Avis juridique important

|

31989L0338

Neuvoston direktiivi 89/338/ETY, annettu 27 päivänä huhtikuuta 1989, tiettyjen tieliikenteen ajoneuvojen painoista, mitoista ja eräistä muista teknisistä ominaisuuksista annetun direktiivin 85/3/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 142 , 25/05/1989 s. 0003 - 0006 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 19 s. 0005  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 19 s. 0005

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 27 päivänä huhtikuuta 1989,tiettyjen tieliikenteen ajoneuvojen painoista, mitoista ja eräistä muista teknisistä ominaisuuksista annetun direktiivin 85/3/ETY muuttamisesta (89/338/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettädirektiivissä 85/3/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 88/218/ETY(5), säädetään tiettyjen tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen painoista, mitoista ja eräistä muista teknisistä ominaisuuksista,tietyt painot ja mitat tulisi vahvistaa myös muita ajoneuvoja varten, mukaan lukien henkilöliikenteeseen tarkoitetut ajoneuvot, nimittäin kaksi-, kolmi- ja neliakselisia moottoriajoneuvoja varten, mukaan lukien nivellinja-autot, sekä neliakselisia ajoneuvoyhdistelmiä varten,on otettava huomioon ajoneuvon varustus (paripyörät ja ilmajousitus tai yhteisön vastaavaksi tunnustama jousitus) määriteltäessä kolmi- ja neliakselisten moottoriajoneuvojen ja moottoriajoneuvojen kaksiakselisten telien suurinta sallittua painoa, jaIrlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan tiestön joidenkin osien kunnon vuoksi ei tällä hetkellä voida soveltaa kaikkia tämän direktiivin säännöksiä; tästä syystä on tarpeen näissä kahdessa jäsenvaltiossa väliaikaisesti lykätä eräiden säännösten soveltamista; neuvosto vahvistaa komission ehdotuksesta 1 päivään heinäkuuta 1989 mennessä määräpäivän, jona näitä poikkeuksia lakataan soveltamasta,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiiviä 85/3/ETY seuraavasti:1. Korvataan 1 artiklan 1 kohdan a alakohta seuraavasti:"a) sellaisten ajoneuvojen mittoihin, joissa on vähintään neljä pyörää ja joiden suurin sallittu nopeus on yli 25 kilometriä tunnissa, jos ajoneuvot on tarkoitettu käytettäväksi tiellä:- tavaroiden kuljetukseen ja ajoneuvon suurin sallittu kokonaispaino on enemmän kuin 3,5 tonnia, tai- henkilöliikenteeseen ja ajoneuvossa on kuljettajan istuin mukaan lukien enemmän kuin yhdeksän istumapaikkaa,"2. Korvataan 2 artikla seuraavasti:"2 artiklaTässä direktiivissä:- `moottoriajoneuvolla` tarkoitetaan moottorikäyttöistä ajoneuvoa, joka kulkee tiellä omalla voimalla;- `perävaunulla` tarkoitetaan tavaran kuljetukseen rakennettua ja varustettua ajoneuvoa, joka on tarkoitettu kytkettäväksi moottoriajoneuvoon, ei kuitenkaan puoliperävaunua;- `puoliperävaunulla` tarkoitetaan tavaran kuljetukseen rakennettua ja varustettua ajoneuvoa, joka on tarkoitettu kytkettäväksi moottoriajoneuvoon siten, että osa vaunusta lepää moottoriajoneuvon päällä ja että moottoriajoneuvo kantaa huomattavan osan sen painosta sekä sen kuorman painosta;- `ajoneuvoyhdistelmällä` tarkoitetaan:- perävaunuyhdistelmää, joka koostuu moottoriajoneuvosta ja siihen kytketystä perävaunusta, tai- puoliperävaunuyhdistelmää, joka koostuu moottoriajoneuvosta ja siihen kytketystä puoliperävaunusta;- `paksuseinäisellä kylmäkuljetusajoneuvolla` tarkoitetaan ajoneuvoa, jonka kaikki sivuseinät ovat eriste mukaan lukien vähintään 45 mm paksut ja jonka kiinteät tai irrotettavat päällysrakenteet on erityisesti varustettu helposti pilaantuvien elintarvikkeiden kansainvälisiä kuljetuksia ja tällaisissa kuljetuksissa käytettävää erityiskalustoa koskevan 1 päivänä syyskuuta 1970 tehdyn sopimuksen (ATP) B-, C-, E- ja F-luokkien mukaisesti säädellyssä lämpötilassa tapahtuvaa tavaroiden kuljetusta varten;- `linja-autolla` tarkoitetaan matkustajien ja matkatavaroiden kuljetukseen rakennettua ja varustettua ajoneuvoa, jossa on kuljettajan istuin mukaan lukien enemmän kuin yhdeksän istumapaikkaa. Se voi olla yksi- tai kaksikerroksinen, ja se voi myös vetää matkatavaraperävaunua;- `nivellinja-autolla` tarkoitetaan linja-autoa, joka koostuu kahdesta nivelosalla toisiinsa liitetystä jäykästä osasta. Kummankin jäykän osan matkustaja-osastojen on tämän tyyppisessä ajoneuvossa oltava yhteydessä toisiinsa, ja nivelosan on mahdollistettava matkustajien vapaa liikkuminen jäykkien osien välillä. Näiden kahden osan liittäminen yhteen ja irrottaminen saa olla mahdollista ainoastaan korjaamolla;- `suurimmilla sallituilla mitoilla` tarkoitetaan enimmäismittoja, joilla sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa ajoneuvo on rekisteröity tai laskettu liikkeelle, tämän direktiivin mukaisesti sallii ajoneuvoa käytettävän kansainvälisessä liikenteessä;- `suurimmalla sallitulla painolla` tarkoitetaan kuormatun ajoneuvon enimmäispainoa, jolla sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa ajoneuvo on rekisteröity tai laskettu liikkeelle, tämän direktiivin mukaisesti sallii ajoneuvoa käytettävän kansainvälisessä liikenteessä;- `suurimmalla sallitulla akselipainolla` tarkoitetaan kuormatun ajoneuvon suurinta akseli- tai telipainoa, jolla sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa ajoneuvo on rekisteröity tai laskettu liikkeelle, tämän direktiivin mukaisesti sallii ajoneuvoa käytettävän kansainvälisessä liikenteessä."3 Korvataan 7 artikla seuraavasti:"7 artiklaJäsenvaltioiden on komissiota kuultuaan toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet:- muiden kuin seuraavissa luetelmakohdissa mainittujen säännösten panemiseksi täytäntöön 1 päivästä heinäkuuta 1986 alkaen;- liitteessä I olevan 1.2 kohdan b alakohdan panemiseksi täytäntöön viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1989;- 4 artiklan ja liitteen II panemiseksi täytäntöön 1 päivästä tammikuuta 1990 alkaen;- liitteessä I olevan 1 kohdan panemiseksi täytäntöön henkilöliikenteeseen tarkoitettuihin ajoneuvoihin 1 päivästä heinäkuuta 1991 alkaen;- liitteessä I olevan 3.4.1 kohdan panemiseksi täytäntöön 1 päivästä tammikuuta 1992 alkaen;- liitteessä I olevan 2.2.3, 2.2.4, 2.3, 2.4, 3.4.2, 3.5 ja 4.3 kohdan panemiseksi täytäntöön 1 päivästä tammikuuta 1993 alkaen.Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän direktiivin noudattamiseksi toteuttamistaan toimenpiteistä."4 Muutetaan 8 artiklaa seuraavasti:- korvataan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:"1 Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 3 artiklan säännökset eivät väliaikaisesti koske liitteessä I olevassa 2.2.1, 2.2.2 ja 3.3.2 kohdassa mainittuja vakioarvoja.";- korvataan 3 kohta seuraavasti:"3 Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 3 artiklan säännökset eivät väliaikaisesti koske liitteessä I olevassa 3.4.1 kohdassa mainittuja vakioarvoja.Näiden kahden jäsenvaltion on kuitenkin sovellettava 3 artiklaa liitteessä I olevassa 2.2.1 ja 2.2.2 kohdassa tarkoitettuihin ajoneuvoyhdistelmiin, jos näiden vetävän akselin akselipaino on enintään 10,5 tonnia.";- lisätään kohdat seuraavasti:"5 Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 3 artiklan säännökset eivät väliaikaisesti koske liitteessä I olevassa 2.2.3, 2.2.4, 2.3.1, 2.3.3, 2.4 ja 3.4.2 kohdassa mainittuja vakioarvoja.Näiden kahden jäsenvaltion on kuitenkin sovellettava 3 artiklaa liitteessä I olevassa 2.2.3, 2.2.4, 2.3 ja 2.4 kohdassa tarkoitettuihin ajoneuvoihin, jos:a) vetävän akselin akselipaino on enintään 10,5 tonnia jab) kuormatun ajoneuvon kokonaispaino on enintään- 35 tonnia 2.2.3 ja 2.2.4 kohdassa tarkoitetuissa ajoneuvoissa,- 17 tonnia 2.3.1 kohdassa tarkoitetuissa ajoneuvoissa,- 30 tonnia 2.3.3 kohdassa tarkoitetuissa ajoneuvoissa mainitussa kohdassa ja 4.3 kohdassa määritetyin edellytyksin,- 27 tonnia 2.4 kohdassa tarkoitetuissa ajoneuvoissa.6 Komissio tekee neuvostolle kuukauden kuluessa tämän direktiivin antamisesta direktiivin mukaisesti ehdotuksen päivästä, jona 5 kohdassa tarkoitettu poikkeus lakkaa.Neuvosto ratkaisee ehdotuksen määräenemmistöllä 1 päivään heinäkuuta 1989 mennessä."5. Muutetaan liitettä I seuraavasti:a) lisätään 1.1 kohtaan luetelmakohta seuraavasti ">TAULUKON PAIKKA>";b) lisätään 2.2 kohtaan alakohdat seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>"c) lisätään kohdat seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>";d) Muutetaan 3 kohtaa seuraavasti:- Liitteessä oleva 3.4. kohta jaetaan alakohtiin seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>";- lisätään kohta seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>";e) Lisätään 4 kohtaan seuraava:"4.3.Akselivälin mukaan määräytyvä suurin sallittu painoNeliakselisen moottoriajoneuvon suurin sallittu paino tonneina ei saa olla suurempi kuin viisi kertaa ajoneuvon etummaisen ja takimmaisen akselin välinen etäisyys metreinä."2 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 27 päivänä huhtikuuta 1989.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. BARRIONUEVO PEÑA(1) EYVL N:o C 90, 11.9.1971, s. 25;EYVL N:o C 16, 18.1.1979, s. 3;EYVL N:o C 173, 2.7.1988, s. 12(2) EYVL N:o C 124, 17.12.1971, s. 63;EYVL N:o C 144, 15.6.1981, s. 80;EYVL N:o C 187, 18.7.1988, s. 209(3) EYVL N:o C 61, 10.6.1972, s. 5;EYVL N:o C 113, 7.5.1980, s. 14;EYVL N:o C 208, 8.8.1988, s. 56(4) EYVL N:o L 2, 3.1.1985, s. 14(5) EYVL N:o L 98, 15.4.1988, s. 48


