Avis juridique important

|

31991L0072

Komission direktiivi 91/72/ETY, annettu 16 päivänä tammikuuta 1991, neuvoston direktiivin 79/112/ETY muuttamisesta siltä osin kuin on kyse aromien merkitsemisestä elintarvikepakkauksissa olevaan ainesosaluetteloon

Virallinen lehti nro L 042 , 15/02/1991 s. 0027 - 0028 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 10 s. 0047  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 10 s. 0047

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 16 päivänä tammikuuta 1991,neuvoston direktiivin 79/112/ETY muuttamisesta siltä osin kuin on kyse aromien merkitsemisestä elintarvikepakkauksissa olevaan ainesosaluetteloon (91/72/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon 18 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/112/ETY kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/395/ETY(2), ja erityisesti sen 6 artiklan 5 kohdan b alakohdan kolmannen luetelmakohdan,sekä katsoo, ettäeroavuudet aromien merkitsemistä elintarvikepakkausten ainesosaluetteloon koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön välillä ovat omiaan estämään näiden valmisteiden vapaata liikkuvuutta ja voivat siten johtaa eriarvoisten kilpailun edellytysten muodostumiseen,elintarvikkeiden pakkausmerkintöjä koskevien kaikkien säädösten pääasiallisena tarkoituksena olisi oltava kuluttajan tiedonsaannin varmistaminen ja kuluttajan suojelu,käsite "luontainen" tai muu asiallisesti samaa tarkoittava sana on sen vuoksi suojattava,nämä käsitteet on määritelty elintarvikkeissa sallittuja aromeja ja niiden valmistusaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 22 päivänä kesäkuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 88/388/ETY(3) 9 artiklan 2 kohdassa,on osoittautunut tarpeelliseksi laajentaa tämä määrittely koskemaan elintarvikkeiden pakkausmerkintöjä,neuvoston direktiivin 79/112/ETY 17 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti on annettu ehdotus tarvittavista toimenpiteistä pysyvälle elintarvikekomitealle, joka ei ole voinut antaa lausuntoa; siten komissio on tehnyt neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä, jakoska neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut sen käsiteltäväksi, komission on tehtävä päätös ehdotetusta toimenpiteestä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiiviä 79/112/ETY seuraavasti:1) Korvataan 6 artiklan 5 kohdan b alakohdan kolmas luetelmakohta seuraavasti:- "aromit on merkittävä tämän direktiivin liitteen III mukaisesti".2) Lisätään liite III seuraavasti:"LIITE IIIAromien merkitseminen ainesosaluetteloon1 Aromit on merkittävä joko sanalla "aromi(t)" tai aromin tarkemmalla nimellä tai sen kuvauksella.2 Sanaa "luontainen" tai muuta asiallisesti samaa tarkoittavaa sanaa voidaan käyttää ainoastaan aromeista, joissa aromiaines sisältää yksinomaan niitä aromiaineita, jotka määritellään aromeista annetun direktiivin 88/388/ETY 1 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohdassa ja/tai niitä aromivalmisteita, jotka määritellään saman direktiivin 1 artiklan 2 kohdan c alakohdassa.3 Jos aromin nimi sisältää viittauksen kasvi- tai eläintuotteeseen tai näistä olevaan alkuperään, sanaa "luontainen" tai muuta asiallisesti samaa tarkoittavaa sanaa ei voida käyttää, ellei aromiainesta ole erotettu soveltuvin fysikaalisin menetelmin, entsymaattisin tai mikrobiologisin menetelmin tai perinteisin ruoanvalmistusmenetelmin yksinomaan tai lähes yksinomaan siitä elintarvikkeesta tai aromilähteestä, johon viitataan."2 artikla 1 Jäsenvaltioiden on tarvittaessa muutettava lakinsa, säädöksensä ja hallinnolliset määräyksensä siten että:- sallitaan tämän direktiivin mukaisten valmisteiden pitäminen kaupan viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1992;- kielletään 1 päivästä tammikuuta 1994 alkaen sellaisten aromien pitäminen kaupan, jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia.Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2 Näissä jäsenvaltioiden antamissa määräyksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä sellainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 16 päivänä tammikuuta 1991.Komission puolestaMartin BANGEMANNVarapuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 33, 8.2.1979, s. 1(2) EYVL N:o L 186, 30.6.1989, s. 17(3) EYVL N:o L 184, 15.7.1988, s. 61


Avis juridique important

|

31998L0090

Komission direktiivi 98/90/EY, annettu 30 päivänä marraskuuta 1998, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen ovia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 70/387/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 337 , 12/12/1998 s. 0029 - 0039

