Avis juridique important

|

31997L0074

Neuvoston direktiivi 97/74/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1997, eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta tai työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettelyn käyttöön ottamisesta yhteisön laajuisissa yrityksissä tai yritysryhmissä annetun direktiivin 94/45/EY ulottamisesta koskemaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa

Virallinen lehti nro L 010 , 16/01/1998 s. 0022 - 0023

NEUVOSTON DIREKTIIVI 97/74/EY,annettu 15 päivänä joulukuuta 1997,eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta tai työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettelyn käyttöön ottamisesta yhteisön laajuisissa yrityksissä tai yritysryhmissä annetun direktiivin 94/45/EY ulottamisesta koskemaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),sekä katsoo, ettäneuvosto antoi perustamissopimukseen liitetyn, sosiaalipolitiikkaa koskevan pöytäkirjan N:o 14 liitteenä olevan sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti direktiivin 94/45/EY (4); kyseinen direktiivi ei siten koske Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa,Amsterdamissa 16 ja 17 päivänä kesäkuuta 1997 kokoontunut Eurooppa-neuvosto pani tyytyväisenä merkille, että hallitustenvälisessä konferenssissa sovittiin sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen sisällyttämisestä perustamissopimukseen, ja totesi myös, että olisi löydettävä keino antaa oikeudellinen muoto Yhdistyneen kuningaskunnan toiveelle hyväksyä mainitun sopimuksen perusteella jo annetut direktiivit ennen Amsterdamin sopimuksen allekirjoittamista; tällä direktiivillä pyritään tähän tavoitteeseen ulottamalla direktiivi 94/45/EY koskemaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa,se, että direktiivi 94/45/EY ei tällä hetkellä koske Yhdistynyttä kuningaskuntaa, vaikuttaa suoraan sisämarkkinoiden toimintaan; mainitun direktiivin täytäntöönpano kaikissa jäsenvaltioissa parantaa sisämarkkinoiden toimintaa,direktiivissä 94/45/EY säädetään, että erityisen neuvotteluryhmän jäsenten enimmäismäärä on 17; tämä määrä vastaa niitä 14:ää jäsenvaltiota, jotka ovat sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen osapuolia, sekä kolmea jäljellä olevaa Euroopan talousalueen sopimuspuolta; tämän direktiivin hyväksyminen nostaa direktiivin 94/45/EY soveltamisalaan kuuluvien valtioiden määrän 18:aan; tämän vuoksi mainittu enimmäismäärä olisi nostettava 18:aan, jotta kukin jäsenvaltio, jossa yhteisön laajuisella yrityksellä on yksi tai useampi liike tai jossa yhteisön laajuisella yritysryhmällä on määräysvaltaa käyttävä yritys tai yksi tai useampi määräysvallassa oleva yritys, on edustettuna,direktiivissä 94/45/EY säädetään erityisjärjestelystä sellaisille yhteisön laajuisille yrityksille ja yritysryhmille, joissa on 22 päivänä syyskuuta 1996 voimassa kaikkiin työntekijöihin sovellettava sopimus, jossa määrätään työntekijöille tiedottamisesta ja heidän kuulemisestaan ylikansallisesti; tämän mukaisesti niille yhteisön laajuisille yrityksille ja yritysryhmille, jotka kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan yksinomaan sen seurauksena, että direktiivi ulotetaan koskemaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa, olisi myönnettävä samanlainen kohtelu,tämän direktiivin antamisen jälkeen direktiiviä 94/45/EY sovelletaan kaikkiin jäsenvaltioihin Yhdistynyt kuningaskunta mukaan lukien; tämän direktiivin voimaantulopäivästä alkaen ilmaisu "jäsenvaltiot" olisi tulkittava siten, että se koskee soveltuvin osin myös Yhdistynyttä kuningaskuntaa, jajäsenvaltioiden oli saatettava direktiivin 94/45/EY noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan kahden vuoden kuluessa sen antamisesta; sama määräaika olisi myönnettävä Yhdistyneelle kuningaskunnalle sekä muille jäsenvaltioille tämän direktiivin noudattamisen edellyttämien toimenpiteiden voimaan saattamiseksi,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Direktiivi 94/45/EY koskee Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa, tämän kuitenkaan rajoittamatta 3 artiklan soveltamista.2 artikla Korvataan direktiivin 94/45/EY 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa luku 17 luvulla 18.3 artikla 1. Tästä direktiivistä aiheutuvat velvoitteet eivät koske niitä yhteisön laajuisia yrityksiä tai yritysryhmiä, jotka yksinomaan 1 artiklan perusteella kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan, sillä edellytyksellä, että niissä on joko 4 artiklan 1 kohdassa säädettynä päivänä tai päivänä, jolloin direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, jos tämä tapahtuu aiemmin kuin edellä mainittuna päivänä, voimassa koko henkilöstöä koskeva sopimus, jossa määrätään työntekijöille tiedottamisesta ja heidän kuulemisestaan ylikansallisesti.2. Kun ensimmäisessä kohdassa tarkoitetut sopimukset päättyvät, niiden osapuolet voivat yhteisesti päättää jatkaa niitä. Jos näin ei tapahdu, sovelletaan direktiiviä 94/45/EY sellaisena kuin se on tällä direktiivillä laajennettuna.4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 15 päivänä joulukuuta 1999 tai varmistettava viimeistään kyseisenä päivänä, että työmarkkinaosapuolet ottavat sopimuksin käyttöön tarvittavat määräykset, ja jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet voidakseen aina taata tämän direktiivin edellyttämien tavoitteiden toteutumisen. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.5 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 1997.Neuvoston puolestaJ.-C. JUNCKERPuheenjohtaja(1) EYVL C 335, 6.11.1997(2) EYVL C 371, 8.12.1997(3) EYVL C 355, 21.11.1997(4) EYVL L 254, 30.9.1994, s. 64


Avis juridique important

|

31998L0007

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/7/EY, annettu 16 päivänä helmikuuta 1998, kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 87/102/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 101 , 01/04/1998 s. 0017 - 0023

