title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2021/1883, annettu 20 päivänä lokakuuta 2021, kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä varten sekä neuvoston direktiivin 2009/50/EY kumoamisesta

text:
                  28.10.2021

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 382/1

            EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI (EU) 2021/1883,
            annettu 20 päivänä lokakuuta 2021,
            kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä varten sekä neuvoston direktiivin 2009/50/EY kumoamisesta

            EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

               ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 79 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan,

               ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

               ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

               ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

               noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),

            sekä katsovat seuraavaa:

                           (1)

                           Komission 3 päivänä maaliskuuta 2010 antamassa tiedonannossa "Eurooppa 2020 – Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia" asetetaan tavoitteeksi, että unionista tulee osaamiseen ja innovointiin perustuva talous, yrityksille koituvaa hallinnollista rasitetta vähennetään ja työvoiman tarjonta ja kysyntä saadaan paremmin vastaamaan toisiaan. Kyseisessä tiedonannossa todetaan, että tarvitaan kokonaisvaltainen työvoiman muuttoliikkeeseen liittyvä politiikka ja että maahanmuuttajat on kotoutettava paremmin. Kolmansista maista olevien korkean osaamistason työntekijöiden maahanpääsyn helpottamiseksi toteutettavia toimenpiteitä on tarkasteltava tätä laajempaa taustaa vasten.

                           (2)

                           Eurooppa-neuvoston 26 ja 27 päivänä kesäkuuta 2014 antamissa päätelmissä todetaan, että pystyäkseen jatkossakin houkuttelemaan lahjakkuuksia ja osaajia Euroopan on osallistuttava globaaliin kilpailuun lahjakkuuksista. Tämän vuoksi olisi kehitettävä strategioita, joilla maksimoidaan laillisen maahanmuuton tarjoamat mahdollisuudet ja joihin kuuluu myös nykyisten sääntöjen virtaviivaistaminen.

                           (3)

                           Komission 13 päivänä toukokuuta 2015 antamassa tiedonannossa "Euroopan muuttoliikeagenda" kehotetaan luomaan unionin laajuinen järjestelmä, joka houkuttelisi sellaisia kolmansien maiden kansalaisia, joilla on korkeaa osaamista, ja todetaan, että neuvoston direktiiviä 2009/50/EY (4) on uudelleentarkasteltava, jotta sen avulla unioni voi houkutella tehokkaammin lahjakkuuksia ja sitä kautta vastata unionin väestöhaasteisiin sekä työvoimapulaan ja osaamisvajeeseen unionin talouden tärkeimmillä sektoreilla. Kehotus kyseisen direktiivin uudelleentarkasteluun toistetaan komission 23 päivänä syyskuuta 2020 antamassa tiedonannossa "Uusi muuttoliike- ja turvapaikkasopimus", jossa todetaan, että EU:n sinisen kortin uudistuksen on tuotettava tehokkaan ja joustavan EU:n laajuisen välineen avulla todellista EU:n tason lisäarvoa osaamisen houkuttelemiseen.

                           (4)

                           Euroopan parlamentti vaati 12 päivänä huhtikuuta 2016 antamassaan päätöslauselmassa (5) direktiivin 2009/50/EY, sen soveltamisala mukaan lukien, kunnianhimoista ja kohdennettua uudelleentarkastelua.

                           (5)

                           Direktiivin 2009/50/EY täytäntöönpanosta 22 päivänä toukokuuta 2014 annetussa komission tiedonannossa tunnistettuihin haasteisiin on vastattava. Unionin olisi pyrittävä luomaan houkuttelevampi ja tehokkaampi unionin laajuinen järjestelmä korkean osaamistason työntekijöille kolmansista maista. Unionin toimintatapaa tällaisten korkean osaamistason työntekijöiden houkuttelemiseksi olisi yhdenmukaistettava edelleen, ja EU:n sinisestä kortista olisi tehtävä tämän osalta pääasiallinen väline, jonka vaikutuksesta menettelyt ovat nopeampia, maahanpääsykriteerit joustavampia ja laaja-alaisempia ja oikeudet laajempia, mukaan lukien EU:n sisäisen liikkuvuuden helpottaminen. Koska tämä merkitsisi merkittäviä muutoksia direktiiviin 2009/50/EY, kyseinen direktiivi olisi kumottava ja korvattava uudella direktiivillä.

                           (6)

                           Olisi luotava unionin laajuinen selkeä ja avoin maahanpääsyjärjestelmä, jolla saadaan houkuteltua kolmansista maista korkean osaamistason työntekijöitä tulemaan ja jäämään unioniin ja edistettyä kyseisten työntekijöiden liikkuvuutta. Tätä direktiiviä olisi sovellettava riippumatta siitä, onko kolmannen maan kansalaisen oleskelun alkuperäisenä syynä korkeaa osaamistasoa vaativa työ vai joku muu syy, joka sitten muuttuu korkean osaamistason vaativan työn syyksi. Jäsenvaltioiden painopisteet, niiden työmarkkinatarpeet ja niiden vastaanottovalmius on tarpeen ottaa huomioon. Tällä direktiivillä ei saisi rajoittaa jäsenvaltioiden toimivaltaa myöntää korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä varten muita kansallisia oleskelulupia kuin EU:n sinisiä kortteja. Lisäksi tämän direktiivin ei pitäisi vaikuttaa EU:n sinisen kortin haltijan mahdollisuuteen saada muita sellaisia oikeuksia ja etuuksia kansallisen lainsäädännön nojalla, jotka ovat sopusoinnussa tämän direktiivin kanssa.

                           (7)

                           Jäsenvaltioiden olisi varmistettava tasapuoliset edellytykset EU:n sinisiin kortteihin ja korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä koskeviin tarkoituksiin myönnettäviin kansallisiin oleskelulupiin menettelyllisten oikeuksien ja yhdenvertaista kohtelua koskevien oikeuksien, menettelyjen ja tiedonsaannin näkökulmasta. Jäsenvaltioiden olisi erityisesti varmistettava, että EU:n sinisen kortin haltijoille ja heidän perheenjäsenille myönnettyjen menettelyllisten takeiden ja oikeuksien taso ei ole alempi kuin kansallisten oleskelulupien haltijoiden nauttima menettelyllisten takeiden ja oikeuksien taso. Jäsenvaltioiden olisi myös varmistettava, että EU:n sinisen kortin hakijat eivät ole epäedullisemmassa asemassa kuin kansallisen oleskeluluvan hakijat työnantajien tunnustamismenettelyjen suhteen ja että he eivät joudu maksamaan korkeampia maksuja hakemuksensa käsittelystä. Jäsenvaltioiden olisi myös toteutettava saman tasoiset tiedotus-, edistämis- ja mainontatoimet EU:n sinistä korttia koskien kuin kansallisia oleskelulupia koskien, esimerkiksi koskien tiedottamista laillista muuttoliikettä käsittelevillä kansallisilla verkkosivustoilla, tiedotuskampanjoita ja toimivaltaisille maahanmuuttoviranomaisille suunnattuja koulutusohjelmia.

                           (8)

                           EU:n sinisen kortin järjestelmän vahvistamiseksi ja edistämiseksi ja korkean osaamistason työntekijöiden houkuttelemiseksi kolmansista maista jäsenvaltioita kannustetaan tehostamaan EU:n sinistä korttia koskevia mainontatoimia ja tiedotuskampanjoita, mukaan lukien tarvittaessa kolmansiin maihin suunnatut toimet ja kampanjat.

                           (9)

                           Tätä direktiiviä täytäntöönpannessaan jäsenvaltiot eivät saa syrjiä sukupuolen, rodun, ihonvärin, etnisen tai yhteiskunnallisen alkuperän, geneettisten ominaisuuksien, kielen, uskonnon tai vakaumuksen, poliittisten tai muiden mielipiteiden, kansalliseen vähemmistöön kuulumisen, varallisuuden, syntyperän, vammaisuuden, iän tai seksuaaliseen suuntautumisen perusteella, siten kuin erityisesti neuvoston direktiiveissä 2000/43/EY (6) ja 2000/78/EY (7) vaaditaan. Jotta syrjimättömyysperiaate olisi tehokas, EU:n sinisen kortin haltijoiden olisi voitava hakea muutosta oikeusteitse ja tehdä kanteluja kansallisen lainsäädännön mukaisesti, jos he kohtaavat minkäänlaista syrjintää, myös työmarkkinoilla.

                           (10)

                           Kun otetaan huomioon Eurostatin 21 päivänä helmikuuta 2020 julkaisema raportti vaikeasti täytettävissä olevista tieto- ja viestintätekniikan alan avoimista työpaikoista yrityksissä ("Hard-to-fill ICT vacancies: an increasing challenge") ja sen päätelmät, joiden mukaan korkean osaamistason työntekijöistä on laajalti pulaa jäsenvaltioiden tieto- ja viestintätekniikan alan työmarkkinoilla, korkean ammattiosaamisen olisi katsottava vastaavan korkea-asteen tutkintoa, kun haetaan EU:n sinistä korttia kahden korkean osaamistason tehtävän osalta: tieto- ja viestintäteknologiajohtajat (Kansainvälinen ammattiluokitus ISCO-08, luokka 133) ja tieto- ja viestintäteknologian erityisasiantuntijat (Kansainvälinen ammattiluokitus ISCO-08, luokka 25). Kun otetaan huomioon, että kandidaatin tutkinnon suorittaminen kestää vähintään kolme vuotta, vaadittavan ammattikokemuksen olisi myös oltava kolme vuotta. Kyseisen ajan pituus on perusteltu myös tieto- ja viestintätekniikan alan nopean teknologisen kehityksen ja työnantajien muuttuvien tarpeiden vuoksi.

                           (11)

                           Jäsenvaltioita kannustetaan helpottamaan korkean ammattiosaamisen arviointia ja validointia EU:n sinistä korttia varten.

                           (12)

                           Tarkoituksena on, että tämän direktiivin liitteissä esitettyä ammattiluetteloa voitaisiin muuttaa erityisesti sen jälkeen, kun komissio on suorittanut arviointinsa sen määrittämiseksi, tulisiko näin toimia muun muassa jäsenvaltioiden työmarkkinoidensa tarpeista toimittamien tietojen perusteella, jotta ammattikokemus voidaan tunnustaa tämän direktiivin nojalla muilla toiminnan aloilla. Komission olisi suoritettava tällaiset arvioinnit joka toinen vuosi.

                           (13)

                           Muiden kuin liitteessä lueteltujen ammattien osalta jäsenvaltioiden olisi voitava hyväksyä EU:n sinistä korttia koskevia hakemuksia sellaisen korkean ammattiosaamisen perusteella, josta on osoituksena vähintään viiden vuoden ammattikokemus, joka on tasoltaan verrattavissa korkea-asteen tutkintoon ja joka soveltuu työsopimuksessa tai sitovassa työtarjouksessa mainittuun ammattiin tai siinä mainitulle alalle.

                           (14)

                           Korkeaa osaamistasoa vaativan työn käsite tarkoittaa, että tällaista työtä tekevällä henkilöllä on korkeaa osaamista, josta on osoituksena korkean ammattipätevyyden edellyttämä tutkinto, ja lisäksi, että työtehtävän katsotaan luonteeltaan vaativan tällaista pätevyyttä. Vaikka nykyisillä työmarkkinoilla ei aina välttämättä vaadita välitöntä yhteyttä tutkinnon ja työpaikan välillä, korkeaa osaamistasoa vaativaan työsopimukseen liittyvien tehtävien olisi oltava niin erikoistuneita ja monimutkaisia, että kyseisten tehtävien hoitamiseen tarvittava pätevyystaso yhdistetään yleisesti kansainvälisen koulutusluokituksen (ISCED) 2011 tason 6, 7 ja 8 opetusohjelmien suorittamiseen ja sen johdosta saatuun pätevyyteen tai tapauksen mukaan sitä pitkälti vastaavan eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen (EQF) tasoihin 6,7 ja 8 asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan taikka tiettyjen ammattien osalta niihin verrattavissa olevaan korkeaan ammattiosaamiseen.

                           (15)

                           Tämä direktiivi ei saisi vaikuttaa jäsenvaltioiden oikeuteen päättää siitä, kuinka paljon kolmansista maista tulevia kolmansien maiden kansalaisia päästetään niiden alueelle hakemaan työtä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 79 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltioiden pitäisi voida tältä pohjalta joko päättää, ettei EU:n sinistä korttia koskevaa hakemusta oteta tutkittavaksi, tai hylätä se.

                           (16)

                           Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU (8) 2 artiklan a alakohdassa määriteltyä kansainvälistä suojelua saavilla henkilöillä on monenlaisia oikeuksia, mukaan lukien pääsy työmarkkinoille heille kansainvälisen suojelun myöntäneessä jäsenvaltiossa. Heidän työmarkkinamahdollisuuksiensa parantamiseksi unionin alueella olisi korkeaa osaamista omaavilla kansainvälistä suojelua saavilla henkilöillä oltava oikeus hakea EU:n sinistä korttia muissa kuin heille kansainvälisen suojelun myöntäneissä jäsenvaltioissa. Kyseisissä muissa jäsenvaltioissa heihin olisi sovellettava samoja sääntöjä kuin kehen tahansa muuhun tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvaan kolmannen maan kansalaiseen, eikä tämän direktiivin pitäisi vaikuttaa mitenkään heidän asemaansa heille suojelun myöntäneessä jäsenvaltiossa. Kansainvälistä suojelua saavilla henkilöillä on myös oikeus hakea EU:n sinistä korttia heille kansainvälisen suojelun myöntäneessä jäsenvaltiossa, joka on myöntänyt heille kansainvälistä suojelua. Oikeudellisen selkeyden ja yhdenmukaisuuden vuoksi tämän direktiivin yhdenvertaista kohtelua ja perheenyhdistämistä koskevia säännöksiä ei siinä tapauksessa pitäisi soveltaa. Kyseisiä oikeuksia olisi säänneltävä edelleen turvapaikkasäännöstöllä ja soveltuvin osin neuvoston direktiivillä 2003/86/EY (9).

                           (17)

                           Kansainvälistä suojelua saavia henkilöitä koskevan vastuun siirtäminen ei kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan. Suojelua saavan henkilön asemaa ja kansainväliseen suojeluun liittyviä oikeuksia ei pitäisi siirtää toiseen jäsenvaltioon EU:n sinisen kortin myöntämisen perusteella.

                           (18)

                           Jotta voidaan helpottaa kolmansien maiden kansalaisten, joilla on korkeaa osaamista ja oikeus vapaaseen liikkuvuuteen, itsenäistä EU:n sisäistä liikkuvuutta ja liiketoimintaa, tällaisilla kolmansien maiden kansalaisilla olisi oltava mahdollisuus saada EU:n sininen kortti samojen sääntöjen mukaisesti kuin kenen tahansa muun tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvan kolmannen maan kansalaisen. Tämä oikeus koskee henkilöitä, joilla on asiaankuuluvan lainsäädännön mukaisesti oikeus vapaaseen liikkuvuuteen sillä perusteella, että heillä on sukulaisuussuhde unionin kansalaiseen, ja sitä olisi sovellettava riippumatta siitä, onko kyseeseen tuleva unionin kansalainen käyttänyt SEUT 21 artiklan mukaista perusoikeuttaan liikkua ja oleskella vapaasti, ja riippumatta siitä, onko asianomainen kolmannen maan kansalainen ollut ensin EU:n sinisen kortin haltija vai henkilö, jolla on oikeus vapaaseen liikkuvuuteen. Tällaisilla EU:n sinisen kortin haltijoilla olisi näin ollen oltava oikeus päästä korkeaa osaamistasoa vaativaan työhön, tehdä työmatkoja ja hankkia asuinpaikka eri jäsenvaltioissa riippumatta siitä, liikkuuko kolmannen maan kansalainen kyseeseen tulevan unionin kansalaisen mukana. Tällaisten kolmansien maiden kansalaisten EU:n sinisen kortin haltijoina saamat oikeudet eivät saisi rajoittaa oikeuksia, joita heillä saattaa olla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY (10) nojalla. Oikeudellisen selkeyden ja yhdenmukaisuuden vuoksi perheenyhdistämisen ja yhdenvertaisen kohtelun osalta olisi sovellettava ensi sijassa direktiivin 2004/38/EY mukaisia sääntöjä. Kaikkia tämän direktiivin säännöksiä, jotka koskevat henkilöitä, joilla on oikeus vapaaseen liikkuvuuteen, olisi sovellettava myös sellaisiin kolmansien maiden kansalaisiin, joilla on joko unionin ja yhtäältä sen jäsenvaltioiden ja toisaalta kolmansien maiden tai unionin ja kolmansien maiden välisten sopimusten perusteella samanlaiset oikeudet vapaaseen liikkuvuuteen kuin unionin kansalaisilla.

                           (19)

                           Tätä direktiiviä ei olisi sovellettava sellaisiin kolmansien maiden kansalaisiin, jotka hakevat lupaa oleskella jäsenvaltiossa tutkijoina tutkimushankkeiden suorittamista varten, sillä he kuuluvat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/801 (11), jolla otettiin käyttöön erityismenettelyn kolmansien maiden kansalaisten maahanpääsylle tutkimusta varten, soveltamisalaan. Laillisesti oleskelevilla kolmansien maiden kansalaisilla, jotka ovat saaneet maahanpääsyluvan direktiivin (EU) 2016/801 nojalla, pitäisi kuitenkin olla oikeus hakea EU:n sinistä korttia tämän direktiivin nojalla. Laillisesti oleskelevien EU:n sinisen kortin haltijoiden olisi myös voitava hakea lupaa oleskella tutkijoina direktiivin (EU) 2016/801 nojalla. Tällaisen mahdollisuuden varmistamiseksi direktiivi (EU) 2016/801 olisi muutettava vastaavasti.

                           (20)

                           Vaikka tätä direktiiviä ei sovelleta kolmansien maiden kansalaisiin, jotka hakevat lupaa päästä unioniin yrityksen sisäisen siirron saaneena työntekijänä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/66/EU (12) nojalla, unionissa laillisesti oleskelevilla yrityksen sisäisen siirron saaneilla työntekijöillä olisi oltava oikeus hakea EU:n sinistä korttia tämän direktiivin nojalla muihin kuin direktiivin 2014/66/EU kattamiin tarkoituksiin.

                           (21)

                           On tarpeen säätää joustavasta, kysyntälähtöisestä, selkeästä ja tasapainoisesta maahanpääsyjärjestelmästä, joka perustuu objektiivisiin kriteereihin, kuten se, että hakijalla on vähintään kuuden kuukauden pituista työtä koskeva työsopimus tai sitova työtarjous, asiaankuuluvilla ammattialoilla sovellettavien lakien, työehtosopimusten tai kansallisten käytäntöjen noudattaminen, palkkakynnys, jota jäsenvaltiot voivat mukauttaa työmarkkinatilanteensa mukaan, sekä se, että hakijalla on korkea ammattipätevyys tai tapauksen mukaan korkea ammattiosaaminen.

                           (22)

                           Tämä direktiivi ei saisi rajoittaa tutkintotodistusten tunnustamista koskevien kansallisten menettelyjen soveltamista. Arvioitaessa sitä, onko asianomaisella kolmannen maan kansalaisella korkea-asteen tutkintoa tai vastaavaa pätevyyttä, olisi käytettävä viitekehyksenä kansainvälisen koulutusluokituksen (ISCED) 2011 tasoja 6, 7 ja 8 tai tapauksen mukaan sitä pitkälti vastaavan eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen (EQF) tasoja 6,7 ja 8 asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti.

                           (23)

                           Jäsenvaltioita kannustetaan helpottamaan niiden asiakirjojen tunnustamista, jotka ovat osoituksena asianomaisen kolmannen maan kansalaisen asiaankuuluvasta korkeasta ammattipätevyydestä, ja ottamaan niiden kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden osalta, joilla ei ehkä ole tarvittavia asiakirjoja, käyttöön järjestelyt heidän aiempien korkea-asteen tutkintotodistuksiensa tai tapauksen mukaan heidän korkean ammattiosaamisensa asianmukaiseksi arvioimiseksi ja validoimiseksi.

