title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/65/EU, annettu 20 päivänä lokakuuta 2010 , jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista ja direktiivin 2002/6/EY kumoamisesta  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               29.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 283/1

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2010/65/EU,
   annettu 20 päivänä lokakuuta 2010,
   jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista ja direktiivin 2002/6/EY kumoamisesta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan,
   ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
   noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Yhteisön jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista 18 päivänä helmikuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/6/EY (4) velvoittaa jäsenvaltiot hyväksymään liikenteen helpottamiseksi tiettyjä standardoituja lomakkeita, jäljempänä ’FAL-lomakkeet’, jotka on määritelty Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) 9 päivänä huhtikuuta 1965 tehdyssä kansainvälisen meriliikenteen helpottamista koskevassa yleissopimuksessa, jäljempänä ’FAL-yleissopimus’, sellaisena kuin se on muutettuna.

               (2)

               Unionin säädöksissä edellytettyjä ja jäsenvaltioiden edellyttämiä ilmoitusvelvollisuuksia on yksinkertaistettava ja yhdenmukaistettava mahdollisimman suuressa määrin meriliikenteen helpottamiseksi ja meriliikenteen harjoittajien hallinnollisten rasitteiden keventämiseksi. Tämä direktiivi ei saisi kuitenkaan vaikuttaa vaadittujen tietojen luonteeseen ja sisältöön, eikä siinä saisi ottaa käyttöön uusia ilmoitusvaatimuksia sellaisia aluksia varten, joita kyseinen velvoite ei jo koske jäsenvaltioissa sovellettavan lainsäädännön mukaisesti. Siinä olisi käsiteltävä yksinomaan tapaa, jolla ilmoitusmenettelyjä voidaan yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa ja jolla tietoja voidaan kerätä tehokkaammin.

               (3)

               Aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa 27 päivänä marraskuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/59/EY (5), alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta 27 päivänä kesäkuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/59/EY (6), alusten ja satamarakenteiden turvatoimien parantamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 725/2004 (7), satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/16/EY (uudelleenlaadittu) (8) ja tarpeen mukaan vuonna 1965 hyväksytyssä vaarallisten aineiden kansainvälisessä merenkulkualan kuljetussäännöstössä ja sen hyväksytyissä ja voimaan tulleissa tarkistuksissa vaadittujen tietojen antaminen satamaan saavuttaessa ja/tai satamasta lähdettäessä vastaa FAL-lomakkeilla vaadittujen tietojen antamista. Tämän vuoksi olisi hyväksyttävä näiden tietojen antaminen FAL-lomakkeella, mikäli ne vastaavat edellä mainituissa säädöksissä vaadittuja tietoja.

               (4)

               Meriliikenteen maailmanlaajuisen ulottuvuuden vuoksi unionin säädöksissä on yksinkertaistamisen varmistamiseksi otettava huomioon IMOn vaatimukset.

               (5)

               Jäsenvaltioiden olisi syvennettävä tulli-, rajavalvonta-, kansanterveys- ja liikenneviranomaistensa ja muiden toimivaltaisten viranomaistensa välistä yhteistyötä, jotta unionissa voitaisiin jatkaa ilmoitusmuodollisuuksien yksinkertaistamista ja yhdenmukaistamista sekä käyttää mahdollisimman tehokkaasti sähköisiä tiedonsiirto- ja tiedonvaihtojärjestelmiä meriliikenteen esteiden poistamiseksi ja eurooppalaisen esteettömän meriliikennealueen luomiseksi mahdollisimman samanaikaisesti.

               (6)

               Unionin meriliikenteen helpottamiseen tähtäävien toimien tehokkuuden ja tarpeen arvioimiseksi olisi oltava käytettävissä yksityiskohtaisia meriliikennetilastoja ja olisi huolehdittava siitä, että tilastojen keruu ei aiheuta tarpeettomia lisävaatimuksia jäsenvaltioille ja että Eurostatia käytetään kaikin tavoin hyväksi. Tämän direktiivin soveltamiseksi olisi tärkeää kerätä tietoja unionin laivaliikenteestä ja/tai kolmansien maiden tai vapaa-alueiden satamissa käyvistä aluksista.

               (7)

               Meriliikenteen harjoittajien olisi voitava aiempaa helpommin hyödyntää ”hyväksytyn säännöllisen liikenteen” harjoittajan asemaa esteettömän eurooppalaisen meriliikennealueen luomisesta 21 päivänä tammikuuta 2009 annetussa komission tiedonannossa ja toimintasuunnitelmassa asetetun tavoitteen mukaisesti.

               (8)

               Sähköisiä tiedonsiirtovälineitä olisi ryhdyttävä käyttämään yleisesti mahdollisimman pian ja viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2015 kaikkien ilmoitusmuodollisuuksien täyttämisessä hyödyntäen soveltuvin osin FAL-yleissopimuksen mukaisia kansainvälisiä standardeja. Mahdollisesti hyvinkin suurten tietomäärien siirron sujuvoittamiseksi ja nopeuttamiseksi ilmoitusmuodollisuudet olisi täytettävä mahdollisuuksien mukaan sähköisesti. Tietojen toimittamisen paperimuodossa FAL-lomakkeilla olisi oltava unionissa poikkeus, joka on hyväksyttävissä ainoastaan rajoitetun ajan. Jäsenvaltioita kehotetaan hyödyntämään taloudellisia kannustimia ja muita hallinnollisia keinoja sähköisen tiedonsiirron käytön edistämiseksi. Edellä mainituista syistä myös jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välisen tiedonvaihdon olisi tapahduttava sähköisesti. Tämän kehityksen edistämiseksi sähköisten järjestelmien on oltava teknisesti yhteentoimivia aiempaa laajemmin ja mahdollisuuksien mukaan samassa määräajassa, jotta varmistettaisiin esteettömän eurooppalaisen meriliikennealueen moitteeton toiminta.

               (9)

               Kaupan ja liikenteen osapuolten olisi voitava toimittaa tiedot ja asiakirjat vakiomuotoisina keskitetyn sähköisen palvelupisteen kautta täyttääkseen ilmoittamismuodollisuudet. Yksittäiset tiedot olisi toimitettava ainoastaan kerran.

               (10)

               Kansallisella tasolla ja unionissa käyttöön otettavien SafeSeaNet-järjestelmien olisi helpotettava tietojen vastaanottamista, vaihtoa ja jakelua jäsenvaltioiden meriliikenteen tietojärjestelmien välillä. Jotta meriliikennettä voitaisiin edistää ja sen hallinnollisia rasitteita keventää, SafeSeaNet-järjestelmän olisi oltava yhteentoimiva unionin muiden ilmoitusmuodollisuuksia koskevien järjestelmien kanssa. SafeSeaNet-järjestelmää olisi käytettävä tiedonvaihdon lisäämiseen meriliikenteen helpottamiseksi. Pelkästään kansallista tarkoitusta varten annettavia tietoja koskeviin ilmoitusmuodollisuuksiin ei olisi oltava tarpeen käyttää SafeSeaNet-järjestelmää.

               (11)

               Uusia unionin toimenpiteitä hyväksyttäessä olisi varmistettava, että jäsenvaltiot voivat säilyttää sähköisen tiedonsiirron ja että niiltä ei vaadita paperimuodon käyttöä.

               (12)

               Täyden hyödyn saaminen sähköisestä tiedonsiirrosta edellyttää, että SafeSeaNet-järjestelmän, sähköisen tullijärjestelmän ja tietojen syöttämiseen ja hakemiseen tarkoitettujen sähköisten järjestelmien välinen yhteydenpito on sujuvaa ja tehokasta. Tätä varten olisi käytettävä ensisijaisesti tällä hetkellä sovellettavia standardeja hallinnollisten rasitteiden lisääntymisen välttämiseksi.

               (13)

               FAL-lomakkeet saatetaan säännöllisesti ajan tasalle. Tässä direktiivissä olisi siksi viitattava lomakkeiden voimassa oleviin versioihin. Sellaisista jäsenvaltioiden lainsäädännössä edellytetyistä tiedoista, jotka menevät FAL-yleissopimuksen vaatimuksia pidemmälle, olisi ilmoitettava FAL-yleissopimuksen standardien pohjalta kehitettävässä muodossa.

               (14)

               Tämä direktiivi ei saisi vaikuttaa yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettuun neuvoston asetukseen (ETY) N:o 2913/92 (9), tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annettuun komission asetukseen (ETY) N:o 2454/93 (10), henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15 päivänä maaliskuuta 2006 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 562/2006 (11), Schengenin rajasäännöstöä soveltamattomien jäsenvaltioiden rajavalvonnan alan kansallisen lainsäädännön eikä yhteisön tullikoodeksista (uudistettu tullikoodeksi) 23 päivänä huhtikuuta 2008 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 450/2008 (12).

               (15)

               Sähköisen tiedonsiirron standardoimiseksi ja meriliikenteen helpottamiseksi jäsenvaltioiden olisi laajennettava sähköisen tiedonsiirron menetelmien käyttöä tarkoituksenmukaisen aikataulun mukaisesti, ja niiden olisi pohdittava yhteistyössä komission kanssa mahdollisuuksia yhdenmukaistaa sähköisten tiedonsiirtomenetelmien käyttöä. Tässä tarkoituksessa olisi otettava huomioon SafeSeaNet-järjestelmän korkean tason työryhmän SafeSeaNet-etenemissunnitelmaa koskeva työ sitten, kun suunnitelma on hyväksytty, ja tarkasteltava sähköisen tiedonsiirron kehittämisen käytännön rahoitustarpeita sekä niihin osoitettavia unionin varoja.

               (16)

               Unionin tullialueella sijaitsevien satamien välillä liikennöivät alukset olisi vapautettava FAL-lomakkeissa tarkoitettujen tietojen toimittamisvelvollisuudesta, kun alusten lähtö- tai määräpaikkana tai välisatamana ei ole kyseisen alueen tai tullilainsäädännössä tarkoitetun valvontatyypin I mukaisen vapaa-alueen ulkopuolella sijaitseva satama, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asiaan sovellettavia unionin säädöksiä ja jäsenvaltioiden mahdollisuutta pyytää tietoja sisäisen järjestyksen turvaamiseksi ja turvallisuuden varmistamiseksi sekä tulli-, vero-, maahanmuutto- ympäristö- ja terveyslainsäädännön täytäntöön panemiseksi.

               (17)

               Hallinnollisista muodollisuuksista vapauttamisen olisi oltava sallittua myös aluksen lastin perusteella eikä ainoastaan aluksen lähtö- ja/tai määräpaikan perusteella. Tämä on tarpeen, jotta kolmannen maan tai vapaa-alueen satamassa käyneitä aluksia koskevat lisämuodollisuudet minimoidaan. Komission olisi tarkasteltava tätä seikkaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin toimivuudesta annettavan kertomuksen yhteydessä.

               (18)

               Olisi otettava käyttöön uusi väliaikainen lomake asetuksen (EY) N:o 725/2004 mukaisessa ennakkoon annettavassa turvailmoituksessa vaadittujen tietojen yhdenmukaistamiseksi.

               (19)

               Kansalliset kielivaatimukset ovat usein esteenä rannikkoliikenteen verkoston kehittämiselle. Jäsenvaltioiden olisi kaikin mahdollisin tavoin pyrittävä helpottamaan kirjallista ja suullista yhteydenpitoa jäsenvaltioiden välisessä meriliikenteessä kansainvälisten käytäntöjen mukaisesti, jotta löydettäisiin yhteiset yhteydenpitotavat.

               (20)

               Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä tämän direktiivin liitteeseen liittyviä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla.

               (21)

               On mahdollista, että erilaisissa unionin säädöksissä, joissa esimerkiksi vaaditaan ennakkoilmoitusta satamaan saavuttaessa, kuten direktiivissä 2009/16/EY, säädetään eri määräaikoja näiden ennakkoilmoitusmuodollisuuksien täyttämiseksi. Komission olisi Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin toimivuudesta annettavan kertomuksen yhteydessä tarkasteltava mahdollisuuksia lyhentää ja yhdenmukaistaa näitä määräaikoja hyödyntämällä sähköisen tietojenkäsittelyn edistymistä ja liitettävä kertomukseen tarvittaessa lainsäädäntöehdotus.