KOMISSION DIREKTIIVI 98/90/EY,annettu 30 päivänä marraskuuta 1998,moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen ovia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 70/387/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 98/14/EY (2), ja erityisesti sen 13 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen ovia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 70/387/ETY (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Tanskan, Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan liittymisasiakirjalla,sekä katsoo, ettädirektiivi 70/387/ETY on yksi neuvoston direktiivillä 70/156/ETY perustettua EY-tyyppihyväksyntämenettelyä koskevista erityisdirektiiveistä; siten ajoneuvojärjestelmiä, osia ja erillisiä teknisiä yksiköitä koskevia direktiivin 70/156/ETY säännöksiä sovelletaan tähän direktiiviin,direktiiviä 70/387/ETY voidaan edelleen mukauttaa tekniikan kehitykseen parantamalla joidenkin raskaiden hyötyajoneuvojen matkustajien turvallisuutta ohjaustilan ovista sisään ja ulos astuttaessa,erityisesti direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdassa ja 4 artiklan 3 kohdassa edellytetään, että jokaiseen erityisdirektiiviin on liitettävä ilmoituslomake, joka sisältää mainitun direktiivin liitteessä I olevat asiaa koskevat kohdat, sekä myös saman direktiivin liitteeseen VI perustuva tyyppihyväksyntätodistus tyyppihyväksynnän tietokoneistamiseksi,direktiivin 70/387/ETY käytännön soveltamista varten on tarpeen varmistaa säännösten yhdenmukaisuus kaikissa jäsenvaltioissa, jatällä direktiivillä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivillä 70/156/ETY perustetun tekniikan kehitykseen mukauttamista käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivi 70/387/ETY seuraavasti:1. Korvataan 1 artiklassa "maataloustraktoreita ja -työkoneita" ilmaisulla "maatalous- ja metsätraktoreita" ja ilmaisu "moottorityökoneita" ilmaisulla "kaikkia liikkuvia koneita".2. Muutetaan liitteet tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla 1. 1 päivästä tammikuuta 1999 jäsenvaltiot eivät saa ajoneuvojen oviin liittyvistä syistä- evätä ajoneuvotyypiltä EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntäätai- kieltää ajoneuvojen myyntiä, rekisteröintiä tai käyttöönottoa,jos ajoneuvot ovat direktiivin 70/387/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukaiset.2. 1 päivästä lokakuuta 2000 jäsenvaltiot- eivät saa enää myöntää EY-tyyppihyväksyntääja- saavat evätä kansallisen tyyppihyväksynnänuudelta ajoneuvotyypiltä ajoneuvon oviin liittyvistä syistä, jos direktiivin 70/387/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimukset eivät täyty.3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 joulukuuta 1999. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.4 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.5 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 30 päivänä marraskuuta 1998.Komission puolestaMartin BANGEMANNKomission jäsen(1) EYVL L 42, 23.2.1970, s. 1(2) EYVL L 91, 25.3.1998, s. 1(3) EYVL L 176, 10.8.1970, s. 5LIITE 1. Lisätään seuraava liiteluettelo direktiivin 70/387/ETY liitteen I edelle:>TAULUKON PAIKKA>2. Korvataan Liite I seuraavasti:"LIITE ISOVELTAMISALA, MÄÄRITELMÄT, YLEISET VAATIMUKSET, EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN, EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMINEN, TYYPIN JA HYVÄKSYNTÖJEN MUUTOKSET, TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS1. SOVELTAMISALA1.1 Tätä direktiiviä sovelletaan M1- ja N-luokan (1) moottoriajoneuvojen oviin.2. MÄÄRITELMÄTTässä direktiivissä tarkoitetaan:2.1 `ajoneuvon hyväksynnällä` ajoneuvotyypin hyväksyntää sen ovien ja niiden ominaisuuksien osalta,2.2 `ajoneuvotyypillä` ajoneuvoja, jotka eivät olennaisesti poikkea toisistaan seuraavien pääominaisuuksien osalta:- lukkojen ja saranoiden suunnittelu ja vahvuus liitteessä II tarkoitettujen ajoneuvojen osalta,- astinlautojen ja askelmien rakenne- ja asennusvaatimukset niiden ajoneuvojen osalta, joita liitteessä III ei tarkoiteta, ja- askelmien ja kädensijojen sijainti ja geometriset ominaisuudet liitteessä III mainittujen ajoneuvojen osaltasiltä osin, kuin näillä ominaisuuksilla on merkitystä tämän direktiivin vaatimusten kannalta.3. YLEISET VAATIMUKSET3.1 Suunnittelu3.1.1 Ajoneuvo on suunniteltava siten, että siihen voidaan astua ja siitä voidaan poistua täysin turvallisesti.3.1.2 Sellaisten N2-luokan ajoneuvojen, joiden enimmäispaino on yli 7,5 tonnia, ja N3-luokan ajoneuvojen katsotaan täyttävän edellä mainitut vaatimukset, jos nämä ajoneuvot ovat liitteen III määräysten mukaiset.3.2 Ovet sekä sisään- ja uloskäynnit3.2.1 Ovia sekä sisään- ja uloskäyntejä on voitava käyttää helposti ja turvallisesti.3.3 Ovet ja lukot3.3.1 Ovet ja lukot on suunniteltava siten, että niiden sulkeminen ei aiheuta häiritsevää ääntä.3.3.2 Ovien lukot on suunniteltava siten, että ovet eivät voi avautua vahingossa.3.4 Lukot ja saranat (rakenne- ja asennusvaatimukset)3.4.1 Ajoneuvojen sivuille saranoitujen ovien (lukuun ottamatta taitto-ovia) saranoiden on oltava kiinnitetty kulkusuunnan puoleiseen ovien etureunaan. Kaksoisovissa näitä vaatimuksia sovelletaan ensin aukeavaan oven puoliskoon; oven toinen puolisko on voitava lukita.3.4.2 M1-luokan ajoneuvojen sivuovien saranoiden ja lukkojen on oltava tämän direktiivin liitteen II vaatimusten mukaiset.3.5 Astinlaudat ja askelmat (rakenne- ja asennusvaatimukset)3.5.1 Pyörän napaa, vanteita ja muita pyörän osia ei katsota astinlaudoiksi tai askelmiksi tässä direktiivissä tarkoitetuissa yhteyksissä, paitsi jos ajoneuvon rakenteeseen tai käyttöön liittyvät syyt estävät astinlautojen tai askelmien sijoittamisen muualle ajoneuvoon.3.5.2 Sellaisissa M1, N1- ja N2-luokan ajoneuvoissa, joiden enimmäispaino on enintään 7,5 tonnia, on oltava yksi tai useampi astinlauta tai askelma, jos kyseisten ajoneuvojen matkustajatilan oviaukon lattia on yli 600 mm maanpinnan yläpuolella.3.5.2.1 Maastoajoneuvoissa, sellaisina kuin ne on määritelty direktiivin 70/156/ETY liitteessä II olevassa A osassa, kyseistä etäisyyttä maanpinnasta voidaan kuitenkin lisätä 700 millimetriin.3.5.2.2 Astinlaudat tai askelmat on suunniteltava siten, että liukastumisen vaaraa ei ole.4. EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN4.1 Ajoneuvon valmistajan on tehtävä ajoneuvotyyppiä koskeva EY-tyyppihyväksyntähakemus ovien osalta.4.2 Ilmoituslomakkeen malli esitetään lisäyksessä 1.4.3 Hyväksyttävää tyyppiä edustava ajoneuvo on toimitettava tyyppihyväksyntätesteistä vastaavalle tekniselle tutkimuslaitokselle.5. EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMINEN5.1 Jos asiaa koskevat vaatimukset täyttyvät, EY-tyyppihyväksyntä myönnetään direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.5.2 EY-tyyppihyväksyntätodistuksen malli esitetään lisäyksessä 2.5.3 Jokaiselle hyväksytylle ajoneuvotyypille annetaan hyväksyntänumero direktiivin 70/156/ETY liitteen VII mukaisesti. Sama jäsenvaltio ei saa antaa samaa numeroa toiselle ajoneuvotyypille.6. TYYPIN JA HYVÄKSYNTÖJEN MUUTOKSET6.1 Jos tämän direktiivin mukaisesti hyväksyttyä tyyppiä muutetaan, sovelletaan direktiivin 70/156/ETY 5 artiklan säännöksiä.7. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS7.1 Toimenpiteet tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi toteutetaan direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan säännösten mukaisesti.Lisäys 1Neuvoston direktiivin 70/156/ETY (*) liitteen I mukainen ILMOITUSLOMAKE N:o. . . ajoneuvon ETY-tyyppihyväksynnästä ovien osalta (direktiivi 70/387/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä . . ./. . ./EY) >KAAVION ALKU>Seuraavat tiedot on tarvittaessa toimitettava kolmena kappaleena, ja niihin on liitettävä sisällysluettelo.Mahdollisten piirustusten on oltava riittävän yksityiskohtaisia, ja ne on toimitettava sopivassa mittakaavassa A4-koossa tai tähän kokoon taitettuina.Mahdollisten valokuvien on oltava riittävän yksityiskohtaisia.Jos järjestelmissä, osissa tai erillisissä teknisissä yksiköissä on sähköohjattuja toimintoja, tiedot niiden suoritusarvoista on ilmoitettava.0. YLEISTÄ0.1 Merkki (valmistajan toiminimi):0.2 Tyyppi:0.3 Tyypin tunnistustapa, jos se on merkitty ajoneuvoon (b):0.3.1 Tämän merkinnän sijainti:0.4 Ajoneuvoluokka (c):0.5 Valmistajan nimi ja osoite:0.8 Kokoonpanotehtaan (kokoonpanotehtaiden) osoite (osoitteet):1. AJONEUVOJEN YLEISET RAKENNEOMINAISUUDET1.1 Valokuvat ja/tai piirustukset esimerkkiajoneuvosta:9. KORI9.2 Käytetyt materiaalit ja rakennetavat:9.3 Matkustajatilan ovet, lukot ja saranat:9.3.1 Ovien asettelu ja lukumäärä:9.3.1.1 Mitat, avautumissuunta ja suurin avautumiskulma:9.3.2 Piirustukset lukoista ja saranoista ja niiden sijainnista ovissa:9.3.3 Lukkojen ja saranoiden tekninen kuvaus:9.3.4 Sisäänkäyntien, askelmien ja tarvittavien kahvojen tiedot (mittoineen):(*) Tämän ilmoituslomakkeen kohtien numerointi ja alaviitteet vastaavat direktiivin 70/156/ETY liitteen I numerointia ja alaviitteitä. Kohdat, joilla ei ole merkitystä tämän direktiivin kannalta, on jätetty pois.Maastoajoneuvoista annettavat lisätiedot1.3 Akseleiden ja pyörien lukumäärä:1.3.3 Vetävät akselit (lukumäärä, sijainti, kytkentä muihin akseleihin):2.4.1 Ilman koria olevan alustan osalta2.4.1.4.1 Lähestymiskulma (na):2.4.1.5.1 Jättökulma (nb):2.4.1.6 Maavara (sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 70/156/ETY liitteessä II olevan A osan 4.5 kohdassa)2.4.1.6.1 akseleiden välillä:2.4.1.6.2 etuakselin (etuakseleiden) kohdalla:2.4.1.6.3 taka-akselin (taka-akseleiden) kohdalla:2.4.1.7 Ramppikulma (nc):2.4.2 Alustat, joissa on kori2.4.2.4.1 Lähestymiskulma (na):2.4.2.5.1 Jättökulma (nb):2.4.2.6 Maavara (sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 70/156/ETY liitteessä II olevan A osan 4.5 kohdassa)2.4.2.6.1 akseleiden välillä:2.4.2.6.2 etuakselin (etuakseleiden) kohdalla:2.4.2.6.3 taka-akselin (taka-akseleiden) kohdalla:2.4.2.7 Ramppikulma (nc):2.15 Mäestälähtökyky (pelkkä ajoneuvo):4.9 Tasauspyörästön lukitus: kyllä/ei/valinnainen (1)(1) Tarpeeton yliviivataan.>KAAVION LOOPU>Lisäys 2MALLI[Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm)]EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUS >KAAVION ALKU>Viranomaisen leimaIlmoitus ajoneuvon/osan/erillisen teknisen yksikön (1) tyypin- tyyppihyväksynnästä (1),- tyyppihyväksynnän laajennuksesta (1),- tyyppihyväksynnän epäämisestä (1),- tyyppihyväksynnän peruuttamisesta (1),direktiivin 70/387/ETY mukaisesti, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä . . . / . . . /EY.Tyyppihyväksyntänumero:Laajennuksen syy:I OSA0.1 Merkki (valmistajan toiminimi):0.2 Tyyppi:0.3 Tyypin tunnistustapa, jos se on merkitty ajoneuvoon/osaan/erilliseen tekniseen yksikköön (1) (2):0.3.1 Tämän merkinnän sijainti:0.4 Ajoneuvoluokka (1) (3):0.5 Valmistajan nimi ja osoite:0.7 Osien ja erillisten teknisten yksiköiden osalta ETY-tyyppihyväksyntämerkin sijainti ja kiinnitystapa:0.8 Kokoonpanotehtaan (kokoonpanotehtaiden) osoite (osoitteet):(1) Tarpeeton yliviivataan.(2) Jos tyypin tunnistustavassa on merkkejä, joilla ei ole merkitystä tässä tyyppihyväksyntätodistuksessa tarkoitetun ajoneuvon, osan tai erillisen teknisen yksikön kuvailemisessa, ne on esitettävä asiakirjoissa merkinnällä '?' (esim. ABC??123??).(3) Sellaisina kuin ne on määritelty direktiivin 70/156/ETY liitteessä II olevassa A osassa.II OSA1. Lisätiedot (tarvittaessa): ks. lisäyksen liite2. Testien suorittamisesta vastaava tekninen tutkimuslaitos:3. Testausselosteen päiväys:4. Testausselosteen numero:5. Huomautukset (jos niitä on): ks. lisäyksen liite6. Paikka:7. Päiväys:8. Allekirjoitus:9. Liitteenä on luettelo hyväksyntäviranomaiselle luovutetusta tietopaketista, joka on pyynnöstä saatavissa.Lisäyksen liite EY-tyyppihyväksyntätodistukseen N:o . . .ajoneuvon tyyppihyväksynnästä direktiivin 70/387/ETY mukaisesti, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä . . . / . . . /EY1. Lisätietoja1.1 Matkustajatilan ovien asettelu (asettelut):1.2 Avautumistapa:1.3 Lukon avaamistapa:5. Huomautuksia:">KAAVION LOOPU>(1) Sellaisina kuin ne on määritelty direktiivin 70/156/ETY liitteessä II olevassa A osassa.3. Muutetaan liite II seuraavasti:a) Korvataan otsikossa ilmaisu "HENKILÖAUTOJEN" ilmaisulla "M1-LUOKAN AJONEUVOJEN".b) Korvataan 1.1 kohdassa sana "direktiivissä" sanalla "liitteessä".4. Lisätään liite III seuraavasti:"LIITE IIISELLAISTEN N2-LUOKAN AJONEUVOJEN, JOIDEN ENIMMÄISPAINO ON YLI 7,5 TONNIA, JA N3-LUOKAN AJONEUVOJEN OHJAUSTILAN OVISTA SISÄÄN JA ULOS ASTUMISTA KOSKEVAT VAATIMUKSET1. Ohjaustilaan johtavat askelmat (ks. kuva)1.1 Maanpinnan ja alimman askelman yläpinnan välinen etäisyys A saa olla enintään 600 mm mitattuna ajoneuvon ollessa ajokunnossa vaakasuoralla ja tasaisella pinnalla.1.1.1 Maastoajoneuvoissa, sellaisina kuin ne on määritelty direktiivin 70/156/ETY liitteessä II olevassa A osassa, kyseistä etäisyyttä A voidaan kuitenkin lisätä 700 millimetriin.1.2 Askelmien yläpintojen välinen etäisyys B saa olla enintään 400 mm. Kahden peräkkäisen askelman pystyetäisyys saa vaihdella enintään 50 mm.1.2.1 Maastoajoneuvoissa (ks. 1.1.1 kohta) viimeksi mainittua arvoa voidaan kuitenkin lisätä 100 millimetriin.1.3 Lisäksi on noudatettava seuraavia geometrisiä vähimmäisvaatimuksia:>TAULUKON PAIKKA>1.3.1 Maastoajoneuvoissa (ks. 1.1.1 kohta) arvoa F voidaan kuitenkin vähentää 200 millimetriin.1.4 Alin askelma voidaan suunnitella puolaksi, jos tämä on tarpeen rakenteeseen tai käyttöön liittyvistä syistä tai jos on kyse maastoajoneuvoista (ks. 1.1.1 kohta). Tällöin puolan syvyyden (R) on oltava vähintään 20 mm.1.4.1 Poikkileikkaukseltaan pyöreitä puolia ei sallita.1.5 Ohjaustilasta laskeuduttaessa ylimmän askelman sijainnin on oltava helposti havaittavissa.1.6 Askelmien yläpinnan on oltava liukumaton. Lisäksi ajon aikana säälle ja lialle alttiiden askelmien valuman (vedenpoistoon tarkoitetun pinnan) on oltava riittävä.2. Ohjaustilan kädensijat (ks. kuva)2.1 Ohjaustilaan pääsyä varten on asennettava yksi tai useampi sopiva kaide tai kädensija tai muu vastaava tartuntalaite.2.1.1 Kaide (kaiteet) tai kädensijat tai vastaavat tartuntalaitteet on sijoitettava niin, että niihin voidaan helposti tarttua ja että ne eivät haittaa pääsyä ohjaustilaan.2.1.2 Kaiteiden tai kädensijojen tai vastaavien tartuntalaitteiden tarttumispinnassa voidaan sallia enintään 100 millimetrin katkos (esimerkiksi välikiinnitys).2.1.3 Jos ohjaustilaan johtaa useampi kuin kaksi askelmaa, kaiteet, kädensijat tai vastaavat tartuntalaitteet on sijoitettava niin, että henkilö voi tukea itseään samanaikaisesti kolmesta kohdasta (kahdella kädellä ja yhdellä jalalla tai kahdella jalalla ja yhdellä kädellä).2.1.4 Jos ei ole kyse portaista, kaiteet, kädensijat ja vastaavat tartuntalaitteet on suunniteltava ja sijoitettava niin, että ne ohjaavat käyttäjiä laskeutumaan kasvot ohjaamoon päin.2.1.5 Ohjauspyörä voidaan katsoa kädensijaksi.2.2 Ajoneuvossa on oltava vähintään yksi kaide, kädensija tai vastaava tartuntalaite, jonka alareunan korkeus N mitattuna maanpinnasta ajoneuvon ollessa ajokuntoisena vaakasuoralla ja tasaisella pinnalla on enintään 1 850 mm.2.2.1 Maastoajoneuvoissa (ks. 1.1.1 kohta) tätä etäisyyttä N voidaan kuitenkin lisätä 1 950 millimetriin.2.2.2 Jos ohjaustilan lattian korkeus maanpinnasta on enemmän kuin etäisyys N, kyseistä korkeutta pidetään etäisyytenä N.2.2.3 Lisäksi kaiteen (kaiteiden), kädensijojen tai vastaavien tartuntalaitteiden yläreunan etäisyyden ylimmästä askelmasta (ohjaustilan lattiasta) on oltava vähintään:- kaide (kaiteet) tai kädensijat tai vastaavat tartuntalaitteet (U) 650 mm- kaide (kaiteet) tai kädensijat tai vastaavat tartuntalaitteet (V) 550 mm2.3 Seuraavia geometrisiä vaatimuksia on noudatettava:>TAULUKON PAIKKA>>VIITTAUS FILMIIN>3. Jos ohjaustilan lattia on kalteva, vaadittavat mittaukset tehdään sen pisteen kautta kulkevalta vaakatasolta, jonka muodostavat lattian etureuna sekä välittömästi sen alapuolella olevan askelman keskikohdan kautta kulkeva pystytaso, joka on suorassa kulmassa ajoneuvon pitkittäiskeskitasoa vasten."