Avis juridique important

|

31994L0042

Neuvoston direktiivi 94/42/EY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1994, eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa annetun direktiivin 64/432/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 201 , 04/08/1994 s. 0026 - 0027 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 60 s. 0088  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 60 s. 0088

NEUVOSTON DIREKTIIVI 94/42/EY,annettu 27 päivänä heinäkuuta 1994,eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa annetun direktiivin 64/432/ETY muuttamisesta (94/42/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäneuvosto on antanut 26 päivänä kesäkuuta 1990 eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa direktiivin 90/425/ETY(4) ja 15 päivänä heinäkuuta 1991 kolmansista maista yhteisöön tuotavien eläinten eläinlääkintätarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista direktiivin 91/496/ETY(5), jatämän perusteella on tarpeen muuttaa eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annettu neuvoston direktiivi 64/432/ETY(6) erityisesti sen ajan osalta, jona eläimiä pidetään jäsenvaltiossa ennen siirtämistä, ja alle 30 päivän ikäisten eläinten kauppaa koskevien sääntöjen osalta,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivi 64/432/ETY seuraavasti.1) Lisätään 2 artiklaan alakohta seuraavasti:"`kokoamiskeskuksella` mitä tahansa paikkaa, tilat ja markkinapaikat mukaan lukien, johon eri tiloilta peräisin olevat naudat tai siat kootaan myytäviksi tarkoitettujen eläinerien muodostamiseksi, jonka käytössä on eläinten pitämiseen tarvittavat välineet ja tilat ja joka on toimivaltaisen eläinlääkintäviranomaisen valvonnassa. Tämän on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tämä kokoamiskeskus on sen kautta kuljetettavien eläinten osalta tässä direktiivissä vaaditun tasoinen terveysyksikkö, joka tyhjennetään eläimistä, puhdistetaan ja desinfioidaan kunkin eläinerän myynnin ja uusien eläinten tuonnin välillä. Nämä kokoamiskeskukset on hyväksyttävä kaupankäyntiä varten;"2) Täydennetään 3 artiklan 2 kohdan i alakohta seuraavasti:"Kuitenkin silloin, kun kuljetetaan useaan määräpaikkaan, eläimet on ryhmiteltävä yhtä moneen erään kuin on määräpaikkoja. Kunkin erän mukana on oltava määräpaikkaan asti edellä tarkoitettu todistus. Tämä poikkeus voidaan myöntää ainoastaan toimivaltaisen viranomaisen määräpaikassa etukäteen rekisteröimille vastaanottajille ja rekisteröidyille liikenteenharjoittajille, joiden on noudatettava ajoneuvojen desinfiointia ja eläinten hyvinvointia koskevia määräyksiä;"3) Lisätään 3 artiklan 2 kohdan f alakohdan iii alakohtaan kappale seuraavasti:"Säännöt niiden tilojen hyväksymisestä, joissa desinfiointi voidaan suorittaa, ja tarvittavat menettelyt eläinlääkinnällisten vaatimusten mukaisuuden varmistamiseksi ja valvomiseksi annetaan 12 artiklan säännösten mukaisesti;"4) Direktiivin 3 artiklan 7 ja 9 kohdassa:i) korvataan ilmaisu "markkinat" eri muodoissaan vastaavasti ilmaisulla "kokoamiskeskus";ii) poistetaan ilmaisu "ja/tai kokoamispaikka" eri muodoissaan.5) Lisätään 3 a artikla seuraavasti:"3 a artiklaJäsenvaltioiden on huolehdittava, ettei sellaisia eläimiä, jotka eivät ole syntyneet tietyllä tilalla ja joita ei ole viimeksi kuluneen 30 päivän aikana pidetty sen jäsenvaltion alueella, jolla tila sijaitsee, voida tuoda määräkarjaan ennen kuin tästä karjasta vastaava eläinlääkäri on varmistunut siitä, etteivät nämä eläimet ole vaaraksi niiden terveystilanteelle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivissä 90/425/ETY säädettyjen tarkastusten suorittamista."6) Poistetaan 4 artikla.2 artikla 1 Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset mahdollisine seuraamuksineen viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1995. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 Tässä direktiivissä tarkoitettujen säännösten voimaantuloon asti sovelletaan asiaa koskevia kansallisia säännöksiä perustamissopimuksen yleisiä määräyksiä noudattaen.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 27 päivänä heinäkuuta 1994.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaTh. WAIGEL(1) EYVL N:o C 33, 2.2.1994, s. 1(2) EYVL N:o C 128, 9.5.1994(3) EYVL N:o C 133, 16.5.1994, s. 31(4) EYVL N:o L 224, 18.8.1990, s. 29. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella 92/118/ETY (EYVL N:o L 62, 15.3.1993, s. 49)(5) EYVL N:o L 268, 24.9.1991, s. 56. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 92/438/ETY (EYVL N:o L 243, 25.8.1992, s. 27)(6) EYVL N:o L 121, 29.7.1964, s. 1977/64. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella 92/102/ETY (EYVL N:o L 355, 5.12.1992, s. 32)


Avis juridique important

|

32003L0122

Neuvoston direktiivi 2003/122/Euratom, annettu 22 päivänä joulukuuta 2003, korkea-aktiivisten radioaktiivista ainetta sisältävien umpilähteiden ja isännättömien lähteiden valvonnasta

