuin tässä direktiivissä säädetään.10 artikla Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta:a) toteuttaa väärinkäytösten estämiseksi tarvittavia toimenpiteitä;b) evätä 3 artiklassa tarkoitettua turvaa tai poistamasta 7 artiklassa tarkoitettu vastuu taikka vähentämästä niitä, jos ilmenee, että velvoitteen täyttäminen ei ole perusteltua, koska työntekijällä ja työnantajalla on sellaisia erityisiäsiteitä toisiinsa ja sellaisia yhteisiä etuja, jotka johtuvat heidän välisestään salaisesta sopimuksesta.11 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 36 kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset kirjallisina komissiolle.12 artikla Jäsenvaltioiden on 18 kuukauden kuluessa 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun 36 kuukauden määräajan päättymisestä annettava komissiolle kaikki asiaa koskevat tiedot, jotka komissio tarvitsee laatiakseen tämän direktiivin täytäntöön panemisesta neuvostolle annettavan kertomuksen.13 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 20 päivänä lokakuuta 1980.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. SANTER(1) EYVL N:o C 135, 9.6.1978, s. 2(2) EYVL N:o C 39, 12.2.1979, s. 26(3) EYVL N:o C 105, 26.4.1979, s. 15LIITE Niiden työntekijöiden ryhmät, joiden saatavat voidaan jättää tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti I Työntekijät, joilla on erityislaatuinen työsopimus tai työsuhdeA KREIKKAKalastusaluksen kapteeni ja miehistön jäsenet, jos heille maksetaan palkkiona osuus aluksen voitosta tai bruttotuloista.B IRLANTI1. Kotityöntekijät (henkilöt, jotka tekevät urakkatyötä kotonaan), jollei heillä ole kirjallista työsopimusta.2. Työnantajan lähisukulaiset, joilla ei ole kirjallista työsopimusta ja joiden työ liittyy yksityistalouteen tai maatilaan, jossa työnantaja ja hänen lähisukulaisensa asuvat.3. Henkilöt, jotka tavallisesti työskentelevät vähemmän kuin 18 tuntia viikossa yhden tai useamman työnantajan palveluksessa ja joiden pääasiallinen toimeentulo ei muodostu tuosta työstä saadusta palkasta.4. Henkilöt, jotka ovat kausiluonteisesti, tilapäisesti tai osa-aikaisesti työssä kalastajien yhteenliittymissä.5. Työnantajan puoliso.C ALANKOMAATLuonnollisen henkilön palveluksessa olevat kotiapulaiset, jotka työskentelevät kyseisen henkilön palveluksessa vähemmän kuin kolme päivää viikossa.D YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA1. Kalastusaluksen kapteeni ja miehistön jäsenet, joille maksetaan palkkiona osuus aluksen voitosta ja bruttotuloista.2. Työnantajan puoliso.II Muunlaisen turvan piiriin kuuluvat työntekijätA KREIKKAMerialusten miehistöt.B IRLANTI1. Paikallisviranomaisen tai muun viranomaisen taikka julkista liikennettä harjoittavan yrityksen palveluksessa olevat vakituiset ja eläkkeeseen oikeutetut työntekijät.2. "National school", "secondary school" ja "comprehensive school" -nimisten koulujen sekä opettajankoulutuslaitosten eläkkeeseen oikeutetut opettajat.3. Valtion rahoittamien yksityisten sairaaloiden vakituiset ja eläkkeeseen oikeutetut työntekijät.C. ITALIA1. Palkkasaatavien turvaamista yrityksen taloudellisissa vaikeuksissa koskevassa laissa tarkoitettujen etuuksien piiriin kuuluvat työntekijät.2. Merialusten miehistöt.D. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA1. Rekisteröidyt telakkatyöntekijät, lukuun ottamatta niitä, jotka kokonaan tai pääasiallisesti tekevät muuta kuin telakkatyötä.2. Merialusten miehistöt.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

32002L0044

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/44/EY, annettu 25 päivänä kesäkuuta 2002, terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä (tärinä) aiheutuville riskeille (kuudestoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) - Euroopan parlamentin ja neuvoston yhteinen lausuma

Virallinen lehti nro L 177 , 06/07/2002 s. 0013 - 0020 tšekinkielinen erityispainos Alue 05 Nide 04 s. 235  - 241 vironkielinen erityispainos Alue 05 Nide 04 s. 235  - 241 unkarinkielinen erityispainos Alue 05 Nide 04 s. 235  - 241 liettuankielinen erityispainos Alue 05 Nide 04 s. 235  - 241 latviankielinen erityispainos Alue 05 Nide 04 s. 235  - 241 maltankielinen erityispainos Alue 05 Nide 04 s. 235  - 241 puolankielinen erityispainos Alue 05 Nide 04 s. 235  - 241 slovakinkielinen erityispainos Alue 05 Nide 04 s. 235  - 241 sloveeninkielinen erityispainos Alue 05 Nide 04 s. 235  - 241

		Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/44/EY,annettu 25 päivänä kesäkuuta 2002,terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä (tärinä) aiheutuville riskeille (kuudestoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi)EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 137 artiklan 2 kohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen [1], jonka komissio on tehnyt työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [2],ovat kuulleet alueiden komiteaa,noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [3] ja ottavat huomioon sovittelukomitean 8 päivänä huhtikuuta 2002 hyväksymän yhteisen tekstin,sekä katsovat seuraavaa:(1) Perustamissopimuksen mukaisesti neuvosto voi antaa direktiivein vähimmäisvaatimukset parantaakseen erityisesti työympäristöä ja taatakseen näin korkeatasoisemman työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun. Näitä direktiivejä säädettäessä on vältettävä asettamasta sellaisia hallinnollisia, taloudellisia ja oikeudellisia rasituksia, jotka vaikeuttaisivat pienten ja keskisuurten yritysten perustamista taikka haittaisivat niiden kehitystä.(2) Työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevan yhteisön peruskirjan soveltamiseen liittyvästä toimintaohjelmasta annetun komission tiedonannon mukaisesti työntekijöiden altistukselle fysikaalisista tekijöistä johtuville riskeille on asetettava turvallisuutta ja terveyttä koskevia vähimmäisvaatimuksia. Euroopan parlamentti antoi toimintaohjelmasta syyskuussa 1990 päätöslauselman [4], jossa kehotettiin komissiota laatimaan erityisdirektiivi meluun, tärinään ja muihin työpaikan fysikaalisiin tekijöihin liittyvistä vaaroista.