Avis juridique important

|

32000L0030

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/30/EY, annettu 6 päivänä kesäkuuta 2000, Euroopan yhteisössä liikennöivien hyötyajoneuvojen teknisistä tienvarsitarkastuksista

Virallinen lehti nro L 203 , 10/08/2000 s. 0001 - 0008

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/30/EY,annettu 6 päivänä kesäkuuta 2000,Euroopan yhteisössä liikennöivien hyötyajoneuvojen teknisistä tienvarsitarkastuksistaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan 1 kohdan c ja d alakohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),ovat kuulleet alueiden komiteaa,noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3),sekä katsovat seuraavaa:(1) Tieliikenteen kasvu aiheuttaa kaikille jäsenvaltioille luonteeltaan ja vakavuudeltaan samankaltaisia turvallisuus- ja ympäristöongelmia.(2) Liikenneturvallisuuden, ympäristönsuojelun ja tasapuolisen kilpailun vuoksi hyötyajoneuvoja olisi käytettävä vain, jos ne pidetään teknisten vaatimusten mukaisessa kunnossa.(3) Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä joulukuuta 1996 annetun direktiivin 96/96/EY(4) mukaan hyväksytyn laitoksen on katsastettava hyötyajoneuvot vuosittain.(4) Direktiivin 94/12/EY(5) 4 artiklassa säädetään monitahoisesta lähestymistavasta niiden toimenpiteiden kustannus/tehokkuus-näkökohtiin, joilla pyritään vähentämään tieliikenteestä aiheutuvaa ilman pilaantumista. Eurooppalaiseen Auto Oil I -ohjelmaan on sisällytetty tämä lähestymistapa, ja siinä on arvioitu objektiivisesti ajoneuvoteknologian, polttoaineiden laadun, valvonnan ja huollon sekä muiden kuin teknisten toimenpiteiden alalla kustannuksiin nähden tehokkaimmat toimenpiteet tieliikenteen päästöjen vähentämiseksi.(5) Tätä lähestymistapaa noudattaen Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat antaneet direktiivin 98/70/EY(6), jonka tarkoituksena on parantaa polttoaineiden laatua, ja antaakseen tiukempia säännöksiä päästörajoista ne ovat antaneet henkilöautoja ja kevyitä hyötyajoneuvoja koskevan direktiivin 98/69/EY(7), ja raskaita ajoneuvoja koskevan direktiivin 1999/96/ EY(8).(6) Tässä direktiivissä noudatetaan samaa lähestymistapaa. Kuitenkin ympäristönsuojelun kannalta vaikuttaa hyödyllisemmältä, ettei tässä vaiheessa tiukenneta direktiivin 96/96/EY katsastussäännöksiä, vaan otetaan käyttöön tekniset tienvarsitarkastukset direktiivin 96/96/EY soveltamisen varmistamiseksi ympäri vuoden.(7) Vuosikatsastusta ei itse asiassa pidetä riittävänä sen takaamiseksi, että hyötyajoneuvot ovat teknisten vaatimusten mukaisia läpi vuoden.(8) Täydentävien ja kohdennettujen teknisten tienvarsitarkastusten toteuttaminen muodostaa tärkeän ja kustannuksiinsa nähden tehokkaan keinon valvoa liikennöivien hyötyajoneuvojen kuntoa.(9) Tekniset tienvarsitarkastukset olisi suoritettava ilman kuljettajan kansallisuuteen tai hyötyajoneuvon rekisteröinti- tai käyttömaahan perustuvaa syrjintää.(10) Tarkastettavien ajoneuvojen valinnan olisi perustuttava kohdennettuun lähestymistapaan, jossa erityistä huomiota kiinnitetään niiden ajoneuvojen tunnistamiseen, jotka kaikkein todennäköisimmin ovat huonosti huollettuja, ja siten parannetaan viranomaisten toiminnan tehokkuutta ja vähennetään kuljettajille ja yrityksille koituvia kustannuksia ja viivytyksiä mahdollisimman pieniksi.(11) Jos tarkastetussa hyötyajoneuvossa havaitaan vakavia puutteita, sen jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia, jossa ajoneuvo on rekisteröity tai otettu käyttöön, on voitava pyytää toteuttamaan aiheelliset toimenpiteet ja ilmoittamaan tietoja pyytävälle jäsenvaltiolle toteutetuista seurantatoimista.(12) Tämän säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(9) mukaista menettelyä noudattaen.(13) Suunnitellun toiminnan tavoitteita, toisin sanoen yhteisössä liikenteessä olevien hyötyajoneuvojen teknisiä tienvarsitarkastusjärjestelmiä ei voida riittävällä tavalla saada aikaan jäsenvaltioiden toimilla, vaan ne voidaan ehdotetun toiminnan laajuuden vuoksi paremmin saavuttaa yhteisön tasolla perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistettujen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti. Tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla1. Tämän direktiivin tarkoituksena on liikenneturvallisuuden parantamiseksi ja ympäristön suojelemiseksi varmistaa, että yhteisön alueella liikennöivät hyötyajoneuvot noudattavat peremmin tiettyjä direktiivissä 96/96/EY säädettyjä teknisiä vaatimuksia.2. Tässä direktiivissä säädetään Euroopan yhteisön alueella liikennöivien hyötyajoneuvojen teknisiä tienvarsitarkastuksia koskevista tietyistä edellytyksistä.3. Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta suorittaa tarkastuksia, jotka eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan, tai valvoa muita tieliikenteeseen liittyviä, erityisesti hyötyajoneuvoja koskevia näkökohtia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön lainsäädännön soveltamista. Tällä direktiivillä ei toisaalta estetä jäsenvaltiota tämän direktiivin soveltamisalaan kuulumattomia tarkastuksia suorittaessaan tarkastamasta liitteessä I lueteltuja kohtia muualla kuin yleisellä tiellä.2 artiklaTässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "hyötyajoneuvolla" direktiivin 96/96/EY liitteessä I määriteltyihin ajoneuvoluokkiin 1, 2 ja 3 kuuluvia moottoriajoneuvoja ja niiden perävaunuja;b) "teknisellä tienvarsitarkastuksella" ilman viranomaisten ennakkoilmoitusta ja siten yllättäen tehtyä, jäsenvaltion alueella liikennöivän hyötyajoneuvon teknisten ominaisuuksien tarkastusta, joka suoritetaan yleisellä tiellä viranomaisten toimesta tai heidän valvonnassaan;c) "katsastuksella" ajoneuvon teknisten vaatimusten mukaisuuden tarkastusta direktiivin 96/96/EY liitteessä II säädetyllä tavalla.3 artikla1. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava riittävästi teknisiä tienvarsitarkastuksia 1 artiklassa esitettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi kaikkien tässä direktiivissä tarkoitettujen hyötyajoneuvojen osalta, ottaen huomioon kyseisiin ajoneuvoihin direktiivin 96/96/EY puitteissa sovellettavan kansallisen järjestelmän.2. Tekniset tienvarsitarkastukset on toteutettava ilman kuljettajan kansallisuuteen tai hyötyajoneuvon rekisteröinti- tai käyttöönottomaahan perustuvaa syrjintää ja ottaen huomioon tarve vähentää kuljettajille ja yrityksille koituvat kustannukset ja viivytykset mahdollisimman pieniksi.4 artikla1. Tekninen tienvarsitarkastus muodostuu joko yhdestä, kahdesta tai kaikista seuraavista osista:a) tarkastetaan silmämääräisesti pysähtyneenä olevan hyötyajoneuvon kunto;b) tarkastetaan äskettäin laadittu 5 artiklassa tarkoitettu teknistä tienvarsitarkastusta koskeva raportti tai ajoneuvoon sovellettavien teknisten säännösten mukaisuuden osoittavat asiakirjat ja jäsenvaltiossa rekisteröityjen tai käyttöön otettujen ajoneuvojen osalta erityisesti asiakirja, joka osoittaa, että hyötyajoneuvo on läpäissyt pakollisen katsastuksen direktiivin 96/96/EY mukaisesti;c) tarkastetaan ajoneuvo sen kuntoa koskevien puutteiden havaitsemiseksi. Tarkastus koskee yhtä, useampaa tai kaikkia liitteessä I olevan luettelon 10 kohdassa lueteltuja tarkastettavia kohtia.2. Jarrujärjestelmien ja pakokaasupäästöjen tarkastus on suoritettava liitteessä II esitettyjen sääntöjen mukaisesti.3. Tarkastajan on otettava huomioon ennen liitteessä I olevan luettelon 10 kohdassa lueteltujen kohtien tarkastusta kuljettajan mahdollisesti esittämä viimeisin katsastustodistus ja/tai äskettäin laadittu teknistä tienvarsitarkastusta koskeva raportti.Tarkastaja voi myös ottaa huomioon kuljettajan tarvittaessa esittämän, hyväksytyn laitoksen antaman muun turvallisuustodistuksen.Jos edellä mainitut todistukset ja/tai raportti osoittaa (osoittavat), että jokin liitteessä I olevan luettelon 10 kohdassa luetelluista kohdista on tarkastettu kolmen edellisen kuukauden aikana, kyseistä kohtaa ei tarkasteta uudelleen, ellei tämä ole perusteltua erityisesti kuntoa ja/tai vaatimustenmukaisuutta koskevien selvien puutteiden takia.5 artikla1. Teknisen tienvarsitarkastuksen suorittaneen viranomaisen tai tarkastajan on laadittava edellä 4 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettua teknistä tientarkastusta koskeva raportti. Raportin malli on liitteessä I, ja 10 kohdassa on lueteltu tarkastettavat kohdat. Viranomaisen tai tarkastajan on merkittävä rastilla tarkastettavat kohdat. Raportti on luovutettava hyötyajoneuvon kuljettajalle.2. Jos viranomainen tai tarkastaja katsoo, että hyötyajoneuvon kunnossa ja erityisesti jarruissa havaitut puutteet voivat aiheuttaa sellaisen turvallisuusriskin, että perinpohjaisempi tarkastus on aiheellinen, hyötyajoneuvo voidaan määrätä perusteellisempaan tarkastukseen jäsenvaltion direktiivin 96/96/EY 2 artiklan mukaisesti nimeämään lähellä sijaitsevaan katsastuslaitokseen.Jos joko 4 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetussa teknisessä tienvarsitarkastuksessa tai tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa perusteellisemmassa tarkastuksessa ilmenee, että hyötyajoneuvo aiheuttaa merkittävän vaaran ajoneuvossa oleville henkilöille tai muille tienkäyttäjille, kyseisen ajoneuvon käyttö voidaan kieltää kunnes havaitut vaaraa aiheuttavat puutteet on korjattu.6 artiklaJäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle joka toinen vuosi ennen 31 päivää maaliskuuta edellisiltä kahdelta vuodelta kerätyt tiedot tarkastettujen hyötyajoneuvojen lukumäärästä