Virallinen lehti nro L 346 , 31/12/2003 s. 0057 - 0064

Neuvoston direktiivi 2003/122/Euratom,annettu 22 päivänä joulukuuta 2003,korkea-aktiivisten radioaktiivista ainetta sisältävien umpilähteiden ja isännättömien lähteiden valvonnastaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 31 artiklan 2 kohdan ja 32 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on laatinut saatuaan lausunnon asiantuntijaryhmältä, jonka tieteellis-tekninen komitea on nimennyt jäsenvaltioiden tieteellisten asiantuntijoiden keskuudesta Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 31 artiklan mukaisesti,ovat kuulleet Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),sekä katsoo seuraavaa:(1) Euratomin perustamissopimuksen 30 artiklassa määrätään, että yhteisössä vahvistetaan perusnormit väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemiseksi ionisoivan säteilyn aiheuttamilta vaaroilta.(2) Perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annettu neuvoston direktiivi 96/29/Euratom(2) jatkaa vuodesta 1959 alkanutta perusnormeja vahvistavien direktiivien sarjaa.(3) Direktiivin 96/29/Euratom 4 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaan muun muassa radioaktiivisten lähteiden käyttö teollisuusradiografiassa, tuotantoprosessissa, tutkimuksessa tai altistettaessa ihmisiä lääketieteellisten toimenpiteiden yhteydessä edellyttää ennakkolupaa. Tämä vaatimus on aiheellista ulottaa koskemaan kaikkea toimintaa, jossa käytetään korkea-aktiivisia radioaktiivisia aineita sisältäviä säteilylähteitä, jotta tällaisiin lähteisiin liittyvien onnettomuuksien todennäköisyys saataisiin vielä pienemmäksi.(4) Ennen ennakkoluvan antamista on varmistettava, että lähteiden turvallista hallintaa varten on varauduttu asianmukaisin järjestelyin ja määräyksin.(5) Kansainvälinen atomienergiajärjestö (IAEA) antaa radioaktiivisten aineiden turvallisia kuljetuksia koskevia määräyksiä, joihin sisältyy aktiivisuuteen perustuvia määräysten soveltamisrajoja. Nämä tarjoavat sopivan perustan tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien korkea-aktiivisten radioaktiivista ainetta sisältävien umpilähteiden määrittelylle(3).(6) Direktiivissä 96/29/Euratom on vahvistettu raja-arvot, jotka koskevat vapautusta toimintojen viranomaisille ilmoittamisesta. Nämä arvot on mainitussa direktiivissä vahvistettu merkityksettömän alhaisen riskitason pohjalta. Koska käsillä olevan direktiivin vaatimusten ei tulisi aiheuttaa pienten lähteiden haltijoille hallinnollista taakkaa, joka on kohtuuton mahdollisiin terveyshaittoihin nähden, korkea-aktiivisten radioaktiivista ainetta sisältävien lähteiden määritelmää ei tulisi ulottaa koskemaan direktiivissä 96/29/Euratom vahvistettuja vapaarajoja.(7) Umpilähteiden siirtoihin jäsenvaltioiden välillä sovelletaan radioaktiivisten aineiden siirroista jäsenvaltioiden välillä 8 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa (Euratom) N:o 1493/93(4) vahvistettua menettelyä.(8) Vaikka yhteisön ja jäsenvaltioiden voimassa olevaan lainsäädäntöön perustuvat oikeudelliset vaatimukset varmistavat perussuojelun, korkea-aktiiviset lähteet merkitsevät kuitenkin huomattavia potentiaalisia riskejä ihmisten terveydelle ja ympäristölle, minkä vuoksi niitä on valvottava tiukasti niiden valmistushetkestä siihen hetkeen saakka, jona ne sijoitetaan tunnustettuun laitokseen pitkäaikaista varastointia tai loppusijoittamista varten.(9) Säteilyonnettomuuksien ja -vammojen ehkäiseminen edellyttää, että kaikkien korkea-aktiivisten lähteiden sijainti tunnetaan, sijainnista pidetään kirjaa ja se varmennetaan jatkuvasti siitä hetkestä, jolloin lähde valmistetaan tai tuodaan yhteisön alueelle, siihen asti, kun se sijoitetaan tunnustettuun laitokseen pitkäaikaista varastointia tai loppusijoittamista varten tai jolloin se viedään yhteisöstä. Korkea-aktiivisen lähteen tilaa koskevat muutokset, esimerkiksi sen sijainnin tai käytön suhteen, on myös kirjattava ja annettava tiedoksi. Fyysiset tai taloudelliset esteet eivät saisi estää tällaisten lähteiden asianmukaista uudelleenkäyttöä, kierrätystä tai loppusijoitusta, kun ne poistetaan käytöstä jossain ennakoitavassa tilanteessa.(10) Kaikki tahattomat altistumistapaukset olisi ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle.(11) Korkea-aktiivisten lähteiden liikkeet yhteisössä tekevät tarpeelliseksi yhdenmukaistaa kyseisten lähteiden valvonnan ja niitä koskevat tiedot soveltamalla vähimmäisvaatimuksia.(12) Kokemus osoittaa, että korkea-aktiivisia lähteitä voi asianmukaisesta oikeudellisesta kehyksestä huolimatta joutua valvonnan ulkopuolelle. Lisäksi menneestä toiminnasta peräisin olevat isännättömät lähteet edellyttävät erityisiä aloitteita.(13) Näin ollen on välttämätöntä säätää kunkin korkea-aktiivisen lähteen yksilöimisestä, merkitsemisestä ja kirjaamisesta sekä lähteiden käyttöön liittyviin toimiin osallistuvien erityiskoulutuksesta ja heihin kohdistuvasta tiedottamisesta. Korkea-aktiivisten lähteiden merkitseminen kaivertamalla tai leimaamalla muiden henkilöiden kuin valmistajan toimesta voi kuitenkin olla ongelmallista ja sitä olisi vältettävä. Lisäksi on suotavaa järjestää riittävää koulutusta ja tiedotusta niille, jotka voivat vahingossa joutua tekemisiin isännättömien lähteiden kanssa.(14) Lisäksi on välttämätöntä säätää sopivista keinoista isännättömien korkea-aktiivisten lähteiden käsittelemiseksi, alan kansainvälisestä yhteistyöstä ja tiedonvaihdosta, tarkastuksista sekä taloudellisesta varautumisesta tilanteisiin, joissa lähteen alkuperäistä haltijaa ei voida yksilöidä tai tämä on todettu maksukyvyttömäksi.(15) Jäsenvaltioiden olisi vahvistettava tämän direktiivin säännösten rikkomiseen sovellettavia seuraamuksia koskevat säännöt ja varmistettava niiden täytäntöönpano. Seuraamusten olisi oltava tehokkaita, oikeasuhtaisia ja varoittavia,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTarkoitus ja soveltamisala1. Tämän direktiivin tarkoituksena on ehkäistä korkea-aktiivisten radioaktiivista ainetta sisältävien umpilähteiden ja isännättömien lähteiden riittämättömästä valvonnasta johtuvaa työntekijöiden ja väestön altistumista ionisoivalle säteilylle sekä yhdenmukaistaa jäsenvaltioiden valvontatoimia asettamalla erityisvaatimuksia, joilla varmistetaan, että kaikki lähteet pysyvät valvonnan piirissä.2. Tätä direktiiviä sovelletaan 2 artiklassa määriteltyihin korkea-aktiivisiin lähteisiin. Jos kyseisten lähteiden aktiivisuus on laskenut direktiivissä 96/29/Euratom ilmoitettujen vapaarajojen alapuolelle, jäsenvaltiot voivat jättää ne tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle.3. Tämän direktiivin mukaiset vähimmäisvelvollisuudet täydentävät niitä, joista on säädetty direktiivissä 96/29/Euratom.2 artiklaMääritelmätTässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "isännättömällä lähteellä" umpilähdettä, jonka aktiivisuustaso löytöajankohtana ylittää direktiivin 96/29/Euratom 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun vapaarajan ja joka ei ole lakisääteisen valvonnan piirissä joko siksi, ettei se koskaan ole ollut sellaisessa valvonnassa, tai siksi, että se on hylätty, kadonnut, joutunut väärään paikkaan, varastettu tai luovutettu uudelle haltijalle ilman asianmukaista ilmoitusta toimivaltaiselle viranomaiselle tai ilmoittamatta asiasta vastaanottajalle;b) "korkea-aktiivisella lähteellä", jäljempänä "lähde", umpilähdettä, jonka sisältämän radionuklidin aktiivisuus sen valmistushetkellä tai, jos sitä ei tiedetä, ensimmäisen markkinoille saattamisen hetkellä on vähintään sillä kyseisen radionuklidin aktiivisuustasolla, joka on määritelty liitteessä I;c) "toiminnalla" samaa kuin direktiivissä 96/29/Euratom olevassa määritelmässä;d) "luvalla" toimivaltaisten viranomaisten hakemuksen perusteella antamalla asiakirjalla myönnettyä lupaa harjoittaa toimintaa, jossa käytetään säteilylähdettä;e) "toimivaltaisella viranomaisella" viranomaista, jonka jäsenvaltio on nimennyt suorittamaan tässä direktiivissä tarkoitettuja tehtäviä;f) "käytöstä poistetulla lähteellä" lähdettä, jota