(3) Ensimmäiseksi on tarpeen toteuttaa toimenpiteet, joilla työntekijöitä suojellaan tärinän aiheuttamilta riskeiltä, koska ne vaikuttavat työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen aiheuttamalla erityisesti tuki- ja liikuntaelimistöön, hermostoon ja verenkiertoon liittyviä ongelmia. Näillä toimenpiteillä pyritään sekä varmistamaan jokaisen työntekijän terveys ja turvallisuus että luomaan perusta kaikkien yhteisön työntekijöiden vähimmäissuojalle, jotta vältettäisiin mahdollinen kilpailun vääristyminen.(4) Tässä direktiivissä säädetään vähimmäisvaatimuksista, ja näin ollen jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai antaa tiukempia työsuojelumääräyksiä ja erityisesti asettaa alempia päivittäisiä toiminta-arvoja tai alempia päivittäisen tärinälle altistuksen raja-arvoja. Direktiivin täytäntöönpano ei saa olla perusteena jäsenvaltiossa vallitsevan tilanteen heikentämiseen.(5) Tärinän torjumiseksi perustettavassa suojajärjestelmässä on tarpeen rajoittua määrittelemään tarpeetonta yksityiskohtaisuutta välttäen tavoitteet, periaatteet ja perusarvot, jotta jäsenvaltiot voivat soveltaa vähimmäisvaatimuksia samalla tavoin.(6) Tärinälle altistumista voidaan vähentää tehokkaammin toteuttamalla ehkäisytoimenpiteitä jo työpisteitä ja työpaikkoja suunniteltaessa sekä valitsemalla työvälineet, työmenettelyt ja työmenetelmät siten, että riskejä vähennetään jo niiden syntyvaiheessa. Näin ollen työvälineisiin ja työmenetelmiin liittyvillä säännöksillä edistetään työntekijöiden suojelua.(7) On tärkeää, että työnantajat toteuttavat teknisen kehityksen ja tieteellisen tietämyksen edellyttämiä tärinälle altistukseen liittyviä riskejä koskevia mukautuksia parantaakseen työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelua.(8) Meri- ja lentoliikenteen alalla ei tekniikan nykytason vuoksi ole aina mahdollista noudattaa kokokehotärinän altistuksen raja-arvoja. On siis syytä säätää mahdollisuuksista myöntää poikkeuksia asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa.(9) Koska tämä direktiivi on toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY [5] 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi, kyseistä direktiiviä sovelletaan tärinälle altistumiseen, rajoittamatta kuitenkaan tässä direktiivissä olevien ankarampien ja/tai yksityiskohtaisempien säännösten soveltamista.(10) Tällä direktiivillä edistetään käytännössä sisämarkkinoiden sosiaalisen ulottuvuuden toteutumista.(11) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [6] mukaisesti,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:I JAKSOYLEISET SÄÄNNÖKSET1 artiklaTarkoitus ja soveltamisala1. Tässä direktiivissä, joka on kuudestoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi, säädetään vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi heidän terveyteensä ja turvallisuuteensa kohdistuvilta riskeiltä, jotka aiheutuvat tai saattavat aiheutua altistumisesta tärinälle.2. Tämän direktiivin vaatimuksia sovelletaan toimintaan, jossa työntekijät altistuvat tai saattavat altistua työnsä kuluessa tärinästä aiheutuville riskeille.3. Direktiiviä 89/391/ETY sovelletaan kaikilta osin 1 kohdassa tarkoitetulla alalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tähän direktiiviin sisältyvien tiukempien ja/tai yksityiskohtaisempien säännösten soveltamista.2 artiklaMääritelmätTässä direktiivissä tarkoitetaana) "käsitärinällä" tärinää, joka ihmisen käsiin tai käsivarsiin välittyessään vaarantaa työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden aiheuttamalla erityisesti verenkiertoon, luustoon, niveliin, hermostoon tai lihaksiin liittyviä ongelmia;b) "kokokehotärinällä" tärinää, joka koko kehoon välittyessään vaarantaa työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden aiheuttamalla erityisesti alaselän sairauksia ja selkärangan vammoja.3 artiklaAltistuksen raja-arvot ja toiminta-arvot1. Käsitärinä:a) kahdeksan tunnin vertailuaikaan standardoidun päivittäisen altistuksen raja-arvoksi vahvistetaan 5 m/s2;b) kahdeksan tunnin vertailuaikaan standardoidun päivittäisen altistuksen toiminta-arvoksi vahvistetaan 2,5 m/s2.Työntekijöiden altistusta käsitärinälle arvioidaan tai mitataan liitteessä olevan A osan 1 kohdan säännösten perusteella.2. Kokokehotärinän osalta:a) kahdeksan tunnin vertailuaikaan standardoidun päivittäisen altistuksen raja-arvoksi vahvistetaan 1,15 m/s2 tai jäsenvaltion halutessa tärinäannoksen arvoksi (VDV) 21 m/s1,75;b) kahdeksan tunnin vertailuaikaan standardoidun päivittäisen altistuksen toiminta-arvoksi vahvistetaan 0,5 m/s2 tai jäsenvaltion halutessa tärinäannoksen arvoksi (VDV) 9,1 m/s1,75.Työntekijöiden altistusta kokokehotärinälle arvioidaan tai mitataan liitteessä olevan B osan 1 kohdan säännösten perusteella.II JAKSOTYÖNANTAJIEN VELVOLLISUUS4 artiklaRiskien määrittely ja arviointi1. Työnantajan on direktiivin 89/391/ETY 6 artiklan 3 kohdassa ja 9 artiklan 1 kohdassa säädettyjä velvollisuuksia hoitaessaan arvioitava ja tarvittaessa mitattava tärinän tasot, joille työntekijät altistuvat. Mittaus on suoritettava tapauksen mukaan tämän direktiivin liitteessä olevan A osan 2 kohdan tai B osan 2 kohdan mukaisesti.2. Tärinän altistustaso voidaan arvioida seuraamalla kulloisiakin työskentelytapoja ja käyttämällä asiaa koskevia tietoja työvälineiden tai välinetyypin aiheuttaman tärinän todennäköisestä määrästä kulloisissakin käyttöolosuhteissa, mukaan lukien työvälineiden valmistajan antamat tiedot. Toimenpide eroaa mittauksesta, joka edellyttää erityisten laitteiden ja soveltuvan menetelmän käyttöä.3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut arviointi ja mittaus on suunniteltava ammattitaitoisesti