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 98/7/EY,annettu 16 päivänä helmikuuta 1998,kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 87/102/ETY muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (3),sekä katsovat, ettäsisämarkkinoiden toteuttamisen ja niiden toiminnan edistämiseksi sekä hyvän kuluttajansuojan takaamiseksi on suotavaa käyttää samaa kulutusluoton todellisen vuosikoron laskemismenetelmää koko yhteisön alueella,direktiivin 87/102/ETY (4) 5 artiklassa säädetään todellisen vuosikoron laskemista koskevan yhteisön menetelmän tai menetelmien käyttöönotosta,tämän yhtenäisen menetelmän käyttöönottamiseksi on suotavaa laatia yksi ainoa matemaattinen kaava todellisen vuosikoron laskemista ja laskennassa huomioon otettavien luottokustannuserien määrittelemistä varten luettelemalla ne kustannukset, joita ei saa ottaa huomioon,direktiivin 87/102/ETY liitteessä II otetaan käyttöön matemaattinen kaava todellisen vuosikoron laskemiseksi ja tämän direktiivin 1 a artiklan 2 kohdassa säädetään maksuista, joita ei oteta huomioon kulutusluoton kokonaiskustannuksia laskettaessa,1 päivänä tammikuuta 1993 alkaneen kolmen vuoden pituisen siirtymäkauden aikana niiden jäsenvaltioiden, joissa ennen 1 päivää maaliskuuta 1990 sovellettiin todellisen vuosikoron laskemisessa muun matemaattisen kaavan käytön sallivia lakeja, sallittiin soveltaa näitä lakeja edelleen,komissio on toimittanut neuvostolle kertomuksen, jonka ansiosta voidaan kokemuksen perusteella soveltaa yhtä ainoaa yhteisön matemaattista kaavaa todellisen vuosikoron laskemisessa,yksikään jäsenvaltio ei ole käyttänyt hyväkseen direktiivin 87/102/ETY 1 a artiklan 3 kohtaa, jolla tietyt kustannukset jätetään pois todellisen vuosikoron laskennasta tietyissä jäsenvaltioissa, joten se on vanhentunut,vähintään yhden desimaalin tarkkuus on tarpeen,vuodessa oletetaan olevan 365 tai 365,25 tai (karkausvuosina) 366 päivää, 52 viikkoa tai 12 yhtä pitkää kuukautta; tällaisessa kuukaudessa oletetaan olevan 30,41666 päivää,on suotavaa, että kuluttajat voivat tunnistaa eri jäsenvaltioissa todellisen vuosikoron ilmaisemisessa käytetyt käsitteet,on aiheellista tutkia viipymättä, missä laajuudessa kulutusluottojen kustannustekijöiden yhdenmukaistaminen on tarpeen, jotta eurooppalainen kuluttaja voisi paremmin vertailla eri jäsenvaltioiden rahoituslaitosten todellisia korkoja ja jotta täten varmistettaisiin sisämarkkinoiden moitteeton toiminta,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiiviä 87/102/ETY seuraavasti:a) Korvataan 1 a artiklan 1 kohdan a alakohta seuraavasti:- direktiivin kreikankielisessä toisinnossa:"Ôï óõíïëéêü åôÞóéï ðñáãìáôéêü ðïóïóôü åðéâÜñõíóçò ðïõ åîéóþíåé óå åôÞóéá âÜóç ôéò ðáñïýóåò áîßåò ôïõ óõíüëïõ ôùí ôñå÷ïõóþí Þ ìåëëïíôéêþí õðï÷ñåþóåùí (äáíåßùí, åîïöëÞóåùí êáé åðéâáñýíóåùí) ðïõ Ý÷ïõí áíáëçöèåß áðü ôï äáíåéóôÞ êáé ôï (äáíåéæüìåíï) êáôáíáëùôÞ, õðïëïãßæåôáé óýìöùíá ìå ôï ìáèçìáôéêü ôýðï ðïõ ðáñáôßèåôáé óôï ðáñÜñôçìá ÉÉ."- direktiivin englanninkielisessä toisinnossa:"The annual percentage rate of charge which shall be that rate, on an annual basis which equalises the present value of all commitments (loans, repayments and charges), future or existing, agreed by the creditor and the borrower, shall be calculated in accordance with the mathematical formula set out in Annex II."b) Poistetaan 1 a artiklan 3 kohta.c) Poistetaan 1 a artiklan 5 kohta.d) Korvataan 3 artikla seuraavasti:"Jokaisessa ilmoituksessa ja jokaisessa elinkeinonharjoittajan toimitiloissa esillä olevassa tarjouksessa, jossa tarjotaan luottoa tai tarjoudutaan välittämään luottosopimus ja jossa mainitaan korkokanta tai jokin luotosta aiheutuvia maksuja tarkoittava luku, on myös mainittava todellinen vuosikorko, joka voidaan tarvittaessa ilmoittaa havainnollisin esimerkein, jos sen ilmoittaminen muulla tavalla ei olisi käytännöllistä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta harhaanjohtavaa mainontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja määräysten lähentämisestä 10 päivänä syyskuuta 1984 annetun neuvoston direktiivin 84/450/ETY (*) sekä sopimatonta mainontaa koskevien sääntöjen ja periaatteiden soveltamista.(*) EYVL L 250, 19.9.1984, s. 17, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 97/55/EY (EYVL L 290, 23.10.1997, s. 18)."e) Korvataan liite II oheisella liitteellä I.f) Korvataan liite III oheisella liitteellä II.2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään kahden vuoden kuluttua siitä, kun tämä direktiivi tulee voimaan. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus niitä virallisesti julkaistaessa. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 16 päivänä helmikuuta 1998.Euroopan parlamentin puolestaJ. M. GIL-ROBLESPuhemiesNeuvoston puolestaJ. CUNNINGHAMPuheenjohtaja(1) EYVL C 235, 13.8.1996, s. 8 jaEYVL C 137, 3.5.1997, s. 9.(2) EYVL C 30, 30.1.1997, s. 94.(3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 20. helmikuuta 1997 (EYVL C 85, 17.3.1997, s. 108), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 7. heinäkuuta 1997 (EYVL C 284, 19.9.1997, s. 1) ja Euroopan parlamentin päätös tehty 19. marraskuuta 1997. Neuvoston päätös 18. joulukuuta 1997.(4) EYVL L 42, 12.2.1987, s. 48, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 90/88/ETY (EYVL L 61, 10.3.1990, s. 14).LIITE I "LIITE IIPERUSYHTÄLÖ, JOKA OSOITTAA YHTÄÄLTÄ LUOTON JA TOISAALTA LYHENNYSTEN JA MAKSUJEN VASTAAVUUDEN:>TAULUKON PAIKKA>Kirjainten ja merkkien selitykset:>TAULUKON PAIKKA>Huomautuksia:a) Eri sopimuspuolten eri ajankohtina maksamien määrien ei tarvitse olla samansuuruisia eikä niitä tarvitse maksaa noudattaen samoja maksuvälejä.b) Aloitetaan ensimmäisen luoton luottopäivästä.c) Päivämäärien väliset ajat ilmaistaan laskelmissa vuosina tai vuosien murto-osina. Vuodessa oletetaan olevan 365 tai 365,25 tai (karkausvuosina) 366 päivää, 52 viikkoa tai 12 yhtä pitkää kuukautta. Tällaisessa kuukaudessa oletetaan olevan 30,41666 päivää (ts.>NUM>365/>DEN>12).d) Laskelman tulos ilmaistaan vähintään yhden desimaalin tarkkuudella. Pyöristettäessä desimaaleja edeltävään desimaaliin noudatetaan seuraavaa sääntöä:Jos pyöristettävä desimaali on vähintään 5, sitä edeltävän desimaalin lukuarvoon lisätään 1.e) Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että sovelletut ratkaisumenetelmät antavat tuloksen, joka vastaa liitteessä III esitettyjä esimerkkejä."LIITE II "LIITE IIILASKENTAESIMERKKEJÄA. TODELLISEN VUOSIKORON LASKEMINEN KALENTERIVUODEN PERUSTEELLA (1 VUOSI = 365 PÄIVÄÄ (TAI 366 PÄIVÄÄ KARKAUSVUOSINA))Ensimmäinen esimerkkiLuoton määrä: S = 1 000 ecua 1 päivänä tammikuuta 1994.Se maksetaan takaisin yhtenä 1 200 ecun suuruisena eränä 1. heinäkuuta 1995, eli puolentoista vuoden tai 546 (= 365 + 181) päivän kuluttua luottopäivästä.Yhtälöksi saadaan: >TAULUKON PAIKKA>eli>TAULUKON PAIKKA>Tämä pyöristetään 13 prosentiksi (tai 12,96 prosentiksi, jos kahden desimaalin tarkkuutta pidetään parempana).Toinen esimerkkiLuoton määrä S = 1 000 ecua, mutta luotonantaja pidättää 50 ecua hallintokuluina, joten luotto on itse asiassa 950 ecua; takaisinmaksu, määrältään 1 200 ecua, tapahtuu kuten ensimmäisessä esimerkissä 1. heinäkuuta 1995.Yhtälöksi saadaan: >TAULUKON PAIKKA>eli>TAULUKON PAIKKA>Tämä pyöristetään 16,9 prosentiksi.Kolmas esimerkkiLuoton määrä on 1 000 ecua 1. tammikuuta 1994, ja se maksetaan takaisin kahdessa 600 ecun suuruisessa erässä, ensimmäinen erä vuoden ja toinen kahden vuoden kuluttua.Yhtälöksi saadaan:>TAULUKON PAIKKA>Yhtälö ratkaistaan algebran avulla, ja tulokseksi saadaan i = 0,1306623, joka pyöristetään 13,1 prosentiksi (tai 13,07 prosentiksi, jos kahden desimaalin tarkkuutta pidetään parempana).Neljäs esimerkkiLuoton määrä S = 1 000 ecua 1. tammikuuta 1994, ja luotonsaajan maksettavaksi tulevat määrät ovat>TAULUKON PAIKKA>Yhtälöksi saadaan:>TAULUKON PAIKKA>Yhtälön avulla i voidaan laskea peräkkäisillä likiarvoilla, jotka voidaan ohjelmoida taskulaskimella.Tulos i = 0,13226, mikä pyöristetään 13,2 prosentiksi (tai 13,23 prosentiksi, jos kahden desimaalin tarkkuutta pidetään parempana).B. TODELLISEN VUOSIKORON LASKEMINEN VAKIOVUODEN PERUSTEELLA (1 VUOSI = 365 PÄIVÄÄ TAI 365,25 PÄIVÄÄ, 52 VIIKKOA TAI 12 YHTÄ PITKÄÄ KUUKAUTTA)Ensimmäinen esimerkkiLuoton määrä S = 1 000 ecua.Se maksetaan takaisin yhtenä 1 200 ecun suuruisena eränä puolentoista vuoden kuluttua luottopäivästä (ts. 1,5 × 365 = 547,5 päivää, 1,5 × 365,25 = 547,875 päivää, 1,5 × 366 = 549 päivää, 1,5 × 12 = 18 kuukautta tai 1,5 × 52 = 78 viikkoa).Yhtälöksi saadaan:>TAULUKON PAIKKA>eli>TAULUKON PAIKKA>Tämä pyöristetään 12,9 prosentiksi (tai 12,92 prosentiksi, jos kahden desimaalin tarkkuutta pidetään parempana).Toinen esimerkkiLuoton määrä S = 1 000 ecua, mutta luotonantaja pidättää 50 ecua hallintokuluina, joten laina on itse asiassa 950 ecua; takaisinmaksu, määrältään 1 200 ecua, tapahtuu kuten ensimmäisessä esimerkissä puolentoista vuoden kuluttua luottopäivästä.Yhtälöksi saadaan:>TAULUKON PAIKKA>eli>TAULUKON PAIKKA>Tämä summa pyöristetään 16,9 prosentiksi (tai 16,85 prosentiksi, jos kahden desimaalin tarkkuutta pidetään parempana).Kolmas esimerkkiLuoton määrä on 1 000 ecua, ja se maksetaan takaisin kahdessa 600 ecun suuruisessa erässä, ensimmäinen erä vuoden ja toinen kahden vuoden kuluttua.Yhtälöksi saadaan:>TAULUKON PAIKKA>Yhtälö ratkaistaan algebran avulla, ja tulokseksi saadaan i = 0,13066, joka pyöristetään 13,1 prosentiksi (tai 13,07 prosentiksi, jos kahden desimaalin tarkkuutta pidetään parempana).Neljäs esimerkkiLuoton määrä S = 1 000 ecua, ja luotonsaajan maksettavaksi tulevat määrät ovat>TAULUKON PAIKKA>Yhtälöksi saadaan:>TAULUKON PAIKKA>Yhtälön avulla i voidaan laskea peräkkäisillä likiarvoilla, jotka voidaan ohjelmoida taskulaskimella.Tulos on i = 0,13185, mikä pyöristetään 13,2 prosentiksi (tai 13,19 prosentiksi, jos kahden desimaalin tarkkuutta pidetään parempana)."


Avis juridique important

|

31995L0067

Komission direktiivi 95/67/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1995, luottolaitosten maksukykykertoimesta annettuun neuvoston direktiiviin 89/647/ETY tehtävästä "monenkeskisten kehityspankkien" määritelmää koskevasta teknisestä muutoksesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 314 , 28/12/1995 s. 0072 - 0072

KOMISSION DIREKTIIVI 95/67/EY,annettu 15 päivänä joulukuuta 1995,luottolaitosten maksukykykertoimesta annettuun neuvoston direktiiviin 89/647/ETY tehtävästä "monenkeskisten kehityspankkien" määritelmää koskevasta teknisestä muutoksesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon 18 päivänä joulukuuta 1989 luottolaitosten maksukykykertoimesta annetun neuvoston direktiivin 89/647/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 95/15/ETY (2), ja erityisesti sen 9 artiklan,sekä katsoo, ettädirektiivin 89/647/ETY 2 artiklan 1 kohdan seitsemännessä luetelmakohdassa "monenkeskiset kehityspankit" määritellään luettelemalla,Keski-Amerikan rahoitusyhtiö kuuluu Keski-Amerikan kehityspankki -ryhmään; Keski-Amerikan rahoitusyhtiön tarkoitus on edistää jäseninään olevien kehitysmaiden taloudellista kehitystä kannustamalla yksityisten - ensisijaisesti pienten ja keskisuurten - yritysten perustamista, laajentamista ja nykyaikaistamista täydentäen siten Keski-Amerikan kehityspankin toimintaa; Keski-Amerikan rahoitusyhtiö on keskeisiltä ominaisuuksiltaan samanlainen kuin "monenkeskiset kehityspankit"; siksi se on sisällytettävä direktiivissä 89/647/ETY olevaan "monenkeskisten kehityspankkien" määritelmään,tämän direktiivin säännökset ovat komissiota direktiivin 89/647/ETY 9 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti avustaneen pankkialan neuvoa-antavan komitean lausunnon mukaisia, jatämä direktiivi koskee Euroopan talousaluetta (ETA) ja sopimuksen Euroopan talousalueesta 99 artiklassa määrättyä menettelyä on noudatettu,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Direktiivin 89/647/ETY 2 artiklan 1 kohdan seitsemännen luetelmakohdan "monenkeskisten kehityspankkien" määritelmä sisältää Keski-Amerikan rahoitusyhtiön.2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1996.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset kirjallisina komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 1995.Komission puolestaMario MONTIKomission jäsen(1) EYVL N:o L 386, 30.12.1989, s. 14(2) EYVL N:o L 125, 8.6.1995, s. 23


Avis juridique important

|

31998L0061

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/61/EY, annettu 24 päivänä syyskuuta 1998, direktiivin 97/33/EY muuttamisesta numeron siirrettävyyden ja operaattorin ennaltavalinnan osalta