liitteessä I olevassa 6 kohdassa esitettyjen ajoneuvoluokkien ja rekisteröintimaan mukaisesti luokiteltuina sekä tarkastetut kohdat ja todetut puutteet liitteessä I olevan 10 kohdan mukaisesti.Tietojen ensimmäinen siirto koskee 1 päivänä tammikuuta 2003 alkavaa kahden vuoden jaksoa.Komissio toimittaa nämä tiedot Euroopan parlamentille.7 artikla1. Jäsenvaltioiden on avustettava toisiaan tämän direktiivin soveltamisessa. Erityisesti niiden on toimitettava toisilleen niiden yksiköiden nimet, jotka ovat toimivaltaisia suorittamaan tarkastuksia, sekä yhteyshenkilöiden nimet.2. Henkilölle, jonka asuinpaikka ei ole jäsenvaltiossa, kuuluvan hyötyajoneuvon vakavista puutteista, erityisesti niistä, jotka ovat aiheuttaneet ajoneuvon käyttökiellon, on ilmoitettava sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa ajoneuvo on rekisteröity tai otettu käyttöön, liitteessä I olevaa tarkastusraporttimallia käyttäen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisten seuraamusten soveltamista, jossa puutteet on havaittu.Sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jotka ovat havainneet vakavan puutteen sellaisen henkilön hyötyajoneuvossa, jonka asuinpaikka ei ole jäsenvaltiossa, voivat pyytää sen jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia, jossa ajoneuvo on rekisteröity tai otettu käyttöön, toteuttamaan sääntöjen rikkojaan kohdistettavat asianmukaiset toimenpiteet, esimerkiksi katsastuttamaan ajoneuvon uudelleen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan soveltamista.Viranomaisten, joille pyyntö on esitetty, on ilmoitettava sääntöjen rikkojaan kohdistetuista toimenpiteistä sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa hyötyajoneuvon puutteet havaittiin.8 artiklaMuutokset, jotka ovat tarpeen liitteen I mukauttamiseksi tai liitteessä II määriteltyjen teknisten vaatimusten mukauttamiseksi tekniseen kehitykseen, tehdään 9 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.Näistä muutoksista ei kuitenkaan saa seurata, että tämän direktiivin soveltamisala laajenee.9 artikla1. Komissiota avustaa direktiivin 96/96/EY 8 artiklalla perustettu tekniseen kehitykseen mukauttamista käsittelevä komitea.2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.10 artiklaJäsenvaltioiden on luotava seuraamusjärjestelmä, jota sovelletaan silloin kun kuljettaja tai yrittäjä ei noudata tämän direktiivin perusteella tarkastettavia teknisiä vaatimuksia.Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet näiden seuraamusten täytäntöönpanon varmistamiseksi. Näin säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.11 artiklaKomissio esittää neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta sekä yhteenvedon saaduista tuloksista viimeistään saatuaan jäsenvaltioilta 6 artiklassa tarkoitetut tiedot.Ensimmäinen selvitys koskee 1 päivänä tammikuuta 2003 alkavaa kahden vuoden jaksoa.12 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset ennen 10 päivää elokuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaus tehdään.3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina ne kansalliset säännökset, jotka ne antavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä.13 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.14 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 6 päivänä kesäkuuta 2000.Euroopan parlamentin puolestaN. FontainePuhemiesNeuvoston puolestaE. Ferro RodriguesPuheenjohtaja(1) EYVL C 190, 18.6.1998, s. 10 ja EYVL C 116 E, 26.4.2000, s. 7.(2) EYVL C 407, 28.12.1998, s. 112.(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 9. helmikuuta 1999 (EYVL C 150, 28.5.1999, s. 27), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 2. joulukuuta 1999, ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 14. maaliskuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 13. huhtikuuta 2000.(4) EYVL L 46, 17.2.1997, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 1999/52/EY (EYVL L 142, 5.6.1999, s. 26).(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/12/EY, annettu 23 päivänä maaliskuuta 1994, moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutettavista toimenpiteistä ja direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta (EYVL L 100, 19.4.1994, s. 42).(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/70/EY, annettu 13 päivänä lokakuuta 1998, bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta ja neuvoston direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta (EYVL L 350, 28.12.1998, s. 58).(7) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/69/EY, annettu 13 päivänä lokakuuta 1998, moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutettavista toimenpiteistä ja neuvoston direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta (EYVL L 350, 28.12.1998, s. 1).(8) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/96/EY, annettu 13 päivänä joulukuuta 1999, ajoneuvojen puristussytytysmoottoreiden kaasumaisten ja hiukkasmaisten päästöjen sekä ajoneuvoissa käytettävien maa- tai nestekaasulla toimivien ottomoottoreiden kaasupäästöjen torjumiseksi toteutettavista toimentpiteistä annetun jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ja direktiivin 88/77/ETY muuttamisesta (EYVL L 44, 16.2.2000, s. 1).(9) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.LIITE ITARKASTETTUJEN KOHTIEN LUETTELON SISÄLTÄVÄ TIENVARSITARKASTUSRAPORTIN MALLI(Direktiivi 2000/30/EY)>PIC FILE= "L_2000203FI.000502.EPS">>PIC FILE= "L_2000203FI.000601.EPS">LIITE IIJARRUJÄRJESTELMIÄ JA PAKOKAASUPÄÄSTÖJÄ KOSKEVIA TESTEJÄ JA TARKASTUKSIA KOSKEVAT SÄÄNNÖT1. Jarrujärjestelmiä koskevat erityisvaatimuksetJarrujärjestelmän kaikki osat ja toimintamekanismi on pidettävä täydellisessä toimintakunnossa, ja ne on säädettävä asianmukaisesti.Ajoneuvon jarrujen on täytettävä seuraavat toiminnot:a) Moottoriajoneuvojen sekä niiden perävaunujen ja puoliperävaunujen käyttöjarrun on kyettävä hidastamaan ajoneuvoa ja pysäyttämään se turvallisesti, nopeasti ja tehokkaasti kuormaustilasta ja tien kaltevuudesta riippumatta.b) Moottoriajoneuvojen sekä niiden perävaunujen ja puoliperävaunujen seisontajarrun on kyettävä pitämään ajoneuvo paikallaan niiden kuormaustilasta ja tien kaltevuudesta riippumatta.2. Pakokaasupäästöjä koskevat erityisvaatimukset.2.1 Moottoriajoneuvot, jotka on varustettu ottomoottorilla (bensiinimoottorit)a) Jos pakokaasupäästöjä ei ole ohjattu kehittyneellä päästönvalvontajärjestelmällä kuten lambda-anturilla varustetulla kolmitoimisella katalysaattorilaitteistolla:1. Pakojärjestelmän silmämääräinen tutkiminen sen toteamiseksi, ettei siinä ole vuotoja.2. Tarvittaessa päästönohjausjärjestelmän silmämääräinen tutkiminen sen todentamiseksi, että vaadittavat laitteet on asennettu.3. Moottorin käytyä kohtuullisen ajan (ottaen huomioon ajoneuvon valmistajan suositukset) mitataan pakokaasujen hiilimonoksidi-(CO-)pitoisuus joutokäynnillä (kuormittamattomana).Pakokaasujen suurin sallittu CO-pitoisuus saa olla enintään:- 4,5 tilavuusprosenttia ajoneuvoilla, jotka on rekisteröity tai otettu käyttöön sen päivämäärän, josta alkaen jäsenvaltiot vaativat, että ajoneuvot ovat direktiivin 70/220/ETY(1) mukaisia, ja 1 päivän lokakuuta 1986 välisenä aikana,- 3,5 tilavuusprosenttia ajoneuvoilla, jotka on rekisteröity tai otettu käyttöön 1 päivän lokakuuta 1986 jälkeen.b) Jos pakokaasupäästöjä ohjataan kehittyneellä päästönohjausjärjestelmällä, kuten lambda-anturilla ohjatulla kolmitoimisella katalysaattorilaitteistolla:1. Pakojärjestelmän silmämääräinen tutkiminen sen todentamiseksi, ettei siinä ole vuotoja ja että kaikki osat ovat täydellisiä.2. Päästönohjausjärjestelmän tutkiminen sen todentamiseksi, että vaadittavat laitteet on asennettu.3. Ajoneuvon päästönohjausjärjestelmän tehon määrittäminen mittaamalla lambda-arvo ja pakokaasujen CO-pitoisuus 4 kohdan mukaisesti.4. Pakoputken päästöt / raja-arvot- Mittaus moottorin joutokäyntikierrosluvulla:Pakokaasujen suurin sallittu CO-pitoisuus saa olla enintään 0,5 tilavuusprosenttia.- Mittaus korkealla joutokäyntikierrosluvulla (kuormittamattoman) moottorin kierrosluvun ollessa vähintään 2000 min-1:CO-pitoisuus: enintään 0,3 tilavuusprosenttiaLambda: 1 ± 0,03 tai valmistajan erittelyn mukainen.2.2 Dieselmoottorilla varustetut moottoriajoneuvotPakokaasujen sameuden mittaus vapaassa kiihdytyksessä (ilman kuormaa joutokäynniltä ruiskutuksen katkaisun kierroslukuun). Konsentraation taso saa olla direktiivin 72/306/ETY(2) mukaan enintään absorptiokertoimen raja-arvo:- vapaasti hengittävillä dieselmoottoreilla 2,5 m-1,- turboahtimella varustetuilla dieselmoottoreilla 3,0 m-1tai vastaavat arvot, jos käytetään näistä vaatimuksista poikkeavaa laitteistotyyppiä.Ennen 1 päivää tammikuuta 1980 rekisteröidyt tai käyttöönotetut ajoneuvot vapautetaan näistä vaatimuksista.2.3 TarkastuslaitteistoAjoneuvopäästöt tarkastetaan käyttäen laitteistoa, joka on suunniteltu määrittämään tarkasti, ovatko päästöt säädettyjen tai valmistajan ilmoittamien raja-arvojen mukaisia.(1) Moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 1970 annettu neuvoston direktiivi 70/220/ETY (EYVL L 76, 6.4.1970, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 1999/102/EY (EYVL L 334, 28.12.1999, s. 43).(2) Ajoneuvojen dieselmoottoreiden päästöjen vähentämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 2 päivänä elokuuta 1972 annettu neuvoston direktiivi 72/306/ETY (EYVL L 190, 20.8.1972, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 97/20/EY (EYVL L 125, 16.5.1997, s. 2).