               (22)

               Komission olisi Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin toimivuudesta annettavan kertomuksen yhteydessä tutkittava, missä määrin tämän direktiivin tavoitteen eli jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevien hallinnollisten muodollisuuksien yksinkertaistamisen olisi koskettava myös näihin satamiin liittyvää sisämaata ja erityisesti jokiliikennettä meriliikenteeseen kytkevän sisämaaliikenteen nopeuttamiseksi ja sujuvoittamiseksi sekä merisatamien ja niitä ympäröivien alueiden ruuhkien purkamiseksi pysyvästi.

               (23)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitteita, ja niistä erityisesti meriliikenteen helpottamista yhdenmukaisella tavalla koko unionissa, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden tai vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.

               (24)

               Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ei ole pakollista silloin, kun se maantieteellisten syiden vuoksi on hyödytöntä. Sen vuoksi tämän direktiivin vaatimukset eivät koske jäsenvaltioita, joilla ei ole satamia, joissa tämän direktiivin soveltamisalan piiriin kuuluvat alukset voivat tavallisesti käydä.

               (25)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet auttavat saavuttamaan Lissabonin toimintaohjelman tavoitteet.

               (26)

               SafeSeaNet-järjestelmän ja muiden sähköisten välineiden käyttöoikeutta olisi säänneltävä kaupallisten ja luottamuksellisten tietojen suojaamiseksi rajoittamatta kaupallisten tietojen suojaamista koskevan lainsäädännön soveltamista sekä henkilötietojen osalta yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (13) ja yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (14) soveltamista. Jäsenvaltioiden sekä unionin toimielinten ja elinten olisi erityisesti kiinnitettävä huomiota tarpeeseen suojata kaupalliset ja luottamukselliset tiedot asianmukaisilla käyttöoikeuksien valvontajärjestelmillä.

               (27)

               Paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (15) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioita kannustetaan laatimaan itseään varten ja unionin edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin ja sen kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen edellyttämien toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkaisemaan ne.

               (28)

               Selkeyden vuoksi direktiivi 2002/6/EY olisi korvattava tällä direktiivillä,

         OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Kohde ja soveltamisala
   1.   Tämän direktiivin tarkoituksena on yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa hallinnollisia menettelyjä, joita sovelletaan meriliikenteeseen tekemällä sähköisestä tiedonsiirrosta vakiomenettely ja järkeistämällä ilmoitusmuodollisuudet.
   2.   Tätä direktiiviä sovelletaan meriliikenteen ilmoitusmuodollisuuksiin, jotka koskevat jäsenvaltioiden satamiin saapuvia tai niistä lähteviä aluksia.
   3.   Tätä direktiiviä ei sovelleta ilmoitusmuodollisuuksista vapautettuihin aluksiin.
   2 artikla
   Määritelmät
   Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

               a)

               ’ilmoitusmuodollisuuksilla’ liitteessä esitettyjä tietoja, jotka on jäsenvaltiossa sovellettavaa lainsäädäntöä noudattaen toimitettava hallinnollisiin ja menettelyjä koskeviin tarkoituksiin aluksen saapuessa jäsenvaltion satamaan tai lähtiessä sen satamasta;

               b)

               ’FAL-yleissopimuksella’9 päivänä huhtikuuta 1965 tehtyä kansainvälisen meriliikenteen helpottamista koskevaa IMOn yleissopimusta sellaisena kuin se on muutettuna;

               c)

               ’FAL-lomakkeilla’ FAL-yleissopimuksen mukaisia standardoituja lomakkeita;

               d)

               ’aluksella’ kaikkia merialuksia;

               e)

               ’SafeSeaNet-järjestelmällä’ direktiivissä 2002/59/EY määriteltyä unionin merenkulun tiedonvaihtojärjestelmää;

               f)

               ’tietojen toimittamisella sähköisesti’ digitaalisesti koodattujen tietojen siirtoprosessia, jossa käytetään muunneltavaa rakenteista muotoa, joka soveltuu suoraan tietokoneella tallennettavaksi ja käsiteltäväksi.

         3 artikla
   Ilmoitusmuodollisuuksien yhdenmukaistaminen ja yhteensovittaminen
   1.   Kunkin jäsenvaltion on toteutettava toimenpiteitä varmistaakseen, että kyseisessä jäsenvaltiossa vaaditaan ilmoitusmuodollisuuksia yhdenmukaisella ja yhteensovitetulla tavalla.
   2.   Komissio kehittää yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa mekanismeja ilmoitusmuodollisuuksien yhdenmukaistamiseksi ja yhteensovittamiseksi unionissa.
   4 artikla
   Ennakkoilmoitus saapumisesta satamiin
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että päällikkö tai muu liikennöitsijän asianmukaisesti valtuuttama henkilö ilmoittaa ennen jäsenvaltiossa sijaitsevaan satamaan saapumista jäsenvaltion nimeämälle toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoitusmuodollisuuksissa vaaditut tiedot, jollei sovellettavista unionin säädösten tai meriliikennettä koskevien, jäsenvaltioita sitovien kansainvälisten oikeudellisten välineiden ilmoittamista koskevista erityisistä säädöksistä, mukaan lukien henkilöiden ja tavaroiden tarkastusta koskevat säännökset, muuta johdu,

               a)

               vähintään 24 tuntia etukäteen; tai

               b)

               viimeistään silloin, kun alus lähtee edellisestä satamasta, jos matkan kesto on alle 24 tuntia; tai

               c)

               jos seuraavaa satamaa ei tiedetä tai se on muuttunut matkan aikana, heti kun tieto on saatavilla.

         5 artikla
   Tietojen toimittaminen sähköisesti
   1.   Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä ilmoitusmuodollisuuksien täyttäminen sähköisesti ja tietojen toimittaminen keskitetyn palvelupisteen kautta mahdollisimman pian ja joka tapauksessa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2015.
   Palvelupiste yhdistää SafeSeaNet-järjestelmän, sähköisen tullijärjestelmän ja muut sähköiset järjestelmät, ja sen kautta on voitava tämän direktiivin mukaisesti ilmoittaa kaikki tarvittavat tiedot siten, että niitä ei tarvitse ilmoittaa kuin kerran ja ne ovat eri toimivaltaisten viranomaisten ja jäsenvaltioiden saatavilla.
   2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetun muodon on oltava 6 artiklan mukainen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta FAL-yleissopimuksessa määrättyä asianmukaista muotoa.
   3.   Kun unionin säädöksissä edellytetään ilmoitusmuodollisuuksia ja siinä määrin kuin 1 kohdan mukaisesti perustetun keskitetyn palvelupisteen toimivuuden kannalta on tarpeen, 1 kohdassa tarkoitettujen sähköisten menetelmien on oltava yhteentoimivia, yleisesti saatavilla ja yhteensopivia direktiivin 2002/59/EY mukaisesti käyttöön otetun SafeSeaNet-järjestelmän sekä tarvittaessa paperittomasta tullin ja kaupan toimintaympäristöstä 15 päivänä tammikuuta 2008 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 70/2008/EY (16) mukaisten tietojärjestelmien kanssa.
   4.   Jäsenvaltioiden on kuultava talouden toimijoita ja ilmoitettava komissiolle asian etenemisestä päätöksessä N:o 70/2008/EY säädettyjen menettelyjen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (ETY) N:o 2913/92 ja asetuksen (EY) N:o 562/2006 tullia ja rajavalvontaa koskevien erityissäännösten soveltamista.
   6 artikla
   Tiedonvaihto
   1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että unionin säädöksessä säädettyjen ilmoitusmuodollisuuksien mukaisesti saadut tiedot ovat saatavilla niiden kansallisissa SafeSeaNet-järjestelmissä, ja asetettava tiedot asiaankuuluvilta osiltaan muiden jäsenvaltioiden saataville SafeSeaNet-järjestelmän välityksellä. Tätä ei sovelleta asetuksen (ETY) N:o 2913/92, asetuksen (ETY) N:o 2454/93, asetuksen (EY) N:o 562/2006 ja asetuksen (EY) N:o 450/2008 nojalla saatuihin tietoihin, jollei jäsenvaltio toisin säädä.
   2.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 kohdan mukaisesti saadut tiedot ovat pyynnöstä asiaankuuluvien kansallisten viranomaisten saatavilla.
   3.   Edellä olevan 1 kohdan mukaisesti kansallisissa SafeSeaNet-järjestelmissä käytettävien viestien sähköinen muoto määritellään direktiivin 2002/59/EY 22 a artiklan mukaisesti.
   4.   Jäsenvaltiot voivat mahdollistaa pääsyn 1 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin joko kansallisen keskitetyn palvelupisteen kautta sähköisellä tiedonvaihtojärjestelmällä tai kansallisen SafeSeaNet-järjestelmän kautta.
   7 artikla
   Tietojen toimittaminen FAL-lomakkeilla
   Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä FAL-lomakkeet ilmoitusmuodollisuuksien täyttämiseksi. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä unionin säädöksen mukaisesti edellytettävien tietojen toimittamisen paperimuodossa enintään 1 päivään kesäkuuta 2015 saakka.
   8 artikla
   Luottamuksellisuus
   1.   Jäsenvaltioiden on toteutettava sovellettavien unionin säädösten tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin mukaisesti vaihdettavat kaupalliset ja muut luottamukselliset tiedot käsitellään luottamuksellisina.
   2.   Jäsenvaltioiden on huolehdittava erityisesti tämän direktiivin nojalla kerättyjen kaupallisten tietojen suojaamisesta. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ne noudattavat direktiiviä 95/46/EY. Unionin toimielinten ja elinten on varmistettava, että ne noudattavat asetusta (EY) N:o 45/2001.
   9 artikla
   Poikkeukset
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että direktiivin 2002/59/EY soveltamisalaan kuuluvat alukset, jotka liikennöivät unionin tullialueella sijaitsevien satamien välillä ja joiden lähtö- tai määräpaikkana tai välisatamana ei ole mainitun alueen tai tullilainsäädännön mukaisen valvontatyypin I mukaisen vapaa-alueen ulkopuolella sijaitseva satama, vapautetaan FAL-lomakkeisiin sisältyvien tietojen toimittamisvelvollisuudesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asiaan sovellettavien unionin säädösten soveltamista ja jäsenvaltioiden mahdollisuutta pyytää tämän direktiivin liitteessä olevan B osan 1–6 kohdassa tarkoitettujen FAL-lomakkeiden sisältämiä tietoja, jotka ovat tarpeen sisäisen järjestyksen turvaamiseksi ja turvallisuuden varmistamiseksi sekä tulli-, vero-, maahanmuutto- ympäristö- ja terveyslainsäädännön täytäntöön panemiseksi.
   10 artikla
   Muutosmenettely
   1.   Komissio voi antaa tämän direktiivin liitteen osalta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä varmistaakseen, että IMOn FAL-lomakkeisiin mahdollisesti tekemät muutokset otetaan huomioon. Näillä muutoksilla ei laajenneta tämän direktiivin soveltamisalaa.
   2.   Tässä artiklassa tarkoitettuihin delegoituihin säädöksiin sovelletaan 11, 12 ja 13 artiklassa säädettyjä menettelyjä.
   11 artikla
   Siirretyn säädösvallan käyttäminen
   1.   Siirretään komissiolle viiden vuoden ajaksi 18 päivästä marraskuuta 2010 lukien valta antaa 10 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä. Komissio esittää siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään kuusi kuukautta ennen viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto peruuta siirtoa 12 artiklan mukaisesti.
   2.   Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
   3.   Komissiolle siirrettyyn valtaan antaa delegoituja säädöksiä sovelletaan 12 ja 13 artiklassa säädettyjä ehtoja.
   12 artikla
   Säädösvallan siirron peruuttaminen
   1.   Euroopan parlamentti tai neuvosto voi peruuttaa 10 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron milloin tahansa.
   2.   Toimielin, joka on aloittanut sisäisen menettelyn päättääkseen, peruuttaako se säädösvallan siirron, pyrkii ilmoittamaan asiasta toiselle toimielimelle ja komissiolle kohtuullisessa ajassa ennen lopullisen päätöksen tekemistä sekä ilmoittaa samalla, mitä siirrettyä säädösvaltaa mahdollinen peruuttaminen koskee, ja mainitsee peruuttamisen syyt.
   3.   Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan joko välittömästi tai jonakin myöhempänä, siinä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta aiemmin annettujen delegoitujen säädösten voimassaoloon. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   13 artikla
   Delegoitujen säädösten vastustaminen
   1.   Euroopan parlamentti tai neuvosto voi vastustaa delegoitua säädöstä kahden kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi.
   Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa pidennetään kahdella kuukaudella.
   2.   Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole alkuperäisen kahden kuukauden määräajan tai, tilanteen mukaan, pidennetyn määräajan päättyessä vastustanut delegoitua säädöstä, se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se tulee voimaan siinä mainittuna päivänä.
   Delegoitu säädös voidaan julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja se voi tulla voimaan ennen alkuperäisen kahden kuukauden määräajan tai, tilanteen mukaan, pidennetyn määräajan umpeutumista, jos Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat molemmat ilmoittaneet komissiolle aikeestaan olla vastustamatta säädöstä.
   3.   Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto vastustaa delegoitua säädöstä, se ei tule voimaan. Säädöstä vastustava toimielin esittää syyt, miksi se vastustaa delegoitua säädöstä.
   14 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava viimeistään 19 päivänä toukokuuta 2012 tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säädökset kirjallisina komissiolle.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 19 päivästä toukokuuta 2012.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   15 artikla
   Kertomus
   Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 19 päivänä marraskuuta 2013 kertomuksen tämän direktiivin toimivuudesta ja tarkastelee siinä muun muassa