                           (24)

                           Jotta voidaan varmistaa riittävä maahanpääsyedellytysten yhdenmukaistamisen taso kaikkialla unionissa, palkkakynnystä varten olisi määriteltävä sekä ala- että ylärajan kerroin. Kansallisen palkkakynnyksen asettamiselle olisi määriteltävä ala- ja ylärajat kertomalla kyseiset ala- ja ylärajan kertoimet asianomaisen jäsenvaltion keskimääräisellä vuotuisella bruttopalkalla. Palkkakynnyksen taso olisi valittava ala- ja ylärajojen väliltä sen jälkeen, kun työmarkkinaosapuolia on kuultu kansallisten käytäntöjen mukaisesti. Kyseisellä palkkakynnyksellä olisi määritettävä palkan vähimmäismäärä, joka EU:n sinisen kortin haltijan on ansaittava. EU:n sinisen kortin saamiseksi olisi hakijoiden näin ollen ansaittava palkkaa, joka on suuruudeltaan vähintään asianomaisen jäsenvaltion valitseman palkkakynnyksen tasoinen.

                           (25)

                           Jäsenvaltioiden olisi voitava asettaa matalampi palkkakynnys tiettyjen ammattien kohdalla, kun asianomainen jäsenvaltio katsoo, että työntekijöiden saatavuudesta on erityinen puute, ja kun tällaiset ammatit kuuluvat ISCO-pääryhmiin 1 tai 2. Tällaisen palkkakynnyksen olisi joka tapauksessa oltava vähintään 1,0 kertaa asianomaisen jäsenvaltion keskimääräinen bruttovuosipalkka.

                           (26)

                           Komission 10 päivänä kesäkuuta 2016 antamassa tiedonannossa esitetyn Euroopan uuden osaamisohjelman painopisteiden mukaisesti, ja erityisesti ammattitaitoisen työvoiman ja työpaikkojen kohtaamisen parantamiseksi ja osaamisvajeen korjaamiseksi, jäsenvaltioita kannustetaan tarvittaessa työmarkkinaosapuolia kuultuaan laatimaan luettelot työllisyyden aloista, joilla on pulaa korkean osaamistason työntekijöistä.

                           (27)

                           Jäsenvaltioiden olisi voitava asettaa matalampi palkkakynnys kolmansien maiden kansalaisten eduksi tietyn jakson ajaksi sen jälkeen, kun he ovat saaneet opintonsa päätökseen. Kyseistä jaksoa olisi sovellettava aina, kun kolmannen maan kansalainen saavuttaa tämän direktiivin kannalta merkityksellisen koulutustason eli kansainvälisen koulutusluokituksen (ISCED) 2011 tason 6, 7 tai 8 tai tapauksen mukaan eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen (EQF) tason 6, 7 tai 8 asianomaisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Kyseistä jaksoa olisi sovellettava, jos kolmannen maan kansalainen hakee joko ensimmäistä kertaa EU:n sinistä korttia tai sen uusimista kolmen vuoden kuluessa asiaankuuluvan tutkinnon suorittamisesta, ja lisäksi jos kyseinen kolmannen maan kansalainen hakee EU:n sinisen kortin uusimista 24 kuukauden sisään alkuperäisen EU:n sinisen kortin myöntämisestä. Kyseisten matalamman palkkakynnyksen jaksojen, jotka saattavat ajoittua päällekkäin, päätyttyä nuorten ammattilaisten voidaan kohtuudella odottaa saaneen riittävästi ammattikokemusta yltääkseen varsinaisen palkkakynnyksen tasolle. Tällaisen matalan palkkakynnyksen olisi joka tapauksessa oltava vähintään 1,0 kertaa asianomaisen jäsenvaltion keskimääräinen bruttovuosipalkka.

                           (28)

                           Olisi määriteltävä kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytykset, myös palkkakynnykseen liittyvät kelpoisuuskriteerit, korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä varten. Jäsenvaltion asettaman palkkakynnyksen tavoitteena ei pitäisi olla palkkojen määrittäminen, eikä sen näin ollen pitäisi poiketa jäsenvaltion tason säännöistä tai käytänteistä taikka työehtosopimuksista, eikä sitä pitäisi käyttää yhdenmukaistamiseen kyseisellä alalla. EU:n sinisen kortin haltijalle maksettu palkka ei saisi olla sovellettavaa palkkakynnystä alhaisempi, mutta se voi olla korkeampi sen mukaan, mitä työnantaja ja kolmannen maan kansalainen sopivat asianomaisessa jäsenvaltiossa vallitsevien markkinaolosuhteiden, työlakien, työehtosopimusten ja käytäntöjen mukaisesti. Tässä direktiivissä olisi kunnioitettava kaikilta osin jäsenvaltioiden toimivaltaa erityisesti työllisyyttä, työtä ja sosiaalialaa koskevissa asioissa.

                           (29)

                           Jäsenvaltioiden olisi voitava vaatia, että kolmannen maan kansalainen ilmoittaa osoitteensa hakemuksen tekohetkellä. Jos kolmannen maan kansalainen ei vielä tiedä tulevaa osoitettaan, jäsenvaltioiden olisi hyväksyttävä tilapäinen osoite, joka voi olla työnantajan osoite.

                           (30)

                           EU:n sinisen kortin voimassaoloajan olisi oltava vähintään 24 kuukautta. Jos työsopimuksen kesto on lyhyempi, EU:n sininen kortti olisi kuitenkin myönnettävä vähintään työsopimuksen voimassaoloajaksi ja sitä seuraavaksi kolmeksi kuukaudeksi, mutta kuitenkin enintään 24 kuukaudeksi. Jos kolmannen maan kansalaisella on matkustusasiakirja, jonka voimassaoloaika on alle 24 kuukautta tai lyhyempi kuin työsopimuksen kesto, EU:n sininen kortti olisi myönnettävä vähintään matkustusasiakirjan voimassaoloajaksi. Kolmansien maiden kansalaisten pitäisi voida uusia matkustusasiakirjansa samaan aikaan kun he ovat EU:n sinisen kortin haltijoita.

                           (31)

                           Jäsenvaltioiden olisi hylättävä EU:n sinisiä kortteja koskevat hakemukset ja niiden olisi voitava peruuttaa EU:n siniset kortit tai kieltäytyä uusimasta niitä, jos yleiseen järjestykseen, yleiseen turvallisuuteen tai kansanterveyteen kohdistuu uhka. Kansanterveyteen kohdistuva uhka on ymmärrettävä siten kuin kyseinen käsite on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/399 (13) 2 artiklan 21 alakohdassa. Hakemuksen hylkäämisen yleisen järjestyksen tai yleisen turvallisuuden perusteella olisi perustuttava asianomaisen henkilön omaan käytökseen ja oltava suhteellisuusperiaatteen mukainen. Sairauden tai toimintarajoitteen, joka on ilmennyt sen jälkeen, kun kolmannen maan kansalainen on päästetty ensimmäisen jäsenvaltion alueelle, ei pitäisi muodostaa ainoaa perustetta EU:n sinisen kortin peruuttamiselle tai uusimasta kieltäytymiselle tai sen jättämiselle myöntämättä toisessa jäsenvaltiossa. Jäsenvaltioilla olisi lisäksi oltava mahdollisuus olla peruuttamatta EU:n sinistä korttia tai olla kieltäytymättä uusia sitä, kun voimassa olevan työsopimuksen esittämistä koskeva vaatimus ei täyty tai sovellettava palkkakynnys jää saavuttamatta tilapäisesti sairauden, toimintarajoitteen tai vanhempainvapaan vuoksi.

                           (32)

                           Jäsenvaltioiden olisi voitava peruuttaa EU:n sininen kortti tai kieltäytyä uusimasta sitä, jos EU:n sinisen kortin haltija ei ole täyttänyt tämän direktiivin mukaisia liikkuvuutta koskevia edellytyksiä, mukaan lukien tilanteet, jossa hän on käyttänyt liikkuvuutta koskevia oikeuksiaan väärin esimerkiksi siten, että haltija ei ole noudattanut liiketoiminnan harjoittamisen sallittua kautta, ei ole jättänyt pitkäaikaista liikkuvuutta koskevaa hakemusta vaaditussa määräajassa jossakin toisessa jäsenvaltiossa tai on hakenut EU:n sinistä korttia toisessa jäsenvaltiossa ja aloittanut työskentelyn sallittua aikaisemmin, vaikka oli selvää, etteivät liikkuvuutta koskevat edellytykset täyttyisi ja hakemus hylättäisiin.

                           (33)

                           Kaikissa EU:n sinistä korttia koskevan hakemuksen hylkäämisestä tai EU:n sinisen kortin peruuttamisesta tai uusimisesta kieltäytymisestä tehtävissä päätöksissä olisi otettava huomioon tapauksen erityiset olosuhteet, ja niiden olisi oltava oikeasuhteisia. Erityisesti jos hylkäämisen, peruuttamisen tai uusimisesta kieltäytymisen perusteet liittyvät työnantajan toimintaan, työnantajan vähäisen rikkomuksen ei pitäisi missään tapauksessa olla ainoa syy hylätä EU:n sinistä korttia koskeva hakemus, peruuttaa EU:n sininen kortti tai kieltäytyä uusimasta sitä.

                           (34)

                           EU:n sinistä korttia koskevasta hakemuksesta tehty hylkäävä päätös ei vaikuta asianomaisen kolmannen maan kansalaisen oikeuteen tehdä toinen hakemus. Tällaisen uuden hakemuksen tekeminen ei anna asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle lupaa jäädä asianomaisen jäsenvaltion alueelle, ellei kansallisessa lainsäädännössä toisin säädetä.

                           (35)

                           Kun kaikki maahanpääsyn edellytykset täyttyvät, jäsenvaltioiden olisi myönnettävä EU:n sininen kortti asetetussa määräajassa. Jos jäsenvaltio myöntää oleskelulupia ainoastaan alueellaan ja kaikki maahanpääsyyn liittyvät tämän direktiivin edellytykset täyttyvät, jäsenvaltion olisi myönnettävä vaadittu viisumi asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle. Olisi varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset tekevät tehokasta yhteistyötä tätä varten. Jos jäsenvaltio ei myönnä viisumeita, sen olisi myönnettävä asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle vastaava lupa, jolla sallitaan maahantulo.

                           (36)

                           EU:n sinistä korttia koskevien hakemusten käsittelyaikoja koskevilla säännöillä olisi taattava, että luvat myönnetään nopeasti kaikissa tapauksissa. Ammattipätevyyden tunnustamisen tai mahdollisen viisumin myöntämisen vaatiman ajan ei pitäisi sisältyä EU:n sinistä korttia koskevan hakemuksen käsittelyaikaan. Jos EU:n sinisen kortin voimassaolo päättyy uusimismenettelyn aikana, kolmannen maan kansalaisella olisi oltava oikeus oleskella, työskennellä ja käyttää tässä direktiivissä säädettyjä oikeuksia EU:n sinisen kortin myöntäneen jäsenvaltion alueella, kunnes toimivaltaiset viranomaiset ovat tehneet hakemusta koskevan päätöksen, mutta kyseisellä kolmannen maan kansalaisella ei olisi oltava oikeutta muuttaa toiseen jäsenvaltioon.

                           (37)

                           Jos jäsenvaltio on päättänyt, että työnantajan on tehtävä EU:n sinistä korttia tai EU:n sisäistä liikkuvuutta koskeva hakemus, kyseinen jäsenvaltio ei saisi rajoittaa menettelytakeita, jotka asianomaisella kolmannen maan kansalaisella on hakumenettelyn aikana, eikä oikeuksia, jotka EU:n sinisen kortin haltijalla on työsuhteen tai EU:n sinisen kortin uusimismenettelyn aikana.

                           (38)

                           EU:n sinisen kortin ulkoasun olisi oltava neuvoston asetuksen (EY) N:o 1030/2002 (14) mukainen, jotta jäsenvaltiot voivat tarkistaa ne edellytykset, joiden mukaisesti asianomaisella henkilöllä on lupa tehdä työtä. Jäsenvaltioiden olisi voitava antaa lisätietoja paperimuodossa tai tallentaa tällaisia tietoja sähköisessä muodossa kyseisen asetuksen 4 artiklan ja kyseisen asetuksen liitteessä olevan a kohdan 16 alakohdan mukaisesti täsmällisempien tietojen toimittamiseksi asianomaisesta tehtävästä työstä. Tällaisten lisätietojen toimittamisen olisi oltava jäsenvaltioille valinnaista eikä sen pitäisi olla ylimääräinen vaatimus, joka vaarantaisi yhdistelmäluvan ja yhden hakemuksen menettelyn.

                           (39)

                           Asianomaisen jäsenvaltion olisi varmistettava, että hakijoilla on oikeus hakea tuomioistuimessa muutosta päätökseen, jolla hylätään EU:n sinistä korttia koskeva hakemus, jätetään EU:n sininen kortti uusimatta tai peruutetaan se. Tämän ei tulisi vaikuttaa mahdollisuuteen nimittää hallintoviranomainen tekemään tällaisille päätöksille hallinnollisen ennakkotarkastuksen.

                           (40)

                           Koska tämän direktiivin tavoitteena on vastata työvoimapulaan ja osaamisvajeeseen työmarkkinoiden keskeisillä aloilla, jäsenvaltion olisi voitava tarkistaa, voisiko avoimen työpaikan, jonka sinisen kortin haltija aikoo täyttää, tämän sijaan täyttää kansalliseen tai unionin työvoimaan kuuluva henkilö, tai sellainen kolmannen maan kansalainen, joka oleskelee jo kyseisessä jäsenvaltiossa laillisesti ja on jo sen työmarkkinoilla unionin oikeuden tai kansallisen lainsäädännön perusteella, tai EU:ssa pitkään oleskellut henkilö, joka haluaa siirtyä kyseiseen jäsenvaltioon korkeaa osaamistasoa vaativaan työhön neuvoston direktiivin 2003/109/EY (15) III luvun mukaisesti. Jos jäsenvaltiot päättävät käyttää kyseistä mahdollisuutta, niiden olisi ilmoitettava tästä hakijoille ja työnantajille selkeästi, helposti saatavilla olevalla tavalla ja läpinäkyvästi, myös verkon kautta. Tällaisten tarkistamisten ei pitäisi olla osa EU:n sinisen kortin uusimismenettelyä. Kun kyseessä on pitkäaikainen liikkuvuus, jäsenvaltion olisi voitava ottaa työmarkkinatilanne huomioon ainoastaan, jos kyseinen jäsenvaltio on ottanut käyttöön tarkastukset myös kolmansista maista tuleville hakijoille.

                           (41)

                           Jäsenvaltioiden olisi tämän direktiivin täytäntöönpanon yhteydessä pidättäydyttävä aktiivisesta rekrytoinnista kehitysmaissa niillä aloilla, joilla on liian vähän työntekijöitä. Julkisen ja yksityisen sektorin työnantajiin sovellettavia eettisen rekrytoinnin käytäntöjä ja periaatteita olisi kehitettävä tarvittaessa avainsektoreilla, esimerkiksi terveydenhuollon alalla. Tämä on samassa linjassa kuin unionin sitoutuminen terveydenhuoltoalan henkilökunnan kansainvälistä rekrytointia koskeviin Maailman terveysjärjestön käytännesääntöihin samoin kuin 14 päivänä toukokuuta 2007 annetut neuvoston ja jäsenvaltioiden päätelmät eurooppalaisesta toimintaohjelmasta terveydenhuollon vakavan henkilöstöpulan lievittämiseksi kehitysmaissa (2007–2013) ja unionin sitoutuminen koulutusalalla. On tarkoituksenmukaista vahvistaa kyseisiä käytäntöjä ja periaatteita luomalla ja soveltamalla järjestelmiä, suuntaviivoja ja muita välineitä, joilla tarvittaessa helpotetaan kiertomuuttoa ja tilapäistä muuttoa, sekä muilla toimenpiteillä, joilla minimoidaan korkean osaamistason henkilöiden muuttoliikkeen kielteiset ja maksimoidaan sen myönteiset vaikutukset kehitysmaissa muuttamalla aivovuoto aivovoitoksi.

                           (42)

                           Jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus soveltaa yksinkertaistettua menettelyä työnantajille. Kyseisen menettelyn olisi tarjottava työnantajille, jotka on tunnustettu tätä tarkoitusta varten, mahdollisuus hyödyntää tämän direktiivin nojalla yksinkertaistettuja menettelyjä ja maahanpääsyn edellytyksiä. Jäsenvaltioiden olisi kuitenkin toteutettava riittävät suojatoimet väärinkäytöksiä vastaan. Kyseisissä suojatoimissa olisi suhteellisuusperiaatteen mukaisesti otettava huomioon väärinkäytöksen vakavuus ja luonne. Jos työnantaja ei ole enää tunnustettu EU:n sinistä korttia uusittaessa, olisi sovellettava tavanomaisia maahanpääsyn edellytyksiä kyseisen EU:n sinisen kortin uusimiseen, paitsi jos toinen tunnustettu työnantajan palkkaa asianomaisen kolmannen maan kansalaisen.

                           (43)

                           Jotta voidaan varmistaa, että maahanpääsyn edellytykset täyttyvät edelleen, jäsenvaltioiden olisi voitava vaatia, että EU:n sinisen kortin haltijan laillisen työskentelyn 12 ensimmäisen kuukauden aikana toimivaltaisille viranomaisille ilmoitetaan työnantajan vaihtumisesta tai muista merkittävistä muutoksista ja että toimivaltaiset viranomaiset suorittavat työmarkkinatilanteen tarkistamisen. Kyseisen 12 kuukauden ajanjakson jälkeen jäsenvaltioiden olisi voitava vaatia ainoastaan, että EU:n sinisen kortin haltija ilmoittaa toimivaltaisille viranomaisille työnantajan vaihtumisesta tai muutoksesta, joka vaikuttaa tässä direktiivissä säädettyjen maahanpääsyn perusteiden täyttymiseen, mukaan lukien tarvittaessa uusi työsopimus. Työmarkkinatilanteen tarkistusta ei pitäisi suorittaa. Jäsenvaltioiden suorittaman tarkastuksen olisi koskettava ainoastaan muuttuneita tekijöitä.

                           (44)

                           Innovatiivisen yrittäjyyden edistämiseksi jäsenvaltioiden olisi voitava antaa tämän direktiivin nojalla maahan päästetyille kolmansien maiden kansalaisille mahdollisuus harjoittaa samanaikaisesti tämän direktiivin mukaisen työn kanssa itsenäistä ammattia ilman, että tämä vaikuttaa heidän oleskeluoikeuksiinsa EU:n sinisen kortin haltijoina. Tämä ei saisi vaikuttaa siihen, että tämän direktiivin mukaisten maahanpääsyn edellytysten on täytyttävä jatkuvasti, ja EU:n sinisen kortin haltijan olisi tämän vuoksi pysyttävä korkeaa osaamistasoa vaativassa työssä. Jäsenvaltioiden pitäisi voida asettaa kansallisessa lainsäädännössään ehdot itsenäiseksi ammatinharjoittajaksi ryhtymiselle. Jäsenvaltioilla pitäisi lisäksi olla oikeus rajoittaa sallitun itsenäisen ammatinharjoittamisen laajuutta. Jäsenvaltioiden olisi annettava EU:n sinisen kortin haltijoille mahdollisuus itsenäiseen ammatinharjoittamiseen vähintään yhtä edullisin ehdoin kuin olemassa olevissa kansallisissa järjestelmissä. Itsenäisestä ammatinharjoittamisesta saadut tulot eivät saisi myötävaikuttaa EU:n sinisen kortin haltijalta edellytetyn palkkakynnyksen saavuttamiseen.

                           (45)

                           Jotta vahvistettaisiin EU:n sinisen kortin haltijan panosta korkean ammattipätevyytensä kautta, jäsenvaltioiden olisi myös voitava antaa kansallisessa lainsäädännössään säännöksiä, joilla EU:n sinisen kortin haltijoiden sallitaan harjoittaa muuta ammattitoimintaa, joka täydentää heidän EU:n sinisen kortin haltijoina tekemäänsä päätyötä. Kyseisestä muusta ammattitoiminnasta saadut tulot eivät saisi myötävaikuttaa EU:n sinisen kortin haltijalta edellytetyn palkkakynnyksen saavuttamiseen.

                           (46)

                           EU:n sinisen kortin haltijoita olisi kohdeltava yhdenvertaisesti niillä sosiaaliturvan osa-alueilla, jotka on lueteltu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 (16) 3 artiklassa. Tällä direktiivillä ei yhdenmukaisteta jäsenvaltioiden sosiaaliturvalainsäädäntöä. Sillä ainoastaan sovelletaan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta sosiaaliturvan alalla sen soveltamisalaan kuuluviin kolmannen maan kansalaisiin.