ei enää käytetä eikä aiota käyttää sen toiminnan harjoittamiseen, johon lupa on myönnetty;g) "haltijalla" luonnollista tai oikeushenkilöä, joka on kansallisen lainsäädännön nojalla vastuussa lähteestä ja joka voi olla esimerkiksi lähteen valmistaja, toimittaja tai käyttäjä mutta ei tunnustettu laitos;h) "valmistajalla" lähteen valmistavaa luonnollista tai oikeushenkilöä;i) "tunnustetulla laitoksella" jäsenvaltion alueella sijaitsevaa laitosta, jolla on kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten kansallisen lainsäädännön mukaisesti myöntämä lupa lähteiden pitkäaikaiseen varastointiin tai loppusijoittamiseen, tai laitosta, jolla on kansallisen lainsäädännön mukainen lupa lähteiden väliaikaiseen varastointiin;j) "säteilylle altistuvalla työntekijällä" samaa kuin direktiivissä 96/29/Euratom olevassa määritelmässä;k) "umpilähteellä" samaa kuin direktiivissä 96/29/Euratom olevassa määritelmässä, ja siihen sisältyy soveltuvin osin radioaktiivisen materiaalin sisältävä kapseli, joka katsotaan lähteen olennaiseksi osaksi;l) "toimittajalla" luonnollista tai oikeushenkilöä, joka toimittaa lähteen tai antaa sen käyttöön;m) "lähteen luovuttamisella" lähteen siirtoa haltijalta toiselle;n) "lähteen suojuksella" umpilähteen suojaa, joka ei ole lähteen olennainen osa, vaan joka on tarkoitettu kuljetukseen, käsittelyyn jne.3 artiklaLupa1. Jäsenvaltioiden on vaadittava, että haltija hankkii ennakkoluvan kaikkeen toimintaan, jossa käytetään säteilylähteitä, lähteen haltuunotto mukaan lukien.2. Jäsenvaltioiden on varmistettava ennen luvan antamista, ettäa) on toteutettu asianmukaiset järjestelyt, myös tästä direktiivistä johtuvat, sekä myös ne, jotka tarvitaan käytöstä poistettujen lähteiden turvallista hallintaa varten. Viimeksi mainituissa järjestelyissä voidaan säätää kyseisten lähteiden luovuttamisesta toimittajalle tai niiden sijoittamisesta tunnustettuun laitokseen taikka valmistajan tai toimittajan velvollisuudesta ottaa vastaan nämä lähteet;b) käytöstä poistettujen lähteiden turvalliseen hallintaan on varauduttu asianmukaisesti rahavakuudella tai muulla kyseessä olevan lähteen kannalta asianmukaisella vastaavalla välineellä, mukaan luettuina tapaukset, joissa lähteen haltijasta tulee maksukyvytön tai se lopettaa toimintansa.3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että luvassa määrätääna) vastuista;b) henkilöstön vähimmäispätevyydestä, tiedotus ja koulutus mukaan luettuina;c) lähteen, lähteiden suojusten ja lisälaitteiden suorituskykyä koskevista vähimmäisvaatimuksista;d) menettelystä hätätilanteissa ja viestintäyhteyksistä;e) työssä noudatettavista menettelytavoista;f) laitteiden, lähteiden ja suojusten huollosta;g) käytöstä poistettujen lähteiden asianmukaisesta hallinnasta, johon kuuluvat tarvittaessa myös sopimukset käytöstä poistettujen lähteiden luovuttamisesta toimittajalle, toiselle luvan saaneelle haltijalle tai tunnustetulle laitokselle.4 artiklaLuovutuksetJäsenvaltioiden on perustettava järjestelmä, jonka avulla ne voivat pysyä riittävän hyvin ajan tasalla lähteiden yksittäisistä luovutuksista.5 artiklaKirjattavat tiedot1. Haltijan on pidettävä kirjaa kaikista vastuullaan olevista lähteistä, niiden sijainnista ja luovutuksista. Kirjanpidossa on ilmoitettava liitteessä II esitetyt tiedot. Tiedot voidaan kirjata 5 kohdassa tarkoitetulle vakiomuotoiselle kirjauslomakkeelle.2. Haltijan on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle 1 kohdassa tarkoitetusta kirjanpidosta tai sen osasta sähköinen tai kirjallinen jäljennös siten kuin asianomaisen jäsenvaltion vaatimukset edellyttävät- ilman tarpeetonta viivytystä kirjanpidon suorittamishetkellä, minkä olisi tapahduttava mahdollisimman pian lähteen haltuunoton jälkeen,- sen jälkeen jäsenvaltion ja/tai toimivaltaisten viranomaisten määräämin väliajoin, joiden pituus ei saa ylittää 12:ta kuukautta,- jos ilmoituslomakkeen mukainen tilanne muuttuu,- ilman tarpeetonta viivytystä tiettyä lähdettä koskevaa kirjanpitoa päätettäessä, kun lähde ei enää ole haltijan hallussa. Tässä tapauksessa on ilmoitettava sen haltijan tai tunnustetun laitoksen nimi, jolle lähde on luovutettu,- ilman tarpeetonta viivytystä kirjanpitoa päätettäessä, kun haltijalla ei enää ole lähteitä hallussaan, ja- toimivaltaisen viranomaisen niin vaatiessa.Haltijan kirjapidon on oltava toimivaltaisten viranomaisten tarkastettavissa.3. Toimivaltaisten viranomaisten on pidettävä kirjaa luvan saaneista haltijoista ja niiden hallussa olevista lähteistä. Kirjanpidossa on ilmoitettava kyseessä oleva radionuklidi, aktiivisuus valmistusajankohtana tai, jos tätä arvoa ei tiedetä, ensimmäisen markkinoille saattamisen hetkellä taikka sillä hetkellä, kun haltija sai lähteen haltuunsa, sekä lähdetyyppi.4. Toimivaltaisten viranomaisten kirjanpidon on oltava ajan tasalla ja siinä on otettava huomioon muun muassa luovutukset.5. Komissio asettaa liitteessä II olevan vakiomuotoisen kirjauslomakkeen saataville sähköisessä muodossa.6. Komissio voi 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen päivittää liitteessä II vahvistettuja vaadittavia tietoja ja liitteessä II olevaa vakiomuotoista kirjauslomaketta.6 artiklaHaltijoita koskevat vaatimuksetKunkin lähteiden haltijan ona) varmistettava, että sopivia testejä, esimerkiksi kansainvälisten standardien mukaisia vuototestejä, tehdään säännöllisesti kunkin lähteen tiiviyden tarkastamiseksi ja säilyttämiseksi;b) tarkastettava säännöllisesti tietyin väliajoin, jotka jäsenvaltiot voivat vahvistaa, että kaikki lähteet ja tarvittaessa lähteen sisältävät laitteet ovat edelleen käyttö- tai varastopaikallaan ja ulkoisesti hyvässä kunnossa;c) varmistettava, että kutakin kiinteää ja liikuteltavaa lähdettä suojataan riittävin dokumentoiduin toimenpitein, kuten kirjallisin toiminta- ja menettelyohjein, luvattomalta luoksepääsyltä, katoamiselta, varkaudelta tai vahingoittumiselta tulipalossa;d) ilmoitettava viipymättä toimivaltaiselle viranomaiselle lähteen katoamisesta, varkaudesta tai luvattomasta käytöstä, tarkastutettava kunkin lähteen tiiviys minkä tahansa lähdettä mahdollisesti vahingoittaneen tapahtuman, kuten tulipalon, jälkeen, ja tarvittaessa ilmoitettava siitä sekä toteutetuista toimenpiteistä toimivaltaiselle viranomaiselle;e) palautettava ilman tarpeetonta viivytystä käytön päätyttyä kaikki käytöstä poistetut lähteet niiden toimittajalle tai luovutettava ne tunnustetulle laitokselle tai toimitettava ne toiselle luvan saaneelle haltijalle, jollei toimivaltainen viranomainen ole antanut suostumustaan toisenlaiseen menettelyyn;f) varmistettava, että vastanottajalla on asianmukainen lupa ennen luovutusta;g) ilmoitettava viipymättä toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista vaaratilanteista ja onnettomuuksista, joissa työntekijä tai joku ulkopuolinen on altistunut tahattomasti.7 artiklaLähteiden yksilöiminen ja merkinnät1. Valmistajan on yksilöitävä jokainen lähde tai, jos kyseessä on lähteiden maahantuonti yhteisön ulkopuolelta, toimittajan on varmistettava, että kukin lähde yksilöidään yksilöllisellä numerolla. Tämä numero on merkittävä kaivertamalla tai leimaamalla lähteeseen, jos tämä on käytännössä mahdollista.Tämä numero on merkittävä kaivertamalla tai leimaamalla myös lähteen suojukseen. Jos tämä ei ole käytännössä mahdollista tai jos on kyse uudelleen käytettävistä kuljetussuojuksista, lähteen suojuksessa olisi oltava ainakin tietoja lähteen laadusta.Valmistajan tai toimittajan on varmistettava, että lähteen suojus ja, jos se on käytännössä mahdollista, lähde on merkitty asianmukaisesti säteilyvaarasta varoittavilla merkinnöillä ja kilvillä.Valmistajan on toimitettava valokuva kustakin valmistetusta lähteen rakennemallista ja tavanomaisista lähteiden suojuksesta.2. Haltijan on varmistettava, että jokaiseen lähteeseen liitetään kirjalliset tiedot siitä, että lähde on yksilöity ja merkitty 1 kohdan mukaisesti ja että 1 kohdassa tarkoitetut merkinnät ja kilvet ovat luettavissa. Tietoaineiston on sisällettävä asiaankuuluvia valokuvia lähteestä, lähteen