               a)

               mahdollisuutta ulottaa tällä direktiivillä toteutettu yksinkertaistaminen koskemaan myös sisävesiliikennettä;

               b)

               jokiliikenteen tietopalvelun yhteensopivuutta tässä direktiivissä tarkoitetun sähköisen tiedonsiirtomenettelyn kanssa;

               c)

               edellä 3 artiklassa tarkoitettua edistymistä ilmoitusmuodollisuuksien yhdenmukaistamisessa ja yhteensovittamisessa;

               d)

               mahdollisuuksia välttää tai yksinkertaistaa kolmannen maan tai vapaa-alueen satamassa käyneitä aluksia koskevia muodollisuuksia;

               e)

               unionin alusliikennettä/alusten liikkeitä ja/tai kolmansien maiden tai vapaa-alueiden satamissa käyviä aluksia koskevien tietojen saatavuutta.

         Kertomukseen liitetään tarvittaessa lainsäädäntöehdotus.
   16 artikla
   Direktiivin 2002/6/EY kumoaminen
   Kumotaan direktiivi 2002/6/EY 19 päivästä toukokuuta 2012. Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin.
   17 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 20 päivänä lokakuuta 2010.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         J. BUZEK

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         O. CHASTEL

      (1)  EUVL C 128, 18.5.2010, s. 131.

      (2)  EUVL C 211, 4.9.2009, s. 65.

      (3)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 6 päivänä heinäkuuta 2010 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 12. lokakuuta 2010.

      (4)  EYVL L 67, 9.3.2002, s. 31.

      (5)  EYVL L 332, 28.12.2000, s. 81.

      (6)  EYVL L 208, 5.8.2002, s. 10.

      (7)  EUVL L 129, 29.4.2004, s. 6.

      (8)  EUVL L 131, 28.5.2009, s. 57.

      (9)  EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1.

      (10)  EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1.

      (11)  EUVL L 105, 13.4.2006, s. 1.

      (12)  EUVL L 145, 4.6.2008, s. 1.

      (13)  EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.

      (14)  EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (15)  EUVL C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (16)  EUVL L 23, 26.1.2008, s. 21.

      LIITE

         LUETTELO TÄSSÄ DIREKTIIVISSÄ TARKOITETUISTA ILMOITUSMUODOLLISUUKSISTA

      A.   Unionin säädöksistä johtuvat ilmoitusmuodollisuudet

      Tähän ilmoitusmuodollisuuksien ryhmään sisältyvät tiedot, jotka on annettava seuraavien säännösten mukaisesti:

                  1.

                  Ilmoitukset jäsenvaltioiden satamiin saapuvista ja niistä lähtevistä aluksista
                  Alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta 27 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/59/EY (EYVL L 208, 5.8.2002, s. 10) 4 artikla.

                  2.

                  Henkilöiden rajatarkastukset
                  Henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15 päivänä maaliskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 (EUVL L 105, 13.4.2006, s. 1) 7 artikla.

                  3.

                  Ilmoitukset aluksella kuljetettavista vaarallisista tai ympäristöä pilaavista aineista
                  Alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta 27 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/59/EY 13 artikla.

                  4.

                  Ilmoitukset jätteestä ja lastijäämistä
                  Aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa 27 päivänä marraskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/59/EY (EYVL L 332, 28.12.2000, s. 81) 6 artikla.

                  5.

                  Ilmoitukset turvatoimista
                  Alusten ja satamarakenteiden turvatoimien parantamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 725/2004 (EUVL L 129, 29.4.2004, s. 6) 6 artikla.
                  Asetuksen (EY) N:o 725/2004 6 artiklan mukaisesti edellytettävien tietojen lähettämiseen käytetään tämän liitteen lisäyksessä olevaa lomaketta, kunnes yhdenmukaistettu kansainvälinen lomake on hyväksytty. Lomake voidaan lähettää sähköisesti.

                  6.

                  Yleinen saapumisilmoitus
                  Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1) 36 a artikla ja yhteisön tullikoodeksista (uudistettu tullikoodeksi) 23 päivänä huhtikuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 450/2008 (EUVL L 145, 4.6.2008, s. 1) 87 artikla.

            B.   FAL-lomakkeet ja kansainvälisistä oikeudellisista välineistä johtuvat muodollisuudet

      Tähän ilmoitusmuodollisuuksien ryhmään sisältyvät tiedot, jotka on annettava FAL-yleissopimuksen ja muiden asiaan kuuluvien kansainvälisten oikeudellisten välineiden mukaisesti.

                  1.

                  FAL-lomake 1, yleisselvitys

                  2.

                  FAL-lomake 2, lastiluettelo

                  3.

                  FAL-lomake 3, luettelo aluksen varastoista

                  4.

                  FAL-lomake 4, luettelo laivaväen omaisuudesta

                  5.

                  FAL-lomake 5, miehistöluettelo

                  6.

                  FAL-lomake 6, matkustajaluettelo

                  7.

                  FAL-lomake 7, luettelo vaarallisista aineista

                  8.

                  Meriterveysilmoitus

            C.   Mahdollinen asiaan kuuluva kansallinen lainsäädäntö

      Jäsenvaltiot voivat sisällyttää tähän luokkaan tiedot, jotka on annettava niiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Sellaiset tiedot on toimitettava sähköisesti.

         Lisäys
         LOMAKE ALUKSEN TURVATOIMIIN LIITTYVIEN TIETOJEN ILMOITTAMISEKSI ENNEN SAAPUMISTA VAADITAAN KAIKILTA ALUKSILTA ENNEN EU:N JÄSENVALTION SATAMAAN SAAPUMISTA
         (ihmishengen turvallisuudesta merellä vuonna 1974 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen (SOLAS) XI-2 luvun 9 sääntö ja asetuksen (EY) N:o 725/2004 6 artiklan 3 kohta)

                     Aluksen tiedot ja yhteystiedot

                     IMO-numero

                     Aluksen nimi

                     Rekisteröintisatama

                     Lippuvaltio

                     Alustyyppi

                     Radiokutsutunnus

                     Bruttovetoisuus

                     Inmarsat-kutsunumerot (jos saatavilla)

                     Yhtiön nimi ja yhtiön tunnistenumero

                     Yhtiön turvapäällikön nimi ja ympärivuorokautiset yhteystiedot

                     Tulosatama

                     Tulosatamarakenne (jos tiedossa)

                     Sataman ja satamarakenteen tiedot

                     Aluksen arvioitu saapumisaika satamaan (päivämäärä ja kellonaika)

                     Käynnin pääasiallinen syy

                     SOLAS-yleissopimuksen XI-2 luvun 9.2.1 säännössä vaaditut tiedot

                     Onko aluksella voimassa oleva aluksen kansainvälinen turvatodistus (ISSC)

                     KYLLÄ

                     ISSC

                     EI – miksi ei?

                     Myöntänyt (viranomaisen tai tunnustetun turvaorganisaation nimi)

                     Voimassaolo päättyy (pp/kk/vvvv)

                     Onko aluksella mukana hyväksytty aluksen turvasuunnitelma (SSP)?

                     KYLLÄ

                     EI

                     Turvataso, jota alus paraikaa noudattaa:

                     Turvallisuus Taso 1

                     Turvallisuus Taso 2

                     Turvallisuus Taso 3

                     Aluksen sijainti ilmoitusta tehtäessä:

                     Kymmenen viimeisintä käyntiä satamarakenteissa aikajärjestyksessä (viimeisin ensimmäisenä):

                     Nro

                     Alkoi (pp/kk/vvvv)

                     Päättyi (pp/kk/vvvv)

                     Satama

                     Maa

                     UN/LOCODE-koodi
                     (jos on)

                     Satamarakenne

                     Turva-taso

                     1

                     SL =

                     2

                     SL =

                     3

                     SL =

                     4

                     SL =

                     5

                     SL =

                     6

                     SL =

                     7

                     SL =

                     8

                     SL =

                     9

                     SL =

                     10

                     SL =

                     Toteuttiko alus erityisiä tai täydentäviä turvatoimia hyväksytyssä aluksen turvasuunnitelmassa mainittujen lisäksi?
                     Jos KYLLÄ, seuraavaan kohtaan merkitään aluksen toteuttamat erityiset tai täydentävät turvatoimet.

                     KYLLÄ

                     EI

                     Nro
                     (kuten edellä)

                     Aluksen toteuttamat erityiset tai täydentävät turvatoimet

                     1

                     2

                     3

                     4

                     5

                     6

                     7

                     8

                     9

                     10

                     Edellä lueteltujen kymmenen viimeisimmän satamarakenteessa käynnin aikana toteutetut alusten väliset toiminnot aikajärjestyksessä (viimeisin ensimmäisenä). Jatkakaa tarvittaessa alla olevaa taulukkoa tai käyttäkää erillistä sivua. Mainitkaa alusten välisten toimintojen lukumäärä yhteensä:

                     Onko aluksen hyväksyttyyn turvasuunnitelmaan sisältyviä aluksen turvatoimiin liittyviä menettelyjä ylläpidetty kaikkien alusten välisten toimintojen aikana?
                     Jos EI, annetaan yksityiskohtaiset tiedot niiden sijaan sovelletuista turvatoimenpiteistä viimeisessä sarakkeessa.

                     KYLLÄ

                     EI

                     Nro

                     Alkoi (pp/kk/vvvv)

                     Päättyi (pp/kk/vvvv)

                     Toteuttamispaikka tai leveys- ja pituusasteet

                     Alusten välinen toiminto

                     Toissijaisesti sovelletut turvatoimenpiteet

                     1

                     2

                     3

                     4

                     5

                     6

                     7

                     8

                     9

                     10

                     Yleinen kuvaus aluksella olevasta lastista

                     Onko aluksella lastina IMDG-säännöstön luokkaan 1, 2.1, 2.3, 3, 4.1, 5.1, 6.1, 6.2, 7 tai 8 kuuluvia vaarallisia aineita?

                     KYLLÄ

                     EI

                     Jos KYLLÄ, onko liitteenä luettelo vaarallisista aineista (tai sen asianmukainen ote)

                     Vahvistus siitä, että liitteenä on jäljennös aluksen miehistöluettelosta

                     KYLLÄ

                     Vahvistus siitä, että liitteenä on jäljennös aluksen matkustajaluettelosta

                     KYLLÄ

                     Muut turvatoimiin liittyvät tiedot

                     Haluatteko ilmoittaa jostakin turvatoimiin liittyvästä asiasta?