                           (47)

                           Kun kyseessä on jäsenvaltioiden välinen liikkuvuus, sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1231/2010 (17). Tällä direktiivillä ei pitäisi antaa liikkuville EU:n sinisen kortin haltijoille enempää oikeuksia kuin mitä olemassa oleva unionin oikeus jo edellyttää sellaisten kolmansien maiden kansalaisten sosiaaliturvan osalta, joilla on rajat ylittäviä intressejä jäsenvaltioiden välillä.

                           (48)

                           Ammattipätevyys, jonka kolmannen maan kansalainen on hankkinut toisessa jäsenvaltiossa, olisi tunnustettava samoin edellytyksin kuin unionin kansalaisen ammattipätevyys. Kolmannessa maassa hankittu pätevyys olisi otettava huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY (18) mukaisesti. Tämän direktiivin ei pitäisi vaikuttaa säänneltyjen ammattien harjoittamiselle kansallisessa lainsäädännössä asetettuihin ehtoihin. Se ei saisi estää jäsenvaltiota pitämästä voimassa kansallisia rajoituksia, jotka koskevat sellaiseen työhön pääsyä, johon kuuluu ainakin satunnainen osallistuminen viranomaistoimintaan ja vastuu valtion yleisen edun turvaamisesta, eikä pitämässä voimassa sellaisia toimintoja koskevia kansallisia sääntöjä, jotka on varattu kyseisen jäsenvaltion kansalaisille, unionin kansalaisille tai Euroopan talousalueen toisen jäsenvaltion kansalaisille (ETA-maiden kansalaisille), myös kun on kyse liikkumisesta muihin jäsenvaltioihin, jos tällaiset rajoitukset tai säännöt olivat voimassa tämän direktiivin voimaantulon hetkellä.

                           (49)

                           Kansainvälistä suojelua saavan henkilön EU:n sinisen kortin haltijana saamien oikeuksien ei pitäisi vaikuttaa oikeuksiin, jotka kyseisellä henkilöllä on direktiivin 2011/95/EU ja pakolaisten oikeusasemaa koskevan 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn Geneven yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla, jäljempänä ’Geneven yleissopimus’, perusteella kansainvälisen suojelun myöntäneessä jäsenvaltiossa. Keskenään ristiriitaisten sääntöjen välttämiseksi kyseisessä jäsenvaltiossa ei pitäisi soveltaa tämän direktiivin säännöksiä yhdenvertaisesta kohtelusta ja perheenyhdistämisestä. Henkilöillä, jotka saavat kansainvälistä suojelua yhdessä jäsenvaltiossa ja ovat EU:n sinisen kortin haltijoita toisessa jäsenvaltiossa, olisi oltava samat oikeudet kuin muilla viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa olevilla EU:n sinisen kortin haltijoilla, mukaan lukien oikeus yhdenvertaiseen kohteluun suhteessa oleskelujäsenvaltion kansalaisiin ja oikeus perheenyhdistämiseen. Kansainvälistä suojelua saavan henkilön asema on itsenäinen suhteessa siihen, onko henkilö myös EU:n sinisen kortin haltija, ja kyseisen EU:n sinisen kortin voimassaoloaikaan.

                           (50)

                           Perheenyhdistämiseen sovellettavien suotuisten ehtojen ja puolisoiden työnsaantimahdollisuuksien pitäisi olla tämän direktiivin keskeisenä osana, jotta voidaan helpottaa kolmansien maiden korkean osaamistason työntekijöiden houkuttelemista. Kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi olisi säädettävä erityisiä poikkeuksia direktiivistä 2003/86/EY, jota sovelletaan ensimmäisessä ja toisessa oleskelujäsenvaltiossa. Jäsenvaltioiden olisi voitava rajoittaa puolisoille sallitun itsenäisen ammatinharjoittamisen laajuutta EU:n sinisen kortin haltijoihin sovellettavien samojen edellytysten mukaisesti. Kotouttamiseen tai odotusaikoihin liittyviä ehtoja ei pitäisi soveltaa ennen perheenyhdistämisen sallimista, sillä korkean osaamistason työntekijöillä ja heidän perheillään on todennäköisesti suotuisat lähtökohdat kotoutua vastaanottavaan yhteisöön. Jotta korkean osaamistason työntekijöiden nopeaa maahantuloa voitaisiin helpottaa, heidän perheenjäsentensä oleskeluluvat olisi myönnettävä samaan aikaan EU:n sinisen kortin kanssa, jos asiaankuuluvat ehdot täyttyvät ja hakemukset on jätetty samanaikaisesti.

                           (51)

                           Direktiivistä 2003/109/EY olisi säädettävä poikkeuksia, jotta voitaisiin houkutella kolmansista maista korkean osaamistason työntekijöitä ja kannustaa heidän jatkuvaa oleskeluaan unionissa sekä sallia samaan aikaan liikkuvuus unionissa ja kiertomuutto. EU:n sinisen kortin haltijoiden, jotka ovat käyttäneet mahdollisuutta muuttaa yhdestä jäsenvaltiosta toiseen jäsenvaltioon, olisi saatava helpommin EU:n alueella pitkään oleskelleen henkilön asema jäsenvaltiossa erityisesti siten, että he voivat kerryttää oleskelujaksoja eri jäsenvaltioissa, jos he voivat osoittaa direktiivin 2003/109/EY 4 artiklan 1 kohdassa edellytettävän määrän laillisesti ja yhtäjaksoisesti oleskeltuja vuosia EU:n sinisen kortin, korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä varten myönnetyn kansallisen luvan, tai opiskelijan tai tutkijan luvan haltijana direktiivin (EU) 2016/801 mukaisesti taikka kansainvälistä suojelua saavina henkilöinä. Heidän olisi myös osoitettava välittömästi ennen asiaankuuluvan hakemuksen jättämistä kahden vuoden laillinen ja yhtäjaksoinen oleskelu EU:n sinisen kortin haltijana sen jäsenvaltion alueella, jossa EU:n alueella pitkään oleskelleen henkilön asemaa jäsenvaltiossa koskeva hakemus jätetään. Kuten direktiivissä 2003/109/EY säädetään, huomioon saadaan ottaa vain puolet opiskelua varten olevista oleskelujaksoista laskettaessa viiden vuoden yhtäjaksoista laillista ja yhtäjaksoista oleskelua niissä jäsenvaltioissa, joissa opiskelua varten olevat oleskelujaksot otetaan huomioon yhtäjaksoista oleskelua laskettaessa.

                           (52)

                           Jotta voitaisiin edistää kolmansista maista tulevien korkean osaamistason työntekijöiden liikkuvuutta unionin ja heidän lähtömaidensa välillä, olisi säädettävä poikkeuksia direktiivistä 2003/109/EY kyseisessä direktiivissä säädettyjä pidempien poissaoloaikojen sallimiseksi sen jälkeen, kun korkean osaamistason työntekijät ovat saaneet EU:n alueella pitkään oleskelleen henkilön aseman jäsenvaltiossa.

                           (53)

                           Kolmansista maista tulevien korkean osaamistason työntekijöiden ammatillinen ja maantieteellinen liikkuvuus olisi tunnustettava tärkeäksi tekijäksi, jolla tehostetaan työmarkkinoita eri puolilla unionia, puututaan osaamisvajeeseen ja vähennetään alueellista epätasapainoa. Liikkuvuutta unionin sisällä olisi helpotettava.

                           (54)

                           Tämä direktiivi ei rajoita Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 96/71/EY (19) ja 2014/67/EU (20) säännösten soveltamista.

                           (55)

                           Kolmansista maista tulevien korkean osaamistason työntekijöiden työmatkoihin liittyy oikeudellista epävarmuutta, johon olisi puututtava määrittelemällä työmatkan käsite ja vahvistamalla luettelo toimista, jotka olisi joka tapauksessa katsottava liiketoiminnaksi kaikissa jäsenvaltioissa. Kyseiset toimet ovat suoraan sidoksissa ensimmäisessä jäsenvaltiossa olevan työnantajan intresseihin ja niiden olisi liityttävä siihen EU:n sinisen kortin haltijan työhön kuuluviin tehtäviin, jota varten EU:n sininen kortti on myönnetty. Toisen jäsenvaltion ei pitäisi voida vaatia EU:n sinisen kortin haltijalta liiketoiminnan harjoittamista varten viisumia, työlupaa tai muuta lupaa kuin EU:n sininen kortti. Jos EU:n sinisen kortin myöntää jäsenvaltio, joka ei sovella Schengenin säännöstöä kaikilta osin, kortin haltijalla pitäisi olla oikeus saapua yhteen tai useampaan toiseen jäsenvaltioon ja oleskella siellä liiketoiminnan harjoittamista varten enintään 90 päivän ajan minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

                           (56)

                           EU:n sinisen kortin haltijoilla olisi oltava lupa muuttaa toiseen jäsenvaltioon yksinkertaistetuin ehdoin, jos he aikovat hakea uutta EU:n sinistä korttia voimassa olevan työsopimuksen tai sitovan työtarjouksen perusteella. Toisen jäsenvaltion ei pitäisi voida vaatia kyseiseltä EU:n sinisen kortin haltijalta muuta lupaa kuin ensimmäisen jäsenvaltion myöntämä EU:n sininen kortti. Toisen jäsenvaltion olisi voitava antaa EU:n sinisen kortin haltijalle lupa aloittaa työnteko heti, kun hän on jättänyt uutta EU:n sinistä korttia koskevan täydellisen hakemuksen kyseisessä jäsenvaltiossa tässä direktiivissä asetetussa määräajassa. EU:n sinisen kortin haltijoiden olisi oltava oikeutettuja aloittaa työnteko viimeistään 30 päivän kuluttua uutta EU:n sinistä korttia koskevan hakemuksen jättämisen jälkeen. Liikkuvuuden olisi kuitenkin oltava kysyntälähtöistä, ja tämän vuoksi toisessa jäsenvaltiossa olisi kuitenkin aina vaadittava työsopimus, kaikkia asiaankuuluvilla ammattialoilla sovellettavien lakien, työehtosopimusten tai käytäntöjen mukaisia ehtoja olisi noudatettava ja palkan olisi täytettävä toisen jäsenvaltion tämän direktiivin mukaisesti asettama palkkakynnys.

                           (57)

                           Jos EU:n sinisen kortin haltijat aikovat hakea EU:n sinistä korttia toisessa jäsenvaltiossa harjoittaakseen säänneltyä ammattia, heidän ammattipätevyytensä olisi tunnustettava samalla tavalla kuin vapaata liikkuvuutta koskevaa oikeutta käyttävien unionin kansalaisten ammattipätevyys direktiivin 2005/36/EY ja muun sovellettavan unionin ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

                           (58)

                           Tässä direktiivissä säädetään joistain erityissäännöistä, jotka koskevat maahantuloa ja oleskelua toisessa jäsenvaltiossa liiketoimintaa varten sekä toiseen jäsenvaltioon muuttamista siellä asumiseksi ja työskentelemiseksi EU:n sinisen kortin nojalla sen alueella, mutta kaikkia muita Schengenin säännöstön asiaankuuluvien määräysten mukaisia sääntöjä henkilöiden liikkumisesta yli rajojen sovelletaan edelleen.

                           (59)

                           Jos EU:n sinisen kortin on myöntänyt jäsenvaltio, joka ei sovella Schengenin säännöstöä kaikilta osin, ja EU:n sinisen kortin haltija ylittää tässä direktiivissä säädetyissä liikkumistilanteissa ulkorajan asetuksessa (EU) 2016/399 tarkoitetulla tavalla toisen jäsenvaltion alueelle, kyseisellä jäsenvaltiolla pitäisi olla oikeus vaatia todisteita siitä, että EU:n sinisen kortin haltija tulee sen alueelle joko liiketoimintaa varten tai asuakseen ja työskennelläkseen siellä EU:n sinisen kortin nojalla työsopimuksen tai sitovan työtarjouksen perusteella. Jos kyseessä on liikkuvuus liiketoiminnan harjoittamista varten, kyseisen toisen jäsenvaltion olisi voitava vaatia todisteita oleskelun liiketoiminnallisesta tarkoituksesta, kuten kutsuja, pääsylippuja tai asiakirjoja, joissa kuvataan asiaankuuluvan yrityksen liiketoimintaa ja EU:n sinisen kortin haltijan asemaa kyseisessä yrityksessä.

                           (60)

                           Jos EU:n sinisen kortin haltija muuttaa toiseen jäsenvaltioon hakemaan EU:n sinistä korttia ja hänellä on mukanaan perheenjäseniä, kyseisen jäsenvaltion olisi voitava vaatia kyseisiä perheenjäseniä esittämään ensimmäisessä jäsenvaltiossa myönnetyt oleskelulupansa. Jos kyseessä on asetuksessa (EU) 2016/399 tarkoitettu ulkorajan ylitys, Schengenin säännöstöä kaikilta osin soveltavien jäsenvaltioiden olisi lisäksi haettava tietoa Schengenin tietojärjestelmästä ja evättävä maahantulo tai vastustettava liikkuvuutta niiden henkilöiden osalta, joista on kyseisessä tietojärjestelmässä annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1987/2006 (21) tarkoitettu kuulutus maahantulon tai maassa oleskelun epäämiseksi.

                           (61)

                           Kun EU:n sinisen kortin haltija siirtyy toiseen jäsenvaltioon ensimmäisen jäsenvaltion myöntämän EU:n sinisen kortin perusteella ja toinen jäsenvaltio hylkää kyseisen EU:n sinisen kortin haltijan uutta EU:n sinistä korttia koskeva hakemuksen, tällä direktiivillä toiselle jäsenvaltiolle olisi annettava lupa vaatia, että EU:n sinisen kortin haltija poistuu sen alueelta. Jos EU:n sinisen kortin haltijalla on edelleen voimassa oleva ensimmäisen jäsenvaltion myöntämä EU:n sininen kortti, toisen jäsenvaltion olisi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (22) mukaisesti voitava vaatia, että EU:n sinisen kortin haltija palaa ensimmäiseen jäsenvaltioon. Jos ensimmäisen jäsenvaltion myöntämä EU:n sininen kortti on peruutettu tai sen voimassaolo on päättynyt hakemuksen käsittelyn aikana, toisen jäsenvaltion pitäisi voida joko päättää palauttaa EU:n sinisen kortin haltija kolmanteen maahan direktiivin 2008/115/EY mukaisesti tai pyytää ensimmäistä jäsenvaltiota sallimaan EU:n sinisen kortin haltijan paluun alueelleen ilman tarpeettomia muodollisuuksia tai viivettä. Jälkimmäisessä tapauksessa ensimmäisen jäsenvaltion olisi annettava EU:n sinisen kortin haltijalle asiakirja, jolla sallitaan paluu sen alueelle.

                           (62)

                           Kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden oleskelua varten on tarpeen varmistaa, että kun tällaiset suojelua saavat henkilöt muuttavat muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, joka on myöntänyt kansainvälistä suojelua, ensin mainitulle jäsenvaltiolle tiedotetaan asianomaisten henkilöiden kansainvälisestä suojelutaustasta, jotta se voi noudattaa palautuskiellon periaatteesta johtuvia velvoitteitaan.

                           (63)

                           Jos jäsenvaltio aikoo karkottaa henkilön, joka on saanut EU:n sinisen kortin kyseisessä jäsenvaltiossa ja joka saa kansainvälistä suojelua toisessa jäsenvaltiossa, kyseisellä henkilöllä olisi oltava oikeus direktiivin 2011/95/EU ja Geneven yleissopimuksen 33 artiklan mukaisesti suojaan palauttamista vastaan.

                           (64)

                           Niissä tapauksissa, joissa kansainvälistä suojelua saavan henkilön karkotus jäsenvaltion alueen ulkopuolelle sallitaan direktiivin 2011/95/EU nojalla, jäsenvaltio olisi varmistettava, että asiaankuuluvista lähteistä ja tarvittaessa myös kansainvälistä suojelua myöntäneeltä jäsenvaltiolta saadaan kaikki tiedot ja että tiedot arvioidaan perusteellisesti sen varmistamiseksi, että kyseisen suojelua saavan henkilön karkotuspäätös on Euroopan unionin perusoikeuskirjan, jäljempänä ’perusoikeuskirja’, 4 artiklan mukainen.

                           (65)

                           Tämän direktiivin täytäntöönpanon seurantaa varten olisi annettava erityiset raportointia koskevat säännökset, jotta voidaan tunnistaa ja mahdollisesti ehkäistä sen mahdollisia vaikutuksia aivovientiin kehitysmaissa ja välttää aivovuotoa.

                           (66)

                           Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitteita eli erityisen maahanpääsymenettelyn käyttöönottoa ja maahantulon ja oleskelun edellytysten hyväksymistä sellaisille kolmansien maiden kansalaisille, joiden jäsenvaltion alueelle saapumisen tarkoituksena on korkeaa osaamistasoa vaativa työ, sekä heidän perheenjäsenilleen, sekä siihen liittyvien oikeuksien hyväksymistä, erityisesti siltä osin kuin on kyse heidän jäsenvaltioiden välisen liikkuvuuden varmistamisesta sekä selkeiden ja yhtenäisten maahanpääsykriteereiden käyttämisestä kaikissa jäsenvaltioissa unionin yleisen houkuttavuuden paremmaksi hyödyntämiseksi, vaan ne voidaan sen laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

                           (67)

                           Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuskirjassa tunnustettuja perusoikeuksia ja noudatetaan siinä tunnustettuja periaatteita Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan mukaisesti.

                           (68)

                           Jäsenvaltiot ovat selittävistä asiakirjoista 28 päivänä syyskuuta 2011 annetun jäsenvaltioiden ja komission yhteisen poliittisen lausuman mukaisesti sitoutuneet perustelluissa tapauksissa liittämään ilmoitukseen toimenpiteistä, jotka koskevat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhden tai useamman asiakirjan, joista käy ilmi direktiivin osien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseen tarkoitettujen välineiden vastaavien osien suhde. Tämän direktiivin osalta lainsäätäjä pitää tällaisten asiakirjojen toimittamista perusteltuna.

                           (69)

                           Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän direktiivin hyväksymiseen, direktiivi ei sido Tanskaa eikä direktiiviä sovelleta Tanskaan.

                           (70)

                           Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevien 1 ja 2 artiklan sekä 4 a artiklan 1 kohdan mukaisesti Irlanti ei osallistu tämän direktiivin hyväksymiseen, direktiivi ei sido sitä eikä direktiiviä sovelleta siihen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista.

                           (71)

                           Direktiivi 2009/50/EY olisi sen vuoksi kumottava,

            OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

                     I LUKU

                        YLEISET SÄÄNNÖKSET

                     1 artikla

                     Kohde

                  Tässä direktiivissä säädetään

                              a)

                              maahantulon ja yli kolmen kuukauden oleskelun edellytyksistä kolmansien maiden kansalaisille, jotka tulevat jäsenvaltioiden alueelle korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä varten, ja heidän perheenjäsenilleen, sekä heidän oikeuksistaan;

                              b)

                              maahantulon ja oleskelun edellytyksistä a alakohdassa tarkoitetuille kolmansien maiden kansalaisille ja heidän perheenjäsenilleen sekä heidän oikeuksistaan muissa jäsenvaltioissa kuin siinä, joka ensimmäisenä myönsi EU:n sinisen kortin.