ja toteutettava sopivin väliajoin ottaen erityisesti huomioon direktiivin 89/391/ETY 7 artiklassa mainitut palveluntuottajien tai henkilöiden pätevyysvaatimukset. Tärinän altistustason arvioinnista ja/tai mittauksesta saadut tiedot on säilytettävä sopivassa muodossa, jotta niitä voidaan käyttää myöhemmin.4. Työnantajan on direktiivin 89/391/ETY 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti otettava riskien arvioinnissa erityisesti huomioon seuraavat seikat:a) altistuksen taso, tyyppi ja kesto, mukaan lukien altistus keskeytyvälle tärinälle tai toistuville iskuille;b) tämän direktiivin 3 artiklassa säädetyt altistuksen raja-arvot ja altistuksen toiminta-arvot;c) vaikutukset riskeille erityisen alttiiden työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen;d) tärinän ja työpaikan tai tärinän ja muiden välineiden yhteisvaikutuksesta työntekijöiden turvallisuuteen kohdistuvat välilliset vaikutukset;e) työvälineiden valmistajien asiaa koskevien yhteisön direktiivien mukaisesti antamat tiedot;f) vaihtoehtoiset työvälineet, jotka on suunniteltu vähentämään tärinälle altistumisen tasoa;g) altistuksen jatkuminen kokokehotärinälle työajan jälkeen työnantajan vastuulla;h) erityiset työskentelyolosuhteet, kuten työskentely alhaisissa lämpötiloissa;i) terveydentilan seurannassa kerätyt tiedot, mukaan lukien julkaistut tiedot, silloin kun se on mahdollista.5. Työnantajalla on oltava hallussaan arviointi riskeistä direktiivin 89/391/ETY 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, ja hänen on yksilöitävä ne toimenpiteet, jotka toteutetaan tämän direktiivin 5 ja 6 artiklan mukaisesti. Riskien arviointi on laadittava soveltuvassa muodossa kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti, ja siihen voi sisältyä työnantajan esittämää näyttöä siitä, että tärinään liittyvien riskien luonne ja laajuus eivät anna aihetta tätä yksityiskohtaisempaan riskien arviointiin. Riskien arviointi on pidettävä ajan tasalla erityisesti, kun on tapahtunut merkittäviä muutoksia, jotka voisivat aiheuttaa sen vanhentumisen, tai kun terveydentilan seurannan tulokset osoittavat sen tarpeelliseksi.5 artiklaAltistuksen estämistä tai vähentämistä koskevat säännökset1. Tärinälle altistumisesta aiheutuvat riskit on poistettava niiden syntyvaiheessa tai niitä on vähennettävä mahdollisimman matalalle tasolle ottaen huomioon tekninen kehitys ja toimenpiteet, jotka ovat käytettävissä riskin hallitsemiseksi sen syntyvaiheessa.Riskejä on vähennettävä noudattaen direktiivin 89/391/ETY 6 artiklan 2 kohdassa säädettyjä yleisiä, ehkäiseviä toimenpiteitä koskevia periaatteita.2. Kun 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 2 kohdan b alakohdassa säädetyt altistuksen toiminta-arvot on ylitetty, työnantajan on laadittava ja toteutettava 4 artiklassa tarkoitetun riskien arvioinnin perusteella teknisiä ja/tai organisatorisia toimenpiteitä koskeva ohjelma, jonka tarkoituksena on vähentää tärinään liittyvät riskit mahdollisimman alhaiselle tasolle kiinnittäen huomiota erityisesti seuraaviin seikkoihin:a) vaihtoehtoiset työmenetelmät, jotka vähentävät mahdollisuutta altistua tärinälle;b) sellaisten ergonomialtaan asianmukaisten työvälineiden valinta, jotka aiheuttavat mahdollisimman vähäistä tärinää työtilanne huomioon ottaen;c) tärinästä johtuvien vaurioiden riskiä vähentävien lisälaitteiden, erityisesti tehokkaasti kokokehotärinää heikentävien istuinten sekä käsitärinää heikentävien kädensijojen, käyttäminen;d) asianmukaiset työvälineiden, työpaikan ja työpaikalla käytettävien järjestelmien huolto-ohjelmat;e) työpaikkojen ja työpisteiden suunnittelu ja niitä koskevat järjestelyt;f) asianmukainen tiedottaminen ja koulutus, joiden avulla työntekijöitä opastetaan käyttämään työvälineitä oikein ja turvallisesti tärinälle altistumisen vähentämiseksi mahdollisimman alhaiselle tasolle;g) altistuksen keston ja määrän rajoittaminen;h) sopivat työaikajärjestelyt, joihin on sisällytettävä riittävästi lepojaksoja;i) kylmältä ja kostealta suojaavan vaatetuksen antaminen altistuvien työntekijöiden käyttöön.3. Työntekijät eivät saa missään tapauksessa altistua yli altistuksen raja-arvon.Jos altistuksen raja-arvo ylittyy huolimatta toimenpiteistä, jotka työnantaja on toteuttanut tämän direktiivin perusteella, on tämän välittömästi ryhdyttävä toimenpiteisiin altistuksen vähentämiseksi altistuksen raja-arvon alapuolelle. Työnantajan on eriteltävä, miksi altistuksen raja-arvo on ylitetty, ja muutettava suojelu- ja ehkäisytoimenpiteitä siten, ettei ylitys toistu.4. Työnantajan on direktiivin 89/391/ETY 15 artiklan nojalla mukautettava tässä artiklassa tarkoitetut toimenpiteet riskeille erityisen alttiita työntekijöitä koskevien vaatimusten mukaisiksi.6 artiklaTyöntekijöille annettavat tiedot ja koulutusRajoittamatta direktiivin 89/391/ETY 10 ja 12 artiklan soveltamista työnantajan on varmistettava, että työssään tärinästä aiheutuville riskeille altistuvat työntekijät ja/tai heidän edustajansa saavat tämän direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta riskien arvioinnista saatuihin tuloksiin liittyviä tietoja ja koulutusta, jotka koskevat erityisesti:a) tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi toteutettuja toimenpiteitä tärinästä aiheutuvien riskien poistamiseksi tai vähentämiseksi mahdollisimman alhaiselle tasolle;b) altistuksen raja-arvoja ja altistuksen toiminta-arvoja;c) tämän direktiivin 4 artiklan mukaisten tärinän arviointien ja mittausten tuloksia ja käytössä olevien työvälineiden takia mahdollisesti aiheutuvia vammoja;d) vammojen oireiden kartoittamisen ja raportoinnin tarpeellisuutta ja suoritustapaa;e) olosuhteita, joissa työntekijöillä on oikeus terveydentilan seurantaan;f) turvallisia työtapoja tärinälle altistumisen vähentämiseksi mahdollisimman alhaiselle tasolle.7 artiklaTyöntekijöiden kuuleminen ja osallistuminenTyöntekijöiden