                     KYLLÄ

                     Yksityiskohtainen kuvaus:

                     EI

                     Aluksen asiamies aiotussa tulosatamassa

                     Nimi:

                     Yhteystiedot (puhelinnumero):

                     Tiedot antavan henkilön henkilötiedot

                     Arvo tai asema (tarpeeton yliviivataan):
                     aluksen päällikkö / aluksen turvapäällikkö / yhtiön turvapäällikkö / aluksen asiamies (kuten edellä)

                     Nimi:

                     Allekirjoitus:

                     Ilmoituksen päivämäärä, kellonaika ja paikka


Avis juridique important

|

31989L0617

Neuvoston direktiivi 89/617/ETY, annettu 27 päivänä marraskuuta 1989, mittayksikköjä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 80/181/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 357 , 07/12/1989 s. 0028 - 0030 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 19 s. 0118  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 19 s. 0118

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 27 päivänä marraskuuta 1989,mittayksikköjä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 80/181/ETY muuttamisesta (89/617/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3)sekä katsoo, ettädirektiivissä 80/181/ETY(4), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 85/1/ETY(5), säädetään päätettäväksi lopullinen päivämäärä sen liitteessä olevassa III luvussa luetteloitujen laillisten englanninmittayksiköiden käytölle; joitakin englanninmittayksiköitä ja erikoiskäyttöä varten on osoittautunut tarpeelliseksi sallia asianomaisille jäsenvaltioille sen soveliaan päivän määrääminen, johon asti nämä yksiköt ovat virallisia mittayksiköitä, jadirektiivin 80/181/ETY 3 artiklan 5 kohdassa sallitaan uusien lopetuspäivien asettaminen lisäosoitusten käytölle,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiiviä 80/181/ETY seuraavasti:1 Korvataan 1 artiklan b ja c alakohta seuraavasti:"b) liitteessä olevassa II luvussa luetteloidut vain niissä jäsenvaltioissa, joissa ne oli sallittu 21 päivänä huhtikuuta 1973, ja näiden valtioiden päättämään päivämäärään saakka;c) liitteessä olevassa III luvussa luetteloidut vain niissä jäsenvaltioissa, joissa ne oli sallittu 21 päivänä huhtikuuta 1973, ja näiden valtioiden päättämään päivämäärään saakka. Tämä päivämäärä ei saa olla 31 päivä joulukuuta 1994 jälkeen;d) liitteessä olevassa IV luvussa luetteloidut vain niissä jäsenvaltioissa, joissa ne oli sallittu 21 päivänä huhtikuuta 1973, ja näiden valtioiden päättämään päivämäärään saakka. Tämä päivämäärä ei saa olla 31 päivä joulukuuta 1999 jälkeen."2 Muutetaan 3 artikla seuraavasti:- korvataan 2 kohdassa ilmaisu "31 päivään joulukuuta 1989" ilmaisulla "31 päivään joulukuuta 1999";- poistetaan 5 kohta.3 Korvataan 5 artiklassa "1 päivältä maaliskuuta 1974" ilmaisulla "15 päivältä toukokuuta 1983".4 Poistetaan 6 artiklan toinen alakohta.5 Muutetaan liitettä seuraavasti:a) Korvataan II luku seuraavasti:"II LUKU VIRALLISET MITTAYKSIKÖT, JOITA TARKOITETAAN 1 ARTIKLAN b ALAKOHDASSA JA JOTKA SALLITAAN VAIN ERITYISEEN KÄYTTÖÖN >TAULUKON PAIKKA> Edellä 1 artiklan b kohdassa mainittuun päivämäärään saakka tässä luvussa luetteloituja yksikköjä voidaan yhdistää keskenään tai I luvun yksikköjen kanssa yhdistelmäyksikköjen muodostamiseksi." b) Poistetaan yksikkö "fathom" III luvusta. c) Lisätään seuraava luku: "IV LUKU LAILLISET MITTAYKSIKÖT, JOIHIN VIITATAAN 1 ARTIKLAN d KOHDASSA JA JOTKA SALLITAAN VAIN ERITYISILLÄ ALOILLA >TAULUKON PAIKKA> Edellä 1 artiklan d kohdassa mainittuun päivämäärään saakka tässä luvussa luetteloituja yksikköjä voidaan yhdistää keskenään tai I luvun yksikköjen kanssa yhdistelmäyksikköjen muodostamiseksi." 2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 24 kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta(6).Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artikla Poiketen siitä, mitä direktiivissä 80/181/ETY säädetään, jäsenvaltioiden on 31 päivän joulukuuta 1989 jälkeen sallittava mainitun direktiivin 3 artiklassa mainittujen lisäilmaisujen käyttö tai sallittava niiden käyttö edelleen.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 27 päivänä marraskuuta 1989.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaR. DUMAS(1) EYVL N:o C 31, 7.2.1989, s. 7(2) EYVL N:o C 120, 16.5.1986, s. 73;EYVL N:o C 291, 20.11.1989.(3) EYVL N:o C 159, 26.6.1989, s. 3(4) EYVL N:o L 39, 15.2.1980, s. 40(5) EYVL N:o L 2, 3.1.1985, s. 11(6) Tämä direktiivi on annettu tiedoksi jäsenvaltioille 30 päivänä marraskuuta 1989


Avis juridique important

|

31985L0536

Neuvoston direktiivi 85/536/ETY, annettu 5 päivänä joulukuuta 1985, korvaavien polttoaineen osien bensiinissä käytöllä saatavasta raakaöljyn säästöstä

Virallinen lehti nro L 334 , 12/12/1985 s. 0020 - 0022 Espanjank. erityispainos: Luku 12 Nide 5 s. 0014  Portugalink. erityispainos: Luku 12 Nide 5 s. 0014  Suomenk. erityispainos Alue 12 Nide 2 s. 0073  Ruotsink. erityispainos Alue 12 Nide 2 s. 0073

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 5 päivänä joulukuuta 1985,korvaavien polttoaineen osien bensiinissä käytöllä saatavasta raakaöljyn säästöstä (85/536/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 235 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (),sekä katsoo, ettäperustamissopimuksen 2 artiklan mukaan yhteisön päämääränä on erityisesti edistää koko yhteisössä taloudellisen toiminnan sopusuhtaista kehitystä, jatkuvaa ja tasapainoista kasvua ja vakauden lisääntymistä,nykyisessä energiatilanteessa yhteisön riippuvuuden väheneminen raakaöljyn maahantuonnista edistää tehokkaasti näiden päämäärien toteuttamista,bensiinin sisältämän lyijyn vähentäminen ja poistaminen voidaan osittain korvata käyttämällä korvaavia polttoaineen osia bensiinissä, ja tällaisilla osilla voidaan myös auttaa vähentämään jalostuksessa lyijyttömän bensiinin valmistukseen tarvittavan raakaöljyn liiallista kulutusta,bensiini, jota käytetään ottomoottoreilla toimivissa ajoneuvoissa, on tärkeä öljynkulutuksen ala yhteisössä,raakaöljyn käyttöä ottomoottoreilla toimivien ajoneuvojen bensiinin valmistuksessa voidaan vähentää sekoittamalla hiilivetybensiiniin polttoaineen korvaavia osia,yhä monimutkaisempien jalostusmenetelmien ja petrokemiallisten tuotteiden kehittämiseksi vaaditaan, että kyseisenlaiset tuotteet osoitetaan, mikäli mahdollista, oikeaan käyttöön, ja on suotavaa luoda säännöt tämän aikaansaamiseksi,korvaavia polttoaineen osia voidaan tuottaa muista raaka-aineista kuin raakaöljystä sekä yhteisössä että yhteisön ulkopuolella ja siten laajentaa ottomoottorien polttoaineiden tuotannon raaka-ainepohjaa,tässä direktiivissä määriteltyjen korvaavien polttoaineen osien kanssa sekoitetun bensiinin jakelu ja käyttö ei vaadi lainkaan tai vaatii vain vähäisiä muutoksia nykyisiin bensiinin jakelujärjestelmiin, eikä mitään muutosta vaadita nykyisiin, bensiinikäyttöisiksi suunnitelluilla ottomoottoreilla toimiviin ajoneuvoihin,tässä direktiivissä määriteltyjen seosten jakeluun ja polttoon ei liity turvallisuus-, terveys- tai ympäristövaaroja, jotka merkittävästi eroaisivat nykyisin yhteisössä moottoriajoneuvoille myytävän bensiinin vaaroista,raakaöljyn säästötavoitteen vuoksi on suotavaa, että ottomoottoreilla toimivien ajoneuvojen käyttövoimaksi sopivien seosten valmistukselle, jakelulle, myynnille ja käytölle ei aseteta mitään esteitä,rajan yli tapahtuvassa liikenteessä vaaditaan, että moottoriajoneuvojen käyttäjille tarjotaan sopivia polttoaineita moottoriajoneuvojaan varten kaikkialla yhteisössä ja että mahdolliset käyttäjät voivat erottaa polttoaineet, joihin tätä direktiiviä sovelletaan, muista polttoaineista, joita voidaan käyttää vain erityisesti suunnitelluissa ja sovitetuissa ajoneuvoissa,tieteen ja tekniikan kehityksen takia voi olla tarpeen muuttaa tämän direktiivin liitettä; olisi perustettava menettely tällaisten muutosten mahdolliseksi tekemiseksi, japerustamissopimuksessa ei ole annettu tätä varten muita tarvittavia valtuuksia kuin 235 artiklassa olevat,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaJäsenvaltiot eivät saa estää, rajoittaa tai vastustaa oxygenaattisisällön perusteella bensiinin tuotantoa, markkinoille saattamista ja vapaata liikkumista, kun on kysymys bensiinisekoitteesta, joka sisältää liitteen mukaisia ja liitteessä olevassa II osan A sarakkeessa määrätyissä rajoissa pysyviä orgaanisia oxygenaattiyhdisteitä. Näitä polttoaineseoksia on voitava käyttää täysin turvallisesti ja samanlaisella suorituskyvyllä kuin nykyisin käytettävää tai myytäväksi tarjottavaa bensiiniä, jota käytetään ottomoottoreilla toimivissa ajoneuvoissa ilman, että tarvitaan tällaisten ajoneuvojen muuttamista millään tavoin.2 artiklaTässä direktiivissä "bensiinillä" tarkoitetaan mitä tahansa olennaisesti nestemäisistä hiilivedyistä koostuvaa sekoitusta, jota voidaan käyttää ottomoottoreissa.3 artiklaYleisölle tarkoitetut moottoripolttoaineen myynnin pumput, joissa tarjotaan orgaanisia oxygenaattiyhdisteitä sisältävää moottoripolttoainetta suurempina pitoisuuksina kuin liitteessä olevassa II osan B sarakkeessa asetetuissa rajoissa, on merkittävä hyvin selvästi, ottamalla vastaavasti huomioon erityisesti moottoripolttoaineiden lämpöarvon vaihtelut.4 artiklaLiitettä voidaan muuttaa 5 ja 6 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.5 artikla1. Perustetaan komitea, jonka tehtävänä on käsitellä liitteen mukauttamista tieteen ja tekniikan kehitykseen, jäljempänä "komitea".2. Komitea on myös toimivaltainen tutkimaan polttoaineen korvaavia osia, joita tämä direktiivi ei koske, mutta sillä ei ole oikeutta soveltaa 6 artiklassa säädettyä menettelyä.3. Komiteassa on jäsenvaltioiden edustajat ja puheenjohtajana komission edustaja. Puheenjohtaja kutsuu sen koolle joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.6 artikla1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa komitean käsiteltäväksi puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan sellaisella 45 äänen enemmistöllä, joka saadaan kun jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan yhteisön perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. a)  Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset. b)  Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai jos lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.Jos neuvosto ei ole päättänyt toimenpiteistä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia tuli vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä, ja niitä sovelletaan välittömästi.7 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, mukaan lukien liitteessä tarkoitettuja testaus- ja mittausmenetelmiä koskevat määräykset, voimaan 1 päivään tammikuuta 1988 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.8 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 5 päivänä joulukuuta 1985.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ.-C. JUNCKER() EYVL N:o C 229, 2.9.1982, s. 4() EYVL N:o C 96, 11.4.1983, s. 89() EYVL N:o C 33, 7.2.1983, s. 1LIITE I  MÄÄRITELMÄTMetanoli, etanoli, isopropyylialkoholi (propaani-2-o1), butyylialkoholi (butaani-1-o1), sekundaarinen butyylialkoholi (butaani-2-o1), tertiäärinen butyylialkoholi (TBA 2-metyylipropaani-2-o1), isobutyylialkoholi (2-metyyli-1-propanoli), muut monoalkoholit, joiden tislauksen loppupiste ei ole korkeampi kuin kansallisissa määritelmissä asetettu tislauksen loppupiste tai niiden puuttuessa moottoripolttoaineiden teollisten määritelmien mukainen tislauksen loppupiste, ja metyylitertiääributyylieetteri (MTBE tert-butoxymetaani) ja tertiääriamyylimetyylieetteri (TAME 2-metoksi-2-metyylibutaani), etyylitertiääributyylieetteri (ETBE 2-etoksi-2-metyylipropaani) ja muut eetterit (R1-O-R2), joiden tislauksen loppupiste ei ole korkeampi kuin kansallisissa määritelmissä asetettu tislauksen loppupiste tai näiden puuttuessa teollisten määritelmien mukainen tislauksen loppupiste moottoripolttoaineille, joiden molekyylit sisältävät vähintään viisi hiiliatomia, ovat nykyisin hyväksyttäviä orgaanisia oxygenaatteja käytettäväksi polttoaineen korvaavina osina tai moottoripolttoaineen stabilointiaineena. Myös näiden yhdisteiden seokset ovat hyväksyttäviä."Stabilointiaineilla" tarkoitetaan tiettyjä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja aineita, joita lisätään auttamaan polttoaineen bensiinin/korvaavien osaseosten vaiheseparoituvuuden estämistä. II  SEOSTEN KOOSTUMUSJäsenvaltioiden on 1 artiklan mukaisesti sallittava orgaanisten oxygenaattiyhdisteiden tilavuuspitoisuudet, jotka ovat A sarakkeessa esitettyjen rajojen mukaiset.Jäsenvaltiot voivat sallia näiden rajojen mukaisia orgaanisia oxygenaattiyhdisteitä suuremmat pitoisuudet. Vaatimus pumppujen merkitsemisestä 3 artiklassa esitetyllä tavalla koskee orgaanisten oxygenaattiyhdisteiden pitoisuuksia, jotka ovat korkeampia kuin B sarakkeessa ilmaistut rajat.>TAULUKON PAIKKA>Tämä direktiivi ei koske muiden osien kuin I kohdassa määriteltyjen lisäaineiden vähemmän kuin 0,5 % kokonaispitoisuuksina käyttöä.III  VAATIMUKSETNykyisten moottoripolttoaineiden tekniset määritelmät on määritelty tällä hetkellä jäsenvaltioissa kansallisin standardein tai mikäli niitä ei ole, teollisin määritelmin.Orgaanisten oxygenaattiyhdisteiden kanssa sekoitetun bensiinin on täytettävä niihin polttoainetyyppeihin sovellettavat tekniset määritelmät, joita seokset on tarkoitettu korvaamaan.Lisäksi bensiinin ja orgaanisten oxygenaattiyhdisteiden seosten erityisiin ominaisuuksiin (esimerkiksi veden sietoon, hygroskooppisuuteen, materiaalin yhteensopivuuteen ja vahingollisiin epäpuhtauksiin, mukaan lukien orgaaniseen happopitoisuuteen, kuparipitoisuuteen jne.) liittyvät määritelmät otetaan huomioon, ja pitoisuusrajat voidaan asettaa näille seoksille asianmukaisten standardoinnista vastaavien toimielinten toimesta tai mikäli niitä ei ole, teollisten järjestöjen toimesta.