                     2 artikla

                     Määritelmät

                  Tässä direktiivissä tarkoitetaan

                              1)

                              ’kolmannen maan kansalaisella’ henkilöä, joka ei ole SEUT 20 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu unionin kansalainen;

                              2)

                              ’korkeaa osaamistasoa vaativalla työllä’ sellaisen henkilön työtä,

                                          a)

                                          jolla on asianomaisessa jäsenvaltiossa suoja työntekijänä kansallisen työlainsäädännön perusteella tai kansallisen käytännön mukaisesti oikeussuhteesta riippumatta aidon ja todellisen työn tekemiseksi toisen henkilön lukuun tai toisen henkilön johdolla;

                                          b)

                                          jolle maksetaan kyseisestä työstä korvaus; ja

                                          c)

                                          jolla on vaadittava korkea ammattipätevyys;

                              3)

                              ’EU:n sinisellä kortilla’ oleskelulupaa, jossa on merkintä "EU:n sininen kortti" ja joka oikeuttaa haltijansa asumaan ja työskentelemään jonkin jäsenvaltion alueella tämän direktiivin ehtojen nojalla;

                              4)

                              ’ensimmäisellä jäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, joka ensimmäisenä myöntää kolmannen maan kansalaiselle EU:n sinisen kortin;

                              5)

                              ’toisella jäsenvaltiolla’ mitä tahansa jäsenvaltiota, jossa EU:n sinisen kortin haltija aikoo käyttää tai jossa hän käyttää tässä direktiivissä tarkoitettua oikeutta liikkuvuuteen ja joka on muu kuin ensimmäinen jäsenvaltio;

                              6)

                              ’perheenjäsenillä’ kolmansien maiden kansalaisia, jotka ovat direktiivin 2003/86/EY 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja perheenjäseniä;

                              7)

                              ’korkealla ammattipätevyydellä’ pätevyyttä, josta on osoituksena korkea-asteen tutkinto tai korkea ammattiosaaminen;

                              8)

                              ’korkea-asteen tutkinnolla’ sellaista tutkintotodistusta, todistusta tai muuta muodollista pätevyyttä osoittavaa asiakirjaa, jonka toimivaltainen viranomainen on antanut ja joka osoittaa henkilön suorittaneen keskiasteen jälkeisen korkea-asteen koulutusohjelman tai vastaavan koulutusohjelman eli sijaintivaltiossaan korkeakouluksi tai vastaavaksi korkea-asteen oppilaitokseksi tunnustetun oppilaitoksen tarjoamien kurssien muodostaman kokonaisuuden, kun kyseisen tutkinnon hankkimiseksi tarvittavien opintojen kesto on vähintään kolme vuotta ja ne vastaavat vähintään kansainvälisen koulutusluokituksen (ISCED) 2011 tasoa 6 tai tapauksen mukaan eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen (EQF) tasoa 6 kansallisen lainsäädännön mukaisesti;

                              9)

                              ’korkealla ammattiosaamisella’

                                          a)

                                          liitteessä I lueteltujen ammattien osalta tietämystä, osaamista ja pätevyyttä, josta on osoituksena ammattikokemus, joka on tasoltaan verrattavissa korkea-asteen tutkintoon ja joka on merkityksellistä työsopimuksessa tai sitovassa työtarjouksessa mainitulle ammatille tai siinä mainitulle alalle, ja jotka on hankittu liitteessä I kullekin asiaankuuluvalle ammatille vahvistetun ajanjakson aikana;

                                          b)

                                          muiden ammattien osalta, vain kuin siitä määrätään kansallisessa lainsäädännössä tai kansallisissa menettelyissä, tietämystä, taitoja ja pätevyyttä, josta on osoituksena vähintään viiden vuoden ammattikokemus, joka on tasoltaan verrattavissa korkea-asteen tutkintoon ja joka on merkityksellistä työsopimuksessa tai sitovassa työtarjouksessa mainitulle ammatille tai siinä mainitulle alalle;

                              10)

                              ’ammattikokemuksella’ asianomaisen ammatin tosiasiallista ja luvallista harjoittamista;

                              11)

                              ’säännellyllä ammatilla’ direktiivin 2005/36/EY 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määriteltyä säänneltyä ammattia;

                              12)

                              ’ei-säännellyllä ammatilla’ ammattia, joka ei ole säännelty ammatti;

                              13)

                              ’liiketoiminnalla’ tilapäistä toimintaa, joka liittyy suoraan työnantajan liiketaloudellisiin etuihin ja ensimmäisessä jäsenvaltiossa tehtyyn työsopimukseen perustuviin EU:n sinisen kortin haltijan ammatillisiin työtehtäviin, mukaan lukien sisäisiin tai ulkoisiin liiketapaamisiin osallistuminen, konferensseihin tai seminaareihin osallistuminen, liikesopimusten neuvottelu, myynti- tai markkinointitoimintojen suorittaminen, liiketoimintamahdollisuuksien selvittäminen tai koulutukseen osallistuminen ja koulutuksen saaminen;

                              14)

                              ’kansainvälisellä suojelulla’ direktiivin 2011/95/EU 2 artiklan a alakohdassa määriteltyä kansainvälistä suojelua.

                     3 artikla

                     Soveltamisala

                     1.   Tätä direktiiviä sovelletaan kolmansien maiden kansalaisiin, jotka hakevat pääsyä tai ovat päässeet jonkin jäsenvaltion alueelle korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä varten tämän direktiivin nojalla.

                     2.   Tätä direktiiviä ei sovelleta kolmansien maiden kansalaisiin,

                                 a)

                                 jotka hakevat kansainvälistä suojelua ja odottavat asemaansa koskevaa päätöstä tai jotka saavat tilapäistä suojelua neuvoston direktiivin 2001/55/EY (23) mukaisesti jossakin jäsenvaltiossa;

                                 b)

                                 jotka hakevat kansallisen lainsäädännön, kansainvälisten velvoitteiden tai jäsenvaltion käytännön mukaisesti suojelua ja odottavat asemaansa koskevaa päätöstä tai jotka saavat kansallisen lainsäädännön, kansainvälisten velvoitteiden tai kyseisen jäsenvaltion käytännön mukaisesti suojelua;

                                 c)

                                 jotka hakevat oleskelulupaa jäsenvaltiossa direktiivissä (EU) 2016/801 tarkoitettuina tutkijoina toteuttaakseen tutkimushankkeen;

                                 d)

                                 joilla on EU:n alueella pitkään oleskelleen henkilön asema jäsenvaltiossa direktiivin 2003/109/EY mukaisesti ja jotka käyttävät oikeuttaan oleskella toisessa jäsenvaltiossa harjoittaakseen taloudellista toimintaa palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana;

                                 e)

                                 jotka tulevat jäsenvaltioon sellaisten kansainväliseen sopimukseen sisältyvien sitoumusten nojalla, joilla helpotetaan tiettyjen kauppaan ja investointeihin liittyvien luonnollisten henkilöiden ryhmien maahantuloa ja tilapäistä oleskelua, lukuun ottamatta kolmansien maiden kansalaisia, joille on myönnetty pääsy jäsenvaltion alueelle yrityksen sisäisen siirron saaneina työntekijöinä direktiivin 2014/66/EU mukaisesti;

                                 f)

                                 joiden maastapoistamista on lykätty tosiseikkoihin perustuvista tai oikeudellisista syistä;

                                 g)

                                 joihin sovelletaan direktiiviä 96/71/EY niin kauan kuin he ovat lähetettyinä asianomaisen jäsenvaltion alueelle; tai

                                 h)

                                 joilla on unionin ja yhtäältä jäsenvaltioiden ja toisaalta kolmansien maiden välillä tehtyjen sopimusten perusteella kyseisten kolmansien maiden kansalaisina samanlainen oikeus vapaaseen liikkuvuuteen kuin unionin kansalaisilla.

                     3.   Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta myöntää korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä varten muita oleskelulupia kuin EU:n sininen kortti. Tällaiset oleskeluluvat eivät anna haltijalleen tässä direktiivissä säädettyä oikeutta oleskella toisissa jäsenvaltioissa.

                     4 artikla

                     Suotuisammat säännökset

                     1.   Tämä direktiivi ei estä soveltamasta suotuisampia säännöksiä, jotka sisältyvät

                                 a)

                                 unionin oikeuteen, mukaan lukien unionin tai unionin ja toisaalta jäsenvaltioiden ja toisaalta yhden tai useamman kolmannen maan välisiin kahden- tai monenvälisiin sopimuksiin; ja

                                 b)

                                 kahden- tai monenvälisiin sopimuksiin, joita yksi tai useampi jäsenvaltio on tehnyt yhden tai useamman kolmannen maan kanssa.

                     2.   Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen antaa tai pitää voimassa suotuisampia säännöksiä 8 artiklan 5 kohdan, 11 artiklan, 15 artiklan 4 kohdan, 16 ja 17 artiklan sekä 18 artiklan 4 kohdan osalta.

                     II LUKU

                        MAAHANPÄÄSYN SEKÄ SEN EPÄÄMISEN JA PERUUTTAMISEN PERUSTEET

                     5 artikla

                     Maahanpääsyn perusteet

                     1.   Kolmannen maan kansalaisen tämän direktiivin mukaisen maahanpääsyn osalta EU:n sinisen kortin haltijan on

                                 a)

                                 esitettävä vähintään kuuden kuukauden pituista korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä asianomaisessa jäsenvaltiossa koskeva voimassa oleva työsopimus tai, kun siitä säädetään kansallisessa lainsäädännössä, sitova työtarjous;

                                 b)

                                 ei-säänneltyjen ammattien osalta esitettävä suoritettavan työn kannalta asiaankuuluvan korkean ammattipätevyyden osoittavat asiakirjat;

                                 c)

                                 säänneltyjen ammattien osalta esitettävä asiakirjat, jotka todistavat hänen täyttävän kansallisen lainsäädännön mukaiset edellytykset, joita työsopimuksessa tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti sitovassa työtarjouksessa mainitun säännellyn ammatin harjoittaminen edellyttää unionin kansalaisilta;

                                 d)

                                 esitettävä kansallisessa lainsäädännössä määritetty voimassa oleva matkustusasiakirja ja tarvittaessa viisumihakemus, voimassa oleva viisumi tai tapauksen mukaan voimassa oleva oleskelulupa tai voimassa oleva pitkäaikainen viisumi;

                                 e)

                                 toimitettava todisteet siitä, että hänellä on sairausvakuutus tai, jos siitä säädetään kansallisessa lainsäädännössä, että hän on hakenut sairausvakuutusta, joka kattaa kaikki riskit, jotka yleensä katetaan asianomaisen jäsenvaltion kansalaisten osalta, niille ajanjaksoille, jolloin työsopimukseen liittyen tai sen seurauksena hänellä ei ole tällaista vakuutusturvaa tai vastaavaa oikeutta etuuksiin.

                     2.   Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että kaikkia asiaankuuluvilla ammattialoilla sovellettavissa laeissa, työehtosopimuksissa tai käytännöissä asetetut korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä koskevat ehdot täyttyvät.

                     3.   Edellä 1 ja 2 kohdassa säädettyjen vaatimusten lisäksi työsopimuksessa tai sitovassa työtarjouksessa mainitusta kuukausi- tai vuosipalkasta koostuvan bruttovuosipalkan määrä ei saa alittaa asianomaisen jäsenvaltion tätä tarkoitusta varten asettamaa ja julkaisemaa palkkakynnystä.
                     Asianomainen jäsenvaltio asettaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun palkkakynnyksen sen jälkeen kun työmarkkinaosapuolia on kuultu kansallisten käytäntöjen mukaisesti. Palkkakynnyksen on oltava vähintään 1,0 kertaa mutta enintään 1,6 kertaa keskimääräinen bruttovuosipalkka asianomaisessa jäsenvaltiossa.

                     4.   Poiketen siitä, mitä 3 kohdassa säädetään, jäsenvaltio voi soveltaa alempaa palkkakynnystä, jonka on oltava vähintään 80 prosenttia kyseisen jäsenvaltion 3 kohdan mukaisesti asettamasta palkkakynnyksestä, sellaisiin ammatteihin liittyvän työn osalta, joissa erityisesti tarvitaan työskentelemään kolmansien maiden työntekijöitä ja jotka kuuluvat ISCO-luokituksen pääryhmiin 1 ja 2, edellyttäen, että alempi palkkakynnys on vähintään 1,0 kertaa kyseisen jäsenvaltion keskimääräinen bruttovuosipalkka.

                     5.   Poiketen siitä, mitä 3 kohdassa säädetään, jäsenvaltio voi soveltaa alempaa palkkakynnystä, jonka on oltava vähintään 80 prosenttia kyseisen jäsenvaltion 3 kohdan mukaisesti asettamasta palkkakynnyksestä, sellaisten kolmannen maan kansalaisten osalta, jotka ovat suorittaneet korkea-asteen tutkinnon enintään kolme vuotta ennen EU:n sinistä korttia koskevan hakemuksen tekemisestä, edellyttäen, että alempi palkkakynnys on vähintään 1,0 kertaa asianomaisen jäsenvaltion keskimääräinen bruttovuosipalkka.
                     Jos kolmen vuoden ajanjakson aikana myönnetty EU:n sininen kortti uusitaan, on jatkettava ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun palkkakynnyksen soveltamista, jos

                                 a)

                                 alkuperäinen kolmen vuoden jakso ei ole vielä päättynyt; tai

                                 b)

                                 ensimmäisen EU:n sinisen kortin myöntämisestä ei ole vielä kulunut 24:ää kuukautta.

                     6.   Jos EU:n sinistä korttia koskeva hakemus koskee kolmannen maan kansalaista, jolla on saman jäsenvaltion myöntämä kansallinen oleskelulupa korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä varten, kyseinen jäsenvaltio ei saa

                                 a)

                                 vaatia hakijaa esittämään 1 kohdan b tai c alakohdassa säädettyjä asiakirjoja, jos asiaankuuluva korkea ammattipätevyys on jo varmennettu kansallista oleskelulupaa koskevan hakemuksen yhteydessä;

                                 b)

                                 vaatia hakijaa esittämään tämän artiklan 1 kohdan e alakohdassa säädettyjä todisteita, paitsi jos hakemus tehdään työsuhteen muutoksen yhteydessä, jolloin 15 artiklaa sovelletaan vastaavasti; ja

                                 c)

                                 soveltaa 7 artiklan 2 kohdan a alakohtaa, paitsi jos hakemus tehdään työsuhteen muutoksen yhteydessä, jolloin 15 artiklaa sovelletaan vastaavasti.

                     7.   Jäsenvaltiot voivat vaatia asianomaista kolmannen maan kansalaista ilmoittamaan osoitteensa alueellaan.
                     Jos jäsenvaltion lainsäädännössä vaaditaan osoitteen ilmoittamista hakemisajankohtana mutta asianomainen kolmannen maan kansalainen ei vielä tiedä tulevaa osoitettaan, jäsenvaltioiden on hyväksyttävä väliaikaisen osoitteen ilmoittaminen. Tällaisessa tapauksessa kolmannen maan kansalaisen on ilmoitettava vakituinen osoitteensa viimeistään silloin, kun EU:n sininen kortti myönnetään 9 artiklan nojalla.

                     6 artikla

                     Maahan päästettävien kolmansien maiden kansalaisten lukumäärä

                  Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen päättää maahan päästettävien kolmansien maiden kansalaisten lukumäärästä SEUT 79 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

                     7 artikla

                     EU:n sinistä korttia koskevan hakemuksen hylkäysperusteet

                     1.   Jäsenvaltion on hylättävä EU:n sinistä korttia koskeva hakemus, jos

                                 a)

                                 5 artiklaa ei noudateta;

                                 b)

                                 esitetyt asiakirjat on hankittu vilpillisin keinoin, ne on väärennetty tai niitä on muutettu;

                                 c)

                                 asianomainen kolmannen maan kansalainen on uhka yleiselle järjestykselle, yleiselle turvallisuudelle tai kansanterveydelle; tai

                                 d)

                                 työnantajan liiketoiminnan perustamisen tai sen pääasiallisena tarkoituksena on helpottaa kolmansien maiden kansalaisten maahantuloa.

                     2.   Jäsenvaltio voi hylätä EU:n sinistä korttia koskevan hakemuksen,

                                 a)

                                 jos jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset päättävät työmarkkinoiden tilanteen tarkistettuaan, esimerkiksi työttömyysasteen ollessa korkealla, että asianomaisen paikan voi täyttää kansalliseen tai unionin työvoimaan kuuluva henkilö, tai kyseisessä jäsenvaltiossa laillisesti oleskeleva kolmannen maan kansalainen, joka on jo kyseisen jäsenvaltion työmarkkinoilla unionin oikeuden tai kansallisen lainsäädännön nojalla, tai EU:n alueella pitkään oleskellut henkilö, joka haluaa muuttaa kyseiseen jäsenvaltioon korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä varten direktiivin 2003/109/EY luvun III mukaisesti;

                                 b)

                                 jos työnantaja ei ole täyttänyt sosiaaliturvaan, verotukseen, työntekijöiden oikeuksiin tai työoloihin liittyviä oikeudellisia velvoitteitaan;

                                 c)

                                 jos työnantajan yritystä ollaan likvidoimassa tai se on likvidoitu maksukyvyttömyyttä koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti tai jos sillä ei ole mitään taloudellista toimintaa;

                                 d)

                                 jos työnantajalle on määrätty seuraamuksia maassa laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palvelukseen ottamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/52/EY (24) 9 artiklan mukaisesti tai pimeästä työstä tai laittomasta työnteosta kansallisen lainsäädännön mukaisesti; tai

                                 e)

                                 eettisen rekrytoinnin varmistamiseksi pätevien työntekijöiden puutteesta kärsiviin ammatteihin alkuperämaissa, myös sellaisen sopimuksen perusteella, jossa luetellaan ammatteja tätä tarkoitusta varten ja jonka joko unioni ja yhtäältä jäsenvaltiot ja toisaalta yksi tai useampi kolmas maa ovat tehneet tai jonka yhtäältä jäsenvaltiot ja toisaalta yksi tai useampi kolmas maa ovat tehneet.

                     3.   Kaikissa hakemuksen hylkäämisestä tehtävissä päätöksissä on otettava huomioon tapauksen olosuhteet ja noudatettava suhteellisuusperiaatetta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista.

                     8 artikla

                     EU:n sinisen kortin peruuttamisen tai uusimatta jättämisen perusteet

                     1.   Jäsenvaltion on peruutettava EU:n sininen kortti tai kieltäydyttävä uusimasta sitä, jos

                                 a)

                                 EU:n sininen kortti tai esitetyt asiakirjat on hankittu vilpillisin keinoin, ne on väärennetty tai niitä on vääristelty;

                                 b)

                                 asianomaisella kolmannen maan kansalaisella ei enää ole voimassa olevaa työsopimusta korkeaa osaamistasoa vaativaan työhön;

                                 c)

                                 asianomaisella kolmannen maan kansalaisella ei enää ole 5 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdassa tarkoitettua pätevyyttä; tai

                                 d)

                                 asianomaisen kolmannen maan kansalaisen palkka ei enää ylety tapauksen mukaan 5 artiklan 3, 4 tai 5 kohdan mukaisesti asetetun palkkakynnyksen tasolle.

                     2.   Jäsenvaltio voi peruuttaa EU:n sinisen kortin tai kieltäytyä uusimasta sitä,

                                 a)

                                 jos kyseessä on yleiseen järjestykseen, yleiseen turvallisuuteen tai kansanterveyteen liittyvät syyt;

                                 b)

                                 tapauksen mukaan kun työnantaja ei ole täyttänyt sosiaaliturvaan, verotukseen, työntekijöiden oikeuksiin tai työoloihin liittyviä oikeudellisia velvoitteitaan;

                                 c)

                                 jos EU:n sinisen kortin haltijalla ei ole hänen itsensä ja soveltuvissa tapauksissa perheenjäsentensä ylläpitoon riittäviä varoja ilman, että hänen on turvauduttava kyseisen jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmään;

                                 d)

                                 jos EU:n sinisen kortin haltija oleskelee kyseisessä jäsenvaltiossa muuta kuin sitä tarkoitusta varten, jonka perusteella hänelle on myönnetty lupa oleskeluun;

                                 e)

                                 jos asiaankuuluvilla ammattialoilla sovellettavissa laeissa, työehtosopimuksissa tai käytännöissä asetetut korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä koskevat ehdot eivät enää täyty;

                                 f)

                                 jos EU:n sinisen kortin haltija ei ole noudattanut 15 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tai 15 artiklan 3 tai 4 kohdassa säädettyjä asiaankuuluvia menettelyjä;

                                 g)

                                 jos EU:n sinisen kortin haltijalla ei enää ole voimassa olevaa matkustusasiakirjaa, edellyttäen, että kyseinen jäsenvaltio on ennen EU:n sinisen kortin peruuttamista asettanut kohtuullisen määräajan, jossa kyseinen EU:n sinisen kortin haltija voi hankkia ja esittää voimassa olevan matkustusasiakirjan; tai

                                 h)

                                 jos EU:n sinisen kortin haltija ei noudata V luvun liikkuvuutta koskevia ehtoja.