ja/tai heidän edustajiensa kuuleminen ja osallistuminen on järjestettävä direktiivin 89/391/ETY 11 artiklan mukaisesti tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvissa asioissa.III JAKSOMUUT SÄÄNNÖKSET8 artiklaTerveydentilan seuranta1. Rajoittamatta direktiivin 89/391/ETY 14 artiklan soveltamista jäsenvaltioiden on säädettävä järjestelyistä, joilla voidaan varmistaa työntekijöiden terveydentilan tarpeellinen seuranta, jossa otetaan huomioon tämän direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun riskien arvioinnin tulokset, jos ne osoittavat, että työntekijöiden terveydelle aiheutuu riski. Nämä järjestelyt, mukaan lukien potilaskertomuksia ja niiden nähtäväksi saamista koskevat vaatimukset, on otettava käyttöön kansallisen lainsäädännön ja/tai käytännön mukaisesti.Terveydentilan seurannalla, jonka tulokset on otettava huomioon ehkäisevien toimenpiteiden toteuttamiseksi kussakin työpaikassa, pyritään ehkäisemään ja diagnosoimaan varhaisessa vaiheessa kaikki tärinästä aiheutuvat sairaudet. Seuranta on tarpeen, kun- työntekijän altistuminen tärinälle on sen kaltaista, että altistumisen ja tunnistettavan sairauden tai haitallisen terveysvaikutuksen välillä voidaan osoittaa olevan yhteys,- on todennäköistä, että sairaus tai vaikutukset ilmenevät työntekijän nimenomaisissa työolosuhteissa,- on olemassa testattuja menetelmiä sairauden tai haitallisten terveysvaikutusten toteamiseksi.Edellä 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 2 kohdan b alakohdassa säädetyt toiminta-arvot ylittävälle tärinälle altistuvilla työntekijöillä on joka tapauksessa oikeus asianmukaiseen terveydentilan seurantaan.2. Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön järjestelyjä sen varmistamiseksi, että kaikista niistä työntekijöistä, joiden terveydentilaa seurataan edellä olevan 1 kohdan mukaisesti, laaditaan potilaskertomus, joka pidetään ajan tasalla. Potilaskertomuksiin on sisällytettävä yhteenveto suoritetun terveydentilan seurannan tuloksista. Ne on säilytettävä sellaisessa muodossa, että niihin voidaan tutustua myöhemmin, kuitenkin lääketieteellisten tietojen salassapitovelvollisuutta noudattaen.Toimivaltaiselle viranomaiselle on toimitettava pyynnöstä jäljennökset tarvittavista potilaskertomuksista. Työntekijällä on oltava oikeus tutustua pyynnöstä häntä koskevaan potilaskertomukseen.3. Jos työntekijällä todetaan terveydentilan seurannassa tunnistettava sairaus tai haitallinen terveysvaikutus, jonka lääkäri tai työterveyshuollon ammattilainen katsoo johtuvan työssä tapahtuneesta altistumisesta tärinälle,a) lääkärin tai muun tarvittavan pätevyyden omaavan henkilön on ilmoitettava työntekijälle häntä koskevista tuloksista. Työntekijälle on annettava erityisesti tiedot ja ohjeet mahdollisesta terveydentilan seurannasta, johon hänen olisi osallistuttava altistumisen päättymisen jälkeen;b) työnantajalle on ilmoitettava kaikista terveydentilan seurannan yhteydessä tehdyistä merkittävistä havainnoista mahdollinen terveystietojen salassapitovelvollisuus huomioon ottaen;c) työnantajan on- tarkistettava 4 artiklan mukaisesti suoritettu riskien arviointi,- tarkistettava 5 artiklan mukaiset riskien poistamiseksi tai vähentämiseksi tarkoitetut toimenpiteet,- otettava huomioon työterveyshuollon ammattilaisen tai muun pätevän henkilön tai toimivaltaisen viranomaisen ohjeet toteuttaessaan riskin poistamiseksi tai vähentämiseksi vaadittavia toimenpiteitä 5 artiklan mukaisesti, mukaan lukien mahdollisuus siirtää työntekijä vaihtoehtoisiin työtehtäviin, joissa ei ole lisäaltistumisen riskiä, ja- järjestettävä terveydentilan jatkuva seuranta ja huolehdittava muiden vastaavalla tavalla altistuneiden työntekijöiden terveydentilan tarkastamisesta. Näissä tapauksissa toimivaltainen lääkäri tai työterveyshuollon ammattilainen tai toimivaltainen viranomainen voi ehdottaa, että altistuneille henkilöille suoritetaan lääkärintarkastus.9 artiklaSiirtymäkausiPannessaan täytäntöön 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja velvoitteita jäsenvaltiot voivat kuultuaan työmarkkinaosapuolia kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti noudattaa enintään viiden vuoden pituista siirtymäkautta 6 päivästä heinäkuuta 2005 laskettuna, jos käytetään työvälineitä, jotka on annettu työntekijöiden käyttöön ennen 6 päivää heinäkuuta 2007 ja joiden osalta ei voida noudattaa altistuksen raja-arvoja, tekniikan viimeisin kehitys ja/tai organisatoristen toimenpiteiden toteuttaminen huomioon ottaen. Jäsenvaltiot voivat maa- ja metsätaloudessa käytettävien työvälineiden osalta jatkaa siirtymäkautta enintään neljällä vuodella.10 artiklaPoikkeukset1. Jäsenvaltiot voivat työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelua koskevia yleisiä periaatteita noudattaen poiketa kokokehotärinän osalta 5 artiklan 3 kohdasta meri- ja lentoliikenteen alaan kuuluvissa asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, kun altistuksen raja-arvoa ei tekniikan tason ja työpaikan erityisominaisuuksien vuoksi voida noudattaa teknisten ja/tai organisatoristen toimenpiteiden toteuttamisesta huolimatta.2. Kun työntekijän altistuminen tärinälle on tavallisesti alhaisempi kuin 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 2 kohdan b alakohdassa säädetyt altistuksen arvot mutta vaihtelee huomattavasti työvaiheesta toiseen ja saattaa satunnaisesti ylittää altistuksen raja-arvon, jäsenvaltio voi myös myöntää poikkeuksia 5 artiklan 3 kohdasta. Keskimääräisen tärinäaltistuksen on kuitenkin oltava 40 tunnin jaksona altistuksen raja-arvoa alhaisempi ja altistustavasta aiheutuvien riskien on osoitettava olevan vähäisemmät kuin altistuksen raja-arvon mukaisesta altistumisesta aiheutuvat riskit.3. Jäsenvaltiot voivat myöntää edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia sen jälkeen, kun työmarkkinaosapuolia on kuultu kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti. Poikkeuksia myönnettäessä on asetettava ehtoja, jotka kyseisissä erityisolosuhteissa takaavat, että myöntämisestä aiheutuvat riskit minimoidaan ja että asianomaisten työntekijöiden terveydentilaa seurataan tehostetusti. Poikkeukset tarkistetaan joka neljäs vuosi ja perutaan heti, kun niiden perusteena olevat olosuhteet muuttuvat.4. Jäsenvaltiot antavat joka neljäs vuosi komissiolle luettelon 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista poikkeuksista ja ilmoittavat tarkasti ne olosuhteet ja syyt, joiden perusteella poikkeukset on myönnetty.11 artiklaTekniset muutoksetLiitteeseen tehtävistä puhtaasti teknisistä muutoksista säädetään 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen:a) työvälineiden ja/tai työpaikkojen suunnittelua, rakentamista, valmistamista tai toteuttamista koskevasta teknisestä yhdenmukaistamisesta ja standardoinnista annettavien direktiivien mukaisesti; ja/taib) tekniikan kehityksen, sopivimmissa yhdenmukaistetuissa eurooppalaisissa standardeissa tai eritelmissä tapahtuvien muutosten ja tärinää koskevien uusien tietojen mukaisesti.12 artiklaKomitea1. Komissiota avustaa direktiivin 89/391/ETY 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu komitea.2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.IV JAKSOLOPPUSÄÄNNÖKSET13 artiklaKertomuksetJäsenvaltioiden on annettava komissiolle viiden vuoden välein tämän direktiivin täytäntöönpanoa koskeva kertomus, jossa esitetään työmarkkinaosapuolten näkemykset. Siinä on kuvattava parhaita käytäntöjä terveydelle haitallisen tärinän estämiseksi ja muita työn organisointitapoja sekä jäsenvaltioiden toimia näitä käytäntöjä koskevien tietojen välittämiseksi.Kertomusten perusteella komissio tekee kokonaisarvion direktiivin täytäntöönpanosta tarkastellen sitä myös tieteellisten tutkimusten ja tietojen perusteella ja antaa tiedot asiasta Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavalle komitealle sekä ehdottaa tarvittaessa muutoksia direktiiviin.14 artiklaSaattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 6 päivänä heinäkuuta 2005. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Jäsenvaltioiden on sisällytettävä tähän ilmoitukseen yksityiskohtaisesti perusteltu luettelo siirtymäsäännöksistä, jotka ne ovat hyväksyneet 9 artiklan mukaisesti.Kun jäsenvaltiot antavat näitä säädöksiä, niissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus silloin, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaus tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina ne kansalliset säännökset, jotka ne antavat tai ovat jo antaneet tässä direktiivissä tarkoitetulla alalla.15 artiklaVoimaantuloTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.16 artiklaOsoitusTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 2002.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesP. CoxNeuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. Matas I Palou[1] EYVL C 77, 18.3.1993, s. 12, jaEYVL C 230, 19.8.1994, s. 3.[2] EYVL C 249, 13.9.1993, s. 28.[3] Euroopan parlamentin lausunto, annettu 20. huhtikuuta 1994 (EYVL C 128, 9.5.1994, s. 146), vahvistettu 16. syyskuuta 1999 (EYVL C 54, 25.2.2000, s. 75), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 25. kesäkuuta 2001 (EYVL C 301, 26.10.2001, s. 1), ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 23. lokakuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Euroopan parlamentin päätös, tehty 25. huhtikuuta 2002, ja neuvoston päätös, tehty 21. toukokuuta 2002.[4] EYVL C 260, 15.10.1990, s. 167.[5] EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1.[6] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.--------------------------------------------------LIITEA KÄSITÄRINÄ1. Altistuksen arviointiKäsitärinän altistustason arviointi perustuu kahdeksan tunnin vertailuaikaan standardoidun päivittäisen altistuksen arvon A (8) laskemiseen. Arvo ilmoitetaan taajuuspainotetun kiihtyvyyden tehollisarvojen neliöiden summan neliöjuurena (kokonaisarvona). Tehollisarvot määritetään toisiaan vastaan kohtisuorissa suunnissa ahwx, ahwy, ahwz. Altistusta arvioidaan standardin ISO 5349-1 (2001) luvuissa 4 ja 5 ja liitteessä A määritellyllä tavalla.Altistustaso voidaan arvioida valmistajien toimittamiin, käytettyjen työvälineiden päästötasoa koskeviin tietoihin perustuvan arvion pohjalta ja erityisiä työskentelytapoja havainnoimalla tai mittaamalla.2. MittausKun tehdään 4 artiklan 1 kohdan mukaisia mittauksia:a) Käytettäviin menetelmiin voi kuulua työntekijän henkilökohtaista altistusta kyseiselle tärinälle koskevan edustavan näytteen otto; käytettävien menetelmien ja laitteiden on sovelluttava mitattavan tärinän erityispiirteisiin, ulkoisiin tekijöihin ja mittalaitteen ominaisuuksiin standardin ISO 5349-2 (2001) mukaisesti.b) Käytettäessä molemmin käsin pideltäviä laitteita mittaukset on tehtävä molemmista käsistä. Altistus määritetään näistä kahdesta arvosta korkeamman perusteella; myös toisen käden tulos on ilmoitettava.3. Häiriöt4 artiklan 4 kohdan d alakohdan säännöksiä sovelletaan erityisesti silloin, kun tärinä häiritsee hallintalaitteiden asianmukaista käsittelyä tai mittareiden lukemista.4. Välilliset riskit4 artiklan 4 kohdan d alakohdan säännöksiä sovelletaan erityisesti silloin, kun tärinä häiritsee rakenteiden vakautta tai liitosten kestävyyttä.5. HenkilönsuojaimetKäsitärinältä suojaavat henkilönsuojaimet voivat olla osa 5 artiklan 2 kohdassa mainittua toimenpiteitä koskevaa ohjelmaa.B KOKOKEHOTÄRINÄ1. Altistuksen arviointiTärinän altistustason arviointi perustuu päivittäisen altistuksen A (8) laskemiseen. Päivittäinen altistus ilmoitetaan 8:aa tuntia vastaavana jatkuvana kiihtyvyytenä, ja se lasketaan taajuuspainotettujen kiihtyvyyksien suurimpana tehollisarvona tai suurimpana tärinäannoksen arvona (VDV), jotka on määritetty kolmessa toisiaan vastaan