title: Komission direktiivi 2007/6/EY, annettu 14 päivänä helmikuuta 2007 , neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta metrafenonin, Bacillus subtilisin , spinosadin ja tiametoksaamin sisällyttämiseksi siihen tehoaineina (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti )

text:
               15.2.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 43/13

      KOMISSION DIREKTIIVI 2007/6/EY,
   annettu 14 päivänä helmikuuta 2007,
   neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta metrafenonin, Bacillus subtilisin, spinosadin ja tiametoksaamin sisällyttämiseksi siihen tehoaineina
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Yhdistynyt kuningaskunta vastaanotti 4 päivänä kesäkuuta 2002 hakemuksen belgialaiselta BASF AG:ltä direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti metrafenoni-nimisen tehoaineen sisällyttämiseksi direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I. Komission päätöksessä 2003/105/EY (2) vahvistettiin, että asiakirja-aineisto oli täydellinen, toisin sanoen sen voitiin periaatteessa katsoa täyttävän direktiivin 91/414/ETY liitteissä II ja III säädetyt tietovaatimukset.

               (2)

               Saksa vastaanotti 19 päivänä huhtikuuta 2000 hakemuksen AgraQuestilta direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti Bacillus subtilis -kanta QST 713 -tehoaineen (jäljempänä ’Bacillus subtilis’) sisällyttämiseksi direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I. Komission päätöksessä 2001/6/EY (3) vahvistettiin, että asiakirja-aineisto oli täydellinen, toisin sanoen sen voitiin periaatteessa katsoa täyttävän direktiivin 91/414/ETY liitteissä II ja III säädetyt tietovaatimukset.

               (3)

               Alankomaat vastaanotti 19 päivänä heinäkuuta 1999 hakemuksen Dow AgroSciencesilta direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti spinosadi-nimisen tehoaineen sisällyttämiseksi direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I. Komission päätöksessä 2000/210/EY (4) vahvistettiin, että asiakirja-aineisto oli täydellinen, toisin sanoen sen voitiin periaatteessa katsoa täyttävän direktiivin 91/414/ETY liitteissä II ja III säädetyt tietovaatimukset.

               (4)

               Espanja vastaanotti 17 päivänä maaliskuuta 1999 hakemuksen Novartis Crop Protection AG:ltä (nykyinen Syngenta) direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti tiametoksaami-nimisen tehoaineen sisällyttämiseksi direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I. Komission päätöksessä 2000/181/EY (5) vahvistettiin, että asiakirja-aineisto oli täydellinen, toisin sanoen sen voitiin periaatteessa katsoa täyttävän direktiivin 91/414/ETY liitteissä II ja III säädetyt tietovaatimukset.

               (5)

               Kyseisten tehoaineiden vaikutukset ihmisten terveyteen ja ympäristöön on arvioitu direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 2 ja 4 kohdan säännösten mukaisesti hakijoiden ehdottamien käyttötarkoitusten osalta. Esittelevät jäsenvaltiot toimittivat Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle (EFSA) tehoaineita koskevien arviointikertomusten luonnokset 31 päivänä lokakuuta 2003 metrafenonin osalta ja komissiolle 15 päivänä toukokuuta 2001Bacillus subtilisin osalta, 5 päivänä maaliskuuta 2001 spinosadin osalta ja 21 päivänä tammikuuta 2002 tiametoksaamin osalta.

               (6)

               Metrafenonin osalta kyseistä arviointikertomusta ovat tarkastelleet jäsenvaltiot vertaistarkasteluna ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen arviointia koskevassa työryhmässään, ja se on esitetty komissiolle 18 päivänä tammikuuta 2005 Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen metrafenonia koskevan tieteellisen kertomuksen (6) muodossa. Jäsenvaltiot ja komissio ovat tarkastelleet kyseistä kertomusta elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa. Bacillus subtilisin, spinosadin ja tiametoksaamin osalta jäsenvaltiot ja komissio ovat tarkastelleet arviointikertomusten luonnoksia elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa. Tarkastelu saatettiin päätökseen 14 päivänä heinäkuuta 2006 metrafenonia, Bacillus subtilisia, spinosadia ja tiametoksaamia koskevilla komission tarkastelukertomuksilla.

               (7)

               Eri tutkimuksista on käynyt ilmi, että kyseisiä tehoaineita sisältävien kasvinsuojeluaineiden voidaan yleisesti olettaa täyttävän direktiivin 91/414/ETY 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa ja 5 artiklan 3 kohdassa säädetyt edellytykset erityisesti tutkittujen ja komission tarkastelukertomuksessa lueteltujen käyttötarkoitusten osalta. Näin ollen on aiheellista sisällyttää metrafenoni, Bacillus subtilis, spinosadi ja tiametoksaami kyseisen direktiivin liitteeseen I sen varmistamiseksi, että näitä tehoaineita sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevien lupien myöntäminen voidaan järjestää kaikissa jäsenvaltioissa mainitussa direktiivissä säädetyllä tavalla.

               (8)

               Ilman, että tehoaineen sisällyttämisellä liitteeseen I rajoitettaisiin direktiivin 91/414/ETY velvoitteiden soveltamista, jäsenvaltioilla olisi sisällyttämisen jälkeen oltava kuusi kuukautta aikaa tarkistaa nykyiset metrafenonia, Bacillus subtilisia, spinosadia tai tiametoksaamia sisältävien kasvinsuojeluaineiden väliaikaiset luvat sen varmistamiseksi, että direktiivissä 91/414/ETY ja erityisesti sen 13 artiklassa säädetyt vaatimukset ja liitteessä I vahvistetut ehdot täyttyvät. Jäsenvaltioiden olisi muutettava nykyiset väliaikaiset luvat pysyviksi luviksi, muutettava niitä tai peruutettava ne direktiivin 91/414/ETY säännösten mukaisesti. Edellä esitetystä määräajasta poiketen olisi säädettävä pidemmästä määräajasta kutakin kasvinsuojeluainetta ja kutakin aiottua käyttötarkoitusta koskevan täydellisen, liitteen III mukaisen asiakirja-aineiston jättämistä ja arviointia varten direktiivissä 91/414/ETY säädettyjen yhtenäisten periaatteiden mukaisesti.

               (9)

               Sen vuoksi direktiivi 91/414/ETY olisi muutettava vastaavasti.