Virallinen lehti nro L 268 , 03/10/1998 s. 0037 - 0038

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 98/61/EY,annettu 24 päivänä syyskuuta 1998,direktiivin 97/33/EY muuttamisesta numeron siirrettävyyden ja operaattorin ennaltavalinnan osalta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (3),sekä katsovat, ettäkomissio on järjestänyt laajan julkisen kuulemisen Euroopan telepalvelujen numerointipolitiikasta laaditun vihreän kirjan perusteella,näistä lausunnoista on käynyt ilmi, miten tärkeää on, että kaikilla markkinoilla toimijoilla on yhtäläiset määrälliset ja laadulliset mahdollisuudet käyttää numerointimahdollisuuksia ja miten keskeinen merkitys on asianmukaisilla numerointijärjestelyillä, varsinkin numeron siirrettävyyden ja operaattorin valinnan kannalta, helpotettaessa kuluttajien valinnanmahdollisuuksia ja tehokasta kilpailua vapautetussa televiestintäympäristössä,neuvosto antoi 22 päivänä syyskuuta 1997 päätöslauselman (4), jossa se kehotti komissiota tekemään Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksia numeron siirrettävyyden käyttöönoton nopeuttamisesta ja operaattorin ennaltavalinnan käyttöönotosta, jaEuroopan parlamentti antoi 17 päivänä heinäkuuta 1997 päätöslauselman (5), jossa se kehotti komissiota tekemään ehdotuksen olemassa olevaan direktiiviin tehtäväksi muutokseksi, jotta voitaisiin ottaa käyttöön operaattorin ennaltavalinta ja numeron siirrettävyys,kansallinen sääntelyviranomainen voi, jos se on kuluttajien etujen mukaista ja erityiset kansalliset markkinatilanteet huomioon ottaen, ulottaa velvoitteen operaattorin puhelukohtaisella ohitusmahdollisuudella varustetun ennaltavalinnan tarjoamiseen sellaisiin yleisiä verkkoja hallinnoiviin organisaatioihin, joilla ei ole merkittävää markkina-asemaa, jos tästä ei aiheudu näille organisaatioille kohtuutonta haittaa eikä uusien operaattorien markkinoille pääsylle luoda esteitä, jateleviestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi 30 päivänä kesäkuuta 1997 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 97/33/EY (6) olisi siis sen vuoksi muutettava tämän mukaisesti,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivi 97/33/EY seuraavasti:1) Lisätään 2 artiklan 1 kohtaan määritelmät seuraavasti:"h) `tilaajalla` luonnollista tai oikeushenkilöä, joka on tehnyt yleisesti saatavilla olevien telepalvelujen tarjoajan kanssa sopimuksen näiden palvelujen toimittamisesta,i) `maantieteellisellä numerolla` kansalliseen numerointisuunnitelmaan kuuluvaa numeroa, jonka numerorakenteen osalla on maantieteellinen merkitys, jota käytetään hyväksi reititettäessä puheluja sille tilaajalle kuuluvan verkon liityntäpisteen fyysiseen paikkaan, jolle numero on osoitettu."2) Korvataan 12 artiklan 5 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:"5. Kansallisten sääntelyviranomaisten on edistettävä operaattorien välisen numeron siirrettävyyden mahdollisimman nopeaa käyttöönottoa, jotta tilaajat voivat halutessaan, palvelua tarjoavasta organisaatiosta riippumatta, säilyttää kiinteän yleisen puhelinverkon ja digitaalisen monipalveluverkon (ISDN) numeronsa, maantieteellisten numeroiden kyseessä ollen tietyssä paikassa sekä muiden kuin maantieteellisten numeroiden kyseessä ollen missä tahansa paikassa, ja niiden on varmistettava, että kyseinen järjestely on käytettävissä viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2000 tai, niissä valtioissa, joille on myönnetty pidempi siirtymäkausi, mahdollisimman pian ja viimeistään kahden vuoden kuluessa siitä tätä myöhäisemmästä ajankohdasta, jona puheensiirtopalvelut on sovittu vapautettaviksi täydellisesti."3) Lisätään 12 artiklan 7 kohdan jälkeen uusi kohta seuraavasti:"7. Kansallisten sääntelyviranomaisten on edellytettävä ainakin niiltä organisaatioilta, jotka hallinnoivat liitteessä I olevan 1 osan mukaisia yleisiä televiestintäverkkoja, ja joiden kansalliset viranomaiset ovat ilmoittaneet olevan merkittävän markkina-aseman omaavia organisaatioita, että ne tarjoavat tilaajilleen mahdollisuuden käyttää minkä tahansa yhteenliitetyn, yleisesti saatavilla olevien telepalvelujen tarjoajan kytkentäisiä palveluja. Tätä tarkoitusta varten on viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2000 tai, niissä valtioissa, joille on myönnetty pidempi siirtymäkausi, mahdollisimman pian ja viimeistään kahden vuoden kuluessa siitä tätä myöhäisemmästä ajankohdasta, jona puheensiirtopalvelut on sovittu vapautettaviksi, otettava käyttöön järjestelyjä, jotka antavat tilaajalle mahdollisuuden valita tällaisia palveluja ennaltavalinnalla, johon kuuluu mahdollisuus puhelukohtaisesti ohittaa ennaltavalinnat lyhyen numerotunnuksen avulla.Kansallisten sääntelyviranomaisten on varmistettava, että järjestelyyn kuuluvasta yhteenliittämisestä veloitettava hinta määräytyy kustannusten mukaisesti ja että kuluttajille mahdollisesti aiheutuvat välittömät kustannukset eivät estä tämän järjestelyn käyttöä".4) Korvataan 20 artiklan 2 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti:"2. Lykkäystä 12 artiklan 5 kohdassa ja 7 kohdassa säädettyihin velvoitteisiin voidaan pyytää, jos asianomaiset jäsenvaltiot voivat osoittaa, että niiden täyttäminen muodostaisi liiallisen rasitteen tietyille organisaatioille tai organisaatioiden ryhmille."2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet ennen 31 päivää joulukuuta 1998. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 24 päivänä syyskuuta 1998.Euroopan parlamentin puolestaJ. M. GIL-ROBLESPuhemiesNeuvoston puolestaJ. FARNLEITNERPuheenjohtaja(1) EYVL C 330, 1.11.1997, s. 19 ja EYVL C 13, 17.1.1998, s. 10.(2) EYVL C 73, 9.3.1998, s. 107(3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 20. marraskuuta 1997 (EYVL C 371, 8.12.1997, s. 180), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 12. helmikuuta 1998 (EYVL C 91, 26.3.1998, s. 42) ja Euroopan parlamentin päätös tehty 14. toukokuuta 1998 (EYVL C 167, 1.6.1998). Neuvoston päätös tehty 20. heinäkuuta 1998.(4) EYVL C 303, 4.10.1997, s. 1(5) EYVL C 286, 22.9.1997, s. 232(6) EYVL L 199, 26.7.1997, s. 32


Avis juridique important

|

31995L0066

Komission direktiivi 95/66/EY, annettu 14 päivänä joulukuuta 1995, kasvien tai kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä annetun neuvoston direktiivin 77/93/ETY tiettyjen liitteiden muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 308 , 21/12/1995 s. 0077 - 0078

KOMISSION DIREKTIIVI 95/66/EY,annettu 14 päivänä joulukuuta 1995,kasvien tai kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä annetun neuvoston direktiivin 77/93/ETY tiettyjen liitteiden muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kasvien tai kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 21 päivänä joulukuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 77/93/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 95/41/EY (2), ja erityisesti sen 13 artiklan toisen alakohdan kolmannen ja neljännen luetelmakohdan,sekä katsoo, ettätiettyjä lajin Citrus clementina Hort. ex Tanaka hedelmiä lehtineen ja kantoineen koskevia säännöksiä, jotka on laadittu Citrus tristeza -viruksen (eurooppalainen isolaatti) osalta määrättyjä suojeltuja alueita varten, olisi muutettava kaikkien suvun Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. hedelmien ja niiden hybridien lehtineen ja kantoineen yhteisöön kulkeutumisen huomioon ottamiseksi,nämä muutokset ovat asianomaisten jäsenvaltioiden pyyntöjen mukaiset, jatässä direktiivissä annetut toimenpiteet ovat pysyvän kasvinsuojelukomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivi 77/93/ETY tämän direktiivin liitteen osoittamalla tavalla.2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivästä tammikuuta 1996 alkaen. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa olennaiset kansalliset säännökset komissiolle viipymättä. Komissio ilmoittaa tästä muille jäsenvaltioille.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 14 päivänä joulukuuta 1995.Komission puolestaFranz FISCHLERKomission jäsen(1) EYVL N:o L 26, 31.1.1977, s. 20(2) EYVL N:o L 182, 2.8.1995, s. 17LIITE 1. Korvataan liitteessä II olevan B osan d alakohta seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>2. Poistetaan liitteessä IV olevan A osan II jakson 31.2 kohta.3. Korvataan liitteessä IV olevan B osan 31 kohta seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>4. Korvataan liitteessä V olevan A osan I jakson 1.6 kohta seuraavasti:"1.6 Suvun Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. ja niiden hybridien hedelmät lehtineen ja kantoineen".


Avis juridique important

|

31999L0026

Komission direktiivi 1999/26/EY, annettu 20 päivänä huhtikuuta 1999, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen takarekisterikilven kiinnityspaikasta annetun neuvoston direktiivin 93/94/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 118 , 06/05/1999 s. 0032 - 0035

KOMISSION DIREKTIIVI 1999/26/EY,annettu 20 päivänä huhtikuuta 1999,kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen takarekisterikilven kiinnityspaikasta annetun neuvoston direktiivin 93/94/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/61/ETY(1), sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, ja erityisesti sen 16 artiklan,ottaa huomioon kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen takarekisterikilven kiinnityspaikasta 29 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/94/ETY(2) ja erityisesti sen 3 artiklan,sekä katsoo, että(1) direktiivi 93/94/ETY on yksi direktiivillä 92/61/ETY perustettua yhteisön tyyppihyväksyntämenettelyä koskevista erityisdirektiiveistä; järjestelmiä, osia ja erillisiä teknisiä yksiköitä koskevia direktiivin 92/61/ETY säännöksiä sovelletaan näin ollen mainittuun direktiiviin,(2) tekniikan kehitys antaa nyt aiheen mukauttaa direktiivi 93/94/ETY tekniikan kehitykseen; jotta tyyppihyväksyntäjärjestelmä toimisi kaikilta osin moitteettomasti, on siten tarpeen täsmentää tai täydentää tiettyjä kyseisen direktiivin säännöksiä,(3) tällöin on tärkeää mukauttaa säännöksiä, jotka koskevat ajoneuvon kuormausta kaltevuusmittausten aikana ja korilla varustettujen nelipyöräisten moottoriajoneuvojen takarekisterikilven kiinnityspaikan mittoja, sekä muuttaa kuva 1 ajoneuvojen todellista testausasentoa vastaavaksi ja täsmentää edelleen tiettyjä ilmoituslomakkeen viitteitä, ja(4) tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat neuvoston direktiivin 70/156/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/91/EY(4), 13 artiklalla perustetun tekniikan kehitykseen mukauttamista käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivin 93/94/ETY liite tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla1. Jäsenvaltiot eivät saa 1 päivästä tammikuuta 2000 takarekisterikilven kiinnityspaikkaan liittyvistä syistä- evätä kaksi- tai kolmipyöräiseltä ajoneuvotyypiltä EY-tyyppihyväksyntää eivätkä- kieltää kaksi- tai kolmipyöräisten ajoneuvojen rekisteröintiä, myyntiä tai käyttöönottoa,jos takareksiterikilven kiinnityspaikka on direktiivin 93/94/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukainen.2. Jäsenvaltiot eivät enää saa 1 päivästä heinäkuuta 2000 myöntää EY-tyyppihyväksyntää kaksi- tai kolmipyöräisille moottoriajoneuvotyypeille takarekisterikilven kiinnityspaikkaan liittyvistä syistä, jos direktiivin 93/94/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimukset eivät täyty.3 artikla1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999 tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2000.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.4 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.5 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 20 päivänä huhtikuuta 1999.Komission puolestaMartin BANGEMANNKomission jäsen(1) EYVL L 225, 10.8.1992, s. 72.(2) EYVL L 311, 14.12.1993, s. 83.(3) EYVL L 42, 23.2.1970, s. 1.(4) EYVL L 11, 16.1.1999, s. 25.LIITE1. Korvataan 1.1 kohta seuraavasti: "1.1 Mopot ja kevyet nelipyörät, joita ei ole varustettu korilla.".2. Korvataan 1.2 kohta seuraavasti: "1.2 Moottoripyörät, suurimmalta teholtaan enintään 15 kW:n kolmipyörät ja muut korittomat nelipyörät kuin kevyet nelipyörät.".3. Korvataan 1.3 kohta seuraavasti: "1.3 Kolmipyörät, joiden suurin teho on yli 15 kW, korilla varustetut kevyet nelipyörät ja muut korilla varustetut nelipyörät kuin kevyet nelipyörät.".4. Korvataan 3.1.2 kohta seuraavasti: "3.1.2 voi olla kalteva pystysuoraan nähden enintään 30 asteen kulmassa ajoneuvon ollessa kuormaamaton, jos rekisterinumerolla varustettu puoli on suunnattu ylöspäin.".5. Korvataan 3.1.3 kohta seuraavasti: "3.1.3 voi olla kalteva pystysuoraan nähden enintään 15 asteen kulmassa ajoneuvon ollessa kuormaamaton, jos rekisterinumerolla varustettu puoli on suunnattu alaspäin.".6. Korvataan 4.1 kohta seuraavasti: "4.1 Rekisterikilven kiinnityspaikan mikään kohta ei saa olla yli 1,50 metrin korkeudella maasta ajoneuvon ollessa kuormaamaton.".7. Korvataan 5.1 kohta seuraavasti: "5.1 Ajoneuvon ollessa kuormaamaton takarekisterikilven kiinnityspaikan mikään kohta ei saa olla alle 0,20 metrin korkeudella maasta tai pyörän keskipisteen alapuolella, jos pyörän säde on alle 0,20 metriä.".8. Korvataan kuva 1 seuraavalla kuvalla: "Kuva 1>PIC FILE= "L_1999118FI.003402.EPS">Geometrisen näkyvyyden kulma (vaakasuora särmä)"9. Korvataan lisäys 1 seuraavasti: "Lisäys 1Ilmoituslomake kaksi- ja kolmipyöräisten ajoneuvotyyppien takarekisterikilven kiinnityspaikasta(Liitetään osan tyyppihyväksyntähakemukseen, jos se esitetään erillään ajoneuvon tyyppihyväksyntähakemuksesta)Järjestysnumero (hakijan antama):Kaksi- ja kolmipyöräisen moottoriajoneuvotyypin takarekisterikilven kiinnityspaikkaa koskevassa osan tyyppihyväksyntähakemuksessa on oltava direktiivin 92/61/ETY liitteessä II olevan A osan seuraavissa kohdissa tarkoitetut tiedot:- 0.1,- 0.2,- 0.4-0.6,- 2.2,- 2.2.1,- 9.6,- 9.6.1.".


title: Neuvoston direktiivi 2013/64/EU, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013 , neuvoston direktiivien 91/271/ETY ja 1999/74/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2000/60/EY, 2006/7/EY, 2006/25/EY ja 2011/24/EU muuttamisesta sen johdosta, että Mayotten asema Euroopan unioniin nähden muuttuu

text:
               28.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 353/8

      NEUVOSTON DIREKTIIVI 2013/64/EU,
   annettu 17 päivänä joulukuuta 2013,
   neuvoston direktiivien 91/271/ETY ja 1999/74/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2000/60/EY, 2006/7/EY, 2006/25/EY ja 2011/24/EU muuttamisesta sen johdosta, että Mayotten asema Euroopan unioniin nähden muuttuu
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 349 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
   ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
   on kuullut alueiden komiteaa,
   noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto päätti Eurooppa-neuvoston päätöksellä 2012/419/EU (3) muuttaa Mayotten asemaa unioniin nähden 1 päivästä tammikuuta 2014. Mayotte lakkaa kyseisestä päivämäärästä lähtien olemasta merentakainen maa tai alue, ja siitä tulee Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 349 artiklassa ja 355 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu unionin syrjäisimpiin alueisiin kuuluva alue, jäljempänä ’Mayotte’. Mayotten oikeudellisen aseman muuttumisen seurauksena Mayotteen sovelletaan unionin oikeutta 1 päivästä tammikuuta 2014. Ottaen huomioon Mayotten erityinen rakenteellinen, sosiaalinen ja taloudellinen tilanne olisi säädettävä erityistoimenpiteitä useita eri aloja varten.