kohtisuorassa suunnassa (1,4 a wx, 1,4 a wy, a wz, istuvan tai seisovan työntekijän osalta). Altistus määritellään standardin ISO 2631-1 (1997) lukujen 5, 6 ja 7, liitteen A ja liitteen B mukaisesti.Altistustaso voidaan arvioida valmistajien toimittamiin, käytettyjen työvälineiden päästötasoa koskeviin tietoihin perustuvan arvion pohjalta ja erityisiä työskentelytapoja havainnoimalla tai mittaamalla.Jäsenvaltioilla on oikeus ottaa meriliikenteen alalla huomioon ainoastaan tärinä, jonka taajuus on yli 1 Hz.2. MittausKun tehdään 4 artiklan 1 kohdan mukaisia mittauksia, käytettäviin menetelmiin voi kuulua työntekijän henkilökohtaista altistusta kyseiselle tärinälle koskevan edustavan näytteen otto. Käytettävien menetelmien on sovelluttava mitattavan tärinän erityispiirteisiin, ulkoisiin tekijöihin ja mittalaitteen ominaisuuksiin.3. Häiriöt4 artiklan 4 kohdan d alakohdan säännöksiä sovelletaan erityisesti silloin, kun tärinä häiritsee hallintalaitteiden asianmukaista käsittelyä tai mittareiden lukemista.4. Välilliset riskit4 artiklan 4 kohdan d alakohdan säännöksiä sovelletaan erityisesti silloin, kun tärinä häiritsee rakenteiden vakautta tai liitosten kestävyyttä.5. Altistuksen jatkuminenDirektiivin 4 artiklan 4 kohdan g alakohdan säännöksiä sovelletaan erityisesti silloin, kun työntekijällä on työn luonteen vuoksi käytettävissään työnantajan valvomat lepotilat. Kokokehotärinä on vähennettävä näissä tiloissa niiden käyttötarkoituksen ja -olosuhteiden edellyttämälle tasolle, lukuun ottamatta force majeure -tilanteita.--------------------------------------------------Euroopan parlamentin ja neuvoston yhteinen lausumaEuroopan parlamentti ja neuvosto toistavat sitoumuksensa jatkaa komission ehdotuksen käsittelyä muiden fysikaalisten tekijöiden osalta (äänikentät, sähkökentät, magneettikentät ja niiden yhdistelmät). Muihin fysikaalisiin tekijöihin liittyvien teknisten vaikeuksien vuoksi tärinää on kuitenkin pidetty ensisijaisena. Euroopan parlamentti ja neuvosto kuitenkin toteavat, että on tarpeen antaa mahdollisimman pian direktiivit muista komission ehdotuksessa esitetyistä fysikaalisista tekijöistä.--------------------------------------------------


Avis juridique important

|

32003L0058

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/58/EY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 2003, neuvoston direktiivin 68/151/ETY muuttamisesta yhtiömuodoltaan tietynlaisia yhtiöitä koskevien julkistamisvaatimusten osalta

Virallinen lehti nro L 221 , 04/09/2003 s. 0013 - 0016

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/58/EY,annettu 15 päivänä heinäkuuta 2003,neuvoston direktiivin 68/151/ETY muuttamisesta yhtiömuodoltaan tietynlaisia yhtiöitä koskevien julkistamisvaatimusten osaltaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 44 artiklan 2 kohdan g alakohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),noudattavat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä(3),sekä katsovat seuraavaa:(1) Niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi, 9 päivänä maaliskuuta 1968 annetussa ensimmäisessä neuvoston direktiivissä 68/151/ETY(4) esitetään osakeyhtiöiden eräiden asiakirjojen ja tietojen pakollista julkistamista koskevat vaatimukset.(2) SLIM-hankkeen (Simplification of the Legislation on the Internal Market) neljännen vaiheen yhteydessä, jonka komissio käynnisti lokakuussa 1998, yhtiöoikeustyöryhmä esitti syyskuussa 1999 ensimmäisen ja toisen yhtiöoikeusdirektiivin yksinkertaistamista koskevan raportin, joka sisälsi joukon suosituksia.(3) Direktiivin 68/151/ETY nykyaikaistamisen näiden suositusten mukaisesti pitäisi edesauttaa yhtiöitä koskevien tietojen saamista asianosaisten saataville helpommin ja nopeammin, ja samalla sillä yksinkertaistetaan huomattavasti yhtiöiden julkistamisvelvoitteita.(4) Direktiivin 68/151/ETY soveltamisalaan kuuluvien yhtiöiden luettelo olisi päivitettävä direktiivin antamisen jälkeen kansallisella tasolla käyttöön otettujen uusien yhtiömuotojen ja kumottujen yhtiölajien ottamiseksi huomioon.(5) Vuoden 1968 jälkeen on annettu useita direktiivejä, joilla on pyritty yhdenmukaistamaan yhtiöiltä edellytettyihin tilinpäätösasiakirjoihin sovellettavia vaatimuksia, kuten yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä 25 päivänä heinäkuuta 1978 annettu neljäs neuvoston direktiivi 78/660/ETY(5), konsolidoiduista tilinpäätöksistä 13 päivänä kesäkuuta 1983 annettu seitsemäs neuvoston direktiivi 83/349/ETY(6), pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä 8 päivänä joulukuuta 1986 annettu neuvoston direktiivi 86/635/ETY(7) ja vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä 19 päivänä joulukuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/674/ETY(8). Niinpä direktiivin 68/151/ETY viittaukset tilinpäätösasiakirjoihin, jotka on julkistettava näiden direktiivien mukaisesti, olisi muutettava vastaavasti.(6) Uudistamisen myötä yhtiöiden olisi voitava valita, toimittavatko ne pakolliset asiakirjat ja tiedot paperilla vai sähköisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden kansallisessa lainsäädännössä asetettujen olennaisten vaatimusten ja velvoitteiden soveltamista.(7) Asianosaisten olisi voitava saada rekisteristä jäljennös näistä asiakirjoista ja tiedoista paperilla tai sähköisesti.(8) Jäsenvaltioiden olisi voitava päättää julkaista virallinen lehti, joka on nimetty pakollisten asiakirjojen ja tietojen julkaisemista varten, paperisena tai sähköisessä muodossa tai järjestää tietojen julkistaminen yhtä tehokkaalla tavalla.(9) Yritystietojen saatavuutta toisesta maasta olisi parannettava antamalla mahdollisuus rekisteröidä vaaditut asiakirjat ja tiedot vapaaehtoisesti muillakin kielillä pakollisen, yhdellä yrityksen jäsenvaltiossa sallitulla kielellä tapahtuvan julkistamisen lisäksi. Hyvässä uskossa toimivien kolmansien osapuolten olisi voitava käyttää näitä käännöksiä.