               (10)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 91/414/ETY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2007. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kyseiset säädöstekstit sekä kyseisten säännösten ja tämän direktiivin säännösten välinen vastaavuustaulukko.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä elokuuta 2007.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on direktiivin 91/414/ETY mukaisesti tarvittaessa muutettava tai peruutettava metrafenonia, Bacillus subtilisia, spinosadia tai tiametoksaamia tehoaineenaan sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevat voimassa olevat luvat 31 päivään heinäkuuta 2007 mennessä. Jäsenvaltioiden on kyseiseen päivämäärään mennessä erityisesti tarkistettava, että metrafenonia, Bacillus subtilisia, spinosadia tai tiametoksaamia koskevat mainitun direktiivin liitteen I edellytykset täyttyvät, kyseisiä tehoaineita koskevien tekstien B osassa mainittuja edellytyksiä lukuun ottamatta, ja että luvanhaltijalla on mainitun direktiivin liitteen II vaatimukset täyttävä asiakirja-aineisto tai pääsy sellaiseen mainitun direktiivin 13 artiklan 2 kohdan edellytysten mukaisesti.
   2.   Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on arvioitava tuote uudelleen direktiivin 91/414/ETY liitteessä VI säädettyjen yhtenäisten periaatteiden mukaisesti mainitun direktiivin liitteessä III vahvistetut vaatimukset täyttävän asiakirja-aineiston perusteella kaikkien sellaisten sallittujen kasvinsuojeluaineiden osalta, jotka sisältävät metrafenonia, Bacillus subtilisia, spinosadia tai tiametoksaamia joko ainoana tehoaineenaan tai yhtenä monista tehoaineistaan, jotka kaikki on 31 päivään tammikuuta 2007 mennessä sisällytetty direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I, ja ottaen huomioon metrafenonia, Bacillus subtilisia, spinosadia tai tiametoksaamia koskevan, mainitun direktiivin liitteessä I olevan tekstin B osan. Jäsenvaltioiden on kyseisen arvioinnin perusteella määriteltävä, täyttääkö tuote direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan b, c, d ja e alakohdassa vahvistetut edellytykset.
   Määrittämisen jälkeen jäsenvaltioiden on

               a)

               metrafenonia, Bacillus subtilisia, spinosadia tai tiametoksaamia ainoana tehoaineenaan sisältävien tuotteiden osalta tarvittaessa muutettava tai peruutettava lupa viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2008; tai

               b)

               niiden tuotteiden osalta, jotka sisältävät metrafenonia, Bacillus subtilisia, spinosadia tai tiametoksaamia yhtenä monista tehoaineistaan, tarvittaessa muutettava tai peruutettava lupa viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2008 taikka siinä direktiivissä tai niissä direktiiveissä, joilla kyseinen aine tai aineet lisätään direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I, tällaista muuttamista tai peruuttamista varten vahvistettuna ajankohtana sen mukaan, kumpi ajankohta on myöhäisempi.

         4 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan 1 päivänä helmikuuta 2007.
   5 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 14 päivänä helmikuuta 2007.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2006/136/EY (EUVL L 349, 12.12.2006, s. 42).

      (2)  EUVL L 43, 18.2.2003, s. 45.

      (3)  EYVL L 2, 5.1.2001, s. 25.

      (4)  EYVL L 64, 11.3.2000, s. 24.

      (5)  EYVL L 57, 2.3.2000, s. 35.

      (6)  EFSA Scientific Report (2006)58, 1–72, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance metrafenone (lopullinen versio: 13. tammikuuta 2006).

      LIITE
      Lisätään liitteessä I olevan taulukon loppuun rivit seuraavasti:

                     Nro

                     Yleisnimi, tunnistenumerot

                     IUPAC-nimi

                     Puhtaus (1)

                     Voimaantulo

                     Sisällyttämisen päättymispäivä

                     Erityisiä säännöksiä

                     ”139

                     Metrafenoni
                     CAS-numero: 220899-03-6
                     CIPAC-numero: 752

                     3′-bromo-2,3,4,6′-tetrametoksi-2′,6-dimetyylibentsofenoni

                     ≥ 940 g/kg

                     1. helmikuuta 2007

                     31. tammikuuta 2017

                     A   OSA
                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan sienitautien torjunta-aineena käyttöä varten.
                     B   OSA
                     Liitteessä VI vahvistettujen yhtenäisten periaatteiden täytäntöönpanemiseksi on otettava huomioon elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa 14 päivänä heinäkuuta 2006 valmiiksi saadun metrafenonia koskevan tarkastelukertomuksen päätelmät ja erityisesti sen lisäykset I ja II.
                     Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaupallisesti valmistetun teknisen aineiston määritelmä 13 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

                     140

                        Bacillus subtilis

                     (Cohn 1872)
                     Kanta QST 713, identtinen kannan AQ 713 kanssa
                     Kantakokoelma nro NRRL B -21661
                     CIPAC-numero: Ei annettu

                     Ei sovelleta.

                     1. helmikuuta 2007

                     31. tammikuuta 2017

                     A   OSA
                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan sienitautien torjunta-aineena käyttöä varten.
                     B   OSA
                     Liitteessä VI vahvistettujen yhtenäisten periaatteiden täytäntöönpanemiseksi on otettava huomioon elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa 14 päivänä heinäkuuta 2006 valmiiksi saadun Bacillus subtilisia koskevan tarkastelukertomuksen päätelmät ja erityisesti sen lisäykset I ja II.

                     141

                     Spinosadi
                     CAS-numero: 131929-60-7 (Spinosyn A)
                     131929-63-0 (Spinosyn D)
                     CIPAC-numero: 636

                                    Spinosyn A:

                                 (2R,3aS,5aR,5bS,9S,13S,14R,16aS,16bR)-2-(6-deoksi-2,3,4-tri-O-metyyli-α-L-mannopyranosyloksi)-13-(4-dimetyyliamino-2,3,4,6-tetradeoksi-ß-D-erytropyranosyloksi)-9-etyyli-2,3,3a,5a,5b,6,7,9,10, 11,12,13,14,15,16a,16b-heksadekahydro-14-metyyli-1H-8-oksasyklododeka[b]as-indaseeni-7,15-dioni

                                    Spinosyn D:

                                 (2S,3aR,5aS,5bS,9S,13S,14R,16aS,16bS)-2-(6-deoksi-2,3,4-tri-O-metyyli-α-L-mannopyranosyloksi)-13-(4-dimetyyliamino-2,3,4,6-tetradeoksi-ß-D-erytropyranosyloksi)-9-etyyli-2,3,3a,5a,5b,6,7,9,10, 11,12,13,14,15,16a,16b-heksadekahydro-4,14-dimetyyli-1H-8-oksasyklododeka[b]as-indaseeni-7,15-dioni

                           Spinosadi on seos, josta 50–95 % muodostaa spinosyn A ja 5–50 % spinosyn D

                     ≥ 850 g/kg

                     1. helmikuuta 2007

                     31. tammikuuta 2017

                     A   OSA
                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan hyönteisten torjunta-aineena käyttöä varten.
                     B   OSA
                     Liitteessä VI vahvistettujen yhtenäisten periaatteiden täytäntöönpanemiseksi on otettava huomioon elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa 14 päivänä heinäkuuta 2006 valmiiksi saadun spinosadia koskevan tarkastelukertomuksen päätelmät ja erityisesti sen lisäykset I ja II.
                     Tässä yleisarvioinnissa jäsenvaltioiden on

                                 —

                                 kiinnitettävä erityistä huomiota vesieliöiden suojeluun,

                                 —

                                 kiinnitettävä erityistä huomiota lieroille aiheutuvaan vaaraan, kun ainetta käytetään kasvihuoneissa.

                           Käyttöedellytyksiin on tarvittaessa sisällyttävä riskinhallintatoimenpiteitä.

                     142

                     Tiametoksaami
                     CAS-numero: 153719-23-4
                     CIPAC-numero: 637

                     (E,Z)-3-(2-klooritiatsol-5-yylimetyyli)-5-metyyli[1,3,5]oksadiatsinan-4-ylideeni-N-nitroamiini

                     ≥ 980 g/kg

                     1. helmikuuta 2007

                     31. tammikuuta 2017

                     A   OSA
                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan hyönteisten torjunta-aineena käyttöä varten.
                     B   OSA
                     Liitteessä VI vahvistettujen yhtenäisten periaatteiden täytäntöönpanemiseksi on otettava huomioon elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa 14 päivänä heinäkuuta 2006 valmiiksi saadun tiametoksaamia koskevan tarkastelukertomuksen päätelmät ja erityisesti sen lisäykset I ja II.
                     Tässä yleisarvioinnissa jäsenvaltioiden on

                                 —

                                 kiinnitettävä erityistä huomiota pohjavesien mahdolliseen saastumiseen, etenkin tehoaineen ja sen metaboliittien NOA 459602, SYN 501406 ja CGA 322704 vaikutuksesta, jos tehoainetta käytetään alueilla, joilla on herkkä maaperä ja/tai epäsuotuisat ilmasto-olot,

                                 —

                                 kiinnitettävä erityistä huomiota vesieliöiden suojeluun,

                                 —

                                 kiinnitettävä erityistä huomiota pienille kasvissyöjäeläimille aiheutuvaan pitkän aikavälin riskiin, kun ainetta käytetään peittaukseen.

                           Käyttöedellytyksiin on tarvittaessa sisällyttävä riskinhallintatoimenpiteitä.”

         (1)  Lisätietoja tehoaineiden tunnistuksesta ja määritelmästä annetaan tarkastelukertomuksessa.


Avis juridique important

|

31989L0299

Neuvoston direktiivi 89/299/ETY, annettu 17 päivänä huhtikuuta 1989, luottolaitosten omista varoista

Virallinen lehti nro L 124 , 05/05/1989 s. 0016 - 0020 Suomenk. erityispainos Alue 6 Nide 2 s. 0211  Ruotsink. erityispainos Alue 6 Nide 2 s. 0211