               (2)

               On aiheellista ottaa huomioon erityinen tilanne Mayottella ympäristön tilassa, joka vaatii huomattavia parannuksia unionin lainsäädännössä vahvistettujen ympäristötavoitteiden noudattamiseksi, mitä varten tarvitaan lisäaikaa. Erityistoimenpiteet ympäristön asteittaiseksi parantamiseksi olisi toteutettava tietyissä määräajoissa.

               (3)

               Neuvoston direktiivin 91/271/ETY (4) vaatimusten noudattamiseksi Mayottella on toteutettava toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että taajamissa on yhdyskuntajätevesien keräysjärjestelmät. Nämä toimenpiteet edellyttävät infrastruktuuritöitä, joissa olisi noudatettava asianmukaisia hallinto- ja suunnittelumenettelyjä ja jotka edellyttävät lisäksi yhdyskuntajätevesipäästöjen mittaamiseen ja seurantaan liittyvien järjestelmien käyttöönottoa. Mayotten erityisen rakenteellisen ja taloudellisen tilanteen vuoksi Ranskalle olisi myönnettävä riittävästi aikaa näiden vaatimusten täyttämiseen.

               (4)

               Maatalouden alalla on otettava neuvoston direktiivin 1999/74/EY (5) osalta huomioon, että munivia kanoja kasvatetaan Mayottella varustelemattomissa häkeissä. Koska varustelemattomien häkkien korvaaminen varustelluilla häkeillä tai vaihtoehtoisilla järjestelmillä edellyttää huomattavia investointeja ja valmistelutöitä, varustelemattomien häkkien käyttökieltoa on tarpeen lykätä enintään 48 kuukaudella 1 päivästä tammikuuta 2014. Kilpailun vääristymisen estämiseksi munia, jotka on saatu varustelemattomia häkkejä käyttävistä laitoksista, olisi pidettävä kaupan ainoastaan Mayotten paikallisilla markkinoilla. Tarvittavien tarkastusten helpottamiseksi varustelemattomissa häkeissä tuotetuissa munissa olisi oltava erityinen merkintä.

               (5)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY (6) moitteeton täytäntöönpano vesipiirien hoitosuunnitelmien osalta edellyttää, että Ranska hyväksyy ja panee täytäntöön hoitosuunnitelmat, joihin sisältyy teknisiä ja hallinnollisia määräyksiä, jotta voidaan saavuttaa vesien hyvä tila ja estää pintavesimuodostumien huononeminen. Tällaisten toimenpiteiden hyväksymiseen ja täytäntöönpanoon olisi myönnettävä riittävästi aikaa uuden syrjäisimpiin alueisiin kuuluvan alueen Mayotten erityisen rakenteellisen ja taloudellisen tilanteen vuoksi.

               (6)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/7/EY (7) osalta pintavesien nykyistä tilaa Mayottella on parannettava huomattavasti, jotta ne täyttäisivät mainitun direktiivin vaatimukset. Uimavesien laatu riippuu suoraan yhdyskuntajätevesien käsittelystä, ja direktiivin 2006/7/EY säännöksiä voidaan noudattaa asteittain vasta sitten, kun yhdyskuntajätevesien laatuun vaikuttavat taajamat täyttävät direktiivin 91/271/ETY vaatimukset. Näin ollen olisi vahvistettava erityiset määräajat, jotta Ranska pystyy saavuttamaan unionin normit uimaveden laadun osalta Mayottella uutena syrjäisimpiin alueisiin kuuluvana alueena myös sen erityisen sosiaalisen ja taloudellisen tilanteen vuoksi.

               (7)

               Sosiaalipolitiikan alalla olisi otettava huomioon vaikeudet Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/25/EY (8) noudattamisessa Mayottella 1 päivästä tammikuuta 2014. Mayotten erityisen sosiaalisen ja taloudellisen nykytilanteen vuoksi siellä ei ole teknisiä tiloja ja välineitä niiden toimenpiteiden toteuttamiseen, joita tarvitaan kyseisen direktiivin noudattamiseksi keinotekoisen optisen säteilyn alalla. Tästä syystä on asianmukaista myöntää Ranskalle poikkeus kyseisen direktiivin tiettyjen säännösten noudattamisesta 31 päivään joulukuuta 2017 asti edellyttäen, ettei tällaisia tiloja ja välineitä ole saatavilla Mayottella ja sanotun kuitenkaan rajoittamatta työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden alalla sovellettavia suojelemisen ja suojaamisen yleisperiaatteita.

               (8)

               Jotta voitaisiin taata työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelun korkea taso, työmarkkinaosapuolten kuuleminen olisi varmistettava, poikkeuksesta aiheutuvat riskit olisi pidettävä mahdollisimman vähäisinä ja asianomaisten työntekijöiden terveyden seurantaa olisi tehostettava. On tärkeää rajoittaa poikkeuksen kestoa niin paljon kuin mahdollista. Sen vuoksi kansallisia poikkeussäännöksiä olisi tarkasteltava uudelleen joka vuosi, ja ne olisi peruutettava heti kun niiden perusteena olleet olosuhteet ovat muuttuneet.

               (9)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/24/EU (9) saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä edellyttää useita mukautuksia, jotta voidaan taata hoidon ja potilaiden saamien tietojen jatkuvuus. Sen vuoksi on aiheellista myöntää Ranskalle 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen vielä 30 kuukautta aikaa saattaa tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan Mayottella.

               (10)

               Direktiivit 91/271/ETY, 1999/74/EY, 2000/60/EY, 2006/7/EY, 2006/25/EY ja 2011/24/EU olisi näin ollen muutettava,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Direktiivin 91/271/ETY muuttaminen
   Muutetaan direktiivi 91/271/ETY seuraavasti:

               1)

               Lisätään 3 artiklaan kohta seuraavasti:
               ”1 a)   Poiketen siitä, mitä 1 kohdan ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa säädetään, Ranskan on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tarkoitettuihin syrjäisimpiin alueisiin kuuluvan Mayotten, jäljempänä ’Mayotte’, osalta varmistettava, että kaikissa taajamissa on yhdyskuntajätevesien keräysjärjestelmät

                           —

                           31 päivään joulukuuta 2020 mennessä taajamissa, joiden avl on suurempi kuin 10 000 ja jotka kattavat vähintään 70 prosenttia Mayotten tuottamasta kuormituksesta;

                           —

                           31 päivään joulukuuta 2027 mennessä taajamissa, joiden avl on suurempi kuin 2 000.”

               2)

               Lisätään 4 artiklaan kohta seuraavasti:
               ”1 a)   Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, Ranskan on Mayotten osalta varmistettava, että viemäröidyt yhdyskuntajätevedet käsitellään ennen vesistöön johtamista biologisesti tai vastaavalla tavalla seuraavasti:

                           —

                           31 päivään joulukuuta 2020 mennessä taajamissa, joiden avl on suurempi kuin 15 000 ja jotka yhdessä 5 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettujen taajamien kanssa kattavat vähintään 70 prosenttia Mayotten tuottamasta kuormituksesta;

                           —

                           31 päivään joulukuuta 2027 mennessä taajamissa, joiden avl on suurempi kuin 2 000.”

               3)

               Lisätään 5 artiklaan kohta seuraavasti:
               ”2 a)   Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, Ranskan on Mayotten osalta varmistettava, että viemäröidyt yhdyskuntajätevedet käsitellään ennen niiden johtamista haavoittumiselle alttiisiin vesistöihin 4 artiklassa säädettyä tehokkaammin 31 päivään joulukuuta 2020 mennessä taajamissa, joiden avl on suurempi kuin 10 000 ja jotka yhdessä 4 artiklassa tarkoitettujen taajamien kanssa kattavat vähintään 70 prosenttia Mayotten tuottamasta kuormituksesta.”

               4)

               Lisätään 7 artiklaan kohta seuraavasti:
               ”Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä kohdassa säädetään, kyseisessä kohdassa säädetty määräaika on Mayotten osalta 31 päivä joulukuuta 2027.”

               5)

               Muutetaan 17 artikla seuraavasti:

                           a)

                           Lisätään 1 kohtaan alakohta seuraavasti:
                           ”Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, Ranskan on Mayotten osalta laadittava ohjelma tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi 30 päivään kesäkuuta 2014 mennessä.”

                           b)

                           Lisätään 2 kohtaan alakohta seuraavasti:
                           ”Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, Ranskan on Mayotten osalta annettava komissiolle tieto tästä ohjelmasta 30 päivään joulukuuta 2014 mennessä.”

         2 artikla
   Direktiivin 1999/74/EY muuttaminen
   Lisätään direktiivin 1999/74/EY 5 artiklaan kohta seuraavasti:

      ”3.   Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tarkoitettuihin syrjäisimpiin alueisiin kuuluvalla Mayottella, jäljempänä ’Mayotte’, munivia kanoja voidaan edelleen kasvattaa tässä luvussa tarkoitetuissa häkeissä 31 päivään joulukuuta 2017 saakka.
      Tässä luvussa tarkoitettuja häkkejä ei saa enää 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen rakentaa tai ottaa ensimmäistä kertaa käyttöön Mayottella.
      Munia, jotka on saatu munivia kanoja tässä luvussa tarkoitetuissa häkeissä kasvattavista laitoksista, saa pitää kaupan ainoastaan Mayotten paikallismarkkinoilla. Nämä munat ja niiden pakkaukset on yksilöitävä selvästi erityismerkillä, jotta mahdollistetaan tarvittavat tarkastukset. Tämän erityismerkin selkeä kuvaus on toimitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2014.”

   3 artikla
   Direktiivin 2000/60/EY muuttaminen
   Muutetaan direktiivi 2000/60/EY seuraavasti:

               1)

               Muutetaan 4 artikla seuraavasti:

                           a)

                           Lisätään 1 kohtaan alakohta seuraavasti:
                           ”Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tarkoitettuihin syrjäisimpiin alueisiin kuuluvan Mayotten, jäljempänä ’Mayotte’, osalta a alakohdan ii ja iii alakohdassa, b alakohdan ii alakohdassa ja c alakohdassa tarkoitettu määräaika on 22 päivä joulukuuta 2021.”

                           b)

                           Korvataan 4 kohdan johdantolause seuraavasti:
                           ”Edellä 1 kohdassa säädettyjä määräaikoja voidaan pidentää vesimuodostumia koskevien tavoitteiden vaiheittaiseksi saavuttamiseksi edellyttäen, ettei asianomaisen vesimuodostuman tila huonone edelleen ja että kaikki seuraavat ehdot täyttyvät:”

               2)

               Muutetaan 11 artikla seuraavasti:

                           a)

                           Lisätään 7 kohtaan alakohta seuraavasti:
                           ”Mayotten osalta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu ensimmäinen määräaika on 22 päivä joulukuuta 2015 ja jälkimmäinen 22 päivä joulukuuta 2018.”