Avis juridique important

|

31980L0777

Neuvoston direktiivi 80/777/ETY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 1980, luontaisten kivennäisvesien hyödyntämistä ja markkinoille saattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 229 , 30/08/1980 s. 0001 - 0010 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 10 s. 0226  Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 9 s. 0132  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 10 s. 0226  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 11 s. 0047  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 11 s. 0047

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 15 päivänä heinäkuuta 1980,luontaisten kivennäisvesien hyödyntämistä ja markkinoille saattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (80/777/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäjäsenvaltioiden lainsäädännössä määritellään luontaiset kivennäisvedet; tässä yhteydessä erilaiset määritelmät ovat säilyneet yhteisössä; tässä lainsäädännössä vahvistetaan ne edellytykset, jotka luontaisiksi kivennäisvesiksi tunnustettavien vesien on täytettävä, sekä lähteiden käyttöehdot; lisäksi siinä säädetään erityiset säännöt kyseisten vesien kauppaa varten,erot lainsäädäntöjen välillä estävät luontaisten kivennäisvesien vapaan liikkuvuuden, johtavat eriarvoisten kilpailun edellytysten muodostumiseen ja vaikuttavat siten suoraan yhteismarkkinoiden toteuttamiseen ja toimintaan,tässä erityistapauksessa nämä esteet voidaan poistaa sekä velvoittamalla jäsenvaltiot sallimaan alueellaan niiden luontaisten kivennäisvesien pitämisen kaupan, jotka muut jäsenvaltiot tunnustavat sellaisiksi, että laatimalla erityisesti mikrobiologisia vaatimuksia koskevat yhteiset säännökset sekä edellytykset, joiden toteutuessa tietyistä kivennäisvesistä on käytettävä erityisiä nimityksiä,kunnes luontaisten kivennäisvesien vastavuoroista tunnustamista koskevat yhteisön ja kolmansien maiden väliset sopimukset on tehty, tulisi säätää edellytyksistä, joiden toteutuessa voidaan, edellä tarkoitettujen sopimusten täytäntöönpanoon asti, sallia, että kolmansista maista voidaan samanlaisia valmisteita tuoda yhteisöön luontaisina kivennäisvesinä,on huolehdittava, että luontaisilla kivennäisvesillä säilyy sen vaiheen ajan, jona niitä pidetään kaupan, ominaisuudet, joiden perusteella ne voidaan tunnustaa sellaisiksi vesiksi; sen vuoksi niiden pakkaamiseen käytettyjen astioiden tulisi olla asianmukaisesti suljettavissa,merkintöjen osalta luontaisia kivennäisvesiä koskee kuluttajalle myytäviksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1978 annettu neuvoston direktiivi 79/112/ETY(4); sen vuoksi tässä direktiivissä voidaan rajoittua säätämään lisäyksistä ja poikkeuksista, joita tulisi tehdä edellä tarkoitettuihin yleisiin säännöksiin,menettelyn yksinkertaistamiseksi ja nopeuttamiseksi tulisi komission tehtäväksi uskoa teknisestä täytäntöönpanosta päättäminen ja erityisesti luontaisten kivennäisvesien koostumuksen tarkastamiseksi tarvittavien näytteenottomenettelyjen ja analyysimenettelyjen määritteleminen, janiissä tapauksissa, joissa neuvosto siirtää komissiolle toimivallan elintarvikkeita koskevien säännösten täytäntöönpanoon, tulisi säätää menettelystä jäsenvaltioiden ja komission välisen kiinteän yhteistyön toteuttamiseksi päätöksellä 69/414/ETY(5) perustetussa pysyvässä elintarvikekomiteassa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla1. Tämä direktiivi koskee jäsenvaltioiden maaperästä saatua vettä, jonka tämän jäsenvaltion vastuussa oleva viranomainen tunnustaa liitteessä I olevan I jakson säännökset täyttäväksi luontaiseksi kivennäisvedeksi.2. Tämä direktiivi koskee myös yhteisöön kolmannesta maasta tuotavaa vettä, jonka jäsenvaltion vastuussa oleva viranomainen tunnustaa luontaiseksi kivennäisvedeksi.Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja vesiä voidaan näin tunnustaa vain, jos vastuullinen viranomainen siinä maassa, josta vesi on peräisin, on varmentanut, että ne ovat liitteessä I olevan I jakson mukaisia ja että liitteessä II olevan 2 kohdan säännösten noudattamisesta tehdään säännöllisiä tarkastuksia.Toisessa alakohdassa tarkoitetun varmennuksen voimassaoloaika ei saa olla kahta vuotta pidempi. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua tunnustamismenettelyä ei tarvitse toistaa, jos varmennus uusitaan mainitun ajan kuluessa.3. Tätä direktiiviä ei sovelleta:- vesiin, jotka ovat direktiivissä 65/65/ETY(6) tarkoitettuja lääkevalmisteita;- termisissä laitoksissa ja hydromineraalilaitoksissa parantaviin tarkoituksiin paikan päällä käytettäviin luontaisiin kivennäisvesiin.4. Jäsenvaltion vastuussa olevan viranomaisen on asianmukaisesti perusteltava ja virallisesti julkaistava 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu tunnustaminen.5. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun tunnustamisen antamisesta ja peruuttamisesta. Luontaisiksi kivennäisvesiksi tunnustettujen vesien luettelo julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.2 artiklaJäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että vain 1 artiklassa tarkoitettuja vesiä, jotka täyttävät tämän direktiivin säännökset, voidaan markkinoida luontaisina kivennäisvesinä.3 artiklaLuontaisia kivennäisvesilähteitä saa käyttää ja niiden vettä pullottaa vain liitteen II mukaisesti.4 artikla1. Luontaista kivennäisvettä sellaisena kuin se ottopaikassa esiintyy ei saa käsitellä muulla tavoin, eikä siihen saa lisätä muuta kuin:a) pysymättömien ainesosien kuten rauta- ja rikkiyhdisteiden erottaminen suodattamalla tai dekantoimalla, mahdollisesti ilmastamisen jälkeen, jos käsittely ei aiheuta muutoksia veden koostumukseen sen olennaisten, ominaisuuksia antavien ainesosien osalta;b) vapaan hiilidioksidin poistaminen kokonaan tai osittain pelkästään fysikaalisilla menetelmillä;c) hiilidioksidin lisääminen tai korvaaminen liitteessä I olevan III jakson ehtojen mukaisesti.2. Etenkin desinfektiokäsittely ja 1 kohdan c alakohtaa lukuun ottamatta bakteeriostaattisten aineiden lisääminen tai muu käsittely, joka todennäköisesti muuttaisi luontaisten kivennäisvesien elävien pesäkkeiden lukumäärää, ovat kiellettyjä.3. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei ole esteenä luontaisten kivennäisvesien käytölle virvoitusjuomien valmistuksessa.5 artikla1. Luontaisen kivennäisveden kokonaispesäkeluvun ottopaikassa elvytyksen jälkeen on vastattava sen normaalia elävää pesäkelukua, ja sen on tyydyttävästi osoitettava, että lähde on suojattu kaikelta saastumiselta. Kokonaispesäkeluku on määritettävä liitteessä I olevan II jakson 1.3.3 kohdan mukaisesti.Pullottamisen jälkeen kokonaispesäkeluku ottopaikalla ei saa ylittää lukua 100 yhtä millilitraa kohti, kun viljellään 72 tuntia 20-22 °C:ssa agar-agarilla tai agar-liivateseoksella, eikä lukua 20 yhtä millilitraa kohti, kun viljellään 24 tuntia 37 °C:ssa agar-agarilla. Kokonaispesäkeluku on määritettävä 12 tunnin kuluessa pullottamisesta, ja vettä on säilytettävä 4 ± 1 °C:ssa tämän 12 tunnin aikana.Ottopaikalla nämä arvot eivät tavallisesti saisi olla lukua 20 suurempia yhtä millilitraa kohti 20-22 °C:ssa 72 tunnissa, eikä vastaavasti lukua 5 yhtä millilitraa kohti 37 °C:ssa 24 tunnissa, ottaen huomioon, että lukuja pidetään ohjearvoina eikä sallittavina enimmäispitoisuuksina.2. Ottopaikalla ja markkinoinnin aikana luontaisessa kivennäisvedessä ei saa esiintyä:a) loisia ja patogeenisia mikro-organismeja;b) "Escherichia colia" eikä muita koliformeja eikä fekaalisia streptokokkeja 250 ml:ssa tutkittua näytettä;c) itiöllisiä sulfiittia pelkistäviä anaerobeja 50 ml:ssa tutkittua näytettä;d) "Pseudomonas aeruginosaa" 250 ml:ssa tutkittua näytettä.3. Rajoittamatta 1 ja 2 kohdan sekä liitteessä lueteltujen talteenoton edellytysten soveltamista markkinointiajankohtana:- luontaisen kivennäisveden kokonaispesäkeluku elvytyksen jälkeen saa johtua vain ottopaikan bakteeriluvun normaalista