suojuksesta sekä kuljetuspakkauksesta, laitteista ja välineistä.8 artiklaKoulutus ja tiedotus1. Kun säteilysuojelun alalla annetaan tietoja ja järjestetään koulutusta direktiivin 96/29/Euratom 22 artiklan mukaisesti, haltijan on huolehdittava, että koulutukseen sisältyvät lähteiden turvallista hallintaa koskevat erityisvaatimukset.Tiedotuksessa ja koulutuksessa on korostettava tarvittavia turvallisuusvaatimuksia ja annettava täsmällisiä tietoja siitä, millaisia seurauksia voi olla lähteiden riittävän valvonnan pettämisestä.Uutta tietoa ja koulutusta on annettava säännöllisin väliajoin, ja ne on dokumentoitava, jotta asianomaisilla työntekijöillä on riittävät valmiudet kyseisten tilanteiden varalta.Asianmukainen tiedotus ja koulutus on suunnattava säteilylle altistuville työntekijöille.2. Jäsenvaltioiden on toimittava sen hyväksi, että sellaisten laitosten johdolle ja työntekijöille, joissa isännättömiä lähteitä todennäköisimmin ilmaantuu tai prosessoidaan, kuten suurten metalliromuttamojen ja suurten metalliromun kierrätyslaitosten, sekä merkittävien kauttakulkupisteiden, kuten raja-asemien, johdolle ja työntekijöillea) tiedotetaan siitä, että he voivat joutua tekemisiin säteilylähteen kanssa;b) annetaan ohjeita ja koulutusta lähteiden ja niiden suojusten visuaalista tunnistamista varten;c) annetaan perustietoja ionisoivasta säteilystä ja sen vaikutuksista;d) annetaan tietoja ja koulutusta siitä, miten on toimittava laitoksen alueella, jos lähteestä on tehty havainto tai havaintoepäily.9 artiklaIsännättömät lähteet1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset ovat valmistautuneet isännättömien lähteiden talteenottoon ja isännättömistä lähteistä johtuvissa säteilyhätätilanteissa toimimiseen tai ovat antaneet näitä koskevia määräyksiä, myös vastuunjaon osalta, ja että ne ovat valmistelleet näissä tilanteissa tarvittavat toimintasuunnitelmat ja toimenpiteet.2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että erikoistunutta teknistä neuvontaa ja apua on nopeasti tarjolla henkilöille, jotka eivät tavallisesti osallistu säteilysuojeluvaatimusten alaisiin toimintoihin, mutta jotka epäilevät olevansa tekemisissä isännättömän lähteen kanssa. Neuvonnan ja avun päätarkoituksena on työntekijöiden ja väestön säteilysuojelu ja lähteen turvallisuus.3. Jäsenvaltioiden on rohkaistava sellaisten järjestelmien perustamista, joilla pyritään havaitsemaan isännättömiä lähteitä esimerkiksi suurissa metalliromuttamoissa ja suurissa metalliromun kierrätyslaitoksissa, joissa isännättömiä lähteitä voidaan yleensä havaita, ja aina tarvittaessa merkittävissä kauttakulkupisteissä, kuten raja-asemilla.4. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa varmistettava kampanjoiden järjestäminen menneestä toiminnasta jäljelle jääneiden isännättömien lähteiden talteen ottamiseksi.Kampanjoihin voi kuulua jäsenvaltioiden osallistumista lähteiden talteen ottamisen, hallinnan ja loppusijoittamisen rahoitukseen, ja niihin voi myös kuulua viranomaisten, kuten tullihallinnon, ja haltijoiden, kuten tutkimuslaitosten, materiaalintestauslaitosten ja sairaaloiden, hallussa olevien historiallisten rekisterien tutkiminen.10 artiklaRahavakuus isännättömiä lähteitä vartenJäsenvaltioiden on varmistettava päättämiään yksityiskohtaisia järjestelyjä noudattaen, että luodaan rahavakuusjärjestelmä tai vastaava väline 9 artiklassa säädettyjen vaatimusten soveltamisesta mahdollisesti aiheutuvien, isännättömien lähteiden talteenottoon liittyvien interventiokustannusten kattamiseksi.11 artiklaKansainvälinen yhteistyö ja tiedonvaihtoKunkin jäsenvaltion on viipymättä vaihdettava tietoja ja tehtävä yhteistyötä muiden asianomaisten jäsenvaltioiden, kolmansien maiden sekä asianomaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa lähteiden katoamisiin, paikaltaan poistamisiin, varkauksiin ja löytymiseen sekä seurantaan tai tutkimuksiin liittyvissä asioissa, ottaen huomioon asianmukaiset salassapitovaatimukset ja kansallinen lainsäädäntö.12 artiklaTarkastuksetJäsenvaltioiden on perustettava tai pidettävä voimassa tarkastusjärjestelmä, jolla valvotaan tämän direktiivin mukaisesti annettujen säännösten noudattamista.13 artiklaToimivaltainen viranomainen1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä toimivaltainen viranomainen suorittamaan tässä direktiivissä säädettyjä tehtäviä.2. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle toimivaltaisen viranomaisen nimi ja osoite sekä kaikki tiedot, joita tarvitaan nopeaan viestintään tämän viranomaisen kanssa.3. Jos useat jäsenvaltion viranomaiset ovat toimivaltaisia, jäsenvaltion on nimettävä viranomainen, jota käytetään yhteyspisteenä asioitaessa muiden jäsenvaltioiden yhteystahojen kanssa.4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin tulevat muutokset.5. Komissio ilmoittaa 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut tiedot kaikille yhteisön toimivaltaisille viranomaisille ja julkaisee ne Euroopan unionin virallisessa lehdessä säännöllisesti ja enintään kahden vuoden välein.14 artiklaKokemuksista raportoiminenJäsenvaltioiden on raportoitava komissiolle direktiivin täytäntöönpanosta saaduista kokemuksista, ottaen huomioon myös 1 artiklan 2 kohdasta mahdollisesti aiheutuneet vaikutukset 31 päivään joulukuuta 2010 mennessä.Komissio antaa jäsenvaltioiden raporttien perusteella kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle.15 artiklaSeuraamuksetJäsenvaltioiden on määritettävä tämän direktiivin nojalla annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen sovellettavat seuraamukset. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.16 artiklaSaattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 31 päivään joulukuuta 2005 mennessä.Niiden lähteiden osalta, jotka on saatettu markkinoille ennen ensimmäisessä alakohdassa mainittua päivämäärää, jäsenvaltiot voivat määrätä, että:a) direktiivin 3-6 artiklaa ei sovelleta ennen 31 päivää joulukuuta 2007;b) direktiivin 7 artiklaa ei sovelleta, lukuun ottamatta seuraavia vaatimuksia, joita on sovellettava 31 päivään joulukuuta 2007 mennessä:- haltijan on varmistettava, että kuhunkin mainitun kaltaiseen lähteeseen, jos se on käytännössä mahdollista, ja lähteen suojukseen liitetään kirjalliset tiedot lähteen ja sen laadun tunnistamiseksi,- haltijan on varmistettava, että kukin mainitun kaltainen lähde, jos se on käytännössä mahdollista, ja lähteen suojus on merkitty asianmukaisesti säteilyvaarasta varoittavin merkinnöin.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säädökset sekä taulukko, joka osoittaa, millä tavoin tämän direktiivin säännökset vastaavat annettuja kansallisia säännöksiä, kirjallisina komissiolle.17 artiklaKomiteaKomissiota avustaa 5 artiklan 6 kohdassa säädettyjen tehtävien suorittamisessa neuvoa-antava komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan.Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan.Komission on, niin suurelta osin kuin mahdollista, otettava huomioon komitean lausunto. Sen on ilmoitettava, millä tavoin lausunto on otettu huomioon.18 artiklaVoimaantuloTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.19 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 2003.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaA. Matteoli(1) Lausunto annettu 18. marraskuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(2) EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1.(3) IAEA Safety Standards Series No TS-R-1 (ST, Revised), Wien, 2000.(4) EYVL L 148, 19.6.1993, s. 1.LIITE IAktiivisuustasotNiihin radionuklideihin, joita ei mainita alla olevassa taulukossa, mutta joihin viitataan direktiivin 96/29/Euratom liitteen I taulukossa A, sovelletaan aktiivisuustasoa, joka on sadasosa kyseisen radionuklidin A1-arvosta, joka on annettu radioaktiivisten aineiden turvallisia kuljetuksia koskevissa Kansainvälisen atomienergiajärjestön IAEA:n antamissa määräyksissä(1).>TAULUKON PAIKKA>(1) No TS-R-1 (ST-1, Revised) - International Atomic Energy Agency, Wien 2000.LIITE II>PIC FILE= "L_2003346FI.006402.TIF">