                           b)

                           Lisätään 8 kohtaan alakohta seuraavasti:
                           ”Mayotten osalta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu määräaika on 22 päivä joulukuuta 2021. ”

               3)

               Muutetaan 13 artikla seuraavasti:

                           a)

                           Lisätään 6 kohtaan alakohta seuraavasti:
                           ”Mayotten osalta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu määräaika on 22 päivä joulukuuta 2015. ”

                           b)

                           Lisätään 7 kohtaan alakohta seuraavasti:
                           ”Mayotten osalta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu määräaika on 22 päivä joulukuuta 2021.”

         4 artikla
   Direktiivin 2006/7/EY muuttaminen
   Muutetaan direktiivi 2006/7/EY seuraavasti:

               1)

               Muutetaan 5 artikla seuraavasti:

                           a)

                           Lisätään 2 kohtaan alakohta seuraavasti:
                           ”Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tarkoitettuihin syrjäisimpiin alueisiin kuuluvan Mayotten, jäljempänä ’Mayotte’, osalta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu määräaika on 31 päivä joulukuuta 2019.”

                           b)

                           Lisätään 3 kohtaan alakohta seuraavasti:
                           ”Mayotten osalta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu määräaika on 31 päivä joulukuuta 2031.”

               2)

               Lisätään 6 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti:
               ”Mayotten osalta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu määräaika on 30 päivä kesäkuuta 2015.”

               3)

               Lisätään 13 artiklan 2 kohtaan alakohta seuraavasti:
               ”Mayotten osalta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu määräaika on 30 päivä kesäkuuta 2014.”

         5 artikla
   Direktiivin 2006/25/EY muuttaminen
   Lisätään direktiiviin 2006/25/EY artikla seuraavasti:

      ”14 a artikla
      1.   Rajoittamatta työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden alalla sovellettavia suojelemisen ja suojaamisen yleisperiaatteita Ranska voi 31 päivään joulukuuta 2017 asti poiketa tämän direktiivin noudattamiseksi tarvittavien säännösten soveltamisesta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tarkoitettuihin syrjäisimpiin alueisiin kuuluvalla Mayottella, jäljempänä ’Mayotte’, edellyttäen että niiden soveltaminen edellyttää erityisiä teknisiä tiloja ja välineitä, joita ei ole saatavilla Mayottella.
      Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta tämän direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa säädettyihin velvoitteisiin eikä tämän direktiivin niihin säännöksiin, jotka heijastelevat direktiivissä 89/391/ETY säädettyjä yleisiä periaatteita.
      2.   Kaikkia poikkeuksia tästä direktiivistä, jotka aiheutuvat 1 päivänä tammikuuta 2014 voimassa olevien toimenpiteiden soveltamisesta tai uusien toimenpiteiden käyttöönotosta, on edellettävä työmarkkinaosapuolten kuuleminen kansallisen lain ja käytännön mukaisesti. Tällaisten poikkeuksien soveltamisedellytyksissä on otettava huomioon Mayottella vallitsevat erityisolosuhteet ja taattava se, että työntekijöille aiheutuvat riskit rajoitetaan mahdollisimman vähäisiksi ja että asianomaisten työntekijöiden terveydentilan seurantaa tehostetaan.
      3.   Kansallisia poikkeustoimenpiteitä on tarkasteltava uudelleen joka vuosi työmarkkinaosapuolten kanssa käytyjen neuvottelujen jälkeen, ja ne on peruutettava heti kun niiden perusteena olleet olosuhteet ovat muuttuneet.”

   6 artikla
   Direktiivin 2011/24/EU muuttaminen
   Lisätään direktiivin 2011/24/EU 21 artiklaan kohta seuraavasti:

      ”3.   Poiketen siitä, mitä 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä säädetään, Ranskan on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tarkoitettuihin syrjäisimpiin alueisiin kuuluvan Mayotten osalta viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2016.”

   7 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Ranskan on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset seuraavasti:

               a)

               1 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan osalta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2018;

               b)

               1 artiklan 5 kohdan osalta viimeistään kyseisen kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuina päivämäärinä;

               c)

               2 artiklan osalta viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2014;

               d)

               3 artiklan 1 kohdan osalta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2018;

               e)

               3 artiklan 2 ja 3 kohdan osalta viimeistään kyseisissä kohdissa tarkoitettuina päivämäärinä;

               f)

               4 artiklan 1 kohdan a alakohdan osalta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2018;

               g)

               4 artiklan 1 kohdan b alakohdan osalta viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2021;

               h)

               4 artiklan 2 ja 3 kohdan osalta viimeistään kyseisissä kohdissa tarkoitettuina päivämäärinä;

               i)

               5 artiklan osalta viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2014, jollei Ranska käytä kyseisessä artiklassa säädettyä mahdollisuutta;

               j)

               6 artiklan osalta viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2016.

         Ranskan on viipymättä toimitettava kyseiset säädökset kirjallisina komissiolle.
   Ranskan antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Ranskan on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Ranskan on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   8 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2014.
   9 artikla
   Osoitus
   Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.

      Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2013.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  Lausunto annettu 12 joulukuuta 2013 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  EUVL C 341, 21.11.2013, s. 97.

      (3)  Eurooppa-neuvoston päätös 2012/419/EU, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2012, Mayotten aseman muuttamisesta Euroopan unioniin nähden (EUVL L 204, 31.7.2012, s. 131).

      (4)  Neuvoston direktiivi 91/271/ETY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1991, yhdyskuntajätevesien käsittelystä (EYVL L 135, 30.5.1991, s. 40).

      (5)  Neuvoston direktiivi 1999/74/EY, annettu 19 päivänä heinäkuuta 1999, munivien kanojen suojelun vähimmäisvaatimuksista (EYVL L 203, 3.8.1999, s. 53).

      (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, annettu 23 lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista (EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1).

      (7)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/7/EY, annettu 15 päivänä helmikuuta 2006, uimaveden laadun hallinnasta ja direktiivin 76/160/ETY kumoamisesta (EUVL L 64, 4.3.2006, s. 37).

      (8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/25/EY, annettu 5 päivänä huhtikuuta 2006, terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä (keinotekoinen optinen säteily) aiheutuville riskeille (yhdeksästoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EUVL L 114, 27.4.2006, s. 38).

      (9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/24/EU, annettu 9 päivänä maaliskuuta 2011, potilaiden oikeuksien soveltamisesta rajatylittävässä terveydenhuollossa (EUVL L 88, 4.4.2011, s. 45).


title: Neuvoston direktiivi (EU) 2015/2060, annettu 10 päivänä marraskuuta 2015, säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta annetun direktiivin 2003/48/EY kumoamisesta

text:
               18.11.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 301/1

         NEUVOSTON DIREKTIIVI (EU) 2015/2060,
   annettu 10 päivänä marraskuuta 2015,
   säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta annetun direktiivin 2003/48/EY kumoamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 115 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,
   ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,
   noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neuvoston direktiivi 2003/48/EY (1) perustuu 20 päivänä kesäkuuta 2000 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa saavutettuun yhteisymmärrykseen siitä, että asiaankuuluvia tietoja olisi vaihdettava verotusta varten mahdollisimman kattavasti. Mainittua direktiiviä on sovellettu jäsenvaltioissa 1 päivästä heinäkuuta 2005 alkaen, ja sen tarkoituksena on, että säästöjen tuottamia korkotuloja, jotka maksetaan jossakin jäsenvaltiossa tosiasiallisille edunsaajille, jotka ovat toisessa jäsenvaltioissa asuvia yksityishenkilöitä, verotettaisiin tosiasiallisesti viimeksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jolloin voidaan poistaa jäsenvaltioiden välisiä pääomaliikkeiden vääristymiä, jotka voisivat olla sisämarkkinoille sopimattomia.

               (2)

               Rajatylittäviin veropetoksiin ja verovilppiin liittyvien haasteiden maailmanlaajuiset näkökohdat ovat merkittävä huolenaihe maailmanlaajuisella ja unionin tasolla. Ilmoittamattomat ja verottamatta jäävät tulot vähentävät huomattavasti kansallisia verotuloja. Eurooppa-neuvosto ilmaisi 22 päivänä toukokuuta 2013 tyytyväisyytensä G8- ja G20-ryhmässä sekä Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestössä (OECD) tuolloin meneillään olleisiin toimiin maailmanlaajuisen standardin kehittämiseksi.

               (3)

               Neuvoston direktiivissä 2011/16/EU (2) säädetään tiettyjä tietoja koskevasta pakollisesta automaattisesta tietojenvaihdosta jäsenvaltioiden välillä. Siinä säädetään myös direktiivin soveltamisalan asteittaisesta laajentamisesta uusiin tulo- ja pääomalajeihin rajatylittävien veropetosten ja verovilpin torjumiseksi.

               (4)

               Neuvosto antoi 9 päivänä joulukuuta 2014 direktiivin 2014/107/EU (3), jolla muutettiin direktiiviä 2011/16/EU tarkoituksin laajentaa pakollinen automaattinen tietojenvaihto koskemaan aiempaa useampia tulolajeja OECD:n neuvoston heinäkuussa 2014 julkaiseman maailmanlaajuisen standardin mukaisesti, sekä varmistettiin automaattista rahoitustilitietojen vaihtoa sisämarkkinoilla koskeva unionin laajuinen yhtenäinen, johdonmukainen ja kattava lähestymistapa.

               (5)

               Direktiivin 2014/107/EU soveltamisala on pääsääntöisesti laajempi kuin direktiivin 2003/48/EY mukainen, ja siinä säädetään, että tapauksissa, joissa soveltamisalat ovat päällekkäiset, direktiivi 2014/107/EU on ratkaiseva. On vielä joitain tapauksia, joissa sovelletaan ainoastaan direktiiviä 2003/48/EY. Nämä vähäiset tapaukset johtuvat näiden kahden direktiivin mukaisten lähestymistapojen pienistä eroista ja erilaisista yksittäisistä vapautuksista. Näissä harvoissa tapauksissa direktiivin 2003/48/EY soveltaminen johtaisi siihen, että unionissa olisi käytössä kahdet tietojen ilmoittamista koskevat standardit. Tällaisesta kahden standardin säilyttämisestä koituvat hyödyt olisivat aiheutuviin kustannuksiin verrattuna vähäisiä.

               (6)

               Eurooppa-neuvosto kehotti 21 päivänä maaliskuuta 2014 neuvostoa varmistamaan, että asiaa koskeva unionin lainsäädäntö on kaikilta osin OECD:n kehittämän uuden yhteisen automaattista tietojenvaihtoa koskevan maailmanlaajuisen standardin mukainen. Antaessaan direktiivin 2014/107/EU neuvosto kehotti komissiota tämän lisäksi tekemään ehdotuksen direktiivin 2003/48/EY kumoamiseksi ja sovittamaan yhteen kyseisen direktiivin kumoamisen ja direktiivissä 2014/107/EU säädetyn soveltamispäivän ottamalla huomioon siinä Itävallan osalta säädetyn poikkeuksen. Sen vuoksi direktiiviä 2003/48/EY olisi edelleen sovellettava Itävaltaan yhden ylimääräisen vuoden ajan. Neuvoston kanta huomioiden on tarpeen kumota direktiivi 2003/48/EY, jotta vältettäisiin kaksinkertaista ilmoittamista koskevat velvollisuudet ja jotta sekä veroviranomaisille että talouden toimijoille koituisi kustannussäästöjä.

               (7)

               Neuvoston direktiivin 2014/48/EU (4) nojalla jäsenvaltioiden on määrä hyväksyä ja julkaista viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2016 lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, jotka ovat tarpeen mainitun direktiivin noudattamiseksi. Jäsenvaltioiden on määrä soveltaa näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen. Direktiivin 2003/48/EY kumoamisen myötä direktiiviä 2014/48/EU ei enää tarvitsisi saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä.

               (8)

               Sen varmistamiseksi, että automaattinen rahoitustilitietojen ilmoittaminen jatkuu saumattomasti, direktiivin 2003/48/EY kumoamisen olisi tultava sovellettavaksi samana päivänä kuin direktiivissä 2014/107/EU säädettyjen toimenpiteiden soveltaminen alkaa.