                           Ensimmäisen alakohdan c alakohdan soveltamista varten jäsenvaltion on arvioitava varojen riittävyys niiden luonteen ja säännöllisyyden perusteella, ja ne voivat ottaa huomioon kansallisten vähimmäispalkkojen, vähimmäistulojen tai vähimmäiseläkkeiden tason sekä EU:n sinisen kortin haltijan perheenjäsenten lukumäärän. Tällaisessa arvioinnissa on otettava huomioon perheenjäsenten panokset kotitalouden tuloihin.

                     3.   Poiketen siitä, mitä tämän artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan f alakohdassa säädetään, tämän direktiivin 15 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tai 15 artiklan 3 tai 4 kohdassa vaaditun ilmoituksen toimittamatta jättämistä ei saa pitää riittävänä syynä EU:n sinisen kortin peruuttamiselle tai uusimatta jättämiselle, mikäli EU:n sinisen kortin haltija osoittaa, että toimivaltaiset viranomaiset eivät ole saaneet ilmoitusta kortin haltijasta riippumattomista syistä.

                     4.   Poiketen siitä, mitä 1 kohdan b ja d alakohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat päättää olla peruuttamatta tai kieltäytymättä uusimasta EU:n sinistä korttia, kun EU:n sinisen kortin haltija ei täytä tilapäisesti ja joka tapauksessa korkeintaan 12 kuukauden aikana 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa, 5 artiklan 3 kohdassa tai tapauksen mukaan 5 artiklan 4 tai 5 kohdassa säädettyjä maahanpääsyn perusteita sairauden, toimintarajoitteen tai vanhempainvapaan vuoksi.

                     5.   Poiketen siitä, mitä 1 kohdan b ja d alakohdassa ja 2 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa säädetään, EU:n sinistä korttia ei saa peruuttaa eikä sen uusimisesta kieltäytyä, jos EU:n sinisen kortin haltija on työtön, paitsi jos

                                 a)

                                 EU:n sinisen kortin haltijalle kertyy yli kolmen kuukauden työttömyysjakso ja hänellä on ollut EU:n sininen kortti alle kahden vuoden ajan; tai

                                 b)

                                 EU:n sinisen kortin haltijalle kertyy yli kuuden kuukauden työttömyysjakso ja hänellä on ollut EU:n sininen kortti vähintään kahden vuoden ajan.

                           Jäsenvaltiot voivat sallia pitempien työttömyysjaksojen kertymisen ennen EU:n sinisen kortin peruuttamista tai sen uusimatta jättämistä.

                     6.   Jos jäsenvaltio aikoo peruuttaa EU:n sinisen kortin tai jättää sen uusimatta 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b tai e alakohdan mukaisesti, toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava asiasta EU:n sinisen kortin haltijalle etukäteen ja asetettava EU:n sinisen kortin haltijalle kohtuullinen, vähintään kolmen kuukauden määräaika uuden työpaikan hakemiseksi 15 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa säädetyin edellytyksin. Työnhakuajan on oltava vähintään kuusi kuukautta, jos EU:n sinisen kortin haltija on työskennellyt aiemmin vähintään kaksi vuotta.

                     7.   Kaikissa EU:n sinisen kortin peruuttamisesta tai uusimatta jättämisestä tehtävissä päätöksissä on otettava huomioon tapauksen erityiset olosuhteet ja noudatettava suhteellisuusperiaatetta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista.

                     III LUKU

                        EU:N SININEN KORTTI JA MENETTELY

                     9 artikla

                     EU:n sininen kortti

                     1.   Jos kolmannen maan kansalainen täyttää 5 artiklassa säädetyt perusteet eikä mikään 7 artiklan mukaisista hylkäysperusteista sovellu, hänelle on myönnettävä EU:n sininen kortti.
                     Jos jäsenvaltio myöntää oleskelulupia ainoastaan alueellansa ja kolmannen maan kansalainen täyttää kaikki tässä direktiivissä säädetyt maahanpääsyn edellytykset, asianomaisen jäsenvaltion on myönnettävä hänelle EU:n sinisen kortin saamiseksi vaadittu viisumi.

                     2.   Jäsenvaltioiden on vahvistettava EU:n sinistä korttia koskeva vakiopituinen voimassaoloaika, jonka on oltava kestoltaan vähintään 24 kuukautta. Jos EU:n sinisen kortin haltijan työsopimus on voimassa tätä lyhyemmän aikaa, EU:n sinisen kortin on oltava voimassa vähintään työsopimuksen voimassaoloajan lisättynä kolmella kuukaudella mutta ei kuitenkaan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettua vakiopituista voimassaoloaikaa pidemmäksi ajaksi. Jos kuitenkin EU:n sinisen kortin haltijan matkustusasiakirjan voimassaoloaika on lyhyempi kuin ensimmäisen tai toisen virkkeen nojalla sovellettava EU:n sinisen kortin voimassaoloaika, EU:n sinisen kortin on oltava voimassa vähintään matkustusasiakirjan voimassaoloajan ajaksi.

                     3.   Asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on myönnettävä EU:n sininen kortti käyttäen asetuksessa (EY) N:o 1030/2002 säädettyä yhtenäistä kaavaa. Jäsenvaltiot voivat kyseisen asetuksen liitteessä olevan a kohdan 12 alakohdan mukaisesti merkitä EU:n siniseen korttiin työmarkkinoille pääsyn edellytykset, joista säädetään tämän direktiivin 15 artiklan 1 kohdassa. Jäsenvaltioiden on merkittävä ilmaisu "EU:n sininen kortti" oleskeluluvan kohtaan "oleskeluluvan tyyppi".
                     Jäsenvaltiot voivat antaa EU:n sinisen kortin haltijan työsuhdetta koskevia lisätietoja paperimuodossa tai tallentaa tällaiset tiedot sähköisessä muodossa asetuksen (EY) N:o 1030/2002 4 artiklassa ja sen liitteessä olevan a kohdan 16 alakohdan mukaisesti.

                     4.   Jos jäsenvaltio myöntää EU:n sinisen kortin sellaiselle kolmannen maan kansalaiselle, jolle se on myöntänyt kansainvälistä suojelua, sen on merkittävä kyseiselle kolmannen maan kansalaiselle myönnettävään EU:n siniseen korttiin kohtaan "Huomautuksia" seuraava huomautus: "[Jäsenvaltion nimi] myöntänyt kansainvälistä suojelua [päivämäärä]". Jos kyseinen jäsenvaltio peruuttaa EU:n sinisen kortin haltijan nauttiman kansainvälisen suojelun, sen on tarvittaessa myönnettävä uusi EU:n sininen kortti, joka ei sisällä kyseistä huomautusta.

                     5.   Jos jäsenvaltio myöntää EU:n sinisen kortin kolmannen maan kansalaiselle, joka saa kansainvälistä suojelua jossakin toisessa jäsenvaltiossa, EU:n sinisen kortin myöntävän jäsenvaltion on merkittävä kyseiselle kolmannen maan kansalaiselle myönnettävään EU:n siniseen korttiin kohtaan "Huomautuksia" seuraava huomautus: "[Jäsenvaltion nimi] myöntänyt kansainvälistä suojelua [päivämäärä]".
                     Ennen kuin jäsenvaltio merkitsee kyseisen huomautuksen, sen on ilmoitettava kyseisessä huomautuksessa mainittavalle jäsenvaltiolle aikovansa myöntää EU:n sinisen kortin ja pyydettävä kyseistä jäsenvaltiota vahvistamaan saako EU:n sinisen kortin haltija edelleen kansainvälistä suojelua. Huomautuksessa mainittavan jäsenvaltion on vastattava pyyntöön viimeistään kuukauden kuluttua pyynnön vastaanottamisesta. Jos kansainvälinen suojelu on peruutettu lainvoimaisella päätöksellä, EU:n sinisen kortin myöntävä jäsenvaltio ei saa merkitä kyseistä huomautusta.
                     Jos asiaankuuluvien kansainvälisten sopimusten tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti vastuu EU:n sinisen kortin haltijan kansainvälisestä suojelusta on siirretty jäsenvaltiolle sen jälkeen, kun se on myöntänyt EU:n sinisen kortin ensimmäisen alakohdan mukaisesti, kyseisen jäsenvaltion on muutettava huomautusta vastaavasti kolmen kuukauden kuluessa siirrosta.

                     6.   Jos jäsenvaltio myöntää EU:n sinisen kortin sellaisen korkean ammattipätevyyden perusteella, joka on hankittu muussa kuin liitteessä I luetellussa ammatissa, EU:n sinisen kortin myöntävän jäsenvaltion on merkittävä kyseiseen EU:n siniseen korttiin kohtaan "Huomautuksia" seuraava huomautus: "[Muu kuin liitteessä I lueteltu ammatti]".

                     7.   EU:n sinisen kortin voimassaoloaikana sen haltijalla on

                                 a)

                                 oikeus saapua ja palata EU:n sinisen kortin myöntäneen jäsenvaltion alueelle ja oleskella siellä; ja

                                 b)

                                 tässä direktiivissä säädetyt oikeudet.

                     10 artikla

                     Maahantuloa koskevat hakemukset

                     1.   Jäsenvaltioiden on päätettävä, tuleeko EU:n sinistä korttia koskevan hakemuksen olla kolmannen maan kansalaisen vai työnantajan tekemä. Jäsenvaltiot voivat vaihtoehtoisesti sallia sen, että hakemuksen tekee jompikumpi näistä.

                     2.   EU:n sinistä korttia koskeva hakemus käsitellään ja tutkitaan joko silloin, kun asianomainen kolmannen maan kansalainen oleskelee sen jäsenvaltion ulkopuolella, johon hän on pyrkimässä, tai silloin, kun hän jo oleskelee kyseisen jäsenvaltion alueella voimassa olevan oleskeluluvan tai pitkäaikaista oleskelua varten myönnetyn viisumin haltijana.

                     3.   Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltio voi hyväksyä kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti sellaisen kolmannen maan kansalaisen jättämän EU:n sinistä korttia koskevan hakemuksen, jolla ei ole voimassa olevaa oleskelulupaa eikä pitkäaikaista oleskelua varten myönnettyä viisumia mutta joka on laillisesti jäsenvaltion alueella.

                     11 artikla

                     Menettelylliset takeet

                     1.   Asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä päätös EU:n sinistä korttia koskevasta hakemuksesta ja annettava päätös hakijalle kirjallisesti tiedoksi kyseisen jäsenvaltion lainsäädännössä säädettyjen tiedoksiantomenettelyjen mukaisesti. Kyseinen päätös on tehtävä ja annettava tiedoksi niin pian kuin mahdollista, mutta viimeistään 90 päivän kuluessa täydellisen hakemuksen jättämispäivästä.
                     Jos työnantaja on tunnustettu 13 artiklan mukaisesti, päätös EU:n sinistä korttia koskevasta hakemuksesta tehdään ja annetaan tiedoksi niin pian kuin mahdollista mutta viimeistään 30 päivän kuluessa täydellisen hakemuksen jättämispäivästä.

                     2.   Jos hakemuksen liitteenä esitetyt tiedot tai toimitetut asiakirjat ovat riittämättömät tai puutteelliset, toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava hakijalle, mitä lisäasiakirjoja tai -tietoja vaaditaan, ja asetettava niiden esittämistä tai toimittamista varten kohtuullinen määräaika. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun määräajan kuluminen keskeytyy, kunnes viranomaiset ovat saaneet vaaditut lisäasiakirjat tai -tiedot. Jos vaadittuja lisätietoja tai asiakirjoja ei ole toimitettu kyseisessä määräajassa, hakemus voidaan hylätä.

                     3.   Päätös EU:n sinistä korttia koskevan hakemuksen hylkäämisestä, EU:n sinisen kortin peruuttamisesta tai EU:n sinisen kortin uusimatta jättämisestä on annettava kirjallisesti tiedoksi asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle ja tarvittaessa hänen työnantajalleen asiaankuuluvassa kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen tiedoksiantomenettelyjen mukaisesti. Tiedoksiannon yhteydessä on ilmoitettava päätöksen perustelut ja toimivaltainen viranomainen, jolle muutoksenhaku voidaan osoittaa, sekä muutoksenhaun määräaika. Jäsenvaltioiden on tarjottava tehokkaat oikeussuojakeinot kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

                     4.   Hakijalla on oltava mahdollisuus esittää EU:n sinisen korttinsa uusimista koskeva hakemus ennen sen voimassaolon päättymistä. Jäsenvaltiot voivat asettaa uusimista koskevan hakemuksen jättämiselle enintään 90 päivän määräajan ennen EU:n sinisen kortin voimassaolon päättymistä.

                     5.   Jos EU:n sinisen kortin voimassaolo päättyy uusimismenettelyn aikana, jäsenvaltioiden on sallittava kolmannen maan kansalaisen oleskelu alueellaan aivan kuin hän olisi EU:n sinisen kortin haltija, kunnes toimivaltaiset viranomaiset ovat tehneet päätöksen uusimista koskevasta hakemuksesta.

                     6.   Jos jäsenvaltiot myöntävät kansallisia oleskelulupia korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä koskeviin tarkoituksiin, niiden on myönnettävä EU:n sinisen kortin haltijoille samat menettelylliset takeet kuin niiden kansallisissa järjestelmissä, jos tällaisten kansallisten järjestelmien mukaiset menettelylliset takeet ovat edullisemmat kuin 1–5 kohdassa säädetyt menettelylliset takeet.

                     12 artikla

                     Maksut

                  Jäsenvaltiot voivat vaatia, että tämän direktiivin mukaisesta hakemusten käsittelystä suoritetaan maksuja. Jäsenvaltion hakemusten käsittelemisestä asettamat maksut eivät saa olla suhteettomia eivätkä kohtuuttomia.
                  Kun jäsenvaltiot myöntävät kansallisia oleskelulupia korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä varten, ne eivät saa vaatia EU:n sinisen kortin hakijoita maksamaan korkeampia maksuja kuin mitä on asetettu kansallisten lupien hakijoille.

                     13 artikla

                     Tunnustetut työnantajat

                     1.   Jäsenvaltiot voivat ottaa kansallisen lainsäädäntönsä tai hallinnollisen käytäntönsä mukaisesti käyttöön työnantajien tunnustamismenettelyjä yksinkertaistettuja EU:n sinisen kortin saamiseen liittyviä menettelyjä varten.
                     Jos jäsenvaltio ottaa käyttöön tällaisia tunnustamismenettelyjä, sen on annettava asianomaisille työnantajille selkeät ja läpinäkyvät tiedot liittyen muun muassa tunnustamisen edellytyksiin ja perusteisiin, tunnustamisen voimassaoloaikaan ja tunnustamisen edellytysten noudattamatta jättämisestä aiheutuviin seurauksiin, mukaan lukien mahdollinen tunnustamisen peruuttaminen tai uusimatta jättäminen, sekä mahdollisesti sovellettaviin seuraamuksiin.
                     Tunnustamismenettelyt eivät saa aiheuttaa suhteettomia eivätkä kohtuuttomia hallinnollisia rasitteita tai kustannuksia työnantajille erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille.

                     2.   Yksinkertaistettuihin menettelyihin on sisällyttävä hakemusten käsittely 11 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti. Hakijat on vapautettava yhden tai useamman 5 artiklan 1 kohdan b tai e alakohdassa tai 5 artiklan 7 kohdassa tarkoitetun todisteen esittämisestä tai toimittamisesta.

                     3.   Jäsenvaltiot voivat kieltäytyä tunnustamasta työnantajaa 1 kohdan mukaisesti, jos kyseiselle työnantajalle on määrätty seuraamuksia

                                 a)

                                 maassa laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palvelukseen ottamisesta direktiivin 2009/52/EY mukaisesti;

                                 b)

                                 pimeän työn tai laittoman työnteon vuoksi kansallisen lainsäädännön nojalla; tai

                                 c)

                                 sosiaaliturvaan, verotukseen, työntekijöiden oikeuksiin tai työoloihin liittyvien oikeudellisten velvoitteiden täyttämättä jättämisestä.

                           Kaikissa päätöksissä kieltäytyä tunnustamasta työnantajaa on otettava huomioon tapauksen erityisolosuhteet, mukaan lukien seuraamuksen määräämisestä kulunut aika, ja noudatettava suhteellisuusperiaatetta.

                     4.   Jäsenvaltiot voivat kieltäytyä uusimasta työnantajan tunnustamista tai päättää peruuttaa sen, jos työnantaja ei ole noudattanut tämän direktiivin mukaisia velvoitteitaan tai jos tunnustaminen on hankittu vilpillisin keinoin.

                     5.   Jos jäsenvaltiot myöntävät kansallisia oleskelulupia korkeaa pätevyyttä vaativaa työtä varten ja ovat ottaneet käyttöön tunnustamismenettelyjä työnantajia varten, jotka helpottavat tällaisten oleskelulupien myöntämistä, niiden on sovellettava samoja tunnustamismenettelyjä EU:n sinistä korttia koskeviin hakemuksiin, jos tällaisten lupien myöntämistä koskevat tunnustamismenettelyt ovat edullisempia kuin 1–4 kohdassa säädetyt menettelyt.

                     14 artikla

                     Työnantajiin kohdistettavat seuraamukset

                     1.   Jäsenvaltioiden on säädettävä sellaisiin työnantajiin kohdistettavia seuraamuksia, jotka eivät ole täyttäneet tämän direktiivin mukaisia velvoitteitaan. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.

                     2.   Jäsenvaltioiden on säädettävä toimenpiteistä tämän direktiivin mahdollisten väärinkäytösten estämiseksi. Kyseisiin toimenpiteisiin on kuuluttava seuranta, arviointi ja tarvittaessa tarkistus kansallisen lainsäädännön tai hallinnollisen käytännön mukaisesti.

                     IV LUKU

                        OIKEUDET

                     15 artikla

                     Pääsy työmarkkinoille

                     1.   EU:n sinisen kortin haltijoilla on oltava pääsy korkeaa osaamistasoa vaativaan työhön asianomaisessa jäsenvaltiossa tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.

                     2.   Jäsenvaltio voi asianomaisen EU:n sinisen kortin haltijan laillisen työskentelyn 12 ensimmäisen kuukauden aikana

                                 a)

                                 edellyttää, että työnantajan vaihtumisesta tai muutoksesta, joka voi vaikuttaa 5 artiklassa säädettyjen maahanpääsyn perusteiden täyttymiseen, ilmoitetaan kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen menettelyjen mukaisesti; ja

                                 b)

                                 tarkistaa työmarkkinoiden tilanteen työnantajan vaihtuessa, edellyttäen että kyseinen jäsenvaltio tekee tällaisen tarkastuksen 7 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti.

                           EU:n sinisen kortin haltijan oikeus tehdä tällainen työsuhteen muutos voidaan keskeyttää enintään 30 päiväksi, kun asianomainen jäsenvaltio tarkistaa, että 5 artiklassa säädetyt maahanpääsyn edellytykset täyttyvät ja että 7 artiklan 2 kohdan a alakohdassa luetellut henkilöt eivät voi täyttää kyseistä avointa työpaikkaa. Asianomainen jäsenvaltio voi vastustaa työsuhteen muutosta kyseisten 30 päivän kuluessa.

                     3.   Edellä 2 kohdassa tarkoitetun 12 kuukauden ajanjakson jälkeen jäsenvaltiot voivat vaatia ainoastaan, että työnantajan vaihtumisesta tai muutoksista, jotka vaikuttavat 5 artiklassa säädettyjen maahanpääsyn perusteiden täyttymiseen, ilmoitetaan kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen menettelyjen mukaisesti. Tällainen vaatimus ei saa keskeyttää EU:n sinisen kortin haltijan oikeutta vastaanottaa uutta työtä ja toimia uudessa työssä.

                     4.   EU:n sinisen kortin haltija voi työttömyyskauden aikana etsiä ja vastaanottaa työtä tämän artiklan mukaisesti. EU:n sinisen kortin haltijan on ilmoitettava työttömyyskauden alkamisesta ja tapauksen mukaan sen päättymisestä oleskelujäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille asiaankuuluvien kansallisten menettelyjen mukaisesti.

                     5.   Jäsenvaltiot voivat sallia EU:n sinisen kortin haltijoiden harjoittaa itsenäistä ammattia samanaikaisesti korkeaa osaamistasoa vaativan työn kanssa kansallisessa lainsäädännössä asetettujen edellytysten mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklassa säädettyjen maahanpääsyn perusteiden soveltamista. Tämä ei vaikuta jäsenvaltioiden toimivaltaan rajoittaa sallitun itsenäisen ammatinharjoittamisen laajuutta.
                     Tällaisen itsenäisen ammatinharjoittamisen on oltava toissijaista asianomaisen henkilön EU:n sinisen kortin haltijana tekemään päätyöhön nähden.