lisääntymisestä;- luontaisessa kivennäisvedessä ei saa olla aistinvaraisia virheitä.6 artiklaLuontaisten kivennäisvesien pakkaamiseen käytettävissä astioissa on oltava väärennös- ja saastumismahdollisuuden välttämiseksi suunnitellut sulkimet.7 artikla1. Luontaisten kivennäisvesien myyntinimityksen on oltava "luontainen kivennäisvesi" tai, jos kyseessä on liitteessä I olevassa III jaksossa määritelty poreileva luontainen kivennäisvesi, vastaavasti "luontaisesti hiilihapotettu luontainen kivennäisvesi", "luontainen kivennäisvesi, johon on lisätty kaasua lähteestä" tai "hiilihapotettu luontainen kivennäisvesi".Jollakin 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa mainitulla tavalla käsiteltyjen luontaisten kivennäisvesien myyntinimitykseen on lisättävä asiaankuuluvasti merkintä "täysin hiilihapottomaksi tehty" tai "osittain hiilihapottomaksi tehty".2. Luontaisten kivennäisvesien merkinnöissä on oltava pakollisina seuraavat maininnat:a) - ilmaisu "koostumus virallisesti hyväksytyn tutkimuksen mukaisesti . . . (tutkimuksen päivämäärä)", tai- analyyttisestä koostumuksesta maininta, jossa on sen luonteenomaiset aineosat;b) käytetyn lähteen sijainti ja lähteen nimi.3. Jäsenvaltiot voivat myös:a) pitää voimassa säännökset, joissa vaaditaan mainitsemaan alkuperämaa, vaikka tällaisia tietoja ei voida vaatia yhteisön alueella sijaitsevien lähteiden luontaisista kivennäisvesistä;b) antaa säännöksiä, jotka edellyttävät tietoja 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista käsittelyistä.8 artikla1. Seudun, kylän tai paikan nimi saa esiintyä myyntinimen ilmaisussa, jos kyseessä on nimeen viittaava, mainitussa paikassa sijaitsevan lähteen luontainen kivennäisvesi, ja jos nimi ei ole harhaanjohtava lähteen käyttöpaikan suhteen.2. Yhden ja ainoan lähteen luontaisen kivennäisveden markkinointi useammalla kuin yhdellä myyntinimityksellä on kiellettyä.3. Jos myytävien luontaisten kivennäisvesien astioiden merkinnöissä tai kaiverruksissa on eri myyntinimi kuin lähteen nimi tai sen hyödyntämispaikka, on hyödyntämispaikka tai lähteen nimi ilmoitettava korkeudeltaan ja leveydeltään puolitoista kertaa isompina kirjaimina kuin myyntinimityksessä käytetyt isoimmat kirjaimet.Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan soveltuvin osin ja samassa tarkoituksessa, mitä tulee lähteen nimen tai sen hyödyntämispaikan säädettyyn tärkeyteen myyntinimessä, luontaisten kivennäisvesien kaikenlaiseen mainontaan.9 artikla1. Pakkauksissa tai merkinnöissä samoin kuin kaikessa mainonnassa on kiellettyä käyttää sellaisia tunnuksia, nimityksiä, tavaramerkkejä, kaupallisia merkkejä, kuvia ja muita merkkejä, joko symbolisia tai muunlaisia, jotka:a) luontaisen kivennäisveden osalta viittaavat ominaisuuksiin, joita vedellä ei ole, erityisesti mitä tulee sen alkuperään, päivämäärään, jona se on hyväksytty hyödynnettäväksi, analyysituloksiin tai muihin samanlaisiin aitouden takeisiin;b) juomaveden, joka on pakattu sellaiseen päällykseen, joka ei täytä liitteessä I olevan I jakson ehtoja, osalta ovat omiaan aiheuttamaan sekaannusta luontaiseen kivennäisveteen, erityisesti "kivennäisvesi" -ilmaisun yhteydessä.2. a) Kaikki viittaukset, joilla luontaiseen kivennäisveteen liitetään ihmisten sairauksien ehkäisemiseen, hoitoon tai parantamiseen liittyviä ominaisuuksia, ovat kiellettyjä.b) Kuitenkin direktiivin liitteessä III luetellut ilmaisut on sallittava, jos ilmaisut täyttävät liitteessä säädetyt asiaa koskevat vaatimukset, tai jos vaatimuksia ei ole, kansallisissa säännöksissä säädetyt vaatimukset, jos ne perustuvat fysiko-kemiallisiin määrityksiin ja jos tarvittaessa on tehty farmakologisia, fysiologisia ja kliinisiä tutkimuksia käyttäen tunnustettuja tieteellisiä liitteessä I olevan I jakson 2 kohdan mukaisia menetelmiä.c) Jäsenvaltiot voivat sallia ilmaisut "vaikuttaa ruoansulatukseen", "saattaa helpottaa hepatobiilisiä toimintoja" tai vastaavia ilmaisuja. Jäsenvaltiot voivat myös sallia muiden ilmaisujen mukaanottamisen, jos ne eivät ole ristiriidassa a kohdan periaatteiden kanssa ja jos ne ovat sopusoinnussa b alakohdan kanssa.3. Jäsenvaltiot voivat antaa erityissäännöksiä sekä pakkauksissa tai merkinnöissä että mainonnassa käytettävistä, luontaisen kivennäisveden soveltuvuutta pikkulasten ruokintaan koskevista tiedoista. Nämä säännökset voivat koskea myös veden ominaisuuksia, mikä määrää edellä tarkoitetun tiedon käytön.Jäsenvaltioiden, jotka aikovat toteuttaa edellä tarkoitetut toimenpiteet, on etukäteen ilmoitettava niistä muille jäsenvaltioille ja komissiolle.4. Kolmen vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta komissio antaa neuvostolle kertomuksen ja tarvittaessa aiheelliset ehdotukset liitteessä I olevan II jakson 1.2.12 kohdan säännösten soveltamisesta.10 artikla1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, ettei tämän direktiivin määritelmät ja säännöt täyttävien luontaisten kivennäisvesien kauppaa voida estää soveltamalla luontaisten kivennäisvesien tai yleensä elintarvikkeiden koostumusta, käytön ehtoja, pakkaamista tai merkintöjä koskevia kansallisia säännöksiä, joita ei ole yhdenmukaistettu.2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei sovelleta kansallisiin säännöksiin, joita ei ole yhdenmukaistettu ja joiden perusteena on:- kansanterveyden suojeleminen;- petollisten toimien torjuminen, edellyttäen, etteivät sellaiset säännökset ole omiaan estämään tämän direktiivin määritelmien ja säännösten noudattamista;- teollisen ja kaupallisen omaisuuden suojeleminen, alkuperätodistusten ja -tietojen suojeleminen sekä vilpillisen kilpailun estäminen.11 artiklaEdellä 5 artiklassa tarkoitettujen mikrobiologisten ominaisuuksien ja I liitteessä olevan II jakson 1.2 kohdan koostumukseen liittyvien ominaisuuksien tarkastamiseksi tarvittavista näytteenottomenettelyistä ja analyysimenetelmistä päätetään 12 artiklan menettelyä noudattaen.12 artikla1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa pysyvän elintarvikekomitean, jäljempänä "komitea", käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan sellaisella 41 äänen enemmistöllä, joka saadaan, kun jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.c) Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia saatettiin sen käsiteltäväksi, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.13 artiklaMitä 12 artiklassa säädetään, on sovellettava 18 kuukauden ajan päivämäärästä, jona asia ensimmäisen kerran saatettiin komitean käsiteltäväksi 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti.14 artiklaTätä direktiiviä ei sovelleta kolmansiin maihin vietäviksi tarkoitettuihin luontaisiin kivennäisvesiin.15 artiklaJäsenvaltioiden on tehtävä tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät muutokset lainsäädäntöönsä ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä; näin muutettu lainsäädäntö on pantava täytäntöön siten, että:- tämän direktiivin mukaisten valmisteiden kauppa sallitaan kahden vuoden kuluessa sen tiedoksi antamisesta;- niiden valmisteiden kauppa, jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, kielletään neljän vuoden kuluttua sen tiedoksi antamisesta.16 artiklaTätä direktiiviä sovelletaan myös Ranskan merentakaisilla alueilla.17 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 15 päivänä heinäkuuta 1980.