Avis juridique important

|

31976L0759

Neuvoston direktiivi 76/759/ETY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen suuntavalaisimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 262 , 27/09/1976 s. 0071 - 0084 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 5 s. 0100  Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 4 s. 0042  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 5 s. 0100  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 5 s. 0110  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 5 s. 0110

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976,moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen suuntavalaisimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (76/759/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettätekniset vaatimukset, jotka moottoriajoneuvojen on kansallisen lainsäädännön mukaan täytettävä, liittyvät muun muassa moottoriajoneuvojen suuntavalaisimiin,nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen, että jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko voimassa olevien määräystensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti, jotta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussa neuvoston direktiivissä 70/156/ETY(3) säädetty ETY-tyyppihyväksyntämenettely voidaan ottaa käyttöön kaikkien ajoneuvotyyppien osalta,neuvosto on antanut direktiivillä 76/756/ETY(4) yhteiset vaatimukset moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennuksesta,yhdenmukaistettu suuntavalaisimien tyyppihyväksyntämenettely mahdollistaa sen, että kukin jäsenvaltio voi tarkastaa yhteisten rakenne- ja testivaatimusten noudattamisen ja ilmoittaa muille jäsenvaltioille havainnoistaan lähettämällä näille jäljennöksen kutakin suuntavalaisintyyppiä varten täytetystä osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksesta; osan ETY-tyyppihyväksyntämerkin laittaminen kaikkiin hyväksytyn tyypin mukaisesti valmistettuihin suuntavalaisimiin tekee tarpeettomaksi suuntavalaisimien rakenteiden tekniset tarkastukset muissa jäsenvaltioissa,teknisten vaatimusten osalta on suotavaa ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission sääntö N:o 6 [Moottoriajoneuvojen (lukuun ottamatta moottoripyöriä) ja niiden perävaunujen suuntavalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset määräykset](5), joka on 20 päivänä maaliskuuta 1958 tehdyn moottoriajoneuvojen varusteiden ja osien hyväksymisehtojen yhdenmukaistamista ja hyväksymisen vastavuoroista tunnustamista koskevan sopimuksen liitteenä, jamoottoriajoneuvoja koskevan kansallisen lainsäädännön lähentäminen edellyttää, että jäsenvaltioiden yhteisten vaatimusten mukaisesti suorittamat tarkastukset tunnustetaan vastavuoroisesti,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla1. Jäsenvaltion on annettava osan ETY-tyyppihyväksyntä kaikille suuntavalaisintyypeille, jotka täyttävät liitteissä 0, I, III, IV ja V määrätyt rakenne- ja testivaatimukset.2. Tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen tarkastamiseksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn tyypin mukaisia, sikäli kuin se on tarpeen ja tarvittaessa yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Tällainen tarkastus suoritetaan vain pistokokein.2 artiklaJäsenvaltioiden on annettava kunkin 1 artiklan mukaisesti hyväksytyn suuntavalaisintyypin valmistajalle tai tämän edustajalle liitteessä III olevan mallin mukainen osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.Jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet estääkseen sellaisten merkkien käytön, jotka saattaisivat aiheuttaa sekaannusta 1 artiklan mukaisesti tyyppihyväksyttyjen suuntavalaisimien ja muiden laitteiden välillä.3 artikla1. Jäsenvaltio ei saa kieltää saattamasta markkinoille suuntavalaisimia niiden rakenteeseen tai toimintaan liittyvistä syistä, jos niissä on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.2. Jäsenvaltio voi kuitenkin kieltää saattamasta markkinoille suuntavalaisimia, joissa on osan ETY-tyyppihyväksyntä, mutta jotka toistuvasti poikkeavat hyväksytystä tyypistä.Kyseisen valtion on viipymättä ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle toteutetuista toimenpiteistä ja perusteltava päätöksensä.4 artiklaJäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä kuukauden kuluessa muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille jäljennös jokaisesta hyväksymästään tai hylkäämästään suuntavalaisintyypistä laaditusta osan tyyppihyväksyntätodistuksesta, jonka malli on liitteessä II.5 artikla1. Jos osan ETY-tyyppihyväksynnän antanut jäsenvaltio toteaa, että useat suuntavalaisimet, joissa on sama osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki, eivät ole sen hyväksymän tyypin mukaisia, sen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn tyypin mukaisia. Kyseisen valtion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille toteutetuista toimenpiteistä, jotka voivat, jos suuntavalaisimet toistuvasti poikkeavat hyväksytystä tyypistä, johtaa ETY-tyyppihyväksynnän peruuttamiseen. Kyseisten viranomaisten on toteutettava vastaavat toimenpiteet, jos toisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat, että suuntavalaisimet poikkeavat hyväksytystä tyypistä.2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava kuukauden kuluessa toisilleen osan ETY-tyyppihyväksynnän peruuttamisesta ja tämän toimenpiteen perusteista.6 artiklaKaikkien tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi annettujen säännösten nojalla tehdyt päätökset, jotka koskevat suuntavalaisimen osan tyyppihyväksynnän eväämistä tai peruuttamista taikka sen markkinoille saattamisen tai käytön kieltämistä, on perusteltava yksityiskohtaisesti. Päätöksestä on ilmoitettava asianosaiselle, jolle on samanaikaisesti annettava tieto jäsenvaltion voimassa olevan lainsäädännön mukaan hänen käytettävissään olevista muutoksenhakukeinoista ja määräajoista muutoksenhaulle.7 artiklaJäsenvaltio ei saa evätä ajoneuvolta ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää suuntavalaisimiin liittyvistä syistä, jos suuntavalaisimissa on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja ne on asennettu direktiivissä 76/756/ETY vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.8 artiklaJäsenvaltio ei saa estää tai kieltää ajoneuvon myyntiä, rekisteröintiä, liikkeelle laskemista tai käyttöä suuntavalaisimiin liittyvistä syistä, jos suuntavalaisimissa on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja ne on asennettu direktiivissä 76/756/ETY vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.9 artiklaTässä direktiivissä "ajoneuvolla" tarkoitetaan kaikkia tieliikenteeseen tarkoitettuja, korilla varustettuja tai ilman sitä olevia, vähintään nelipyöräisiä moottoriajoneuvoja, joiden suurin rakenteellinen nopeus on yli 25 km/h, ja niiden perävaunuja, lukuun ottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja, maataloustraktoreita ja -koneita sekä moottorityökoneita.10 artiklaTarvittavat muutokset liitteissä olevien vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen annetaan direktiivin 70/156/ETY 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.11 artikla1. Jäsenvaltioiden on 1 päivään heinäkuuta 1977 mennessä annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Niiden on sovellettava näitä säännöksiä viimeistään 1 päivästä lokakuuta 1977 alkaen.2. Kun tämä direktiivi on annettu tiedoksi, jäsenvaltioiden on huolehdittava, että ehdotukset niistä tässä direktiivissä tarkoitettuja kysymyksiä koskevista laeista, asetuksista ja hallinnollisista määräyksistä, jotka ne aikovat antaa, toimitetaan komissiolle riittävän ajoissa, jotta se voi esittää huomautuksensa.12 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 27 päivänä heinäkuuta 1976.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. van der STOEL(1) EYVL N:o 28, 17.2.1967, s. 458/67(2) EYVL N:o 224, 5.12.1966, s. 3802/66(3) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1(4) EYVL N:o L 262, 27.9.1976, s. 1(5) Euroopan talouskomissio, asiakirja E/ECE/324, Add. 5, 22.5.1967LIITE 0MÄÄRITELMÄ, YLEISET VAATIMUKSET, SÄTEILEVÄN VALON VOIMAKKUUS, TESTAUSMENETTELY, SÄTEILEVÄN VALON VÄRI, TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS1 MÄÄRITELMÄ1.1 Suuntavalaisin"Suuntavalaisimella" tarkoitetaan valaisinta, jota käytetään osoittamaan muille tienkäyttäjille, että kuljettaja aikoo muuttaa suuntaa joko oikealle tai vasemmalle.(2)(3)(4)5 YLEISET VAATIMUKSET5.1 Jokaisen näytekappaleen on täytettävä 6 ja 8 kohdan vaatimukset.5.2 Laitteet on suunniteltava ja valmistettava siten, että tavanomaisissa käyttöolosuhteissa niiden toiminta on varmaa ja ne säilyttävät tässä direktiivissä vaaditut ominaisuudet, huolimatta niihin käytön aikana mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä.6 SÄTEILEVÄN VALON VOIMAKKUUS6.1 Kummankaan näytekappaleen säteilemä valo vertailuakselilla ei saa olla pienempi kuin jäljempänä määritelty vähimmäisvoimakkuus eikä suurempi kuin enimmäisvoimakkuus:>TAULUKON PAIKKA>6.2 Vertailuakselin ulkopuolella ja liitteessä I esitettyjen piirrosten määrittelemien kulmien alueilla kummankin näytekappaleen säteilemän valon voimakkuuden:6.2.1 on kunkin liitteessä IV esitetyn valovoiman jakautumisen taulukossa määritellyn pisteen suuntaan oltava vähintään kyseessä olevan suunnan taulukkoarvon suuruinen, ilmaistuna prosentteina 6.1 kohdassa tarkoitetusta vähimmäisarvosta;6.2.2 on oltava kaikissa suunnissa, joihin valaisin näkyy, 6.1 kohdassa tarkoitettua enimmäisarvoa pienempi.6.2.3 Lisäksi6.2.3.1 Kaikkialla liitteessä I olevissa kaaviokuvissa määritellyissä kentissä säteilevän valon voimakkuuden on ylitettävä 0,3 cd:tä luokan 1, 2 ja 5 laitteissa;6.2.3.2 Luokan 1 laitteilla säteilevän valon voimakkuus ei saa ylittää 400 cd:tä muissa kuin valovoiman jakautumistaulukon 0-5° oikealle ja 0-5° vasemmalle olevissa mittauspisteissä.6.2.3.3 liitteessä IV olevan 2.2 kohdan vaatimukset voimakkuuden paikallisista vaihteluista on otettava huomioon.6.3 Voimakkuudet on mitattava hehkulamput yhtäjaksoisesti palaen ja värillisellä valolla.6.4 Edellä 6.2.1 kohdassa tarkoitetussa liitteessä IV luetellaan yksityiskohtaiset tiedot käytettävistä mittausmenetelmistä.7 TESTAUSMENETTELY7.1 Kaikki mittaukset on suoritettava sellaisilla värittömillä vakiohehkulampputyypeillä, joita laitteeseen on suositeltu ja jotka on säädetty siten, että ne tuottavat valaisintyypille määritellyn tavanomaisen valovirran.