                     6.   Jos jäsenvaltiot myöntävät kansallisia oleskelulupia korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä koskeviin tarkoituksiin, niiden on taattava EU:n sinisen kortin haltijoille mahdollisuus itsenäiseen ammatinharjoittamiseen vähintään yhtä edullisin ehdoin kuin asiaankuuluvassa kansallisessa järjestelmässä.

                     7.   Jäsenvaltiot voivat sallia EU:n sinisen kortin haltijoiden harjoittaa muuta ammattitoimintaa kuin EU:n sinisen kortin haltijoina tekemäänsä päätyötä kansallisessa lainsäädännössä asetettujen edellytysten mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklassa säädettyjen maahanpääsyn perusteiden soveltamista.

                     8.   Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen jäsenvaltio voi pitää yllä työhön pääsyä koskevia rajoituksia voimassa olevan kansallisen lainsäädännön tai unionin oikeuden mukaisesti, jos tällaiseen työhön liittyy vähintään satunnaista julkisen vallan käyttöä ja vastuuta valtion yleisen edun valvomisesta tai jos tällainen työ on varattu kyseisen jäsenvaltion kansalaisille, unionin kansalaisille tai ETA-maiden kansalaisille.

                     9.   Tämä artikla ei rajoita unionin kansalaisten etuuskohtelun periaatetta, jos sellaista sovelletaan asiaankuuluvien liittymisasiakirjojen perusteella.

                     16 artikla

                     Yhdenvertainen kohtelu

                     1.   EU:n sinisen kortin haltijoita on kohdeltava yhdenvertaisesti EU:n sinisen kortin myöntäneen jäsenvaltion omien kansalaisten kanssa seuraavissa asioissa:

                                 a)

                                 työehdot, mukaan lukien vähimmäistyöikä, ja työolot, mukaan lukien palkkausta ja irtisanomista, työaikoja, lomaa ja vapaapäiviä koskevat ehdot, sekä työterveyttä ja -turvallisuutta koskevat vaatimukset;

                                 b)

                                 yhdistymisvapaus ja oikeus liittyä työntekijöiden tai työnantajien ammattijärjestöön tai jonkin ammattialan järjestöön, mukaan lukien tällaisten järjestöjen myöntämät oikeudet ja etuudet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yleistä järjestystä ja yleistä turvallisuutta koskevien kansallisten säännösten soveltamista;

                                 c)

                                 yleissivistävä ja ammatillinen koulutus;

                                 d)

                                 tutkintojen, todistusten ja muun ammattipätevyyden tunnustaminen asiaankuuluvien kansallisten menettelyjen mukaisesti;

                                 e)

                                 asetuksen (EY) N:o 883/2004 3 artiklassa tarkoitetut sosiaaliturvan alat; ja

                                 f)

                                 mahdollisuus saada yleisesti tarjolla olevia tavaroita ja palveluja, mukaan lukien asunnon saamiseen liittyvät menettelyt, sekä työvoimatoimistojen antamia tieto- ja neuvontapalveluja.

                     2.   Jäsenvaltiot voivat 1 kohdan c alakohdan osalta rajoittaa yhdenvertaisen kohtelun soveltamista opintojen aikaiseen toimeentuloon tarkoitettujen tukien ja lainojen tai muiden toisen asteen koulutukseen, korkeakoulutukseen ja ammattikoulutukseen liittyvien tukien ja lainojen osalta. Yliopistoon ja toisen asteen jälkeiseen koulutukseen pääsyn edellytyksenä voi olla tiettyjä kansallisen lainsäädännön mukaisia ennakkovaatimuksia.
                     Jäsenvaltiot voivat 1 kohdan f alakohdan osalta rajoittaa yhdenvertaisen kohtelun soveltamista asunnon saamiseen liittyvien menettelyjen osalta. Tämä ei rajoita unionin oikeuden ja kansallisen lainsäädännön mukaista sopimusvapautta.

                     3.   EU:n sinisen kortin haltijat, jotka muuttavat kolmanteen maahan, tai heidän jälkeensä jääneet henkilöt, jotka asuvat kolmannessa maassa ja joilla on EU:n sinisen kortin haltijan asemaan perustuvia oikeuksia, saavat EU:n sinisen kortin haltijan aiempaan työskentelyyn perustuvat vanhuuteen, työkyvyttömyyteen tai kuolemaan liittyvät lakisääteiset eläkkeet, jotka on ansaittu asetuksen (EY) N:o 883/2004 3 artiklassa tarkoitetun lainsäädännön mukaisesti, samoin ehdoin ja samansuuruisina kuin asianomaisen jäsenvaltion kansalaiset silloin, kun tällaiset kansalaiset muuttavat kolmanteen maahan.

                     4.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettu oikeus yhdenvertaiseen kohteluun ei rajoita jäsenvaltion oikeutta peruuttaa EU:n sininen kortti tai kieltäytyä uusimasta sitä 8 artiklan mukaisesti.

                     5.   Tätä artiklaa ei sovelleta EU:n sinisen kortin haltijoihin, joilla on oikeus vapaaseen liikkuvuuteen unionin oikeuden nojalla asianomaisessa jäsenvaltiossa.

                     6.   Tätä artiklaa sovelletaan kansainvälistä suojelua saaviin EU:n sinisen kortin haltijoihin vain silloin, kun he asuvat muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, joka on myöntänyt heille kansainvälistä suojelua.

                     7.   Jos jäsenvaltiot myöntävät kansallisia oleskelulupia korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä koskeviin tarkoituksiin, niiden on myönnettävä EU:n sinisen kortin haltijoille samat oikeudet yhdenvertaiseen kohteluun kuin kansallisten oleskelulupien haltijoille, jos tällaiset oikeudet yhdenvertaiseen kohteluun ovat edullisemmat kuin tässä artiklassa säädetyt oikeudet.

                     17 artikla

                     Perheenjäsenet

                     1.   Direktiiviä 2003/86/EY sovelletaan tässä artiklassa säädetyin poikkeuksin.

                     2.   Direktiivin 2003/86/EY 3 artiklan 1 kohdasta ja 8 artiklasta poiketen perheenyhdistämistä ei saa asettaa riippuvaiseksi siitä, että EU:n sinisen kortin haltijalla on kohtuulliset mahdollisuudet saada pysyvä oleskeluoikeus, että hänellä on vähintään vuoden voimassa oleva oleskelulupa tai että hän on oleskellut jäsenvaltiossa tietyn vähimmäisajan.

                     3.   Direktiivin 2003/86/EY 4 artiklan 1 kohdan kolmannesta alakohdasta ja 7 artiklan 2 kohdan toisesta alakohdasta poiketen kyseisissä kohdissa tarkoitettuja kotouttamisedellytyksiä ja -toimenpiteitä voidaan soveltaa mutta vasta sen jälkeen, kun asianomaisille henkilöille on myönnetty oikeus perheenyhdistämiseen.

                     4.   Direktiivin 2003/86/EY 5 artiklan 4 kohdan ensimmäisestä alakohdasta poiketen päätökset perheenjäseniä koskevista hakemuksista tehdään ja annetaan tiedoksi samanaikaisesti kuin päätös EU:n sinistä korttia koskevasta hakemuksesta, jos perheenyhdistämisen edellytykset täyttyvät ja täydelliset hakemukset on toimitettu samanaikaisesti. Jos perheenjäsenet seuraavat EU:n sinisen kortin haltijaa sen jälkeen, kun EU:n sininen kortti on myönnetty, ja jos perheenyhdistämisen edellytykset täyttyvät, päätös on tehtävä ja annettava tiedoksi mahdollisimman pian, mutta viimeistään 90 päivän kuluessa täydellisen hakemuksen jättämispäivästä. Tämän direktiivin 11 artiklan 2 ja 3 kohtaa sovelletaan vastaavasti.

                     5.   Direktiivin 2003/86/EY 13 artiklan 2 ja 3 kohdasta poiketen perheenjäsenten oleskelulupien voimassaoloajan on oltava sama kuin EU:n sinisen kortin, edellyttäen, että heidän matkustusasiakirjojensa voimassaoloaika mahdollistaa tämän.

                     6.   Direktiivin 2003/86/EY 14 artiklan 2 kohdasta poiketen jäsenvaltiot eivät saa soveltaa perheenjäseniin työmarkkinoille pääsyyn määräaikaa. Kyseisen direktiivin 14 artiklan 1 kohdan b alakohdasta poiketen perheenjäsenillä on asianomaisessa jäsenvaltiossa oikeus työntekoon ja itsenäiseen ammatinharjoittamiseen kansallisen lainsäädännön perusteella sovellettavien vaatimusten mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän direktiivin 15 artiklan 8 kohdassa tarkoitettujen rajoitusten soveltamista.

                     7.   Direktiivin 2003/86/EY 15 artiklan 1 kohdasta poiketen eri jäsenvaltioissa oleskellut jaksot lasketaan yhteen, kun lasketaan erillisen oleskeluluvan myöntämisen edellytyksenä olevan oleskelun keston täyttymistä. Jäsenvaltiot voivat edellyttää kahden vuoden yhtäjaksoista laillista oleskelua sen jäsenvaltion alueella, jossa hakemus erillisen oleskeluluvan saamiseksi jätetään, välittömästi ennen asiaankuuluvan hakemuksen jättämistä.

                     8.   Tätä artiklaa ei sovelleta niiden EU:n sinisen kortin haltijoiden perheenjäseniin, joilla on oikeus vapaaseen liikkuvuuteen asianomaisessa jäsenvaltiossa unionin oikeuden nojalla.

                     9.   Tätä artiklaa sovelletaan kansainvälistä suojelua saavien EU:n sinisen kortin haltijoiden perheenjäseniin vain silloin, kun kyseiset EU:n sinisen kortin haltijat asuvat muussa jäsenvaltiossa kuin kansainvälisen suojelun myöntäneessä jäsenvaltiossa.

                     10.   Jos jäsenvaltiot myöntävät kansallisia oleskelulupia korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä koskeviin tarkoituksiin, niiden on myönnettävä EU:n sinisen kortin haltijoille ja näiden perheenjäsenille samat oikeudet kuin kansallisten oleskelulupien haltijoille ja näiden perheenjäsenille, jos tällaiset oikeudet ovat edullisemmat kuin tässä artiklassa säädetyt oikeudet.

                     18 artikla

                     EU:n sinisen kortin haltijoille myönnettävä EU:n alueella pitkään oleskelleen henkilön asema

                     1.   Direktiiviä 2003/109/EY sovelletaan tässä artiklassa säädetyin poikkeuksin.

                     2.   Direktiivin 2003/109/EY 4 artiklan 1 kohdasta poiketen EU:n sinisen kortin haltija, joka on käyttänyt tämän direktiivin 21 artiklassa säädettyä mahdollisuutta, voi yhdistää oleskelujaksoja eri jäsenvaltioista täyttääkseen oleskelun kestoa koskevan vaatimuksen, edellyttäen että EU:n sinisen kortin haltijalle on kertynyt

                                 a)

                                 direktiivin 2003/109/EY 4 artiklan 1 kohdassa edellytetty määrä laillisesti ja yhtäjaksoisesti oleskeltuja vuosia EU:n sinisen kortin, korkeaa pätevyyttä vaativaa työtä varten myönnetyn kansallisen oleskeluluvan, tutkijan luvan tai tapauksen mukaan opiskelijan luvan haltijana direktiivin 2003/109/EY 4 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti taikka kansainvälistä suojelua saavana henkilönä jäsenvaltioiden alueella; ja

                                 b)

                                 kahden vuoden laillinen ja yhtäjaksoinen oleskelu EU:n sinisen kortin haltijana sen jäsenvaltion alueella, jossa EU:n alueella pitkään oleskelleen henkilön asemaa koskeva hakemus jätetään, välittömästi ennen asiaankuuluvan hakemuksen jättämistä.

                     3.   Kun lasketaan tämän artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua laillisen ja yhtäjaksoisen unionin alueella oleskelun kestoa, direktiivin 2003/109/EY 4 artiklan 3 kohdan ensimmäisestä alakohdasta poiketen poissaolojaksot asianomaisten jäsenvaltioiden alueelta eivät keskeytä unionin alueella tapahtuvan laillisen ja yhtäjaksoisen oleskelun kestoa, jos kyseiset poissaolojaksot ovat kestoltaan alle 12 peräkkäistä kuukautta ja jos niiden yhteenlaskettu kesto on enintään 18 kuukautta kyseisen keston aikana.

                     4.   Direktiivin 2003/109/EY 9 artiklan 1 kohdan c alakohdasta poiketen jäsenvaltioiden on pidennettävä sallittu poissaolokausi unionin alueelta 24 peräkkäiseen kuukauteen, kun on kyse EU:n alueella pitkään oleskelleesta henkilöstä, jolla on pitkäaikainen oleskelulupa, jossa on tämän direktiivin 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu huomautus, sekä hänen perheenjäsenistään, joille on myönnetty EU:n alueella pitkään oleskelleen henkilön asema.

                     5.   Pitkäaikaisen, 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun huomautuksen sisältävän oleskeluluvan haltijoihin sovelletaan 16 artiklan 1 kohdan f alakohtaa, 16 artiklan 3 kohtaa, 20 artiklaa sekä tarvittaessa 17 ja 22 artiklaa.

                     6.   Jos EU:n alueella pitkään oleskellut henkilö, jolla on tämän direktiivin 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun huomautuksen sisältävä pitkäaikainen oleskelulupa, käyttää oikeuttaan muuttaa toiseen jäsenvaltioon direktiivin 2003/109/EY III luvun nojalla, kyseisen direktiivin 14 artiklan 3 ja 4 kohtaa ei sovelleta. Toinen jäsenvaltio voi toteuttaa toimenpiteitä tämän direktiivin 21 artiklan 8 kohdan mukaisesti.

                     19 artikla

                     Pitkäaikainen oleskelulupa

                     1.   Jäsenvaltioiden on myönnettävä EU:n sinisen kortin haltijoille, jotka täyttävät EU:n alueella pitkään oleskelleen henkilön aseman myöntämiselle tämän direktiivin 18 artiklassa asetetut edellytykset, oleskelulupa asetuksen (EY) N:o 1030/2002 mukaisesti.

                     2.   Jäsenvaltioiden on merkittävä 1 kohdassa tarkoitettuun oleskelulupaan kohtaan "Huomautuksia" maininta "Entinen EU:n sinisen kortin haltija".

                     V LUKU

                        LIIKKUVUUS JÄSENVALTIOIDEN VÄLILLÄ

                     20 artikla

                     Lyhytaikainen liikkuvuus

                     1.   Jos kolmannen maan kansalainen, jolla on Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavan jäsenvaltion myöntämä voimassa oleva EU:n sininen kortti, saapuu yhteen tai useampaan toiseen jäsenvaltioon ja oleskelee siellä 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana harjoittaakseen liiketoimintaa, toinen jäsenvaltio ei saa vaatia tällaisen toiminnan harjoittamiseksi muuta lupaa kuin EU:n sininen kortti.

                     2.   Kolmannen maan kansalaisella, jolla on sellaisen jäsenvaltion, joka ei sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, myöntämä voimassa oleva EU:n sininen kortti, on oikeus saapua yhteen tai useampaan toiseen jäsenvaltioon ja oleskella siellä enintään 90 päivän ajan harjoittaakseen liiketoimintaa minkä tahansa 180 päivän jakson aikana EU:n sinisen kortin ja voimassa olevan matkustusasiakirjan perusteella. Jos EU:n sinisen kortin haltija ylittää sisärajan, jolta tarkastuksia ei ole vielä poistettu, Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavaan toiseen jäsenvaltioon, kyseinen toinen jäsenvaltio voi vaatia EU:n sinisen kortin haltijaa esittämään todisteet oleskelun liiketoiminnallisesta tarkoituksesta. Toinen jäsenvaltio ei saa vaatia liiketoiminnan harjoittamiseksi muuta lupaa kuin EU:n sininen kortti.

                     21 artikla

                     Pitkäaikainen liikkuvuus

                     1.   Oleskeltuaan 12 kuukauden ajan laillisesti ensimmäisessä jäsenvaltiossa EU:n sinisen kortin haltijana kolmannen maan kansalaisella on korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä varten oikeus tulla toiseen jäsenvaltioon sekä oleskella ja työskennellä siellä EU:n sinisen kortin ja voimassa olevan matkustusasiakirjan perusteella tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.

                     2.   Jos EU:n sinisen kortin myöntää jäsenvaltio, joka ei sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, ja EU:n sinisen kortin haltija ylittää pitkäaikaista liikkuvuutta varten sisärajan, jolta tarkastuksia ei ole vielä poistettu, Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavaan toiseen jäsenvaltioon, kyseinen jäsenvaltio voi vaatia EU:n sinisen kortin haltijaa esittämään ensimmäisen jäsenvaltion myöntämän voimassa olevan EU:n sinisen kortin sekä työsopimuksen tai sitovan työtarjouksen vähintään kuuden kuukauden pituisesta korkeaa osaamistasoa vaativasta työstä kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa.

                     3.   EU:n sinistä korttia koskeva hakemus on jätettävä mahdollisimman pian ja viimeistään kuukauden kuluttua EU:n sinisen kortin haltijan saapumisesta toisen jäsenvaltion alueelle kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle. Kyseisen hakemuksen liitteenä on toimitettava kaikki asiakirjat, jotka osoittavat 4 kohdassa tarkoitettujen edellytysten täyttyvän toisen jäsenvaltion osalta. Jäsenvaltioiden on määritettävä, tekeekö hakemuksen kolmannen maan kansalainen vai työnantaja. Jäsenvaltiot voivat vaihtoehtoisesti sallia sen, että hakemuksen tekee jompikumpi näistä.
                     EU:n sinisen kortin haltijalla on oltava oikeus aloittaa työskentely toisessa jäsenvaltiossa viimeistään 30 päivän kuluessa täydellisen hakemuksen jättämispäivästä.
                     Hakemus voidaan jättää toisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille silloin kun EU:n sinisen kortin haltija oleskelee edelleen ensimmäisen jäsenvaltion alueella.

                     4.   Edellä 3 kohdassa tarkoitettua hakemusta varten hakijan on esitettävä

                                 a)

                                 ensimmäisen jäsenvaltion myöntämä voimassa oleva EU:n sininen kortti;

                                 b)

                                 korkeaa osaamistasoa vaativaa vähintään kuuden kuukauden pituista työtä toisessa jäsenvaltiossa koskeva voimassa oleva työsopimus tai, kun siitä säädetään kansallisessa lainsäädännössä, sitova työtarjous;

                                 c)

                                 säänneltyjen ammattien osalta asiakirjat, jotka todistavat hänen täyttävän kansallisessa lainsäädännössä säädetyt edellytykset, joita työsopimuksessa tai kansallisessa lainsäädännössä säädetyssä sitovassa työtarjouksessa mainitun säännellyn ammatin harjoittaminen edellyttää unionin kansalaiselta;

                                 d)

                                 kansallisen lainsäädännön mukainen voimassa oleva matkustusasiakirja; ja

                                 e)

                                 todisteet 5 artiklan 3 kohdan tai tarvittaessa 5 artiklan 4 tai 5 kohdan soveltamiseksi toisessa jäsenvaltiossa asetetun palkkakynnyksen täyttymisestä.

                           Ensimmäisen alakohdan c alakohdan osalta hakiessaan EU:n sinistä korttia toisessa jäsenvaltiossa EU:n sinisen kortin haltijoita on kohdeltava ammattipätevyyden tunnustamisen osalta yhdenvertaisesti unionin kansalaisten kanssa sovellettavan unionin oikeuden ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
                     Jos ensimmäinen jäsenvaltio on myöntänyt EU:n sinisen kortin ei-säänneltyä ammattia koskevan korkeamman ammattiosaamisen perusteella ammatteihin, joita ei ole lueteltu liitteessä I, hakijaa voidaan vaatia esittämään asiakirjat, jotka osoittavat suoritettavaan työhön liittyvän korkeamman ammattipätevyyden, siten kuin toisen jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään.