               (9)

               Direktiivin 2003/48/EY kumoamisesta huolimatta maksuasiamiesten, talouden toimijoiden ja jäsenvaltioiden ennen kumoamispäivää keräämät tiedot olisi käsiteltävä ja siirrettävä alun perin tarkoitetulla tavalla ja ennen mainittua päivää syntyneet velvollisuudet olisi täytettävä.

               (10)

               Direktiivissä 2003/48/EY tarkoitetun siirtymäkauden aikana kannettavan lähdeveron osalta jäsenvaltioiden olisi tosiasiallisten edunsaajien saavutettujen oikeuksien suojelemiseksi jatkettava veronhyvitysten ja -palautusten myöntämistä alun perin tarkoitetulla tavalla, ja niiden olisi annettava pyynnöstä todistuksia, joiden avulla tosiasialliset edunsaajat voivat varmistaa, että lähdeveroa ei kanneta.

               (11)

               Olisi otettava huomioon se, että Itävallalle on rakenteellisten erojen vuoksi myönnetty direktiivin 2014/107/EU mukainen poikkeus, jonka antaa sille mahdollisuuden lykätä mainitun direktiivin soveltamista yhdellä vuodella 1 päivään tammikuuta 2017 saakka. Direktiiviä 2014/107/EU annettaessa Itävalta kuitenkin ilmoitti, ettei se käyttäisi poikkeusta täysimääräisesti. Sen sijaan Itävallan on määrä alkaa vaihtaa tietoja viimeistään syyskuussa 2017, vaikkakin vain rajallisesta määrästä tilejä, samalla kun se pitää poikkeuksen voimassa muissa tapauksissa. Tämän vuoksi olisi varmistettava erityisellä säännöksellä, että Itävalta ja sen alueelle sijoittautuneet maksuasiamiehet ja talouden toimijat jatkavat direktiivin 2003/48/EY säännösten soveltamista poikkeuksen voimassaoloajan, lukuun ottamatta niitä tilejä, joihin sovelletaan direktiiviä 2014/107/EU.

               (12)

               Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, kuten oikeutta henkilötietojen suojaan, eikä mikään tässä direktiivissä saa rajoittaa tai poistaa kyseisiä oikeuksia.

               (13)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on direktiivin 2003/48/EY kumoaminen siten, että sovelletaan tarpeellisia väliaikaisia poikkeuksia saavutettujen oikeuksien suojelemiseksi ja Itävallalle direktiivin 2014/107/EU mukaisesti myönnetyn poikkeuksen huomioon ottamiseksi, vaan se voidaan tarvittavan yhdenmukaisuuden ja tehokkuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

               (14)

               Sen vuoksi direktiivi 2003/48/EY olisi kumottava,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   1.   Jollei 2 ja 3 kohdasta muuta johdu, direktiivi 2003/48/EY kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2016 alkaen.
   2.   Jäljempänä olevan 3 kohdan soveltamista rajoittamatta seuraavia direktiivin 2003/48/EY, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivillä 2006/98 (5), mukaisia velvollisuuksia sovelletaan edelleen:

               a)

               jäsenvaltioiden ja niihin sijoittautuneiden talouden toimijoiden direktiivin 2003/48/EY 4 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisia velvollisuuksia sovelletaan edelleen 5 päivään lokakuuta 2016 saakka tai kunnes nämä velvollisuudet on täytetty;

               b)

               maksuasiamiesten 8 artiklan mukaisia velvollisuuksia ja maksuasiamiesten jäsenvaltioiden 9 artiklan mukaisia velvollisuuksia sovelletaan edelleen 5 päivään lokakuuta 2016 saakka tai kunnes nämä velvollisuudet on täytetty;

               c)

               tosiasiallisten edunsaajien verotuksellisten kotijäsenvaltioiden 13 artiklan 2 kohdan mukaisia velvollisuuksia sovelletaan edelleen 31 päivään joulukuuta 2016 saakka;

               d)

               tosiasiallisten edunsaajien verotuksellisten kotijäsenvaltioiden 14 artiklan mukaisia velvollisuuksia sovelletaan vuonna 2016 ja sitä edeltävinä vuosina kannetun lähdeveron osalta edelleen, kunnes nämä velvollisuudet on täytetty.

         3.   Direktiiviä 2003/48/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/98/EY, sovelletaan edelleen Itävallan osalta 31 päivään joulukuuta 2016 saakka, lukuun ottamatta seuraavia velvollisuuksia:

               a)

               Itävallan direktiivin 2003/48/EY 12 artiklan mukaiset velvollisuudet ja niistä Itävaltaan sijoittautuneille maksuasiamiehille ja talouden toimijoille aiheutuvat velvollisuudet, joita sovelletaan edelleen 30 päivään kesäkuuta 2017 saakka tai kunnes nämä velvollisuudet on täytetty;

               b)

               Itävallan ja Itävaltaan sijoittautuneiden talouden toimijoiden direktiivin 2003/48/EY 4 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaiset velvollisuudet, joita sovelletaan edelleen 30 päivään kesäkuuta 2017 saakka tai kunnes nämä velvollisuudet on täytetty;

               c)

               Itävallan velvollisuudet ja niistä Itävaltaan sijoittautuneille maksuasiamiehille aiheutuvat velvollisuudet, jotka johtuvat suoraan tai välillisesti direktiivin 2003/48/EY 13 artiklassa tarkoitetuista menettelyistä, ja joita sovelletaan edelleen 30 päivään kesäkuuta 2017 saakka tai kunnes nämä velvollisuudet on täytetty.

         Sen estämättä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, direktiiviä 2003/48/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/98/EY, ei sovelleta 1 päivän lokakuuta 2016 jälkeen koronmaksuihin tileille, joita koskevat direktiivin 2011/16/EU liitteisiin I ja II sisältyvät tietojenvaihto- ja huolellisuusvelvoitteet on täytetty ja joista Itävalta on direktiivin 2011/16/EU 8 artiklan 3 a kohdassa tarkoitetulla automaattisella tietojenvaihdolla ilmoittanut tiedot direktiivin 2011/16/EU 8 artiklan 6 kohdan b alakohdassa säädettyä määräaikaa noudattaen.
   2 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   3 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltiolle.

      Tehty Brysselissä 10 päivänä marraskuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. GRAMEGNA

      (1)  Neuvoston direktiivi 2003/48/EY, annettu 3 päivänä kesäkuuta 2003, säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta (EUVL L 157, 26.6.2003, s. 38).

      (2)  Neuvoston direktiivi 2011/16/EU, annettu 15 päivänä helmikuuta 2011, hallinnollisesta yhteistyöstä verotuksen alalla ja direktiivin 77/799/ETY kumoamisesta (EUVL L 64, 11.3.2011, s. 1).

      (3)  Neuvoston direktiivi 2014/107/EU, annettu 9 päivänä joulukuuta 2014, direktiivin 2011/16/EU muuttamisesta siltä osin kuin on kyse pakollisesta automaattisesta tietojenvaihdosta verotuksen alalla (EUVL L 359, 16.12.2014, s. 1).

      (4)  Neuvoston direktiivi 2014/48/EU, annettu 24 päivänä maaliskuuta 2014, säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta annetun direktiivin 2003/48/EY muuttamisesta (EUVL L 111, 15.4.2014, s. 50).

      (5)  Neuvoston direktiivi 2006/98/EY, annettu 20 päivänä marraskuuta 2006, tiettyjen direktiivien mukauttamisesta verotuksen alalla Bulgarian ja Romanian liittymisen johdosta (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 129).


Avis juridique important

|

31988L0449

Neuvoston direktiivi 88/449/ETY, annettu 26 heinäkuuta 1988, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 77/143/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 222 , 12/08/1988 s. 0010 - 0014 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 17 s. 0128  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 17 s. 0128

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 26 heinäkuuta 1988,moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 77/143/ETY muuttamisesta (88/449/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäneuvosto ja neuvostossa kokoontuneet jäsenvaltioiden hallitusten edustajat ovat antaneet päätöslauselman liikenneturvallisuudesta 19 päivänä joulukuuta 1984(4),direktiivissä 77/143/ETY(5) säädetään vain tiettyjen tieliikenteen ajoneuvojen (yli 3,5 tonnin painoisten linja-autojen, kuormaautojen, perävaunujen ja puoliperävaunujen sekä taksien ja sairasautojen) säännöllisistä katsastuksista,olisi tarpeen ulottaa katsastukset koskemaan myös pakettiautoja, samalla kun jatketaan tällaisten katsastusten käyttöönottoa yksityisille autoille koskevan komission ehdotuksen tutkimista,nykyiset ajoneuvojen katsastusjärjestelmät, sikäli kuin niitä on, eroavat suuresti toisistaan eikä ole tarkoituksenmukaista vaatia vain katsastamista vaan myös yhdenmukaistaa katsastusten toistumistiheyttä ja pakollisia katsastettavia kohtia mahdollisimman suuressa määrin, jatässä direktiivissä tarkoitettujen toimenpiteiden soveltamisen määräaikaa säädettäessä olisi varattava aikaa hallinnollisille ja teknisille järjestelyille, joita tarvitaan aloitettavien tai lisättävien katsastusten toimittamista varten erityisesti niissä jäsenvaltioissa, joissa ei ole vielä minkäänlaista katsastusjärjestelmää,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiiviä 77/143/ETY seuraavasti:1. Direktiivin 7 artikla siirtyy artiklan 1 kohdaksi ja lisätään 2 kohta seuraavasti:"2. Liitteessä I olevassa 5 kohdassa tarkoitettujen ajoneuvojen osalta 1 kohtaa on sovellettava 1 päivään tammikuuta 1993 asti.Jäsenvaltioissa, joissa ei ole katsastusjärjestelmää tätä ajoneuvoluokkaa varten, 1 kohtaa on sovellettava 1 päivään tammikuuta 1995 asti."2. Lisätään liitteeseen I kohta seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>3. Korvataan liite II tämän direktiivin liitteellä.2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on kuultuaan komissiota annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset kahden vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta(6).2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän direktiivin noudattamiseksi toteuttamistaan toimenpiteistä.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 26 päivänä heinäkuuta 1988.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaY. PAPANTONIOU(1) EYVL N:o C 133, 31.5.1986, s. 3(2) EYVL N:o C 76, 23.3.1987, s. 194(3) EYVL N:o C 333, 29.12.1986, s. 7(4) EYVL N:o C 342, 29.12.1984, s. 1(5) EYVL N:o L 47, 18.2.1977, s. 47(6) Tämä direktiivi on annettu tiedoksi jäsenvaltioille 28 päivänä heinäkuuta 1988.LIITE "LIITE IIKatsastukseen on sisällyttävä ainakin seuraavassa luetellut kohdat, jos nämä koskevat katsastettavan ajoneuvon kyseisissä jäsenvaltioissa pakollisia varusteita.>TAULUKON PAIKKA>"


Avis juridique important

|

31967L0427

Neuvoston direktiivi 67/427/ETY, annettu 27 päivänä kesäkuuta 1967 tiettyjen sitrushedelmien pintakäsittelyaineiden käyttämisestä sekä toimenpiteistä sitrushedelmien käsittelyaineiden määrän ja laadun tarkastamiseksi

Virallinen lehti nro 148 , 11/07/1967 s. 0001 - 0009 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 1 s. 0090  Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1967 s. 0154  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 1 s. 0090  Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1967 s. 0169  - 0177 Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 2 s. 0120  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 1 s. 0039  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 1 s. 0039