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 17 päivänä huhtikuuta 1989,luottolaitosten omista varoista (89/299/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan ensimmäisen ja kolmannen virkkeen,ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa (2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),sekä katsoo, ettäpankkialan sisämarkkinoita luotaessa keskeisenä tekijänä ovat luottolaitosten omille varoille asetettavat yhteiset perusvaatimukset, sen vuoksi, että omilla varoilla on tarkoitus varmistaa luottolaitosten toiminnan jatkuvuus ja suojata säästöt; tämä yhdenmukaistaminen vahvistaa luottolaitosten valvontaa ja edistää yhteensovittamista pankkialalla, erityisesti suurten riskien valvonnan ja vakavaraisuussuhteen osalta,tällaisia vaatimuksia tulee soveltaa kaikkiin yhteisössä toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin,luottolaitoksen omilla varoilla voidaan kattaa tappioita, joiden kattamiseksi voittojen määrä ei ole riittävä; viranomaisille omat varat ovat myös tärkeä arviointiperuste, erityisesti luottolaitosten vakavaraisuuden arvioimisessa ja valvontaan muutoin liittyen,luottolaitokset kilpailevat suoraan toistensa kanssa yhteisillä pankkimarkkinoilla, ja sen vuoksi omiin varoihin liittyvien määritelmien ja vaatimusten on oltava täysin yhteneviä; siksi jäsenvaltioiden tehtäväksi ei yksin tule antaa arviointiperusteiden määrittelemistä omien varojen koostumukselle; yhteisten perusvaatimusten hyväksyminen on yhteisön edun mukaista, koska siten estetään kilpailun vääristymistä ja vahvistetaan yhteisön pankkijärjestelmää,tämän direktiivin määritelmässä asetetaan erien enimmäis- ja vähimmäismäärät siten, että kunkin jäsenvaltion harkittavaksi jää, käyttävätkö ne kaikkia tai joitakin eriä vai hyväksyvätkö ne erien määrille alemmat ylärajat,tässä direktiivissä täsmennetään arviointiperusteet tiettyjen omien varojen erien määrittelemiseksi niin, että jäsenvaltioilla säilyy oikeus soveltaa ankarampia säännöksiä ja määräyksiä,alkuvaiheessa yhteiset perusvaatimukset määritellään väljästi jotta ne käsittäisivät kaikki yhteisön eri valtioissa omiin varoihin kuuluvat erät,omiin varoihin kuuluvien erien laadun mukaan tässä direktiivissä erotetaan toisistaan toisaalta ne erät, joista muodostuu peruspääoma ja toisaalta ne erät, joista muodostuu lisäpääoma,on tunnettua, että yleisten pankkiriskien rahaston erityisluonteesta johtuen tämä erä sisältyy väliaikaisesti omiin varoihin rajoituksetta; päätös siitä, miten sitä lopulta käsitellään olisi kuitenkin tehtävä mahdollisimman pian direktiivin täytäntöönpanon jälkeen; päätöksessä olisi otettava huomioon laajan kansainvälisen keskustelun tulokset,sen osoittamiseksi, että ne erät, joista lisäpääoma muodostuu eivät ole saman laatuisia kuin ne erät, joista peruspääoma muodostuu, on suotavaa, ettei omiin varoihin sisältyvän lisäpääoman määrä ole suurempi kuin peruspääoma; lisäksi eivät tietyt omiin varoihin sisältyvät lisäpääoman erät saa olla suurempia kuin puolet peruspääomasta,kilpailun vääristymisen välttämiseksi julkiset luottolaitokset eivät saa sisällyttää omiin varoihinsa jäsenvaltioiden tai niiden alue- tai paikallishallintoviranomaisten niille myöntämiä takauksia; kuitenkin Belgian kuningaskunnalle olisi sallittava siirtymäkausi 31 päivään joulukuuta 1994 asti asianomaisten laitosten mukautumiseksi uusiin edellytyksiin muuttamalla sääntöjään,aina kun valvonnan yhteydessä on tarpeen määrätä luottolaitosten ryhmän konsolidoitu omien varojen määrä, tämä laskelma on tehtävä luottolaitosten konsolidoidusta valvonnasta 13 päivänä kesäkuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/350/ETY mukaisesti (4); tuossa direktiivissä jätetään sen soveltamisen teknisten yksityiskohtien tulkinta jäsenvaltioiden harkintavaltaan, jota tulisi käyttää tämän direktiivin hengessä; edellä mainittua direktiiviä muutetaan parhaillaan suuremman yhdenmukaisuuden saavuttamiseksi,omien varojen laskemisessa käytettävässä täsmällisessä laskentatekniikassa on otettava huomioon pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä 8 päivänä joulukuuta 1986 annettu neuvoston direktiivi 86/635/ETY (5), johon sisältyy tiettyjä muutoksia perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla, konsolidoiduista tilinpäätöksistä 13 päivänä kesäkuuta 1983 annettuun neuvoston direktiiviin 83/349/ETY (6); ennen kuin kansallisessa lainsäädännössä annetaan edellä mainittujen direktiivien mukaiset säännökset, laskentatekniikkojen käyttö omien varojen arvioimisessa olisi jätettävä jäsenvaltioiden harkintavaltaan,tämä direktiivi on osa laajempaa kansainvälistä pyrkimystä lähentää tärkeimmissä maissa voimassa olevia, omien varojen riittävyyttä koskevia säännöksiä ja määräyksiä toisiinsa,toimenpiteet tämän direktiivin määritelmien noudattamiseksi on toteutettava viimeistään vakavaraisuussuhteen yhdenmukaistamisesta vastaisuudessa annettavan direktiivin täytäntöön panemiseksi toteutettujen toimenpiteiden voimaantulopäivänä,komissio laatii kertomuksen ja tarkastelee määräajoin tätä direktiiviä silmällä pitäen sen säännösten tiukentamista ja siten selkeämmin yhdenmukaisen yhteisen omien varojen määritelmän saavuttamiseksi; sellaisen yhdenmukaistamisen myötä yhteisön luottolaitosten omien varojen yhtäläistäminen tulee mahdolliseksi, jaon todennäköisesti tarpeen tehdä direktiiviin rahoitusmarkkinoiden nopean kehittymisen huomioon ottamiseksi joitain teknisiä ja sanastoa koskevia muutoksia; kunnes komissio tekee ehdotuksen, jossa pankkialan erityispiirteet otetaan huomioon ja jolla luodaan mahdollisuudet ottaa käyttöön sopivampi menettely tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi, neuvosto varaa itselleen oikeuden toteuttaa nämä toimenpiteet,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Soveltamisala 1. Kun jäsenvaltio lailla, asetuksella tai hallinnollisella määräyksellä antaa yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanemiseksi toiminnassa olevan luottolaitoksen vakavaraisuuden valvontaa koskevan säännöksen tai määräyksen, jossa käytetään ilmaisua "omat varat" tai viitataan omien varojen käsitteeseen, tämä ilmaisu tai käsite on saatettava yhdenmukaiseksi jäljempänä olevissa artikloissa olevan määritelmän kanssa.2. Tässä direktiivissä "luottolaitoksella" tarkoitetaan laitoksia, joihin sovelletaan direktiiviä 77/780/ETY (7) sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 86/524/ETY (8).2 artikla Yleiset periaatteet 1. Jollei 6 artiklassa vahvistetuista rajoituksista muuta johdu, luottolaitosten konsolidoimattomiin omiin varoihin kuuluvat seuraavat erät:1) direktiivin 86/635/ETY 22 artiklan mukainen pääoma, jos se on kokonaan maksettu, sekä ylikurssitilillä olevat varat mukaan lukematta kuitenkaan kumulatiivisia etuoikeutettuja osakkeita;2) direktiivin 86/635/ETY 23 artiklan mukaiset rahastot ja edellisten tilikausien lopullisen tuloksen käsittelyn yhteydessä syntynyt voitto tai tappio. Jäsenvaltiot voivat sallia, että kesken tilikauden kertyneet voitot voidaan ottaa mukaan ennen niitä koskevaa muodollista päätöstä vain, jos tilintarkastuksesta vastaavat henkilöt ovat vahvistaneet nämä voitot, ja jos viranomaisten hyväksymällä tavalla on osoitettu, että niiden määrä on arvostettu direktiivin 86/635/ETY periaatteiden mukaisesti ja niistä on vähennetty kaikki odotettavissa olevat kulut tai osingot;3) perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla, yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä 25 päivänä heinäkuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/660/ETY 33 artiklan (9), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 84/569/ETY (10) mukaiset rahastot;4) direktiivin 86/635/ETY 38 artiklan mukaiset yleisten pankkiriskien rahastot;5) direktiivin 86/635/ETY 37 artiklan 2 kohdan mukaiset arvostusvaraukset;6) 3 artiklan mukaiset muut erät;7) osuuskunniksi perustettujen luottolaitosten jäsenten sitoumukset ja rahastoiksi järjestäytyneiden tiettyjen laitosten lainanottajien yhteisvastuulliset sitoumukset 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti;8) määräaikaiset kumulatiiviset etuoikeutetut osakkeet ja 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu etuoikeusasemaltaan huonompi velkapääoma;Seuraavat erät vähennetään 6 artiklan mukaisesti:9) luottolaitoksen omistamat omat osakkeet kirjanpitoarvostaan;10) direktiivin 86/635/ETY 4 artiklan 9 kohdan, "varat", mukainen aineeton käyttöomaisuus;11) kuluvan tilivuoden aikana kertyneet merkittävät tappiot;12) omistusyhteydet muissa luotto- ja rahoituslaitoksissa, jotka ovat vähintään 10 prosenttia niiden pääomasta, etuoikeudeltaan huonommat saamiset ja 3 artiklassa tarkoitetut välineet, joita luottolaitoksella on sellaisessa luotto- ja rahoituslaitoksessa, jonka pääomasta se omistaa enemmän kuin 10 prosenttia;Jos toisen luotto- tai rahoituslaitoksen osakkeet on saatu tilapäisesti haltuun taloudellisen auttamistoimen seurauksena, jossa on kyse tuon laitoksen uudelleen organisoinnista tai pelastamisesta, valvontaviranomainen voi jättää soveltamatta tätä säännöstä;13) omistusyhteydet muissa luotto- ja rahoituslaitoksissa, jotka ovat enintään 10 prosenttia niiden pääomasta, etuoikeudeltaan huonommat saamiset ja 3 artiklassa tarkoitetut välineet, joita luottolaitoksella on muussa kuin 12 kohdassa tarkoitetussa luotto- ja rahoituslaitoksessa, jos näiden erien yhteismäärä on enemmän kuin 10 prosenttia luottolaitoksen omista varoista ennen 12 ja 13 kohdan erien vähentämistä.Kunnes konsolidointia koskevat säännökset on sovitettu yhteen jäsenvaltiot voivat määrätä, että laskettaessa omia varoja, joita ei ole konsolidoitu, ei emoyhtiöiden, joita valvotaan konsolidoinnin perusteella, tarvitse vähentää omistusyhteyksiään sellaisissa luotto- tai rahoituslaitoksissa, jotka kuuluvat konsolidoitaviin. Tämä säännös koskee kaikkia yhteisön säännöksin yhtenäistettyjä vakavaraisuussääntöjä.2. Edellä 1 kohdan 1-8 alakohdassa määriteltyyn omien varojen käsitteeseen sisältyvät kaikki sallitut erät ja näiden määrät. Näiden erien käyttäminen ja alempien ylärajojen määrääminen sekä muiden kuin 1 kohdan 9-13 alakohdassa lueteltujen erien vähentäminen jää jäsenvaltioiden harkittavaksi. Jäsenvaltioilla on kuitenkin velvollisuus harkita