                     5.   Asianomainen jäsenvaltio voi 3 kohdassa tarkoitetun hakemuksen yhteydessä edellyttää, että hakijan on esitettävä

                                 a)

                                 asiakirjat, jotka osoittavat suoritettavaan työhön liittyvän korkeamman ammattipätevyyden kansallisessa lainsäädännössä säädetyllä tavalla, jos EU:n sinisen kortin haltija on työskennellyt alle kaksi vuotta ei-säännellyssä ammatissa ensimmäisessä jäsenvaltiossa;

                                 b)

                                 todisteet siitä, että hänellä on sairausvakuutus tai, jos siitä säädetään kansallisessa lainsäädännössä, että hän on hakenut sairausvakuutusta, joka kattaa kaikki riskit, jotka yleensä katetaan asianomaisen jäsenvaltion kansalaisten osalta, niille ajanjaksoille, jolloin työsopimukseen liittyen tai sen seurauksena hänellä ei ole tällaista vakuutusturvaa tai vastaavaa oikeutta etuuksiin.

                     6.   Toisen jäsenvaltion on hylättävä EU:n sinistä korttia koskeva hakemus, jos

                                 a)

                                 4 kohtaa ei noudateta;

                                 b)

                                 esitetyt asiakirjat on hankittu vilpillisin keinoin tai ne on väärennetty tai niitä on vääristelty;

                                 c)

                                 työ ei täytä 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sovellettavissa laeissa, työehtosopimuksissa tai käytännöissä asetettuja ehtoja; tai

                                 d)

                                 EU:n sinisen kortin haltija on uhka yleiselle järjestykselle, yleiselle turvallisuudelle tai kansanterveydelle.

                     7.   Kaikissa pitkäaikaiseen liikkuvuuteen liittyvissä hakemusmenettelyissä sovelletaan vastaavasti 11 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädettyjä menettelyllisiä takeita. Pitkäaikaista liikkuvuutta koskevan hakemuksen hylkäämisestä tehtävässä päätöksessä on otettava huomioon tapauksen olosuhteet ja noudatettava suhteellisuusperiaatetta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 4 kohdan soveltamista.

                     8.   Toinen jäsenvaltio voi hylätä EU:n sinistä korttia koskevan hakemuksen 7 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti tehdyn tarkastuksen perusteella vain, jos kyseinen jäsenvaltio tekee tällaisia tarkastuksia myös tilanteissa, joissa se on ensimmäinen jäsenvaltio.

                     9.   Toisen jäsenvaltion on tehtävä jompikumpi seuraavista päätöksistä EU:n sinistä korttia koskevasta hakemuksesta:

                                 a)

                                 myöntää EU:n sininen kortti ja sallia kolmannen maan kansalaisen oleskella sen alueella korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä varten, mikäli tässä artiklassa säädetyt liikkuvuuden edellytykset täyttyvät; tai

                                 b)

                                 hylätä hakemus ja vaatia hakijaa ja hänen perheenjäseniänsä poistumaan alueeltaan kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen menettelyjen mukaisesti, jos tässä artiklassa säädetyt liikkuvuuden edellytykset eivät täyty.

                           Poiketen siitä, mitä 11 artiklan 1 kohdassa säädetään, toisen jäsenvaltion on ilmoitettava päätöksestään kirjallisesti hakijalle ja ensimmäiselle jäsenvaltiolle mahdollisimman pian ja viimeistään 30 päivän kuluessa täydellisen hakemuksen jättämispäivästä.
                     Poikkeuksellisissa ja asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa, jotka liittyvät hakemuksen monimutkaisuuteen, jäsenvaltio voi jatkaa toisessa alakohdassa tarkoitettua määräaikaa 30 päivällä. Sen on ilmoitettava hakijalle määräajan jatkamisesta viimeistään 30 päivän kuluessa täydellisen hakemuksen jättämispäivästä.
                     Ensimmäiselle jäsenvaltiolle tekemässään ilmoituksessa toisen jäsenvaltion on ilmoitettava kaikki 6 kohdan b ja d alakohdassa tarkoitetut hakemuksen hylkäämisperusteet.

                     10.   Jos ensimmäisen jäsenvaltion myöntämän EU:n sinisen kortin voimassaolo päättyy hakumenettelyn aikana, toinen jäsenvaltio voi myöntää tilapäisen kansallisen oleskeluluvan tai vastaavan luvan, jonka nojalla hakija voi jatkaa laillista oleskelua sen alueella siihen saakka kun toimivaltaiset viranomaiset tekevät hakemusta koskevan päätöksen.

                     11.   Kun EU:n sinisen kortin haltija ja mahdollisesti hänen perheenjäsenensä käyttävät toisen kerran mahdollisuutta muuttaa tämän artiklan ja 22 artiklan nojalla muihin jäsenvaltioihin, ’ensimmäisellä jäsenvaltiolla’ tarkoitetaan jäsenvaltiota, josta asianomainen henkilö muuttaa, ja ’toisella jäsenvaltiolla’ tarkoitetaan jäsenvaltiota, johon hän hakee oleskelulupaa. Sen estämättä, mitä tämän artiklan 1 kohdassa säädetään, EU:n sinisen kortin haltija voi muuttaa toiseen jäsenvaltioon toisen kerran oleskeltuaan laillisesti kuusi kuukautta ensimmäisessä jäsenvaltiossa EU:n sinisen kortin haltijana.

                     22 artikla

                     Perheenjäsenten oleskelu toisessa jäsenvaltiossa

                     1.   Jos EU:n sinisen kortin haltija muuttaa toiseen jäsenvaltioon 21 artiklan mukaisesti ja EU:n sinisen kortin haltijan perhe on jo muodostettu ensimmäisessä jäsenvaltiossa, hänen perheenjäsenillä on oikeus siirtyä EU:n sinisen kortin haltijan mukana toiseen jäsenvaltioon tai seurata häntä sinne.
                     Tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa sovelletaan direktiiviä 2003/86/EY ja tämän direktiivin 17 artiklaa, jollei tämän artiklan 2–7 kohdassa säädetyistä poikkeuksista muuta johdu.
                     Jos perhettä ei ollut muodostettu vielä ensimmäisessä jäsenvaltiossa, sovelletaan tämän direktiivin 17 artiklaa.

                     2.   Poiketen siitä, mitä direktiivin 2003/86/EY 13 artiklan 1 kohdassa säädetään, EU:n sinisen kortin haltijan perheenjäsenillä on oikeus tulla toiseen jäsenvaltioon ja oleskella siellä niiden voimassa olevien oleskelulupien perusteella, jotka on saatu EU:n sinisen kortin haltijan perheenjäseninä ensimmäisessä jäsenvaltiossa.
                     Jos perheenjäsenten oleskeluluvat myöntää jäsenvaltio, joka ei sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, ja kyseiset perheenjäsenet seuraavat EU:n sinisen kortin haltijaa sellaisen sisärajan yli, jolta tarkastuksia ei ole vielä poistettu, toiseen Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavaan jäsenvaltioon muuttamiseksi ja kyseisellä toisella jäsenvaltiolla on oikeus vaatia, että perheenjäsenet esittävät ensimmäisessä jäsenvaltiossa EU:n sinisen kortin haltijan perheenjäseninä saamansa oleskeluluvat.

                     3.   Poiketen siitä, mitä direktiivin 2003/86/EY 5 artiklan 3 kohdassa säädetään, asianomaisten perheenjäsenten tai EU:n sinisen kortin haltijan on tehtävä viimeistään kuukauden kuluessa saapumisestaan toisen jäsenvaltion alueelle kansallisen lainsäädännön mukaisesti kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille perheenjäsenen oleskelulupaa koskeva hakemus.
                     Jos ensimmäisen jäsenvaltion myöntämän perheenjäsenen oleskeluluvan voimassaolo päättyy menettelyn aikana tai ei enää oikeuta haltijaansa oleskelemaan laillisesti toisessa jäsenvaltiossa, toisen jäsenvaltion on sallittava perheenjäsenen oleskella alueellaan siihen saakka kun toisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset tekevät hakemusta koskevan päätöksen, myöntämällä tarvittaessa tilapäisen kansallisen oleskeluluvan tai vastaavan luvan.

                     4.   Poiketen siitä, mitä direktiivin 2003/86/EY 5 artiklan 2 kohdassa ja 7 artiklan 1 kohdassa säädetään, toinen jäsenvaltio voi vaatia asianomaisia perheenjäseniä esittämään tai toimittamaan oleskelulupahakemuksensa yhteydessä

                                 a)

                                 oleskeluluvan ensimmäisessä jäsenvaltiossa ja voimassa olevan matkustusasiakirjan tai niiden oikeaksi todistetut jäljennökset;

                                 b)

                                 todisteet siitä, että he ovat oleskelleet ensimmäisessä jäsenvaltiossa EU:n sinisen kortin haltijan perheenjäseninä,

                                 c)

                                 direktiivin 2003/86/EY 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut asiakirjatodisteet.

                     5.   Jos tässä artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät ja hakemukset on jätetty samanaikaisesti, toisen jäsenvaltion on myönnettävä perheenjäsenille oleskeluluvat samaan aikaan kuin EU:n sininen kortti.
                     Poiketen siitä, mitä 17 artiklan 4 kohdassa säädetään, jos tässä artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät ja perheenjäsenet seuraavat EU:n sinisen kortin haltijaa sen jälkeen, kun EU:n sininen kortti on myönnetty, perheenjäsenten oleskeluluvat on myönnettävä viimeistään 30 päivän kuluessa täydellisen hakemuksen jättämispäivästä.
                     Asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa, jotka liittyvät hakemuksen monimutkaisuuteen, jäsenvaltiot voivat jatkaa toisessa alakohdassa tarkoitettua määräaikaa enintään 30 päivällä.

                     6.   Tätä artiklaa sovelletaan kansainvälistä suojelua saavien EU:n sinisen kortin haltijoiden perheenjäseniin vain silloin, kun kyseiset EU:n sinisen kortin haltijat muuttavat asumaan muuhun kuin kansainvälisen suojelun myöntäneeseen jäsenvaltioon.

                     7.   Tätä artiklaa ei sovelleta niiden EU:n sinisen kortin haltijoiden perheenjäseniin, joilla on oikeus vapaaseen liikkuvuuteen toisessa jäsenvaltiossa unionin oikeuden nojalla.

                     23 artikla

                     Liikkuvuutta koskevat takeet ja seuraamukset

                     1.   Sen estämättä, mitä 8 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 8 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetään, jos EU:n sinisen kortin haltija muuttaa toiseen jäsenvaltioon 21 artiklan nojalla, ensimmäinen jäsenvaltio ei saa peruuttaa EU:n sinistä korttia, ennen kuin toinen jäsenvaltio on tehnyt päätöksen pitkäaikaista liikkuvuutta koskevasta hakemuksesta.

                     2.   Jos toinen jäsenvaltio hylkää EU:n sinistä korttia koskevan hakemuksen 21 artiklan 9 kohdan b alakohdan mukaisesti, ensimmäisen jäsenvaltion on toisen jäsenvaltion pyynnöstä sallittava EU:n sinisen kortin haltijan ja tarvittaessa hänen perheenjäsentensä paluu ilman muodollisuuksia ja viipymättä. Tätä sovelletaan myös, jos ensimmäisen jäsenvaltion myöntämän EU:n sinisen kortin voimassaolo on päättynyt tai jos se on peruutettu hakemuksen käsittelyn aikana.

                     3.   EU:n sinisen kortin haltija tai työnantaja toisessa jäsenvaltiossa voidaan velvoittaa kattamaan kustannukset, jotka liittyvät 2 kohdassa tarkoitettuun EU:n sinisen kortin haltijan ja hänen perheenjäsentensä paluuseen.

                     4.   Jäsenvaltiot voivat säätää 14 artiklan mukaisia seuraamuksia EU:n sinisen kortin haltijan työnantajalle, jos kyseinen työnantaja on vastuussa siitä, että tässä luvussa säädettyjä liikkuvuutta koskevia ehtoja ei noudateta.

                     5.   Jos jäsenvaltio peruuttaa tai jättää uusimatta sellaisen EU:n sinisen kortin, joka sisältää 9 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun huomautuksen, ja päättää karkottaa kolmannen maan kansalaisen, sen on pyydettävä kyseisessä huomautuksessa mainittua jäsenvaltiota vahvistamaan, saako asianomainen henkilö vielä kansainvälistä suojelua kyseisessä jäsenvaltiossa. Huomautuksessa mainitun jäsenvaltion on vastattava pyyntöön kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
                     Jos kolmannen maan kansalainen saa vielä kansainvälistä suojelua huomautuksessa mainitussa jäsenvaltiossa, kyseinen henkilö on karkotettava kyseiseen jäsenvaltioon, jonka on sallittava välittömästi ja muodollisuuksitta kyseisen henkilön ja hänen perheenjäsentensä paluu, tämän kuitenkaan rajoittamatta sovellettavan unionin oikeuden tai kansallisen lainsäädännön soveltamista tai perheen yhtenäisyyttä koskevan periaatteen noudattamista.
                     Tämän kohdan toisesta alakohdasta poiketen karkotuspäätöksen tehneellä jäsenvaltiolla on oikeus kansainvälisten velvoitteidensa mukaisesti siirtää kyseinen kolmannen maan kansalainen muuhun maahan kuin siihen jäsenvaltioon, joka on myöntänyt kansainvälistä suojelua, jos direktiivin 2011/95/EU 21 artiklan 2 kohdassa määritellyt ehdot täyttyvät kyseisen kolmannen maan kansalaisen osalta.

                     6.   Jos EU:n sinisen kortin haltija tai hänen perheenjäsenensä ylittävät Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavan jäsenvaltion ulkorajan, kyseisen jäsenvaltion on haettava tietoa Schengenin tietojärjestelmästä asetuksen (EU) 2016/399 mukaisesti. Kyseisen jäsenvaltion on evättävä maahantulo henkilöiltä, joista on annettu Schengenin tietojärjestelmässä kuulutus maahantulon ja oleskelun epäämiseksi.

                     VI LUKU

                        LOPPUSÄÄNNÖKSET

                     24 artikla

                     Tiedonsaanti ja seuranta

                     1.   Jäsenvaltioiden on asetettava EU:n sinisten korttien hakijoiden helposti saataville tiedot hakemusta varten tarvittavista asiakirjatodisteista sekä kolmansien maiden kansalaisiin ja heidän perheenjäseniinsä sovellettavista maahantulon ja oleskelun edellytyksistä, mukaan lukien heidän oikeudet ja velvollisuudet sekä menettelytakeet. Kyseisiin tietoihin on sisällyttävä tiedot asianomaisessa jäsenvaltiossa 5 artiklan 3, 4 ja 5 kohdan mukaisesti asetetuista palkkakynnyksistä ja sovellettavista maksuista.
                     Kyseisten tietojen on sisällettävä myös tiedot

                                 a)

                                 sellaista liiketoiminnoista asianomaisen jäsenvaltion alueella, joita 20 artiklassa tarkoitettu toisesta jäsenvaltiosta tuleva EU:n sinisen kortin haltija saa harjoittaa; ja

                                 b)

                                 sovellettavista menettelyistä EU:n sinisen kortin ja perheenjäsenten oleskelulupien saamiseksi toisessa jäsenvaltiossa 21 ja 22 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

                           Jos jäsenvaltiot päättävät ottaa käyttöön 6 artiklan mukaisia lainsäädäntö- tai sääntelytoimenpiteitä tai käyttää 7 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädettyä mahdollisuutta, niiden on ilmoitettava tiedot tällaisista päätöksistä samalla tavoin. Edellä 7 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisia työmarkkinatilanteen tarkistamisia koskevissa tiedoissa on tarvittaessa täsmennettävä asianomaiset alat, ammatit ja alueet.

                     2.   Jos jäsenvaltiot myöntävät kansallisia oleskelulupia korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä varten, niiden on varmistettava, että EU:n sinistä korttia koskevat tiedot ovat yhtä hyvin saatavilla kuin kansallisia oleskelulupia koskevat tiedot.

                     3.   Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle seuraavat tiedot vähintään kerran vuodessa ja jokaisen muutoksen yhteydessä:

                                 a)

                                 kerroin, jonka ne ovat asettaneet vuotuisten palkkakynnysten määrittämisessä 5 artiklan 3 kohdan tai tapauksen mukaan 5 artiklan 4 tai 5 kohdan mukaisesti, sekä tulokseksi saatavat nimellismäärät;

                                 b)

                                 luettelo ammateista, joihin sovelletaan alempaa palkkakynnystä 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti;

                                 c)

                                 luettelo sallituista liiketoiminnoista 20 artiklan soveltamista varten;

                                 d)

                                 tarvittaessa tiedot 6 artiklassa tarkoitetuista lainsäädäntö- tai sääntelytoimenpiteistä;

                                 e)

                                 tarvittaessa tiedot koskien 7 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädettyjä työmarkkinatilanteen tarkistamisia.

                           Jos jäsenvaltiot hylkäävät EU:n sinistä korttia koskevia hakemuksia eettiseen rekrytointiin liittyvien näkökohtien perusteella 7 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaisesti, niiden on annettava tällaiset hylkäämiset komissiolle ja muille jäsenvaltioille vuosittain tiedoksi asianomaisten maiden ja ammattien osalta sekä perusteltava ne.
                     Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi 7 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaisesti kolmansien maiden kanssa tehdyt sopimukset.

                     25 artikla

                     Tilastointi

                     1.   Viimeistään 18 päivänä marraskuuta 2025 ja siitä lähtien vuosittain jäsenvaltioiden on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 862/2007 (25) mukaisesti toimitettava komissiolle tilastotiedot niiden kolmansien maiden kansalaisten lukumäärästä, joille on myönnetty EU:n sininen kortti, ja niiden kolmansien maiden kansalaisten lukumäärästä, joiden hakemukset hylättiin edeltävän kalenterivuoden aikana, ja eriteltävä hakemukset, jotka jätettiin käsittelemättä tämän direktiivin 6 artiklan mukaisista syistä tai jotka on hylätty tämän direktiivin 7 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla, sekä tilastotiedot niiden kolmansien maiden kansalaisten lukumäärästä, joiden EU:n sininen kortti uusittiin tai peruutettiin edeltävän kalenterivuoden aikana. Kyseiset tilastotiedot on jaoteltava kansalaisuuden, lupien voimassaolon pituuden, sukupuolen ja iän ja mahdollisuuksien mukaan ammatin, työnantajayrityksen koon sekä toimialan mukaan. Kolmansien maiden kansalaisia, joille on myönnetty EU:n sininen kortti, koskevat tilastotiedot on jaoteltava edelleen kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden, henkilöiden, joilla on oikeus vapaaseen liikkuvuuteen, ja henkilöiden, jotka ovat saaneet EU:n alueella pitkään oleskelleen henkilön aseman jäsenvaltiossa tämän direktiivin 18 artiklan mukaisesti, mukaan.
                     Samalla tavalla on toimitettava tilastotiedot maahan hyväksytyistä perheenjäsenistä lukuun ottamatta tietoja heidän ammatistaan ja toimialasta.
                     Niiden EU:n sinisen kortin haltijoiden ja heidän perheenjäsentensä osalta, joille on myönnetty oleskelulupa toisessa jäsenvaltiossa tämän direktiivin 21 ja 22 artiklan mukaisesti, on ilmoitettava myös aiempi oleskelujäsenvaltio.

                     2.   Tämän direktiivin 5 artiklan 3, 4 ja 5 kohdan täytäntöönpanoa varten on viitattava tietoihin, jotka jäsenvaltiot ovat toimittaneet Eurostatille Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 549/2013 (26) mukaisesti, sekä tarvittaessa kansallisiin tietoihin.

                     26 artikla

                     Liitteen I ammattiluettelo

                     1.   Liitteessä I luetellaan ammatit, joiden osalta EU:n sinistä korttia haettaessa katsotaan, että tietämys, taidot ja pätevyys, joista on osoituksena edellytetyn määrän vuosia kestänyt asiaankuuluva ammattikokemus, vastaavat tietämystä, taitoja ja pätevyyttä, joista on osoituksena korkea-asteen tutkinto.

                     2.   Komissio antaa viimeistään 18 päivänä marraskuuta 2026 ja joka toinen vuosi sen jälkeen Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomukset liitteessä I olevan ammattiluettelon arvioinnista ottaen huomioon työmarkkinoiden muuttuvat tarpeet. Kyseiset kertomukset laaditaan kansallisten viranomaisten kuulemisen jälkeen ja sellaisen julkisen kuulemisen perusteella, johon työmarkkinaosapuolet osallistuvat. Kyseisten kertomusten perusteella komissio voi tarvittaessa tehdä lainsäädäntöehdotuksia liitteen I muuttamiseksi.