(7.2)8 SÄTEILEVÄN VALON VÄRILaitteen on säteiltävä ruskeankeltaista valoa. Säteilevän valon värin, mitattuna Kansainvälisen valaistustoimikunnan (CIE) valonlähdettä A vastaavalla 2854 K-värilämpötilaisella valonlähteellä, on oltava liitteessä V vahvistettujen koordinaattirajojen sisäpuolella.9 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUSJokaisen osan ETY-tyyppihyväksyntämerkillä varustetun laitteen on oltava hyväksytyn tyypin mukainen ja täytettävä 6 ja 8 kohdassa esitetyt valotekniset vaatimukset. Tuotantolinjasta satunnaisesti poimitun laitteen säteilemän valon (mitattuna 7 kohdassa tarkoitetulla vakiohehkulampulla) vähimmäisvoimakkuutta koskevia vaatimuksia saadaan kuitenkin pienentää 80 %:iin 6.1 ja 6.2 kohdassa esitetyistä vähimmäisarvoista.(10)(11)(12)LIITE ISUUNTAVALAISIMIEN LUOKAT VALON JAKAUTUMISEN VÄHIMMÄISKULMAT(1*)Kaikissa tapauksissa suuntavalaisimien valon jakautumisen vähimmäispystykulmat ovat 15° yli ja 15° alle vaakatason.Valon jakautumisen vähimmäisvaakakulmat: >VIITTAUS KAAVIOON>Luokka 5: Sivusuuntavalaisimet tarkoitettuina käytettäväksi ajoneuvoissa, joissa on myös luokan 1 ja 2 suuntavalaisimet.>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>(1*) Näissä järjestelyissä esitetyt kulmat soveltuvat ajoneuvon oikealle puolelle asennettaviksi tarkoitettuja laitteita varten. Kaaviokuvien nuolet osoittavat kohti ajoneuvon etuosaa.LIITE II>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE IIIOSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ JA MERKINTÄVAATIMUKSET1 OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN 1.1 Tavaramerkin tai kaupallisen merkin haltijan tai tämän edustajan on haettava osan ETY-tyyppihyväksyntää.1.2 Jokaiseen suuntavalaisintyyppiä koskevaan hakemukseen on liitettävä:1.2.1 ilmoitus siitä, mihin luokista 1, 2 tai 5 laite kuuluu;1.2.2 lyhyt tekninen kuvaus, jossa määritellään erityisesti hehkulampun tai hehkulamppujen tyyppi;1.2.3 riittävän yksityiskohtaiset piirustukset (kolmena kappaleena), joilla mahdollistetaan tyypin ja luokan tunnistaminen ja joissa esitetään geometrisesti asento, jossa laite ajoneuvoon asennetaan, tarkkailuakseli, joka otetaan testin vertailuakseliksi (vaakasuora kulma H = 0°, pystysuora kulma V = 0°), ja kohta, jota pidetään edellä tarkoitettujen testien vertailukohdan vertailukeskipisteenä;1.2.4 kaksi näytekappaletta; jos valaisimet ovat sellaiset, että ne voidaan asentaa vain toiselle puolelle ajoneuvoa, näytekappaleet saavat olla samanlaisia ja sellaisia, että ne ovat asennettavissa ainoastaan joko ajoneuvon vasemmalle tai oikealle puolelle.2 MERKINNÄT 2.1 Osan ETY-tyyppihyväksyntää varten toimitetussa laitteessa on oltava:2.1.1 hakijan tavaramerkki tai kaupallinen merkki helposti luettavissa ja pysyvästi merkittynä;2.1.2 suositeltava hehkulampputyyppi tai suositeltavat hehkulampputyypit helposti luettavissa ja pysyvästi merkittynä;2.1.3 riittävän suuri alue, jotta siihen voidaan sisällyttää osan ETY-tyyppihyväksyntämerkintä sekä 4 kohdassa määrätyt lisätunnukset; tämän alueen sijainti on osoitettava 1.2.3 kohdassa tarkoitetuissa piirustuksissa.3 OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ 3.1 Jos kaikki 1 kohdan mukaisesti toimitetut näytekappaleet täyttävät liitteissä 0, I, III, IV ja V luetellut vaatimukset, on osan ETY-tyyppihyväksyntä ja tyyppihyväksyntänumero annettava.3.2 Tätä numeroa ei saa antaa toisentyyppiselle suuntavalaisimelle.3.3 Kun ETY-tyyppihyväksyntää haetaan valaisin- tai merkkivalolaitetyypille, joka käsittää suuntavalaisimen ja muita valaisimia, voidaan yhteinen ETY-tyyppihyväksyntämerkki antaa, jos suuntavalaisin täyttää tämän direktiivin vaatimukset, ja että kaikki muut valaisimet, jotka muodostavat osan valaisimesta tai merkkivalolaitteesta, jolle ETY-tyyppihyväksyntää haetaan, ovat niihin sovellettavien erityisdirektiivien mukaisia.4 MERKIT 4.1 Jokaisessa suuntavalaisimessa, joka on tämän direktiivin mukaisesti hyväksytyn tyypin mukainen, on oltava osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.4.2 Tämä merkki koostuu suorakulmiosta, joka ympäröi pientä "e"-kirjainta ja sitä seuraavaa tyyppi- hyväksynnän antaneen jäsenvaltion tunnusnumeroa tai -kirjainta(-kirjaimia):>TAULUKON PAIKKA>Siinä on oltava myös osan ETY-tyyppihyväksyntänumero, joka vastaa kyseiselle suuntavalaisintyypille annetun osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen numeroa.4.3 Osan ETY-tyyppihyväksyntämerkkiä on täydennettävä lisätunnuksella tai -tunnuksilla seuraavasti:4.3.1 suorakulmion yläpuolelle on asetettava yksi tai useampi numeroista 1, 2 tai 5, sen mukaan, kuuluuko laite yhteen tai useampaan 1.2.1 kohdassa tarkoitetuista luokista 1, 2 tai 5;4.3.2 laitteeseen on merkittävä nuoli osoittamaan asennusasento sellaiselle laitteelle, joka on asennettavissa ainoastaan ajoneuvon toiselle sivulle. Nuoli suunnataan luokan 1 ja 2 laitteissa ajoneuvosta ulospäin ja luokan 5 laitteissa ajoneuvon etuosaa kohti.4.4 Osan ETY-tyyppihyväksyntänumero on sijoitettava sopivaan paikkaan lähelle "e"-kirjainta ympäröivää suorakulmiota.4.5 Osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja lisätunnus tai -tunnukset on asetettava valaisimen linssiin tai yhteen linsseistä siten, että merkintää ei voi poistaa ja että se on helposti luettavissa myös silloin, kun suuntavalaisin on asennettu ajoneuvoon.4.6 Esimerkki erillistä valaisinta koskevasta osan ETY-tyyppihyväksyntämerkistä esitetään lisäyksessä.4.7 Jos valaisin- ja merkkivalolaitetyypille, joka koostuu suuntavalaisimesta ja muista valaisimista, annetaan yhteinen osan ETY-tyyppihyväksyntänumero 3.3 kohdan mukaisesti, saadaan kiinnittää ainoastaan yksi osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki, joka muodostuu:- "e"-kirjainta ja sitä seuraavaa tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion tunnustusnumeroa tai -kirjainta(-kirjaimia) ympäröivästä suorakulmiosta,- osan ETY-tyyppihyväksyntänumerosta,- osan ETY-tyyppihyväksynnän antamisessa sovellettujen eri direktiivien vaatimusten mukaisista lisätunnuksista.4.8 Kyseisen merkin eri osien mitat eivät saa olla pienempiä kuin suurin tämän liitteen lisäyksessä määrätyistä erillisten merkintöjen vähimmäismitoista.LisäysESIMERKKI OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKISTÄ>VIITTAUS KAAVIOON>Laite, jossa on edellä esitetty osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki, on luokan 5 suuntavalaisin, jolle on annettu ETY-tyyppihyväksyntä Saksassa (e 1) numerolla 1471. Nuoli osoittaa, mihin asentoon tämä laite, joka voidaan asentaa vain ajoneuvon toiselle puolelle, on asennettava. Nuoli osoittaa tässä kohti ajoneuvon etuosaa.Osan ETY-tyyppihyväksyntämerkin nuolien suunta laitteen luokan mukaan>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE IVVALOTEKNISET MITTAUKSET1 MITTAUSMENETELMÄT 1.1 Valoteknisten mittausten aikana hajaheijastukset on estettävä tarkoituksenmukaisella suojauksella.1.2 Jotta mittausten tuloksia ei voitaisi kyseenalaistaa, mittaukset on suoritettava siten, että ne täyttävät seuraavat vaatimukset:1.2.1 mittausetäisyyden on oltava sellainen, että etäisyyden neliöjuurilakia voidaan soveltaa;1.2.2 mittauslaitteen on oltava sellainen, että ilmaisimen avauskulma valaisimen vertailukeskipisteestä katsottuna on 10' ja 1°:een välissä.1.2.3 tietyn suunnan voimakkuutta koskeva vaatimus toteutuu, jos tämä vaatimus täyttyy suunnassa, joka eroaa enintään 15':a kyseessä olevasta suunnasta.2 VALOVOIMAN JAKAUTUMISEN VAKIOTAULUKKO>VIITTAUS KAAVIOON>2.1 Suunnat H = 0° ja V = 0° vastaavat vertailuakselia. (Ajoneuvossa se on vaakasuora, yhdensuuntainen ajoneuvon pituussuuntaisen tason keskiviivan kanssa ja suunnattuna vaadittuun näkyvyyden suuntaan). Se kulkee vertailukeskipisteen kautta. Taulukon arvoista saadaan eri mittaussuuntiin vähimmäisvoimakkuudet prosentteina kunkin valon akselin vähimmäisvaatimuksesta (suunnassaH = 0° ja V = 0°).2.2 Jos valaisimen silmämääräisessä tarkastuksessa paljastuu huomattavia paikallisia valovoiman vaihteluja, on tarkastettava, ettei minkään kahden edellä tarkoitetun mittaussuunnan välinen valovoima ole:2.2.1 vähimmäisarvona alle 50 % pienemmästä näille kahdelle mittaussuunnalle vahvistetuista vähimmäisvalovoimien arvoista,2.2.2 enimmäisarvona yli pienemmän näille kahdelle mittaussuunnalle vahvistetuista enimmäisvalovoimien arvoista, johon lisätään näiden kahden mittaussuunnan voimakkuuden suhteellinen ero lineaarisella funktiolla ilmaistuna.>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE VSÄTEILEVÄN VALON VÄRI >TAULUKON PAIKKA>Valon väriä koskevien arvojen tarkastamisessa käytetään Kansainvälisen valaistustoimikunnan (CIE) valonlähdettä A vastaavaa 2854 K -värilämpötilaista valonlähdettä.