NEUVOSTON DIREKTIIVIannettu 27 päivänä kesäkuuta 1967tiettyjen sitrushedelmien pintakäsittelyaineiden käyttämisestä sekä toimenpiteistä sitrushedelmien käsittelyaineiden määrän ja laadun tarkastamiseksi(67/427/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisöjen perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettäsäilöntäaineiden käyttöä elintarvikkeissa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 5 päivänä marraskuuta 1963(3) annetun neuvoston direktiivin, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 1 artiklan osalta 14 päivänä joulukuuta 1966(4) annetulla neuvoston direktiivillä, 5 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat 30 päivään kesäkuuta 1967 asti pitää voimassa sitrushedelmien pintakäsittelemistä bifenyylillä (difenyyli), ortofenyylifenolilla ja natriumortofenyylifenolaatilla koskevat kansalliset säädöksensä,näiden aineiden käyttäminen sitrushedelmien pintakäsittelyyn ei ole vaaraksi terveydelle silloin, kun jäämämäärä hedelmäkiloa kohti on enintään 70 mg bifenyyliä ja 12 mg ortofenyylifenolia ja natriumortofenyylifenolaattia, ilmaistuna ortofenyylifenolina,käsittelystä on kuitenkin ilmoitettava asianmukaisella tavalla kaupan pitämisen kaikissa vaiheissa,kaikkien kolmen kyseessä olevan aineen hyväksyminen yhteisössä edellyttää yhteisten sääntöjen vahvistamista käsiteltyjen sitrushedelmien tarkastuksesta,on tarpeen vahvistaa siirtymäaika jäsenvaltioille tämän direktiivin säännösten täytäntöön panemiseksi; sitrushedelmien pintakäsittelyä mainituilla kolmella aineella koskeva jäsenvaltioiden lainsäädäntö olisi sen vuoksi pidettävä voimassa tämän määräajan päättymiseen asti, jajäsenvaltiota ei tulisi velvoittaa hyväksymään säilöntäaineen käyttöä elintarvikkeissa, jotka tuotetaan ja kulutetaan sen alueella, ellei sen käyttöä voida pitää teknologisin perustein tarpeellisena,ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan säilöntäaineiden käyttöä elintarvikkeissa koskevaa 5 päivänä marraskuuta 1963 annettua neuvoston direktiiviä seuraavasti:1. Korvataan 2 artiklan 2 kohdan toinen virke seuraavasti:"Kuitenkin jäsenvaltion lainsäädännössä voidaan kokonaan kieltää minkä tahansa liitteessä luetellun säilöntäaineen käyttö vain, jos teknologisin perustein ei ole tarpeen käyttää kyseistä säilöntäainetta elintarvikkeessa, joka tuotetaan ja kulutetaan jäsenvaltion alueella."2. Seuraavat säilöntäaineet lisätään niihin, jotka luetellaan liitteen osassa I:>TAULUKON PAIKKA>3. Poistetaan 5 artiklan b alakohta.2 artiklaJäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sitrushedelmissä esiintyvän bifenyylin, ortofenyylifenolin ja natriumortofenyylifenolaatin tutkimiseksi tarvittavat näytteet otetaan ja analysoidaan tämän direktiivin liitteiden I - IV mukaisesti.3 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1968 ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltiot voivat 1 päivään heinäkuuta 1968 pitää voimassa sitrushedelmien pintakäsittelyä bifenyylillä, ortofenyylifenolilla ja natriumortofenyylifenolaatilla koskevat kansalliset säännöksensä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 27 päivänä kesäkuuta 1967.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaR. VAN ELSLANDE(1) EYVL N:o 63, 3.4.1967, s. 990/67(2) EYVL N:o 64, 5.4.1967, s. 1005/67(3) EYVL N:o 12, 27.1.1964, s. 161/64(4) EYVL N:o 233, 20.12.1966, s. 3947/66LIITE IYKSITYISKOHTAISET MÄÄRÄYKSET NÄYTTEIDEN OTTAMISESTA SITRUSHEDELMIEN KÄSITTELYAINEIDEN TUTKIMISEKSIA. NäytteenottoI. Näytteet otetaan noudattaen tieteellisiä menetelmiä, joiden avulla varmistetaan, että näytteet edustavat analysoitavaa erää.II. Näytteiden tulee täyttää ainakin seuraavat vaatimukset:1. Pakatut tuotteet (sälelaatikot, pahvilaatikot ja vastaavat säilytysastiat)>TAULUKON PAIKKA>2. Bulkkitavarat>TAULUKON PAIKKA>III. Erällä tarkoitetaan sellaista osaa tavaraerästä, jolla on yhtäläiset ominaisuudet, kuten laadunvaihtelu, kypsyysaste, pakkaustapa.B. Pakkaaminen ja näytteiden toimittaminen1. Näytteet sijoitetaan ilmatiiviisiin säilytysastioihin;2. Säilytysastiat sinetöidään;3. Näin pakatut näytteet toimitetaan niin pian kuin mahdollista tarkastuslaboratorioon.LIITE IIBIFENYYLIN, ORTOFENYYLIFENYLIN JA NATRIUMORTOFENYYLIFENOLAATIN JÄÄMIEN ANALYSOIMINEN SITRUSHEDELMIEN KUORESTA1. Tarkoitus ja soveltamisalaJäljempänä selostettu menetelmä tekee mahdolliseksi bifenyylin, ortofenyylifenylin (OFF) tai natriumortofenyylifenolaatin määrittämisen sitrushedelmien kuoresta. Tämän menetelmän määritysraja on, ajatellen sen rajoja, noin 5 ìg bifenyylille ja 1 milligramma ortofenyylifenolille tai natriumortofenyylifenolaatille, joka on yhteneväinen lukuarvojen 5 ìg bifenyyliä (5 ppm) ja 1 milligramma ortofenyylifenolille (1 ppm) yhdenmukaisesti, kuoressa yhtä kiloa kohti sitrushedelmän kuorta.Kun sitrushedelmä on käsitelty edellä mainituilla tuotteilla, havaittava jäämä on suurelta osin hedelmän kuoressa. Sen takia sellaisen jäämän määrän määrittäminen kokonaisesta hedelmästä näyttää välttämättömältä vain, jos sitä löydetään kuoresta.2. PeriaateKuoresta valmistetaan uute käyttämällä hapanta dikloorimetaania. Uute konsentroidaan ja erotetaan käyttäen apuna silikageelin avulla toimivaa ohutkerroskromatografia. Bifenyylin, ortofenyylifenolin tai natriumortofenyylifenolaatin läsnäolo osoitetaan käyttäen fluoresenssimenetelmää ja väritestiä.3. Reagenssitsykloheksaani, analyysia vartendikloorimetaani, analyysia vartensuolahappo 25 % (paino/tilavuus %)silikageeli GF 254 Merck -laatu tai vastaava0,5-%:inen 2,4,7-trinitrofluorenoniliuos (Fluka, B.D.H tai vastaava) (TNF) asetonissa0,1-%:inen 2,6-dibromo-bentsokinoni-4-kloroimidi etanoliliuoksessa (enimmäissäilyvyys: viikko jääkaapissa)väkevä ammoniakkiliuos, S.G.: 0,9puhtaan bifenyylin 1-%:inen standardiliuos sykloheksaanissapuhtaan ortofenyylifenolin 1-%:inen standardiliuos sykloheksaanissa4. Laitteistosekoitin250 ml:n vetoinen pullo, jossa on lasinen liitin ja joka on varustettu virtauslauhduttimellaalipainehaihdutinmikropipettejäohutkerroskromatografialaitteisto, jolla voidaan mitata 20 × 20 cm:n kokoisia levyjäU.V.-lamppu (254 nm): intensiteetin tulisi olla sellainen, että 5 ìg:n kokoinen bifenyyliläikkä on näkyväreagenssien jauheistamiseen tarvittavat välineetuuni5. Menetelmäa) Näytteen valmistaminen ja uuttaminenTutkittavaan näytteeseen kuuluvat hedelmät puolitetaan. Puolikas kustakin hedelmästä säilytetään bifenyylin ja/tai ortofenyylifenolin jäämämäärien määrittämistä varten. Toisien puolikkaiden kuoresta otetaan palasia siten, että näytteestä tulee noin 80 gramman painoinen. Nämä palat leikataan viipaleiksi, murskataan sekoittimessa ja pannaan 250 ml:n pulloon; tähän lisätään 1 ml 25-%:ista suolahappoa ja 100 ml dikloorimetaania. Seosta lämmitetään vetokaapissa 10 minuutin ajan. Jäähtymisen jälkeen ja sen jälkeen, kun lauhdutin on huuhdeltu noin 5 ml:lla dikloorimetaania, saatu seos suodatetaan imupaperin läpi. Liuos siirretään haihduttimeen ja lisätään muutamia kiehuntakiviä. Liuos konsentroidaan alennetussa paineessa 60 °C:n lämpötilassa lopulliseen noin 10 ml:n tilavuuteen. Jos käytetään pyörivää haihdutinta, pullon tulisi pysyä kiinteässä asennossa sen välttämiseksi, että bifenyyliä häviää, kun pullon sisältöä tarttuu sen yläseinään muodostuvaksi ohueksi kalvoksi.b) KromatografiaSekoittimeen pannaan 30 grammaa silikageeliä ja 60 ml vettä ja sekoitetaan yhden minuutin ajan. Seos kaadetaan sen jälkeen viidelle kromatografialevylle ja levitetään siten, että niistä tulee noin 0,250 mm paksuja. Tällä kerroksella päällystettyjä levyjä pidetään 15 minuutin ajan kuumailmaseoksessa ja sijoitetaan sen jälkeen uuniin, jossa niitä pidetään 30 minuuttia 110 °C:n lämpötilassa.Jäähtymisen jälkeen kukin levy leikataan 2 cm:n levyisiksi liuskoiksi siten, että yhdensuuntaiset reunat lävistävät päällimmäisen kerroksen levyn pinnalla. 50 ìl analysoitavaa uutetta asetetaan jonoon toistensa viereen tippoina kullekin liuskalle noin 1,5 cm:n etäisyydelle reunasta. Ainakin yksi liuska säilytetään kontrollia varten, joka koostuu 1 ìl:n sakasta bifenyylin ja ortofenyylifenolin standardiliuosta.Kromatografialevyt kehitetään sykloheksaanin ja dikloorimetaanin seoksessa (25:95) levyillä, jotka aiemmin rajattiin suodatinpapereilla.c) Määrittäminen ja tunnistaminenBifenyylin ja ortofenyylifenolin läsnäolo näkyy läikkien ilmestymisenä U.V.-valossa (254 nm). Natriumortofenyylifenolaatti on muuttunut ortofenyylifenoliksi happamassa väliaineessa tapahtuneen uuttamisen aikana, joten sen läsnäoloa ei siten voida erottaa ortofenyylifenolista. Lopputulos tunnistetaan seuraavalla tavalla:i) bifenyyli antaa keltaisen läikän päivänvalossa, kun siihen sumutetaan TNF-liuosta;ii) ortofenyylifenoli antaa sinisen läiskän, kun sitä sumutetaan 2,6-dibromobentokinoni-4-klorimidillä, jota seuraa nopea siirtäminen kuumailmavirtaan ja saattaminen ammoniakilla kyllästettyyn ilmaan.LIITE IIIBIFENYYLIJÄÄMIEN MÄÄRIEN MÄÄRITTÄMINEN SITRUSHEDELMISTÄ1. Tarkoitus ja soveltamisalaJäljempänä selostettu menetelmä on tarkoitettu bifenyylijäämien määrien määrittämiseen sitrushedelmistä (koko hedelmä). Menetelmän tarkkuus on ±10 % silloin, kun bifenyylimäärä on suurempi kuin 10 milligrammaa hedelmäkiloa kohti (10 ppm).2. PeriaateHappamassa väliaineessa tapahtuneen tislaamisen ja sykloheksaaniuuttamisen jälkeen saatu ekstrakti analysoidaan ohutkerroskromatografialla käyttäen silikageeliä. Kromatogrammi kehitetään, bifenyyli irrotetaan ja määritetään spektrofotometrisesti 248 nm:ssä.3. ReagenssitVäkevä rikkihappoliuossilikonipohjainen vaahdonestoemulsiosykloheksaani, analyysia vartenheksaani, analyysia vartenetanoli, analyysi vartenvedetön natriumsulfaattisilikageeli GF 254 Merck tai vastaava1-%:inen standardi-bifenyyliliuos sykloheksaanissa: laimennetaan sykloheksaanilla seuraavien kolmen liuoksen aikaansaamiseksi: (a) 0,6 ìg/ìl (b) 1 ìg/ìl (c) 1,4 ìg/ìl4. Laitteistosekoitin (1 litran vetoinen)2 litran tislauspullo, joka on varustettu Clevenger-tyyppisellä erottimella(1) ja virtausjäähdyttimellä10 ml:n mittapullo50 ìl:n pipettejäohutkerroskromatografialaitteisto sekä 20 × 20 cm:n levytuunisentrifugi sekä 15 ml:n koeputketU.V. spektrofotometri5. Menetelmäa) Näytteen valmistaminen ja uuttaminenNäytteeseen kuuluvat hedelmät puolitetaan. Puolet jokaisesta palasta säilytetään hedelmien bifenyylin, ortofenyylifenolin ja natriumortofenyylifenolaatin jäämien määrittämistä varten. Toinen puoli puolikkaista yhdistetään ja jauhetaan myllyssä tai murskataan, kunnes saadaan aikaan homogeeninen seos. Näistä ainakin kaksi osanäytettä, jotka ovat suuruudeltaan 200 grammaa, säilytetään analysointia varten seuraavalla tavalla. Kukin osanäyte sijoitetaan sekoitusastiaan, jossa on 100 ml vettä, ja niitä sekoitetaan hitaasti useiden sekuntien ajan. Vettä lisätään, kunnes seoksen tilavuus saavuttaa kolmasosan sekoitusastian tilavuudesta, ja näin saatua seosta sekoitetaan sitten viiden minuutin ajan täydellä nopeudella. Näin saatava purée siirretään sitten kahden litran tislauspulloon. Sekoitusastia huuhdotaan vedellä ja huuhdontavesi lisätään pullon sisältöön. (Sekoittamiseen ja huuhtomiseen käytettävän veden kokonaismäärä on 1 litra.) Seokseen lisätään 2 ml rikkihappoa, 1 ml vaahdonestoemulsiota ja useita kiehuntakiviä. Erotin ja lauhdutin yhdistetään pulloon. Erottimeen kaadetaan tislattua vettä, kunnes veden pinta on reilusti yli sisääntuloputken suun, jonka jälkeen lisätään 7 ml sykloheksaania. Tätä tislataan noin kahden tunnin ajan. Erottimen sisältö kootaan sen jälkeen 10 ml:n mittapulloon, erotin huuhdotaan noin 1,5 ml:lla sykloheksaania ja huuhde lisätään pullon sisältöön, joka sen jälkeen täytetään sykloheksaanilla. Viimeiseksi lisätään vedetöntä natriumsulfaattia seokseen ja seosta ravistellaan voimakkaasti.b) KromatografiaSekoitusastiaan pannaan 30 grammaa silikageeliä ja 60 ml vettä ja sekoitetaan yhden minuutin ajan. Näin saatu seos kaadetaan tämän jälkeen viidelle kromatografialevylle ja levitetään siten, että saadaan noin 0,250 mm paksu kerros. Levyt, joissa nämä kerrokset ovat, asetetaan 15 minuutiksi kuumailmavirtaan ja asetetaan tämän jälkeen uuniin, jossa niitä pidetään 30 minuuttia 110 °C:n lämpötilassa. Jäähdytyksen jälkeen jokainen levy leikataan neljäksi 4,5 cm:n levyiseksi liuskaksi siten, että yhdensuuntaiset linjat lävistävät päällimmäisen kerroksen levyn pinnalla. Yhdelle liuskalle pannaan 50 ìl analysoitavaa uutetta rinnakkaisina tippasarjoina noin 1,5 cm:n etäisyydelle levyn reunasta. Kolmelle muulle liuskalle asetetaan samalla tavalla 50 ìl standardiliuosta (a), (b) ja (c), joissa tiedetään olevan 30, 50 ja 70 ìl bifenyyliä.Jos tehdään sarjatutkimus, standardiliuoksia ei tarvitse asettaa jokaiselle levylle ja standardikäyrä voidaan muodostaa saaduista keskiarvoista, jotka käsittävät sellaiset ainakin viideltä levyltä mitatut tulokset, joilla on käytetty samanlaisia standardipitoisuuksia.c) Kromatogrammien kehittäminen ja irrottaminenKromatogrammit kehitetään heksaanissa 17 cm:n korkeuteen lasilevyillä, jotka oli aikaisemmin merkitty suodatinpaperilla. Levyt kuivatetaan ilmassa. Alueet, joilla bifenyyli sijaitsee paikallistetaan U.V.-valossa (254 nm), ja merkitään yhtäläisillä suorakulmionmuotoisilla alueilla.Näin merkityt alueet raaputetaan välittömästi puhtaalla spatulalla, siten että niistä tulee pinnanmukaiset. Bifenyyli uutetaan tästä käyttäen 10 ml etanolia 10 minuutin ajan ja ravistaen useita kertoja. Näin saatu seos siirretään sentrifugiputkiin ja sentrifugoidaan viiden minuutin ajan 2 500 kierroksen minuuttinopeudella.Samankokoinen kontrollinäyte otetaan samaa menetelmää noudattaen. Jos kyseessä on koesarja, tämä kontrollinäyte otetaan käyttämättömältä levyltä; jos analyysit tehdään yksittäin, se otetaan yhdeltä liuskoista, joissa on standardiliuos, joka on sijoitettu bifenyyliä sisältävän paikan alapuolelle.d) Spektrofotometrinen määrittäminenKelluva liuos dekantoidaan spektrofotometrikyvetteihin ja ekstinktio määritetään 248 nm:ssa ja sitä verrataan bifenyylistä vapaaseen kontrollialueeseen.6. Tulosten laskeminenPiirretään standardikäyrä, jossa käytetään 30, 50 ja 70 ìl:n bifenyylimääriä spektrofotometrillä määritettyjä ekstinktioarvoja. Näin muodostuu suora, joka kulkee nollapisteen lävitse. Näin saatu suora mahdollistaa näytteiden bifenyylimäärän arvioimisen ppm:issä uutteiden ekstinktioarvoista.(1) Katso kuva s. 9.LIITE IVORTOFENYYLIFENOLIN JA NATRIUMORTOFENYYLIFENOLAATIN JÄÄMÄMÄÄRIEN MÄÄRITTÄMINEN SITRUSHEDELMISTÄ1. Tarkoitus ja soveltamisalaJäljempänä selostettu menetelmä mahdollistaa ortofenyylifenolin (OFF) ja natriumortofenyylifenolaatin jäämien määrittämisen sitrushedelmistä (koko hedelmä). Menetelmä mahdollistaa ortofenyylifenolin ja natriumortofenyylifenolaatin määrittämisen pitoisuuksina, jotka ovat suuruusluokkaa 12 ppm, tarkkuudella, joka on 10 ja 20 prosentin välillä.2. PeriaateHappamassa väliaineessa tapahtuvan tislauksen ja di-isofenylieetteriuuttamisen jälkeen saatu uutos puhdistetaan ja käsitellään liuoksella, joka sisältää 4-amino-2,3-dimetyl-1-fenyl-3-pyratsolin-5-onia (= 4 aminoantipyrimiä). Punainen väri kehittyy, ja sen intensiteetti mitataan spektrofotometrillä aallonpituudella 510 nm.3. Reagenssit70-%:inen ortofosforihapposilikonipohjainen vaahdonestoemulsiodi-isofenylieetteri analyysia varten.puhdistettu sykloheksaani; ravistetaan kolme kertaa 4-%:isessa natriumhydroksidiliuoksessa, pestään kolme kertaa tislatulla vedellä4-%:inen natriumhydroksidiliuospuskuriliuos pH 10,4; pannaan 2 litran mittapulloon 6,64 grammaa boorihappoa, 8 grammaa kaliumkloridia ja 93,1 ml N natriumhydroksidiliuosta; sekoitetaan ja täytetään kalibrointimerkkiin asti tislatulla vedelläreagenssi I: liuotetaan 1 gramma 4-amino-2,3-dimetyl-1-fenyl-3-pyratsolin-5-onia (= 4 aminotipyriniä) 100 ml:aan tislattua vettäreagenssi II: liuotetaan 2 grammaa kaliumferrosyanidia 100 ml:aan tislattua vettä. Reagenssit I ja II on pidettävä ruskeissa pulloissa ja ne ovat stabiileja ainoastaan noin 14 vuorokauden ajansilikageelistandardiliuos: liuotetaan 10 milligrammaa puhdasta ortofenyylifenolia 1 ml:aan 0,1 normaalia natriumhydroksidia; laimennetaan 100 ml:ksi 0,2 molaanisella natriumboraattiliuoksella (1 ml = 100 ìg). Standardiliuosta varten laimennetaan 1:10 puskuriliuoksella.4. Laitteistomurskausmyllysekoitin1 litran vetoinen tislauskolvi, jossa on modifioitu Clevenger-tyyppinen erotin(1) ja takaisinvirtauslauhdutininfrapuna-analysaattori200 ml:n erotin25 ja 100 ml:n mittalaseja25 ja 100 ml:n mittapulloja1-10 ml:n pipettejäpuolen ml:n mittapipettispektrofotometri, jossa on 5 cm:n mitta-astiat5. MenetelmäTarkastusta varten otetussa näytteessä olevat hedelmät puolitetaan. Puolikas jokaisesta hedelmästä säilytetään bifenyylin, ortofenyylifenylin ja natriumortofenyylifenolaatin jäämien analysointia varten. Muut puolikkaat pannaan yhdessä murskaimeen tai myllyyn tai rikotaan, kunnes saadaan homogeeninen seos. Tästä vähintään kaksi osanäytettä, jotka ovat kooltaan 250 grammaa, otetaan analysointia varten seuraavalla tavalla.Jokainen osanäyte pannaan sekoittimeen, jossa on 500 ml vettä, ja niitä sekoitetaan, kunnes saadaan sellainen hienojakoinen homogeeninen sose, jossa öljyiset hiukkaset eivät ole enää silmin havaittavissa. Otetaan soseesta 150-300 gramman painoinen erä, riippuen oletetusta ortofenyylifenolipitoisuudesta, ja se asetetaan yhden litran tislauskolviin ja lisätään vettä, kunnes pullossa on 500 grammaa. Sen jälkeen kun on lisätty 10 ml 70-%:ista ortofosforihappoa, useita kiehuntakiviä ja 0,5 ml vaahdonestoemulsiota, erotin ja lauhdutin yhdistetään pulloon. 10 ml di-isopentyylieetteriä lisätään erottimeen ja pulloa lämmitetään varovasti infrapunavalossa, antamatta soseen kiehua tai vaahdota. Noin 6 tunnin tislaamisen jälkeen erottimen sisältö kaadetaan 200 ml erottimeen, ja erotin ja lauhdutin huuhdotaan 60 ml:lla sykloheksaania ja sen jälkeen 60 ml:lla vettä. Huuhteet lisätään erottimeen. Seosta ravistellaan voimakkaasti ja kun faasit ovat erottuneet, vettä sisältävä heitetään pois.Ortofenyylifenolin uuttamiseksi orgaanista faasia ravistellaan voimakkaasti viisi kertaa, kullakin kerralla kolmen minuutin ajan käyttäen 10 ml 4-%:ista natriumhydroksidia. Emäksiset liuokset yhdistetään, neutralisoidaan pH-arvoon 9-10 ortofosforihapolla käyttäen fenolftaleinpaperia indikaattorina ja laimennetaan 100 ml:aan tislatulla vedellä. Hiukan silikageeliä lisätään hieman samean liuoksen selvittämiseksi. Liuosta ravistellaan sen jälkeen ja se suodatetaan hienojakoisella suodattimella. Koska väri kehitetään suurella tarkkuudella käyttäen 10 ìg:n ja 70 ìg:n OFF määriä, otetaan pipetillä tasan menevä näytemäärä liuosta, joka vaihtelee 0,5 ja 10 ml:n välillä, huomioon ottaen se OFF määrä, mikä oletetaan löydettävän. Näyte pannaan 25 ml:n mittapulloon; tähän lisätään 0,5 ml reagenssia I, 10 ml puskuriliuosta ja tämän jälkeen 0,5 ml reagenssia II. Näin saatu seos täytetään kalibrointimerkkiin asti puskuriliuoksella ja ravistellaan voimakkaasti.Viiden minuutin kuluttua värin muodostumisesta punainen väri mitataan 510 nm aallonpituudella spektrofotometrilla käyttäen vertailunäytettä, jossa ei ole ekstraktia. Väri ei menetä intensiteettiään 30 minuutissa. Arviointi tehdään käyttäen standardikäyrää, joka on saatu käyttäen samalla tavoin standardiortofenyylifenoliliuosta.6. JohtopäätöksetKutakin analyysia varten suositellaan tehtäväksi kaksinkertainen spektrofotometrinen määritys käyttäen eri määriä neutralisoitua alkaalista uutetta.Käsittelemättömät sitrushedelmät näyttävät tätä menetelmää käytettäessä "tyhjää" lukemaa 0,5 ppm:n pitoisuuksiin saakka appelsiineilla ja 0,8 ppm:n pitoisuuksiin saakka sitruunoilla.CLEVENGER(LIITE III, kappale 4;LIITE IV, kappale 4)>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>(1) Katso kuva s. 9.