                     27 artikla

                     Raportointi

                  Komissio toimittaa viimeistään 18 päivänä marraskuuta 2026 ja joka neljäs vuosi tämän jälkeen Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa.
                  Kyseisissä kertomuksissa arvioidaan erityisesti 5 ja 13 artiklan sekä V luvun vaikutuksia. Komissio tekee myös ehdotuksia tarvittavina pitämistään muutoksista.
                  Komissio arvioi erityisesti 5 artiklassa säädetyn palkkakynnyksen ja kyseisessä artiklassa säädettyjen poikkeusten asianmukaisuuden ottaen huomioon muun muassa erilaiset taloudelliset, alakohtaiset ja maantieteelliset tilanteet.

                     28 artikla

                     Yhteyspisteiden välinen yhteistyö

                     1.   Jäsenvaltioiden on nimettävä yhteyspisteet, jotka vastaavat 18, 20, 21 ja 24 artiklan täytäntöön panemiseksi tarvittavien tietojen vastaanottamisesta ja toimittamisesta ja tekevät tehokasta yhteistyötä keskenään.

                     2.   Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yhteyspisteiden on tehtävä tehokasta yhteistyötä erityisesti yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen, työvoimapalvelujen ja nuorisoalan sekä muiden asiaankuuluvien politiikanalojen sidosryhmien kanssa validointia koskevista järjestelyistä, joita tarvitaan 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan täytäntöön panemiseksi.

                     3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava asianmukainen yhteistyö 1 kohdassa tarkoitetussa tietojenvaihdossa. Jäsenvaltioiden on annettava etusija sähköiselle tietojenvaihdolle.

                     29 artikla

                     Direktiivin (EU) 2016/801 muuttaminen

                  Korvataan direktiivin (EU) 2016/801 2 artiklan 2 kohdan g alakohta seuraavasti:

                              ”g)

                              jotka hakevat lupaa oleskella jossakin jäsenvaltiossa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2021/1883 (*1) tarkoitettua korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä varten.

                     30 artikla

                     Direktiivin 2009/50/EY kumoaminen

                  Kumotaan direktiivi 2009/50/EY 19 päivästä marraskuuta 2023.
                  Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä II olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

                     31 artikla

                     Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä

                     1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 18 päivänä marraskuuta 2023. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.
                     Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti. Niissä on myös mainittava, että voimassa olevissa laeissa, asetuksissa ja hallinnollisissa määräyksissä olevat viittaukset tällä direktiivillä kumottuun direktiiviin on katsottava viittauksiksi tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

                     2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säännellyistä kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

                     32 artikla

                     Voimaantulo

                  Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

                     33 artikla

                     Osoitus

                  Tämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti.

               Tehty Strasbourgissa 20 päivänä lokakuuta 2021.

                     Euroopan parlamentin puolesta

                     Puhemies

                  D. M. SASSOLI

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                  A. LOGAR

            (1)  EUVL C 75, 10.3.2017, s. 75.

            (2)  EUVL C 185, 9.6.2017, s. 105.

            (3)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 15. syyskuuta 2021 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 7. lokakuuta 2021.

            (4)  Neuvoston direktiivi 2009/50/EY, annettu 25 päivänä toukokuuta 2009, kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä korkeaa pätevyyttä vaativaa työtä varten (EUVL L 155, 18.6.2009, s. 17).

            (5)  EUVL C 58, 15.2.2018, s. 9.

            (6)  Neuvoston direktiivi 2000/43/EY, annettu 29 päivänä kesäkuuta 2000, rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta (EYVL L 180, 19.7.2000, s. 22).

            (7)  Neuvoston direktiivi 2000/78/EY, annettu 27 päivänä marraskuuta 2000, yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista (EYVL L 303, 2.12.2000, s. 16).

            (8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/95/EU, annettu 13 päivänä joulukuuta 2011, vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle (EUVL L 337, 20.12.2011, s. 9).

            (9)  Neuvoston direktiivi 2003/86/EY, annettu 22 päivänä syyskuuta 2003, oikeudesta perheenyhdistämiseen (EUVL L 251, 3.10.2003, s. 12).

            (10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta (EUVL L 158, 30.4.2004, s. 77).

            (11)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/801, annettu 11 päivänä toukokuuta 2016, tutkimusta, opiskelua, harjoittelua, vapaaehtoistyötä, oppilasvaihto-ohjelmaa tai koulutushanketta ja au pairina työskentelyä varten tapahtuvan kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä (EUVL L 132, 21.5.2016, s. 21).

            (12)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/66/EU, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä yrityksen sisäisen siirron yhteydessä (EUVL L 157, 27.5.2014, s. 1).

            (13)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/399, annettu 9 päivänä maaliskuuta 2016, henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta unionin säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) (EUVL L 77, 23.3.2016, s. 1).

            (14)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1030/2002, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2002, kolmansien maiden kansalaisten oleskeluluvan yhtenäisestä kaavasta (EYVL L 157, 15.6.2002, s. 1).

            (15)  Neuvoston direktiivi 2003/109/EY, annettu 25 päivänä marraskuuta 2003, pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta (EYVL L 16, 23.1.2004, s. 44).

            (16)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 883/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta (EUVL L 166, 30.4.2004, s. 1).

            (17)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1231/2010, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, asetuksen (EY) N:o 883/2004 ja asetuksen (EY) N:o 987/2009 ulottamisesta koskemaan niitä kolmansien maiden kansalaisia, joita nämä asetukset eivät yksinomaan heidän kansalaisuutensa vuoksi vielä koske (EUVL L 344, 29.12.2010, s. 1).

            (18)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/36/EY, annettu 7 päivänä syyskuuta 2005, ammattipätevyyden tunnustamisesta (EUVL L 255, 30.9.2005, s. 22).

            (19)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/71/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 1996, palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon (EYVL L 18, 21.1.1997, s. 1).

            (20)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/67/EU, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon annetun direktiivin 96/71/EY täytäntöönpanosta sekä hallinnollisesta yhteistyöstä sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmässä annetun asetuksen (EU) N:o 1024/2012 (IMI-asetus) muuttamisesta (EUVL L 159, 28.5.2014, s. 11).

            (21)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1987/2006, annettu 20 päivänä joulukuuta 2006, toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) perustamisesta, toiminnasta ja käytöstä (EUVL L 381, 28.12.2006, s. 4).

            (22)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/115/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi (EUVL L 348, 24.12.2008, s. 98).

            (23)  Neuvoston direktiivi 2001/55/EY, annettu 20 päivänä heinäkuuta 2001, vähimmäisvaatimuksista tilapäisen suojelun antamiseksi siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahantulon tilanteissa, ja toimenpiteistä näiden henkilöiden vastaanottamisen ja vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolisen jakautumisen edistämiseksi (EYVL L 212, 7.8.2001, s. 12).

            (24)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/52/EY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2009, maassa laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten työnantajiin kohdistettavia seuraamuksia ja toimenpiteitä koskevista vähimmäisvaatimuksista (EUVL L 168, 30.6.2009, s. 24).

            (25)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 862/2007, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2007, muuttoliikettä ja kansainvälistä suojelua koskevista yhteisön tilastoista sekä ulkomaisia työntekijöitä koskevien tilastojen laatimisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 311/76 kumoamisesta (EUVL L 199, 31.7.2007, s. 23).

            (26)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 549/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä Euroopan unionissa (EUVL L 174, 26.6.2013, s. 1).

            LIITE I
            Luettelo 2 artiklan 9 alakohdassa tarkoitetuista ammateista
            Tieto- ja viestintäteknologiajohtajat ja erityisasiantuntijat, joilla on kerrytettynä vähintään kolmen vuoden asiaankuuluva työkokemus EU:n sinisen kortin hakemista edeltävältä seitsemältä vuodelta ja jotka kuuluvat seuraaviin ISCO-08-luokitukseen kuuluviin ryhmiin:

                        1)

                        133 tieto- ja viestintäteknologiajohtajat;

                        2)

                        25 tieto- ja viestintäteknologian erityisasiantuntijat.

            LIITE II
            Vastaavuustaulukko

                        Direktiivi 2009/50/EY

                        Tämä direktiivi

                        1 artikla

                        1 artikla

                        2 artiklan a alakohta

                        2 artiklan 1 alakohta

                        2 artiklan b alakohta

                        2 artiklan 2 alakohta

                        2 artiklan c alakohta

                        2 artikla 3 alakohta

                        2 artiklan d alakohta

                        2 artiklan 4 alakohta

                        2 artiklan e alakohta

                        2 artiklan 5 alakohta

                        2 artiklan f alakohta

                        2 artiklan 6 alakohta

                        2 artiklan g alakohta

                        2 artiklan 7 ja 9 alakohta

                        2 artiklan h alakohta

                        2 artiklan 8 alakohta

                        2 artiklan i alakohta

                        2 artiklan 10 alakohta

                        2 artiklan j alakohta

                        2 artiklan 11 alakohta

                        –

                        2 artiklan l2 alakohta

                        –

                        2 artiklan 13 alakohta

                        –

                        2 artiklan 14 alakohta

                        3 artiklan 1 kohta

                        3 artiklan 1 alakohta

                        3 artiklan 2 kohta, johdantokappale

                        3 artiklan 2 kohta, johdantokappale

                        3 artiklan 2 kohdan a alakohta

                        3 artiklan 2 kohdan a alakohta

                        3 artiklan 2 kohdan b alakohta

                        –

                        3 artiklan 2 kohdan c alakohta

                        3 artiklan 2 kohdan b alakohta

                        3 artiklan 2 kohdan d alakohta

                        3 artiklan 2 kohdan c alakohta

                        3 artiklan 2 kohdan e alakohta

                        –

                        3 artiklan 2 kohdan f alakohta

                        3 artiklan 2 kohdan d alakohta

                        3 artiklan 2 kohdan g alakohta

                        3 artiklan 2 kohdan e alakohta

                        3 artiklan 2 kohdan h alakohta

                        –

                        3 artiklan 2 kohdan i alakohta

                        3 artiklan 2 kohdan f alakohta

                        3 artiklan 2 kohdan j alakohta

                        3 artiklan 2 kohdan g alakohta

                        3 artiklan 2 kohdan viimeinen alakohta

                        3 artiklan 2 kohdan h alakohta

                        3 artiklan 3 kohta

                        7 artiklan 2 kohdan e alakohta

                        3 artiklan 4 kohta

                        3 artiklan 3 kohta

                        4 artiklan 1 kohta, johdantokappale

                        4 artiklan 1 kohta, johdantokappale

                        4 artiklan 1 kohdan a alakohta

                        4 artiklan 1 kohdan a alakohta

                        4 artiklan 1 kohdan b alakohta

                        4 artiklan 1 kohdan b alakohta

                        4 artiklan 2 kohta

                        4 artiklan 2 kohta

                        5 artiklan 1 kohta, johdantokappale

                        5 artiklan 1 kohta, johdantokappale

                        5 artiklan 1 kohdan a alakohta

                        5 artiklan 1 kohdan a alakohta

                        5 artiklan 1 kohdan b alakohta

                        5 artiklan 1 kohdan c alakohta

                        5 artiklan 1 kohdan c alakohta

                        5 artiklan 1 kohdan b alakohta

                        5 artiklan 1 kohdan d alakohta

                        5 artiklan 1 kohdan d alakohta

                        5 artiklan 1 kohdan e alakohta

                        5 artiklan 1 kohdan e alakohta

                        5 artiklan 1 kohdan f alakohta

                        7 artiklan 1 kohdan c alakohta

                        5 artiklan 2 kohta

                        5 artiklan 7 kohdan ensimmäinen alakohta

                        5 artiklan 3 kohta

                        5 artiklan 3 kohta

                        5 artiklan 4 kohta

                        5 artiklan 2 kohta

                        5 artiklan 5 kohta

                        5 artiklan 4 kohta

                        –

                        5 artiklan 5 kohta

                        –

                        5 artiklan 6 kohta

                        –

                        5 artiklan 7 kohdan toinen alakohta

                        5 artiklan 6 kohta

                        –

                        6 artikla

                        6 artikla

                        7 artiklan 1 kohta

                        9 artiklan 1 kohta

                        7 artiklan 2 kohta

                        9 artiklan 2 kohta

                        7 artiklan 3 kohta

                        9 artiklan 3 kohta

                        7 artiklan 4 kohta

                        9 artiklan 7 kohta

                        –

                        9 artiklan 4 kohta

                        –

                        9 artiklan 5 kohta

                        –

                        9 artiklan 6 kohta

                        8 artiklan 1 kohta

                        7 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdat

                        –

                        7 artiklan 1 kohdan d alakohta

                        8 artiklan 2 kohta

                        7 artiklan 2 kohdan a alakohta

                        8 artiklan 3 kohta

                        –

                        8 artiklan 4 kohta

                        7 artiklan 2 kohdan e alakohta

                        8 artiklan 5 kohta

                        7 artiklan 2 kohdan d alakohta

                        –

                        7 artiklan 2 kohdan b alakohta

                        –

                        7 artiklan 2 kohdan c alakohta

                        –

                        7 artiklan 3 kohta

                        9 artiklan 1 kohta, johdantokappale

                        8 artiklan 1 kohta, johdantokappale

                        9 artiklan 1 kohdan a alakohta

                        8 artiklan 1 kohdan a alakohta

                        9 artiklan 1 kohdan b alakohta

                        8 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdat; 8 artiklan 2 kohdan d, e ja g alakohdat

                        9 artiklan 1 kohdan c alakohta

                        8 artiklan 2 kohdan f alakohta

                        9 artiklan 2 kohta

                        8 artiklan 3 kohta

                        9 artiklan 3 kohta, johdantokappale

                        8 artiklan 2 kohta, johdantokappale

                        9 artiklan 3 kohdan a alakohta

                        8 artiklan 2 kohdan a alakohta

                        –

                        8 artiklan 2 kohdan b alakohta

                        9 artiklan 3 kohdan b alakohta

                        8 artiklan 2 kohdan c alakohta

                        9 artiklan 3 kohdan c alakohta

                        –

                        9 artiklan 3 kohdan d alakohta

                        –

                        –

                        8 artiklan 2 kohdan h alakohta

                        –

                        8 artiklan 4 kohta

                        –

                        8 artiklan 6 kohta

                        –

                        8 artiklan 7 kohta

                        10 artiklan 1 kohta

                        10 artiklan 1 kohta

                        10 artiklan 2 kohta

                        10 artiklan 2 kohta

                        10 artiklan 3 kohta

                        10 artiklan 3 kohta

                        10 artiklan 4 kohta

                        -

                        11 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta

                        11 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta

                        11 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta

                        –

                        –

                        11 artiklan 1 kohdan toinen alakohta

                        11 artiklan 2 kohta

                        11 artiklan 2 kohta

                        11 artiklan 3 kohta

                        11 artiklan 3 kohta

                        –

                        11 artiklan 4 kohta

                        –

                        11 artiklan 5 kohta

                        –

                        11 artiklan 6 kohta

                        –

                        12 artikla

                        –

                        13 artikla

                        –

                        14 artikla

                        12 artiklan 1 kohta

                        –

                        –

                        15 artiklan 1 kohta

                        12 artiklan 2 kohta

                        15 artiklan 2 ja 3 kohdat

                        12 artiklan 3 ja 4 kohdat

                        15 artiklan 8 kohta

                        12 artiklan 5 kohta

                        15 artiklan 9 kohta

                        –

                        15 artiklan 5, 6 ja 7 kohdat

                        13 artiklan 1 kohta

                        8 artiklan 5 kohta

                        13 artiklan 2 ja 4 kohdat

                        15 artiklan 4 kohta

                        13 artiklan 3 kohta

                        –

                        14 artiklan 1 kohta, johdantokappale

                        16 artiklan 1 kohta, johdantokappale

                        14 artiklan 1 kohdan a alakohta

                        16 artiklan 1 kohdan a alakohta

                        14 artiklan 1 kohdan b alakohta

                        16 artiklan 1 kohdan b alakohta

                        14 artiklan 1 kohdan c alakohta

                        16 artiklan 1 kohdan c alakohta

                        14 artiklan 1 kohdan d alakohta

                        16 artiklan 1 kohdan d alakohta

                        14 artiklan 1 kohdan e alakohta

                        16 artiklan 1 kohdan e alakohta

                        14 artiklan 1 kohdan f alakohta

                        16 artiklan 3 kohta

                        14 artiklan 1 kohdan g alakohta

                        16 artiklan 1 kohdan f alakohta

                        14 artiklan 1 kohdan h alakohta

                        –

                        14 artiklan 2 kohta, johdantokappale, kohta a ja viimeinen alakohta

                        16 artiklan 2 kohta

                        14 artiklan 2 kohdan b alakohta

                        –

                        14 artiklan 3 kohta

                        16 artiklan 4 kohta

                        14 artiklan 4 kohta

                        –

                        –

                        16 artiklan 5, 6 ja 7 kohdat

                        15 artiklan 1 kohta

                        17 artiklan 1 kohta

                        15 artiklan 2 kohta

                        17 artiklan 2 kohta

                        15 artiklan 3 kohta

                        17 artiklan 3 kohta

                        15 artiklan 4 kohta

                        17 artiklan 4 kohta

                        15 artiklan 5 kohta

                        17 artiklan 5 kohta

                        15 artiklan 6 kohta

                        17 artiklan 6 kohta

                        15 artiklan 7 kohta

                        17 artiklan 7 kohta

                        15 artiklan 8 kohta

                        –

                        –

                        17 artiklan 8, 9 ja 10 kohdat

                        16 artiklan 1 kohta

                        18 artiklan 1 kohta

                        16 artiklan 2 kohta

                        18 artiklan 2 kohta

                        16 artiklan 3 kohta

                        18 artiklan 3 kohta

                        16 artiklan 4 kohta

                        18 artiklan 4 kohta

                        16 artiklan 5 kohta

                        –

                        16 artiklan 6 kohta

                        18 artiklan 5 kohta

                        –

                        18 artiklan 6 kohta

                        17 artiklan 1 kohta

                        19 artiklan 1 kohta

                        17 artiklan 2 kohta

                        19 artiklan 2 kohta

                        –

                        20 artikla

                        18 artiklan 1 kohta

                        21 artiklan 1 kohta

                        –

                        21 artiklan 2 kohta

                        18 artiklan 2 kohta

                        21 artiklan 3 kohdan kaksi ensimmäistä alakohtaa

                        18 artiklan 3 kohta

                        21 artiklan 3 kohdan kolmas alakohta

                        18 artiklan 4 kohta

                        21 artiklan 9 kohta ja 23 artiklan 2 kohta

                        18 artiklan 5 kohta

                        21 artiklan 10 kohta

                        18 artiklan 6 kohta

                        23 artiklan 3 kohta

                        18 artiklan 7 kohta

                        –

                        18 artiklan 8 kohta

                        21 artiklan 11 kohta

                        –

                        21 artiklan 4–8 kohta

                        19 artiklan 1 kohta

                        22 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta

                        –

                        22 artiklan 2 kohta

                        19 artiklan 2 kohta

                        22 artiklan 3 kohta

                        19 artiklan 3 kohta

                        22 artiklan 4 kohta

                        19 artiklan 4 kohta

                        –

                        19 artiklan 5 kohta

                        22 artiklan 1 kohdan toinen alakohta

                        19 artiklan 6 kohta

                        22 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta

                        –

                        22 artiklan 5, 6 ja 7 kohdat

                        –

                        23 artiklan 1, 4, 5 ja 6 kohdat

                        –

                        24 artiklan 1 kohdan ensimmäinen ja toinen alakohta

                        20 artiklan 1 kohta

                        24 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta

                        –

                        24 artiklan 2 ja 3 kohdat

                        20 artiklan 2 kohta

                        25 artiklan 1 kohta

                        20 artiklan 3 kohta

                        25 artiklan 2 kohta

                        –

                        26 artikla

                        21 artikla

                        27 artikla

                        22 artiklan 1 kohta

                        28 artiklan 1 kohta

                        –

                        28 artiklan 2 kohta

                        22 artiklan 2 kohta

                        28 artiklan 3 kohta

                        –

                        29 artikla

                        –

                        30 artikla

                        23 artikla

                        31 artikla

                        24 artikla

                        32 artikla

                        25 artikla

                        33 artikla