suurempaa yhtenevyyttä omien varojen yhteisen määritelmän aikaansaamiseksi.Neuvoston on viimeistään kolmen vuoden kuluttua 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta päivästä annettava kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin soveltamisesta sekä tehtävä tarvittaessa siinä yhteydessä tarpeellisina pitämänsä muutosehdotukset. Viiden vuoden kuluessa 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta päivästä neuvosto arvioi määräenemmistöllä, komission ehdotuksesta, yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa ja kuultuaan talous- ja sosiaalikomiteaa, omien varojen määritelmän silmällä pitäen yhteisen määritelmän yhdenmukaista soveltamista.3. Edellä 1-5 kohdissa lueteltujen erien on oltava luottolaitoksen käytettävissä rajoittamattomasti ja välittömästi riskien tai tappioiden kattamiseksi heti niiden synnyttyä. Niiden määristä on oltava vähennetty laskentahetkellä odotettavissa olevat verot tai sen tulee olla oikaistu, sikäli kuin tällaiset verot pienentävät riskien tai tappioiden kattamiseen käytettävissä olevaa määrää.3 artikla Muut 2 artiklan 1 kohdan 6 alakohdassa tarkoitetut erät 1. Jäsenvaltion käyttämä omien varojen käsite saa sisältää muita eriä edellyttäen, että niillä on riippumatta niiden oikeudellisista ja kirjanpidollisista nimityksistä seuraavat ominaispiirteet:a) ne ovat luottolaitosten vapaasti käytettävissä normaalien pankkitoiminnasta syntyvien riskien kattamiseksi silloin kun tulojen tai pääoman menetyksiä ei vielä ole todettu;b) niiden olemassaolo ilmenee sisäisestä kirjanpidosta;c) niiden määrästä päättää luottolaitoksen johto, sen vahvistavat riippumattomat tilintarkastajat, siitä ilmoitetaan toimivaltaisille viranomaisille ja se on viimeksi mainittujen valvonnassa. Sisäisen tarkastuksen katsotaan täyttävän väliaikaisesti vahvistamismenettelylle edellä asetetut vaatimukset kunnes yhteisön säädökset, jotka tekevät tilintarkastuksen pakolliseksi, on pantu täytäntöön.2. Muiksi eriksi voidaan hyväksyä myös määräämättömäksi ajaksi annetut arvopaperit, ja muut välineet, jotka täyttävät seuraavat edellytykset:a) niitä ei voida maksaa takaisin haltijan aloitteesta tai ilman valvontaviranomaisen antamaa ennakkolupaa;b) velkasopimuksessa on annettava luottolaitokselle mahdollisuus lykätä velasta maksettavan koron maksua;c) luotonantajan luottolaitokselta olevien saamisten on oltava etuoikeusasemaltaan kokonaan muiden velkojien saamisia huonommassa asemassa;d) arvopapereiden liikkeeseenlaskua koskevissa asiakirjoissa on määrättävä, että velka ja maksamaton korko ovat käytettävissä tappioiden kattamiseen ilman että luottolaitoksen kaupankäynti keskeytyy;e) vain kokonaan maksetut määrät otetaan huomioon.Näihin voidaan lisätä muut kumulatiiviset etuoikeutetut osakkeet kuin ne, joita tarkoitetaan 2 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa.4 artikla 1. Osuuskunniksi perustettujen luottolaitosten jäsenten 2 artiklan 1 kohdan 7 alakohdassa mainittuihin sitoumuksiin kuuluu näiden osuuskuntien maksamaton pääoma ja näiden osuuskuntien jäsenten lailliset sitoumukset muiden kuin takaisinmaksettavien lisämaksujen suorittamiseksi luottolaitoksen mahdollisen tappion varalta, jolloin on oltava mahdollista vaatia maksun suorittamista välittömästi.Lainansaajien yhteisvastuullisia sitoumuksia rahastomuotoisille luottolaitoksille pidetään edellä oleviin eriin rinnastettavina.Kaikki tällaiset erät voidaan sisällyttää omiin varoihin, jos ne kansallisessa lainsäädännössä luetaan tähän ryhmään kuuluvien laitosten omiksi varoiksi.2. Jäsenvaltiot eivät saa sisällyttää julkisten luottolaitosten omiin varoihin niiden tai niiden alue- tai paikallisviranomaisten sellaiselle yhteisölle myöntämiä takauksia.Belgian kuningaskunta saa kuitenkin olla täyttämättä tätä velvollisuutta 31 päivään joulukuuta 1994 saakka.3. Jäsenvaltiot tai toimivaltaiset viranomaiset voivat sisällyttää omiin varoihin 2 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa mainitut määräaikaiset kumulatiiviset etuoikeutetut osakkeet ja siinä säännöksessä mainitut etuoikeudeltaan huonommassa asemassa olevat velat, jos on tehty sitova sopimus, jonka mukaan ne sijoittuvat luottolaitoksen konkurssissa tai selvitystilassa kaikkien muiden velkojien saamisten jälkeen eikä niitä saa maksaa takaisin ennen kuin kaikki muut tällöin maksamatta olevat velat on maksettu.Etuoikeudeltaan huonommassa asemassa olevan lainapääomalla on myös oltava seuraavat ominaispiirteet:a) vain kokonaan maksetut varat voidaan ottaa huomioon;b) kysymyksessä olevien lainojen alkuperäisen laina-ajan on oltava vähintään viisi vuotta, minkä jälkeen ne voidaan maksaa takaisin; jos velan erääntymispäivästä ei ole sovittu, lainat ovat maksettavissa takaisin vain viiden vuoden irtisanomisajan jälkeen paitsi, jos lainoja ei enää pidetä omina varoina tai jos ennenaikaista takaisinmaksua varten nimenomaan tarvitaan ennakkolupa toimivaltaiselta viranomaiselta. Toimivaltaiset viranomaiset voivat myöntää luvan tällaisten lainojen ennenaikaiseen takaisinmaksuun sillä edellytyksellä, että pyynnön esittää liikkeeseen laskija ja että se ei vaikuta kysymyksessä olevan luottolaitoksen vakavaraisuuteen;c) on vähennettävä asteittain sitä määrää, johon saakka niitä voidaan pitää omina varoina ainakin viimeisten viiden vuoden aikana ennen takaisinmaksupäivää;d) lainasopimukseen ei saa sisältyä mitään sellaista määräystä, jonka mukaan laina lankeaisi maksettavaksi ennen sovittua takaisinmaksupäivää jossain muussa tilanteessa kuin luottolaitoksen toiminnan loppuessa.5 artikla Kunnes konsolidointia koskevat säännökset on yhteensovitettu, noudatetaan seuraavia sääntöjä:1. Kun laskelma tehdään konsolidoinnin pohjalta, 2 artiklan 1 kohdassa lueteltuihin eriin liittyviä konsolidoituja määriä käytetään direktiivissä 83/350/ETY säädetyllä tavalla. Lisäksi seuraavia eriä voidaan niiden ollessa kredit-eriä ("negatiivisia") pitää konsolidoituna varantona laskettaessa omien varojen määrää:- kaikkia direktiivin 83/349/ETY 21 artiklassa tarkoitettuja vähemmistöosuuksia, kun käytetään globaali-integraatiomenetelmää;- direktiivin 83/349/ETY 19, 30 ja 31 artiklassa tarkoitettua ensimmäisen konsolidoinnin eroa;- konsolidoituun varantoon sisältyviä muuntoeroja direktiivin 86/635/ETY 39 artiklan 6 kohdan mukaisesti;- tiettyjen omistusyhteyksien mukaanottamisesta johtuva erotus direktiivin 83/349/ETY 33 artiklassa selostetun menetelmän mukaisesti.2. Jos edellä mainitut erät ovat debet-eriä ("positiivisia"), ne on vähennettävä laskettaessa konsolidoituja omia varoja.6 artikla Vähennykset ja rajoitukset 1. Edellä 2 artiklan 1 kohdan 3 ja 5-8 alakohdassa tarkoitettuihin eriin on sovellettava seuraavia rajoituksia:a) erien 3 ja 5-8 yhteismäärä ei saa olla suurempi kuin enintään 100 prosenttia erien 1 ja 2 yhteenlasketusta summasta, josta on vähennetty erät 9, 10 ja 11;b) erien 7 ja 8 yhteismäärä ei saa olla suurempi kuin enintään 50 prosenttia erien 1 ja 2 yhteenlasketusta summasta, josta on vähennetty erät 9, 10 ja 11;c) erien 12 ja 13 yhteismäärä vähennetään kaikkien erien yhteismäärästä.2. Edellä 2 artiklan 1 kohdan 4 alakohdassa tarkoitettu erä muodostaa erillisen ryhmän. Se on sisällytettävä väliaikaisesti omiin varoihin ilman rajoitusta, mutta määrättäessä 3 ja 5-8 alakohdassa tarkoitettujen erien enimmäismäärää, sitä ei lueta mukaan. Kuuden kuukauden kuluessa tämän direktiivin täytäntöönpanosta komissio tekee 8 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ehdotuksen siitä, pidetäänkö tätä erää lopullisesti peruspääomaan kuuluvana vai lisäpääomana.3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja rajoituksia on noudatettava luottolaitosten vakavaraisuussuhteesta annetun neuvoston direktiivin täytäntöön panemiseksi toteutettujen toimenpiteiden voimaantulopäivästä ja viimeistään 1 päivästä tammikuuta 1993.Nämä rajoitukset ylittävien luottolaitosten on asteittain vähennettävä sitä määrää, johon asti 2 artiklan 1 kohdan 3 ja 5-8 alakohdassa mainitut erät otetaan huomioon, niin että ne ovat kyseisten rajoitusten mukaisia edellä mainittuun päivään mennessä.4. Toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa luottolaitoksille luvan ylittää 1 kohdassa mainittu rajoitus poikkeuksellisissa olosuhteissa ja väliaikaisesti.7 artikla Toimivaltaisille viranomaisille on osoitettava, että edellä 2-6 artiklan säännöksiä noudatetaan.8 artikla Rajoittamatta 2 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan kertomusta koskevan säännöksen soveltamista, neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tähän direktiiviin tehtävistä tarpeellisista teknisistä muutoksista:- määritelmien selventämiseksi, jotta varmistettaisiin tämän direktiivin yhtenäinen soveltaminen koko yhteisössä,- määritelmien selventämiseksi niin, että tämän direktiivin täytäntöönpanossa otetaan huomioon rahoitusmarkkinoiden kehittyminen,- määritelmissä käytettyjen ilmaisujen ja sanontojen saattamiseksi yhdenmukaisiksi myöhemmän luottolaitoksia ja vastaavia aloja koskevassa lainsäädännössä käytettävien ilmaisujen ja sanontojen kanssa.9 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään luottolaitosten vakavaraisuussuhteesta annetun neuvoston direktiivin täytäntöön panemiseksi toteutettujen toimenpiteiden voimaantulopäivänä, mutta viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1993. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettuun ilmoitukseen on myös sisällyttävä lausunto selityksineen, jolla komissiolle annetaan tiedoksi annetut erityissäännökset sekä ne erät, jotka jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat valinneet omat varat muodostaviksi eriksi.10 artikla Tämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 17 päivänä huhtikuuta 1989.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaC. SOLCHAGA CATALAN(1) EYVL N:o C 243, 27.9.1986, s. 4 jaEYVL N:o C 32, 5.2.1988, s. 2(2) EYVL N:o C 246, 14.9.1987, s. 72 jaEYVL N:o C 96, 17.4.1989(3) EYVL N:o C 180, 8.7.1987, s. 51(4) EYVL N:o L 193, 18.7.1983, s. 18(5) EYVL N:o L 372, 31.12.1986, s. 1(6) EYVL N:o L 193, 18.7.1983, s. 1(7) EYVL N:o L 322, 17.12.1977, s. 30(8) EYVL N:o L 309, 4.11.1986, s. 15(9) EYVL N:o L 222, 14.8.1978, s. 11(10) EYVL N:o L 314, 4.12.1984, s. 28