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. SANTER(1) EYVL N:o C 69, 11.6.1970, s. 14(2) EYVL N:o C 45, 10.5.1971, s. 5(3) EYVL N:o C 36, 19.4.1971, s. 14(4) EYVL N:o L 33, 8.2.1979, s. 1(5) EYVL N:o L 291, 19.11.1969, s. 9(6) EYVL N:o 22, 9.2.1965, s. 369/65LIITE II. MÄÄRITELMÄ1. "Luontaisella kivennäisvedellä" tarkoitetaan 5 artiklassa säädettyä mikrobiologisesti täysarvoista vettä, jonka alkuperä on maanalainen vesikerrostuma tai -varasto ja joka tulee esille lähteestä, josta sitä otetaan yhden tai useamman luontaisen tai poratun uloskäynnin kautta.Luontainen kivennäisvesi on selvästi erotettavissa tavallisesta juomavedestä:a) ominaispiirteistään, kuten kivennäisainepitoisuus, hivenainepitoisuus tai muut aineosat, ja joskus tietyistä vaikutuksistaan,b) alkuperäisestä olomuodostaan,kummankin ominaisuuden pysyessä veden maanalaisuuden takia ennallaan ja turvassa kaikelta saastumisvaaralta.2. Nämä ominaisuudet, jotka saattavat antaa luontaiselle kivennäisvedelle terveydelle suotuisia ominaisuuksia, on ollut tutkittava:a) seuraavien näkökohtien osalta:1. geologiset ja hydrologiset,2. fysikaaliset, kemialliset ja fysiko-kemialliset,3. mikrobiologiset,4. tarvittaessa farmakologiset, fysiologiset ja kliiniset;b) II jaksossa lueteltujen vaatimusten mukaisesti;c) vastuussa olevan viranomaisen hyväksymien tieteellisten menetelmien mukaisesti.Edellä a alakohdan 4 alakohdassa tarkoitetut analyysit voivat olla vapaaehtoisia, jos vedellä on koostumuksellisia ominaisuuksia, joiden perusteella se on ennen tämän direktiivin voimaantuloa tunnustettu luontaiseksi kivennäisvedeksi siinä jäsenvaltiossa, josta se on peräisin. Näin on laita etenkin, jos kyseessä olevassa vedessä, kg:aa kohti, sekä ottopaikassa että pullotuksen jälkeen on vähintään 1 000 mg liuennutta kiintoainetta tai vähintään 250 mg vapaata hiilidioksidia.3. Luontaisen kivennäisveden koostumuksen, lämpötilan ja muiden olennaisten ominaisuuksien on pysyttävä vakioina luontaisten vaihtelujen puitteissa; niihin eivät etenkään saa vaikuttaa mahdolliset virtausnopeuden vaihtelut.Edellä 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla luontaisen kivennäisveden normaalilla elävien pesäkkeiden luvulla tarkoitetaan kohtuullisen vakioista, ottopaikassa ennen minkäänlaista käsittelyä todettavaa kokonaispesäkelukua, joka kvalitatiivisesti ja kvantitatiivisesti otetaan huomioon tutkittaessa kyseistä vettä säännöllisin väliajoin.II. MÄÄRITELMÄN SOVELTAMISEN EDELLYTYKSET JA VAATIMUKSET1.1 Geologisten ja hydrologisten kartoituksien vaatimuksetEtenkin seuraavat tiedot on vaadittava:1.1.1 veden keruun tarkka sijainti korkeusilmoituksineen merkittynä kartalle, jonka mittakaava on enintään 1:1000;1.1.2 seikkaperäinen geologinen selostus maaston alkuperästä ja ominaispiirteistä;1.1.3 hydrologisen kerroksen stratigrafia;1.1.4 veden ottamistoimien kuvaus;1.1.5 alueen rajaus tai yksityiskohdat muista toimenpiteistä lähteen suojaamiseksi saastumiselta;1.2 Fysikaalisten, kemiallisten ja fysiko-kemiallisten tutkimusten vaatimuksetNäissä tutkimuksissa on selvitettävä:1.2.1 lähteen virtausnopeus;1.2.2 esiintymispaikassa olevan veden ja ympäristön lämpötila;1.2.3 maastolajin ja veden kivennäisaineiden luonne ja laji;1.2.4 kuivausjäännös 180 °C:ssa ja 260 °C:ssa;1.2.5 sähkönjohtavuus tai sähkönvastus mittauslämpötiloineen;1.2.6 vetyionipitoisuus (pH);1.2.7 anionit ja kationit;1.2.8 ei-ionisoidut yhdisteet;1.2.9 hivenaineet;1.2.10 radioaktinologiset ominaisuudet ottopaikan vedessä;1.2.11 soveltuvin osin veden, hapen (16 0-18 0) ja vedyn (protium, deuterium, tritium) suhteelliset isotooppitasot;1.2.12 veden eräiden aineosien toksisuus ottaen huomioon niistä säädetyt enimmäispitoisuudet.1.3 Esiintymispaikan veden mikrobiologisten analyysien vaatimuksetTutkimuksiin on sisällytettävä:1.3.1 osoitus, ettei loisia ja patogeenisia mikro-organismeja esiinny;1.3.2 ulosteperäiseen saastumiseen viittaavan elvytettävän pesäkeluvun kvantitatiivinen määritys:a) "Escherichia colia" ja muita koliformeja ei osoitettavissa 250 ml:ssa 37 °C:ssa ja 44,5 °C:ssa;b) fekaalisia streptokokkeja ei osoitettavissa 250 ml:ssa;c) itiöllisiä sulfiittia pelkistäviä anaerobeja ei osoitettavissa 50 ml:ssa;d) "Pseudomonas aeruginosaa" ei osoitettavissa 250 ml:ssa.1.3.3 kokonaispesäkeluvun määritys elvytyksen jälkeen ml:aa vettä kohti:i) 20-22 °C:n lämpötilassa 72 tunnissa agar-agarilla tai agar-liivateseoksella;ii) 37 °C:n lämpötilassa 24 tunnissa agar-agarilla.1.4 Kliinisten ja farmakologisten analyysien vaatimukset1.4.1 Tieteellisesti tunnustetuilla menetelmillä suoritettavien analyysien on oltava sopivia luontaisten kivennäisvesien ominaisuuksille ja niiden vaikutuksille ihmiselimistöön, kuten lisääntyneelle virtsaneritykselle, vatsa- ja suolitoiminnoille ja kivennäisaineiden puutteiden tasoittamiselle.1.4.2 Tarvittaessa voidaan 1.4.1 kohdassa tarkoitetut analyysit korvata suurella määrällä yksimielisiksi ja johdonmukaisiksi osoitettuja kliinisiä havaintoja. Tarvittaessa kliiniset analyysit voivat korvata 1.4.1 kohdassa tarkoitetut analyysit, jos huomattava määrä havaintoja johtaa samaan tulokseen.III. POREILEVIA LUONTAISIA KIVENNÄISVESIÄ KOSKEVAT LISÄVAATIMUKSETOttopaikassa tai pullotuksen jälkeen poreilevat luontaiset kivennäisvedet vapauttavat hiilidioksidia spontaanisesti ja tavallisissa lämpötila- ja paineolosuhteissa selvästi havaittavasti. Vedet jaetaan kolmeen ryhmään, joihin sovelletaan seuraavia kuvauksia:a) "luontaisesti hiilihapotetulla luontaisella kivennäisvedellä" tarkoitetaan vettä, jonka lähteestä tuleva hiilidioksidipitoisuus mahdollisen dekantoimisen ja pullotuksen jälkeen on sama kuin ottopaikan veden, soveltuvin osin huomioiden saman vesikerrostuman tai -varaston hiilidioksidin lisääntymisen yhtä suuressa määrin kuin sitä on vapautunut näiden toimenpiteiden aikana ja ottaen huomioon tavanomaiset tekniset poikkeamat;b) "luontaisella kivennäisvedellä, johon on lisätty kaasua lähteestä" tarkoitetaan vettä, jonka vesikerrostumasta tai -varastosta peräisin oleva hiilidioksidipitoisuus mahdollisen dekantoimisen ja pullotuksen jälkeen on korkeampi kuin ottopaikan veden todettu hiilidioksidipitoisuus;c) "hiilihapotetulla luontaisella kivennäisvedellä" tarkoitetaan vettä, johon on lisätty hiilidioksidia, joka on peräisin muualta kuin vesikerrostumasta tai -varastosta, josta vesi tulee.LIITE IILUONTAISEN KIVENNÄISVEDEN HYÖDYNTÄMISEN JA MARKKINOILLE SAATTAMISEN EDELLYTYKSET1. Luontaisen kivennäisvesilähteen hyödyntäminen edellyttää, että vastuussa oleva viranomainen siinä maassa, jossa vesi otetaan, antaa siihen luvan, sen jälkeen kun on osoitettu, että kyseessä oleva vesi täyttää liitteessä I olevan I jakson säännökset.2. Veden keruulaitteet on asennettava niin, että kaikki saastumismahdollisuudet vältetään ja että ominaisuudet, jotka sillä on ottopaikassa, säilyvät.Tätä varten erityisesti:a) lähde ja esiintymispaikka on suojattava saastumisen mahdollisuuksilta;b) vedenottopaikan rakenteiden, putkien ja säiliöiden on oltava vedelle sopivista aineista ja rakennettu estämään kemiallisia, fysiko-kemiallisia tai mikrobiologisia muutoksia vedessä;c) hyödyntämisolosuhteiden, erityisesti pesu- ja pullotustoiminnan on täytettävä hygieeniset vaatimukset. Erityisesti säiliöitä ja päällyksiä on käsiteltävä, tai ne on valmistettava, niin, että vältetään kielteiset vaikutukset luontaisen kivennäisveden mikrobiologisiin ja kemiallisiin ominaisuuksiin;d) luontaisen kivennäisveden kuljetus kuluttajalle muissa kuin jakeluun hyväksytyissä säiliöissä ja päällyksissä on kiellettyä.Kuitenkaan d alakohtaa ei tarvitse soveltaa kivennäisveteen, jota hyödynnetään ja pidetään kaupan jäsenvaltion alueella, jos kivennäisveden kuljetus tankkisäiliöissä lähteestä pullotustehtaalle oli siinä jäsenvaltiossa sallittua tätä direktiiviä tiedoksi annettaessa.3. Jos hyödyntämisen aikana todetaan, että luontainen kivennäisvesi on saastunutta eikä sillä enää ole 5 artiklassa säädettyjä mikrobiologisia ominaisuuksia, on henkilön, joka käyttää lähdettä, viipymättä keskeytettävä kaikki toiminnot, erityisesti pullotusprosessi, kunnes saastumisen aihe on poistettu ja vesi täyttää 5 artiklan vaatimukset.4. Alkuperämaan vastuussa olevan viranomaisen on suoritettava säännöllisiä tarkastuksia sen varmistamiseksi, että:a) luontainen kivennäisvesi, jonka osalta lähteen hyödyntäminen on sallittua, täyttää liitteessä I olevan I jakson vaatimukset;b) henkilö, joka hyödyntää lähdettä, noudattaa 2 ja 3 kohdan määräyksiä.LIITE IIIMAININNAT JA OMINAISUUDET, JOISTA SÄÄDETÄÄN 9 ARTIKLAN 2 KOHDASSA>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31995L0057