(10) On asianmukaista selventää, että kaikissa yhtiöiden kirjeissä ja tilauslomakkeissa, ovatpa ne paperilla tai muulla välineellä tuotettuja, on esitettävä direktiivin 68/151/ETY 4 artiklassa luetellut pakolliset tiedot. Teknologian kehityksen perusteella olisi myös asianmukaista säätää, että tiedot on esitettävä yhtiöiden Internet-sivustoilla.(11) Direktiiviä 68/151/ETY olisi muutettava vastaavasti,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiiviä 68/151/ETY seuraavasti:1) 1 artiklassa:a) korvataan kolmas luetelmakohta seuraavasti:"- Ranskassa:la société anonyme, la société en commandite par actions, la société à responsabilité limitée, la société par actions simplifiée";b) korvataan kuudes luetelmakohta seuraavasti:"- Alankomaissa:de naamloze vennootschap, de besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid";c) korvataan yhdeksäs luetelmakohta seuraavasti:"- Tanskassa:aktieselskab, kommanditaktieselskab, anpartsselskab";d) korvataan neljästoista luetelmakohta seuraavasti:"- Suomessa:yksityinen osakeyhtiö / privat aktiebolag, julkinen osakeyhtiö / publikt aktiebolag".2) 2 artiklassa:a) Korvataan 1 kohdassa f alakohta seuraavasti:"f) Kunkin tilikauden tilinpäätösasiakirjat, jotka on julkaistava neuvoston direktiivien 78/660/ETY(9), 83/349/ETY(10), 86/635/ETY(11) ja 91/674/ETY(12) mukaisesti."b) Kumotaan 2 kohta.3) Korvataan 3 artikla seuraavasti:" 3 artikla1. Jokaisessa jäsenvaltiossa on oltava kullekin siellä rekisteröidylle yhtiölle joko keskusrekisterissä, kaupparekisterissä tai yhtiörekisterissä oma asiakirjavihkonsa.2. Kaikki asiakirjat ja tiedot, jotka on 2 artiklan mukaan julkistettava, on otettava asiakirjavihkoon tai merkittävä rekisteriin; rekisterimerkintöjen perusteiden on aina ilmettävä asiakirjavihkosta.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhtiöt ja muut ilmoitus- tai myötävaikuttamisvelvolliset henkilöt tai elimet voivat toimittaa kaikki asiakirjat ja tiedot, jotka on 2 artiklan mukaan julkistettava, sähköisessä muodossa viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2007. Lisäksi jäsenvaltiot voivat vaatia kaikilta yhtiöiltä tai tietyiltä yhtiölajeilta, että ne toimittavat kaikki nämä asiakirjat ja tiedot tai osan niistä sähköisessä muodossa.Kaikki 2 artiklassa tarkoitetut viimeistään 1 päivästä tammikuuta 2007 alkaen joko paperilla tai sähköisessä muodossa toimitetut asiakirjat ja tiedot on otettava asiakirjavihkoon tai merkittävä rekisteriin sähköisessä muodossa. Tätä varten jäsenvaltioiden on varmistettava, että rekisteri muuntaa sähköiseen muotoon kaikki viimeistään 1 päivästä tammikuuta 2007 alkaen paperilla toimitetut asiakirjat ja tiedot.Rekisterin ei tarvitse muuntaa automaattisesti sähköiseen muotoon 2 artiklassa tarkoitettuja asiakirjoja ja tietoja, jotka on toimitettu paperilla viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006. Jäsenvaltioiden on kuitenkin varmistettava, että rekisteri muuntaa ne sähköiseen muotoon saatuaan 3 kohdan voimaan saattamiseksi annettujen sääntöjen mukaisesti esitetyn pyynnön julkistaa ne sähköisessä muodossa.3. Edellä 2 artiklassa tarkoitetuista asiakirjoista ja tiedoista on hakemuksesta annettava jäljennökset tai jäljennöksiä. Viimeistään 1 päivästä tammikuuta 2007 alkaen pyynnön voi esittää rekisterille valintansa mukaan joko paperilla tai sähköisessä muodossa.Rekisterin on kunkin jäsenvaltion valitsemasta ajankohdasta, kuitenkin viimeistään 1 päivästä tammikuuta 2007, alkaen annettava ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut jäljennökset niitä pyytäneen valinnan mukaan paperilla tai sähköisessä muodossa riippumatta siitä, onko asiakirjat ja tiedot toimitettu rekisteriin ennen jäsenvaltion valitsemaa ajankohtaa vai sen jälkeen. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin päättää, että mitkään tai tietynlajiset asiakirjat ja tiedot, jotka on viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006 toimitettu paperilla, eivät ole saatavissa rekisteristä sähköisessä muodossa, jos tietty määräaika on kulunut niiden rekisteriin toimittamisen ja pyynnön esittämisen välillä. Määräajan pituuden on oltava vähintään 10 vuotta.Hinta, joka 2 artiklassa tarkoitetuista asiakirjoista ja tiedoista paperilla tai sähköisessä muodossa annettavista jäljennöksistä peritään, ei saa olla niistä aiheutuvia hallinnollisia kustannuksia suurempi.Paperijäljennökset on todistettava oikeiksi, jollei niitä pyytävä ilmoita, ettei oikeaksi todistamista tarvita. Sähköisiä jäljennöksiä ei todisteta oikeiksi, jollei niitä pyytävä nimenomaisesti pyydä sitä.Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimet varmistaakseen, että sähköisten jäljennösten varmentamisella taataan sekä niiden alkuperä että sisällön oikeellisuus käyttäen ainakin sähköisiä allekirjoituksia koskevista yhteisön puitteista 13 päivänä joulukuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/93/EY(13) 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua kehittynyttä sähköistä allekirjoitusta.4. Edellä 2 kohdassa tarkoitetut asiakirjat ja tiedot on julkistettava julkaisemalla ne asianomaisen jäsenvaltion siihen tarkoitukseen nimeämässä kansallisessa virallisessa julkaisussa joko kokonaisuudessaan tai osittain taikka viittauksina asiakirjavihkoon otettuun tai rekisteriin merkittyyn asiakirjaan. Jäsenvaltion tähän tarkoitukseen nimeämä virallinen julkaisu voi olla sähköisessä muodossa.Jäsenvaltiot voivat päättää korvata virallisessa julkaisussa julkaisemisen toisella yhtä tehokkaalla tavalla, joka edellyttää ainakin sellaisen järjestelmän käyttöä, jossa julkistettuihin tietoihin voidaan tutustua aikajärjestyksessä sähköisen keskusjärjestelmän kautta.5. Yhtiö ei voi vedota asiakirjoihin ja tietoihin ulkopuolista henkilöä kohtaan ennen 4 kohdassa tarkoitettua julkistamista, jollei yhtiö näytä, että ulkopuolinen henkilö tiesi niistä.Toimien osalta, jotka on tehty ennen kuudettatoista julkistamispäivän jälkeistä päivää, asiakirjoihin tai tietoihin ei voi vedota sellaista ulkopuolista henkilöä kohtaan, joka osoittaa, että hän ei ollut voinut tietää niistä.6. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet 4 kohdan mukaisesti julkistettujen ja rekisterissä tai asiakirjavihkossa olevien tietojen välisten ristiriitaisuuksien välttämiseksi.Jos ristiriitaisuuksia kuitenkin ilmenee, 4 kohdan mukaisesti julkistettuun sanamuotoon ei voi vedota ulkopuolista henkilöä kohtaan; ulkopuolinen henkilö voi kuitenkin vedota siihen, jollei yhtiö osoita, että henkilö tiesi asiakirjavihkossa olevasta tai rekisteriin merkitystä sanamuodosta.7. Ulkopuolinen henkilö voi lisäksi aina vedota asiakirjoihin ja tietoihin, joiden julkistamistoimia ei ole vielä saatettu päätökseen, jollei julkistamattomuudesta seuraa, että asiakirjoilla ja tiedoilla ei ole oikeusvaikutuksia.8. Tässä artiklassa ilmauksella 'sähköisessä muodossa' tarkoitetaan, että tiedot lähetetään lähetyspaikasta ja vastaanotetaan määränpäässä tietoja elektronisesti käsittelevien ja säilyttävien (mukaan lukien digitaalinen pakkaaminen) laitteiden avulla, ja lähetetään, siirretään ja vastaanotetaan kokonaan linjoja, radioyhteyttä, optisia tai muita elektromagneettisia välineitä käyttäen jäsenvaltioiden määrittämällä tavalla."4) Lisätään seuraava artikla:" 3 a artikla1. Asiakirjat ja tiedot, jotka on 2 artiklan mukaan julkistettava, on laadittava ja toimitettava jollakin sellaisella kielellä, joka on sallittu siinä jäsenvaltiossa sovellettavan kielilainsäädännön mukaisesti, jossa 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu asiakirjavihko on.2. Edellä 3 artiklassa tarkoitetun pakollisen julkistamisen lisäksi jäsenvaltioiden on sallittava, että 2 artiklassa tarkoitetut asiakirjat ja tiedot julkistetaan vapaaehtoisesti 3 artiklan mukaisesti millä tahansa yhteisön virallisella kielellä.Jäsenvaltiot voivat säätää, että asiakirjojen ja tietojen käännökset on todistettava oikeiksi.Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimet helpottaakseen vapaaehtoisesti julkistettujen käännösten saattamista ulkopuolisten henkilöiden saataville.3. Edellä 3 artiklassa tarkoitetun pakollisen julkistamisen ja tämän artiklan 2 kohdassa edellytetyn vapaaehtoisen julkistamisen lisäksi jäsenvaltiot voivat sallia asianomaisten asiakirjojen ja tietojen julkistamisen 3 artiklan mukaisesti millä tahansa muulla kielellä.Jäsenvaltiot voivat säätää, että asiakirjojen ja tietojen käännökset on todistettava oikeiksi.4. Jos rekisterin virallisilla kielillä julkistettujen asiakirjojen ja tietojen ja vapaaehtoisesti julkistettujen käännösten välillä ilmenee ristiriitaisuuksia, julkistettuun käännökseen ei voi vedota ulkopuolista henkilöä kohtaan; ulkopuolinen henkilö voi kuitenkin vedota vapaaehtoisesti julkistettuun käännökseen, jollei yhtiö osoita, että henkilö tiesi pakollisesti julkistetusta versiosta."5) Korvataan 4 artikla seuraavasti:" 4 artiklaJäsenvaltioiden on säädettävä, että yhtiön kirjeissä ja tilauslomakkeissa, olivatpa ne paperille painettuja tai millä tahansa muulla tavalla tuotettuja, on mainittava:a) tiedot, joista voidaan todeta rekisteri, jossa 3 artiklassa tarkoitettu asiakirjavihko on, ja yhtiön rekisterinumero tuossa rekisterissä;b) yhtiön oikeudellinen muoto, kotipaikka ja tarvittaessa tieto sen olemisesta selvitystilassa.Jos edellä tarkoitetuissa asiakirjoissa mainitaan yhtiön pääoma, maininnan tulee koskea merkittyä ja maksettua pääomaa.Jäsenvaltioiden on säädettävä, että yhtiön Internet-sivustoon on sisällytettävä vähintään ensimmäisessä alakohdassa mainitut tiedot ja tarvittaessa maininta yhtiön merkitystä ja maksetusta pääomasta."6) Korvataan 6 artikla seuraavasti:" 6 artiklaJäsenvaltioiden on säädettävä asianmukaiset seuraamukset ainakin sen varalta, että:a) tilinpäätösasiakirjoja ei julkisteta 2 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti;b) 4 artiklan mukaan vaadittavia tietoja ei ole esitetty siinä tarkoitetuissa liikeasiakirjoissa tai yhtiön Internet-sivustolla."2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 31 päivää joulukuuta 2006. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tämän direktiivin kattamalla alalla antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3. Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2012 kertomuksen ja tarvittaessa ehdotuksen tämän direktiivin muuttamiseksi sen soveltamisesta saatujen kokemuksien, direktiivin tavoitteiden ja senhetkisen teknisen kehityksen perusteella.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan sinä päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 15 päivänä heinäkuuta 2003.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesP. CoxNeuvoston puolestaPuheenjohtajaG. Tremonti(1) EYVL C 227 E, 24.9.2002, s. 377.(2) EUVL C 85, 8.4.2003, s. 13.(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 12. maaliskuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 11. kesäkuuta 2003.(4) EYVL L 65, 14.3.1968, s. 8, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.(5) EYVL L 222, 14.8.1978, s. 11, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 2003/38/EY (EUVL L 120, 15.5.2003, s. 22).(6) EYVL L 193, 18.7.1983, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/51/EY (EUVL L 178, 17.7.2003, s. 16).(7) EYVL L 372, 31.12.1986, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/51/EY.(8) EYVL L 374, 31.12.1991, s. 7.(9) EYVL L 222, 14.8.1978, s. 11, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 2003/38/EY (EUVL L 120, 15.5.2003, s. 22).(10) EYVL L 193, 18.7.1983, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/51/EY (EUVL L 178, 17.7.2003, s. 16).(11) EYVL L 372, 31.12.1986, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/51/EY.(12) EYVL L 374, 31.12.1991, s. 7.(13) EYVL L 13, 19.1.2000, s. 12.