Neuvoston direktiivi 95/57/EY, annettu 23 päivänä marraskuuta 1995, matkailualaa koskevien tilastotietojen keräämisestä

Virallinen lehti nro L 291 , 06/12/1995 s. 0032 - 0039

NEUVOSTON DIREKTIIVI 95/57/EY,annettu 23 päivänä marraskuuta 1995,matkailualaa koskevien tilastotietojen keräämisestä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 213 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettäEuroopan parlamentin 11 päivänä kesäkuuta 1991 (1) ja 18 päivänä tammikuuta 1994 (2) antamissa päätöslauselmissa korostetaan, että yhteisö on keskeisessä asemassa kehitettäessä matkailutilastoja,talous- ja sosiaalikomitea (3) on tukenut direktiivin laatimista nykyisin kansallisella tasolla hajanaisesti tapahtuvien ponnistusten kanavoimiseksi,neuvoston päätöksellä 90/665/ETY (4) on otettu käyttöön yhteisön menetelmällinen kehys yhteisön matkailutilastojen laatimista varten,päätöksen 90/665/ETY mukaisesti toteutettavan yhteisön matkailutilastojen kehittämisen kaksivuotisen ohjelman (1991-1992) tulokset osoittavat, että sekä yksityisellä että julkisella alalla toimivat käyttäjät tarvitsevat nopeasti saatavia, luotettavia ja vertailukelpoisia tilastoja matkailualan kysynnästä ja tarjonnasta yhteisön tasolla,yhteisön matkailutilastojen kehittämistä pidetään ensisijaisena tavoitteena yhteisön toimintaohjelmasta matkailun edistämiseksi 13 päivänä heinäkuuta 1992 tehdyssä neuvoston päätöksessä 92/421/ETY (5),matkailun tunnustettu asema kehityksen ja yhteiskunnallis-taloudellisen yhdentymisen välineenä voidaan paremmin varmistaa tiedoilla sitä koskevien, erityisesti alueellisella tasolla käyttöön otettujen perustilastojen perusteella,yhteisön matkailuelinkeinon kilpailukyvyn arvioimiseksi on saatava enemmän tietoja matkailun määrästä, matkojen ominaisuuksista, matkailijoiden ominaisuuksista sekä matkailumenoista,tarvitaan kuukausittaisia tietoja, joiden avulla voidaan mitata kysynnän kausittaisia vaikutuksia majoituskapasiteettiin ja siten auttaa viranomaisia ja taloudellisia toimijoita kehittämään sopivampia strategioita ja menettelytapoja lomien kausittaisen jakautumisen ja matkailutoiminnan harjoittamisen parantamiseksi,yhteisön jatkotoimien tällä alalla on edelleen perustuttava käytännölliseen lähestymistapaan, ottaen huomioon toissijaisuusperiaate,tarvittavat synergiat matkailua koskevien kansallisten, kansainvälisten ja yhteisön tilastohankkeiden välillä on varmistettava tiedonkeruun velvoitteiden vähentämiseksi,yhteistyössä muiden kansainvälisten järjestöjen, kuten Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön sekä Maailman matkailujärjestön kanssa tehty menetelmiä koskeva työ sekä maaliskuussa 1993 annetut Yhdistyneiden kansakuntien tilastokomission suositukset olisi otettava huomioon, jotta voitaisiin paremmin varmistaa matkailutilastojen vertailukelpoisuus koko maailmassa,asianmukaisen ja hyväksytyn yhteisön kehyksen käyttöönotto parantaisi olennaisesti luotettavaa ja tehokasta matkailun kysynnän ja tarjonnan rakenteen ja kehityksen seurantaa,tällaisella järjestelmällä voidaan saavuttaa mittakaavaetuja tuottamalla tietoa, joka hyödyttää kaikkia jäsenvaltioita ja asianomaisia osapuolia,vertailukelpoisia matkailutilastoja voidaan levittää tehokkaammin ainoastaan yhteisön tasolla,Euroopan yhteisöjen ensisijaisia toimenpiteitä tilastotietojen alalla koskevasta puiteohjelmasta vuosiksi 1993-1997 22 päivänä heinäkuuta 1993 tehdyssä neuvoston päätöksessä 93/464/ETY määrätään matkailun kysyntää ja tarjontaa koskevien tilastojen tietojärjestelmän perustamisesta (6),neuvoston direktiivillä voidaan luoda yhteinen kehys kansallisella tasolla toteutettavilla eri toimilla saavutettavien etujen enimmäistämiseksi, jayhteisön järjestelmässä koottavien tilastotietojen on oltava luotettavia ja vertailukelpoisia eri jäsenvaltioiden välillä; sen vuoksi on otettava käyttöön yhteiset perusteet, joilla nämä vaatimukset voidaan täyttää,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tavoitteet Matkailutilastojen tietojärjestelmän toteuttamiseksi yhteisön tasolla jäsenvaltioiden on kerättävä, koottava, käsiteltävä ja luovutettava yhdenmukaistettuja yhteisön tilastotietoja matkailun kysynnästä ja tarjonnasta.2 artikla Tietojen keruun alue ja perusmääritelmät Tässä direktiivissä tarkoitettujen kerättävien tietojen on liityttävä seuraaviin alueisiin:a) Matkailun majoitusliikkeen kapasiteetti.Kyseeseen tulevat majoitusliikkeiden tyypit ovat:1) Hotellit ja vastaavat majoitusliikkeet2) Muut majoitusliikkeetNäistä:2.1 Leirintäalueet2.2 Lomakylät2.3 Muut majoitusliikkeet.b) Majoitusliikkeisiin saapuvat ja yöpyvät vieraat.Tiedot on kerättävä maassa tapahtuvasta matkailusta, toisin sanoen kotimaanmatkailusta ja ulkomailta suuntautuvasta matkailusta; tällöin "kotimaanmatkailulla" tarkoitetaan tietyssä maassa pysyvästi asuvien henkilöiden matkailua ainoastaan kyseisessä maassa ja "ulkomailta suuntautuvalla matkailulla" muiden kuin kyseisessä maassa pysyvästi asuvien henkilöiden matkailua kyseisessä maassa.c) Matkailun kysyntä.Tiedot on kerättävä kansallisesta matkailusta, toisin sanoen kotimaanmatkailusta ja ulkomaanmatkailusta; tällöin "ulkomaanmatkailulla" tarkoitetaan jossakin maassa pysyvästi asuvien henkilöiden matkailua toisissa maissa. Matkailun kysyntää koskevien tietojen on liityttävä matkoihin, jotka ovat pääasiallisen tarkoituksen mukaan vapaa-ajan matkoja ja ammattiin liittyviä matkoja ja joihin sisältyy vähintään yksi tai useampi peräkkäinen yöpyminen muualla kuin pysyvässä asuinpaikassa.3 artikla Kerättävät tyyppitiedot 1. Luettelo kerättävistä tyyppitiedoista ja tiedot niiden määräaikaisuudesta ja alueellisesta jaottelusta ovat liitteessä.2. Komissio määrää 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen kerättäviin tyyppitietoihin sovellettavista määritelmistä sekä kerättäviä tyyppitietoja koskevan luettelon mahdollisista muutoksista.4 artikla Tilastotietojen tarkkuus 1. Tilastotietojen keruulla on mahdollisuuksien mukaan varmistettava, että tulokset vastaavat tarvittavia tarkkuutta koskevia vähimmäisvaatimuksia. Komissio määrää nämä tarkkuusvaatimukset sekä menettelyt järjestelmällisten harhojen yhdenmukaistetun käsittelyn varmistamiseksi 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Tarkkuutta koskevia vähimmäisvaatimuksia määrättäessä käytetään perusteena erityisesti vuosittaisia yöpymisiä kansallisella tasolla.2. Tietojen keruun perusteiden osalta jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaisina pitämänsä toimenpiteet tulosten laadun ja vertailukelpoisuuden ylläpitämiseksi.5 artikla Tilastotietojen keruu 1. Jäsenvaltiot voivat tarvittaessa perustaa 3 artiklassa edellytettyjen tilastotietojen keruun olemassa oleviin tietoihin, lähteisiin ja järjestelmiin.2. Vuosittain ja kuukausittain havainnoitavien tyyppitietojen ensimmäinen havaintojakso alkaa 1 päivänä tammikuuta 1996. Liitteessä olevien B ja C jakson neljännesvuosittaisten tietojen sarakkeisiin liittyvien tyyppitietojen ensimmäinen havaintojakso alkaa 1 päivänä tammikuuta 1997.6 artikla Tietojen käsittely Jäsenvaltioiden on käsiteltävä 3 artiklassa tarkoitetut kerätyt tiedot 4 artiklassa säädettyjä tarkkuusvaatimuksia noudattaen ja 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. Alueellisen tason on oltava Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston alueellisten yksiköiden nimikkeistön mukainen.7 artikla Tietojen luovuttaminen 1. Jäsenvaltioiden on luovutettava 6 artiklan mukaisesti käsitellyt tiedot, mukaan lukien jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädäntönsä tai tilastotietojen luottamuksellisuutta koskevan käytännön mukaisesti salassa pidettäviksi julistamat tiedot salassa pidettävien tilastotietojen luovuttamisesta Euroopan yhteisöjen tilastotoimistolle 11 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (Euratom, ETY) N:o 1588/90 säännöksiä noudattaen (7). Kyseinen asetus koskee tietojen salassapitoa.2. Vuosittaiset ennakkotiedot on luovutettava kuuden kuukauden kuluessa havaintojakson päättymisestä, ja tarkistetut vuosittaiset tiedot on luovutettava enintään 12 kuukauden määräajan kuluessa havaintojakson päättymisestä. Kuukausittaiset ja neljännesvuosittaiset ennakkotiedot on luovutettava kolmen kuukauden kuluessa vastaavan havaintojakson päättymisestä, ja tarkistetut kuukausittaiset ja neljännesvuosittaiset tiedot on luovutettava enintään kuuden kuukauden määräajan kuluessa vastaavan havaintojakson päättymisestä.3. Komissio voi 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudatten ottaa tietojen toimittamisesta vastaavien osapuolten tehtävien helpottamiseksi käyttöön standardoituja menettelyjä tietojen luovuttamiseksi ja luoda edellytykset automaattisen tietojenkäsittelyn ja elektronisen tiedonsiirron runsaampaan käyttöön.8 artikla Kertomukset 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tämän pyynnöstä kaikki tilastotietojen laadun, vertailukelpoisuuden ja täydellisyyden arvioimiseksi tarvittavat tiedot. Jäsenvaltioiden on myös toimitettava komissiolle yksityiskohtaiset tiedot mahdollisista käytettävien menetelmien myöhemmistä muutoksista.2. Komission on toimitettava Euroopan parlamentille, neuvostolle sekä talous- ja sosiaalikomitealle kertomus tämän direktiivin mukaisesti suoritetussa työssä saaduista kokemuksista, kun tietoja on kerätty kolmen vuoden ajan.9 artikla Tulosten levittäminen Yksityiskohtaiset säännöt siitä, miten komissio levittää tietoja, vahvistetaan 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.10 artikla Siirtymäkausi 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että yhteisön tietojärjestelmä saatetaan toimintaan kuukausittaisten ja vuosittaisten tietojen osalta kolmen vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta ja neljännesvuosittaisten tietojen osalta viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta päättyvän siirtymäkauden kuluessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 13 artiklan soveltamista.2. Siirtymäkauden aikana komissio voi 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen hyväksyä poikkeuksia tämän direktiivin säännöksistä, jos kansalliset matkailualan tilastojärjestelmät edellyttävät mukautuksia.11 artikla Komitea Tämän direktiivin täytäntöönpanossa, mukaan lukien mahdolliset toimenpiteet direktiivin mukautumiseksi talouden ja tekniikan kehitykseen, joita ovat erityisesti:- kerättäviin tyyppitietoihin sovellettavat määritelmät sekä mahdolliset kerättävien tyyppitietojen luettelon muutokset (3 artikla), jos nämä muutokset eivät lisää keruun työmäärää,- tarkkuusvaatimukset ja järjestelmällisten harhojen yhdenmukaistettu käsittely (4 artikla),- tietojen käsittely (6 artikla), tietojen luovutusmenettelyt (7 artikla), ja tietojen levittäminen (9 artikla),- poikkeukset tämän direktiivin säännöksistä siirtymäkaudella (10 artikla),Komissiota avustaa 12 artiklan säännösten mukaisesti päätöksellä 89/382/ETY, Euratom (8) perustettu tilasto-ohjelmakomitea, jäljempänä "komitea".12 artikla Menettely 1. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen toteutettavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi toimitettuaan tarvittaessa äänestyksen asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdan mukaan niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.2. a) Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi.b) Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa:- komissio lykkää päättämiensä toimenpiteiden soveltamista kolmella kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä,- neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetun ajan kuluessa.13 artikla Direktiivin täytäntöönpano Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 23 päivänä marraskuuta 1996.14 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.15 artikla Loppusäännökset Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 23 päivänä marraskuuta 1995.Neuvoston puolestaC. WESTENDORP y CABEZAPuheenjohtaja(1) EYVL N:o C 183, 15.7.1991, s. 74(2) EYVL N:o C 44, 14.2.1994, s. 61(3) EYVL N:o C 52, 19.2.1994, s. 22(4) EYVL N:o L 358, 21.12.1990, s. 89(5) EYVL N:o L 231, 13.8.1992, s. 26(6) EYVL N:o L 219, 28.8.1993, s. 1(7) EYVL N:o L 151, 15.6.1990, s. 1(8) EYVL N:o L 181, 28.6.1989, s. 47LIITE MATKAILUALAN TILASTOTIEDOT Huom. Numeroiden B.1.3, C.1.1.2 ja C.1.1.4 kohdalla kysyttäviin tietoihin sovellettava maailman maantieteellinen jaottelu on tämän liitteen lopussa.A. Majoitusliikkeiden kapasiteetti: kansallisella alueella sijaitsevat paikalliset yksiköt A.1. Vuosittain luovutettavat tiedot>TAULUKON PAIKKA>B. Majoitusliikkeisiin saapuneet vieraat ja yöpymiset: kotimaanmatkailu ja ulkomailta saapuva matkailu B.1. Vuosittain luovutettavat tiedot>TAULUKON PAIKKA>B.2. Kuukausittain luovutettavat tiedot>TAULUKON PAIKKA>C. Matkailun kysyntä: kotimaanmatkailu ja ulkomaanmatkailu (päivämatkoja lukuun ottamatta) C.1. Koko maan tasolla luovutettavat tiedot>TAULUKON PAIKKA>MAAILMAN MAANTIETEELLISTEN VYÖHYKKEIDEN JAOTTELU: KOKO MAAILMA YHTEENSÄETA YHTEENSÄEUROOPAN UNIONI YHTEENSÄ (15)BelgiaTanskaSaksaKreikkaEspanjaRanskaIrlantiItaliaLuxemburgItävaltaAlankomaatPortugaliSuomiRuotsiYhdistynyt kuningaskuntaEUROOPAN VAPAAKAUPPALIITTO (EFTA) YHTEENSÄIslantiNorjaSveitsi (ja Liechtenstein)MUUT EUROOPAN MAAT YHTEENSÄ (EFTAa lukuun ottamatta):josta:TurkkiPuolaT Osekin tasavaltaSlovakiaUnkariAFRIKKA YHTEENSÄPOHJOIS-AMERIKKAYhdysvallatKanadaKESKI- JA ETELÄ-AMERIKKA YHTEENSÄAASIA YHTEENSÄjosta:JapaniAUSTRALIA, OSEANIA JA MUUT ALUEET:joista:AustraliaUusi-SeelantiTUNTEMATON