Avis juridique important

|

31991L0226

Neuvoston direktiivi 91/226/ETY, annettu 27 päivänä maaliskuuta 1991, tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien ja niiden perävaunujen roiskeenestojärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 103 , 23/04/1991 s. 0005 - 0028 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 20 s. 0071  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 20 s. 0071

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 27 päivänä maaliskuuta 1991,tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien ja niiden perävaunujen roiskeenestojärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (91/226/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäon tärkeää toteuttaa toimenpiteitä sisämarkkinoiden luomiseksi asteittain 31 päivänä joulukuuta 1992 mennessä; sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan,tekniset vaatimukset, jotka tiettyjen ajoneuvoluokkien moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen on kansallisen lainsäädännön mukaan täytettävä, liittyvät muun muassa moottoriajoneuvojen roiskeenestojärjestelmiin,nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen, että jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset, erityisesti, jotta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussa neuvoston direktiivissä 70/156/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 87/403/ETY(5), säädetty ETY-tyyppihyväksyntämenettely voidaan ottaa käyttöön kaikkien ajoneuvotyyppien osalta,tieliikenteen turvallisuuden parantamiseksi on tärkeää, että kaikki raskaat hyötyajoneuvot, joiden rakenteellinen nopeus ylittää tietyn rajan, varustetaan tehokkailla roiskeenestojärjestelmillä veden roiskumisen estämiseksi,näille järjestelmille on suotavaa suorittaa niitä eri tyyppien ajoneuvoihin asennettaessa yksi toimintatesti; tällä tavalla saavutetaan huomattava edistysaskel; roiskeenestolaitteidenosan ETY-tyyppihyväksynnässä otetaan huomioon kaksi nykyisin markkinoilla olevaa laitetyyppiä, energiaa vaimentava tyyppi ja ilman/veden erottava tyyppi; hyväksyttävän laitteen tyypin mukaan on ollut tarpeellista antaa mahdollisuus kahteen erilaiseen testiin,meneillään olevien selvitysten, tutkimusten ja testien perusteella tällainen toimintatesti kyseisillä järjestelmillä varustetuille ajoneuvotyypeille otetaan käyttöön niin pian kuin mahdollista,jäsenvaltioiden on kiinnitettävä huomiota siihen, että roiskeen muodostuminen riippuu myös tienpinnan ominaisuuksista ja renkaiden kulutuspinnan kuviosta sekä ajoneuvon nopeudesta ja aerodynaamisista ominaisuuksista, jamoottoriajoneuvoja koskevan kansallisen lainsäädännön lähentäminen edellyttää, että jäsenvaltioiden yhteisten vaatimusten mukaisesti suorittamat tarkastukset tunnustetaan vastavuoroisesti,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1 Jäsenvaltioiden on annettava osan ETY-tyyppihyväksyntä laitetyypille, jäljempänä 'roiskeenestolaite`, joka on tarkoitettu vähentämään liikkuvien ajoneuvojen renkaiden aiheuttamia roiskeita, jos tämä laite vastaa liitteessä II vahvistettuja rakenne- ja testausvaatimuksia ottaen huomioon liitteessä I vahvistetut määritelmät.2 Osan ETY-tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen tarkastamiseksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn tyypin mukaisia, sikäli kuin se on tarpeen ja tarvittaessa yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Tässä tarkoituksessa jäsenvaltion on sovellettava liitteen IV vaatimuksia.2 artikla Jäsenvaltioiden on annettava kustakin 1 artiklan mukaisesti hyväksymästään roiskeenestolaitetyypistä sen valmistajalle tai tämän valtuuttamalle edustajalle liitteen II lisäyksen 3 mallin mukainen osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet estääkseen sellaisten merkkien käytön, jotka saattaisivat aiheuttaa sekaannusta 1 artiklan mukaisesti osana tyyppihyväksyttyjen roiskeenestolaitteiden ja muiden roiskeenestolaitteiden välillä.3 artikla Jäsenvaltiot eivät saa kieltää roiskeenestolaitteiden markkinoille saattamista niiden rakenteeseen tai toimintaan liittyvistä syistä, jos niissä on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.Jäsenvaltio voi kuitenkin kieltää saattamasta markkinoille roiskeenestolaitteita, joissa on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki, mutta jotka toistuvasti poikkeavat osana tyyppihyväksytystä tyypistä.Kyseisen jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle toteutetuista toimenpiteistä ja perusteltava päätöksensä. Lisäksi sovelletaan 5 artiklan säännöksiä.Laite ei ole hyväksytyn tyypin mukainen 2 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä, jos liitteessä II lueteltuja vaatimuksia ei ole noudatettu.4 artikla Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä kuukauden kuluessa muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille jäljennös jokaisesta hyväksymänsä tai epäämänsä roiskeenestolaitteen osalta laaditusta osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksesta.5 artikla 1 Jos osan ETY-tyyppihyväksynnän antanut jäsenvaltio toteaa, että useat roiskeenestolaitteet, joilla on samalle tyypille annettu vaatimustenmukaisuustodistus, eivät ole sen hyväksymän tyypin mukaisia, on sen toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että hyväksytyn tyypin tuotannon vaatimustenmukaisuus saavutetaan uudelleen. Niiden on ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille toteutetuista toimenpiteistä, jotka saattavat johtaa osan ETY-tyyppihyväksynnän peruuttamiseen.Kyseisten viranomaisten on toteutettuttava vastaavat toimenpiteet, jos toisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat vaatimustenmukaisuuden laiminlyönnistä.2 Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava kuukauden kuluessa toisilleen osan ETY-tyyppihyväksynnän peruuttamisesta lähettämällä osan tyyppihyväksyntätodistuksen päivätty ja allekirjoitettu jäljennös, johon on kirjoitettu suurin kirjaimin "OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMINEN" ja mainitun toimenpiteen perusteet.3 Jos osan ETY-tyyppihyväksynnän antanut jäsenvaltio kiistää sille ilmoitetun vaatimustenmukaisuuden laiminlyönnin, kyseisten jäsenvaltioiden on pyrittävä ratkaisemaan erimielisyys. Komissiolle on ilmoitettava asiasta. Se järjestää tarvittaessa asianmukaiset neuvottelut asian ratkaisemiseksi.6 artikla Kaikkien tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi annettujen säännösten nojalla tehdyt päätökset, jotka koskevat roiskeenestolaitteiden osan ETY-tyyppihyväksynnän epäämistä tai peruuttamista taikka niiden markkinoille saattamisen tai käytön kieltämistä, on perusteltava yksityiskohtaisesti. Päätöksestä on ilmoitettava asianosaiselle, jolle on samanaikaisesti annettava tieto jäsenvaltion voimassa olevan lainsäädännön mukaan hänen käytettävissään olevista muutoksenhakukeinoista ja määräajoista muutoksenhaulle.7 artikla Tässä direktiivissä 'ajoneuvolla` tarkoitetaan kaikkia N-luokan ajoneuvoja ja kaikkia O-luokan perävaunuja, kuten direktiivin 70/156/ETY liitteessä I määritellään.8 artikla Jäsenvaltio ei saa evätä ajoneuvolta ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää taikka estää tai kieltää niiden myyntiä, rekisteröintiä, liikkeelle laskemista tai käyttöä roiskeenestojärjestelmiin liittyvistä syistä, jos ne on asennettu liitteen III vaatimusten mukaisesti ja jos ajoneuvoissa, joihin roiskeenestolaitteet on asennettu, on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.9 artikla Tarvittavat muutokset tämän direktiivin liitteissä olevien vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen annetaan direktiivin 70/156/ETY 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.10 artikla 1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan 10 päivään huhtikuuta 1992 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 Näissä jäsenvaltioiden antamissa 1 kohdan mukaisissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niitä virallisesti julkaistaessa, niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.11 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 27 päivänä maaliskuuta 1991.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaR. GOEBBELS(1) EYVL N:o C 203, 14.8.1990, s. 16(2) EYVL N:o C 96, 17.4.1990, s. 92 ja päätös 13 maaliskuuta 1991(3) EYVL N:o C 62, 12.3.1990, s. 2(4) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1(5) EYVL N:o L 220, 8.8.1987, s. 44LIITELUETTELO LIITE I: MääritelmätLIITE II: Roiskeenestolaitteiden osan ETY-tyyppihyväksyntää koskevat vaatimuksetLisäys 1: Energiaa vaimentavan roiskeenestolaitetyypin testitLisäys 2: Ilman/veden erottavan roiskeenestolaitetyypin testitLisäys 3: Malli osan ETY-tyyppihyväksyntämerkistäLisäys 4: Malli osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksestaLIITE III: Ajoneuvotyypin roiskeenestojärjestelmien asennusta koskevat ETY-tyyppihyväksyntävaatimuksetLisäys: Roiskeenestojärjestelmien asentamista koskeva liite ajoneuvotyypin ETY-tyyppihyväksyntätodistukseenLIITE IV: Tuotannon vaatimustenmukaisuusTuotannon lopettaminenKUVAT: (1 9)LIITE I MÄÄRITELMÄT Tässä direktiivissä käytetään seuraavia määritelmiä:1 RoiskeenestojärjestelmäJärjestelmä, jonka tarkoituksena on vähentää liikkeellä olevan ajoneuvon renkaista ylöspäin roiskuvan veden sumuuntumista. Roiskeenestojärjestelmä voi koostua vaihtelevasti lokasuojista, roiskeläpistä ja sivupelleistä, jotka on varustettu roiskeenestolaitteella.2 LokasuojaJäykkä tai puolijäykkä osa, jonka tehtävänä on ottaa vastaan liikkuvan ajoneuvon renkaista ylöspäin roiskuva vesi ja suunnata se maata kohti. Lokasuoja voi olla täysin tai osittain integroitu ajoneuvon koriin tai muuhun osaan, kuten kuormalavaan.3 RoiskeläppäJoustava osa, joka on kiinnitetty pystysuoraan pyörän taakse, alustan tai kuormalavan alaosaan tai lokasuojaan.Roiskeläpän tehtävänä on myös estää renkaan irrottamien pienten kappaleiden, erityisesti soran, sinkoutuminen ylöspäin tai sivusuuntaan muita tienkäyttäjiä kohti.4 RoiskeenestolaiteRoiskeenestojärjestelmän osa, joka voi olla:4.1 Ilman/veden erotinSivupellin ja/tai roiskeläpän osa, jonka läpi pääsevä ilma vähentää sumuuntuneen veden roiskumista.4.2 EnergianvaimenninLokasuojan ja/tai roiskeläpän ja/tai sivupellin osa, joka ottaa vastaan vesiroiskeen energian vähentäen sumuuntuneen veden roiskumista.5 SivupeltiLikimain pystytasossa oleva ajoneuvon keskiviivan suuntainen osa. Se voi olla lokasuojan tai ajoneuvon korin osa.6 Ohjautuvat pyörätPyörät, joita ohjataan ajoneuvon ohjauslaitteella.7 KääntöakseliAkseli, joka kääntyy keskipisteessä olevan tapin varassa vaakasuorassa kaaressa. Tässä direktiivissä 'kääntyvää` kääntöakselia pidetään ja käsitellään ohjautuvilla pyörillä varustettuna akselina.8 Itseohjautuvat pyörätPyörät, joita ei ohjata ajoneuvon ohjauslaitteella ja jotka voivat kääntyä enintään 20° maan aiheuttaman kitkan vaikutuksesta.9 Nostettava akseliAkseli, joka voidaan nostaa tienpinnasta ajoneuvon tavanomaisen käytön aikana.10 Kuormittamaton ajoneuvoKorillinen tai yhdellä tai useammalla vastaavalla osalla varustettu ajoneuvo, jossa on tarvittaessa jäähdytysnestettä, voiteluöljyä, polttoainetta, työkaluja, varapyörä ja arviolta noin 75 kg painava kuljettaja.11 Renkaan kosketuspintaTietä koskettava renkaan osa, jonka tehtävänä on varmistaa pito.12 RoiskeenestolaitetyyppiKoostuu roiskeenestolaitteista, jotka eivät eroa toisistaan seuraavien pääominaisuuksiensa osalta:- fyysinen periaate, jota käytetään roiskeiden vähentämiseksi (vesienergian vaimennus, ilman/veden erottaminen)- materiaalit,- muoto,- mitat (siltä osin, kuin ne voivat vaikuttaa materiaalin käyttäytymiseen).LIITE II ROISKEENESTOLAITTEIDEN OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET 0 Yleiset vaatimukset0.1 Roiskeenestolaitteiden on oltava valmistettu siten, että ne toimivat kunnollisesti tavanomaisessa käytössä märällä tiellä. Niissä ei saa olla niiden kunnollista toimintaa haittaavia rakenne- tai valmistusvikoja.1 Suoritettavat testit1.1 Roiskeenestolaitteille on niiden fyysisen toimintaperiaatteen mukaan suoritettava lisäyksissä 1 ja 2 esitetyt testit, joista on saatava kyseisten lisäysten 4 kohdan mukaiset tulokset.2 ETY-tyyppihyväksynnän hakeminen2.1 Valmistajan tai tämän valtuuttaman edustajan on haettava roiskeenestolaitetyypin osan ETY-tyyppihyväksyntää.2.2 Jokaisen laitetyypin osalta hakemuksen liitteenä on oltava kolmena kappaleena seuraavat asiakirjat sekä seuraavat tiedot ja materiaalit:2.2.1 Roiskeenestolaitteen tekninen kuvaus, josta näkyy sen fyysinen toimintaperiaate, suoritettava testi, käytetyt materiaalit ja yksi tai useampi riittävän yksityiskohtainen ja tunnistusta varten riittävän suurikokoinen piirustus.2.2.2 Neljä näytettä: kolme testejä varten ja neljäs laboratorion säilytettäväksi jälkikäteen tehtävää tarkastusta varten. Laboratorio voi pyytää lisänäytteitä.2.3 MerkinnätKaikkiin näytteisiin on kiinnitettävä pysyvä ja helposti luettava valmistajan tavaramerkki tai myyntinimitys ja tyyppinimitys ja varattava riittävän suuri tila osan ETY-tyyppihyväksyntämerkille.3 ETY-tyyppihyväksyntä3.0 Toimivaltaisen viranomaisen on ennen osan ETY-tyyppihyväksynnän antamiseen liittyviä menettelyjä tarkastettava, että valmistajalla on käytössään tehokkaita järjestelmiä tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvomiseksi.3.1 Kun osana tyyppihyväksyttävän laitteen tyyppiä edustavat näytteet ovat läpäisseet lisäysten 1 tai 2 mukaiset testit, kyseisen tyypin mukaiselle roiskeenestolaitteelle annetaan osan ETY-tyyppihyväksyntä.3.2 Jokaiselle osana ETY-tyyppihyväksytylle roiskeenestolaitteelle annetaan oma osan tyyppihyväksyntänumero.3.3 Kaikkiin tämän direktiivin mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaisiin roiskeenestolaitteisiin on kiinnitettävä osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki. Se on kiinnitettävä pysyvästi ja siten, että se on helposti luettavissa silloinkin, kun laite on asennettu ajoneuvoon.3.4 Osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki, jonka malli esitetään lisäyksessä 3, koostuu:3.4.1 suorakulmiosta, joka ympäröi 'e`-kirjainta, ja sen jäljessä olevista osan ETY-tyyppihyväksynnän antaneen maan tunnusnumerosta, -kirjaimesta tai -kirjaimista: 1 Saksa, 2 Ranska, 3 Italia, 4 Alankomaat, 6 Belgia, 9 Espanja, 11 Yhdistynyt kuningaskunta, 13 Luxemburg, 18 Tanska, 21 Portugali, EL Kreikka ja IRL Irlanti;3.4.2 osan ETY-tyyppihyväksyntänumerosta (joka vastaa osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen numeroa; malli todistuksesta esitetään lisäyksessä 4), joka merkitään suorakulmion lähelle 'e`-kirjaimen alapuolelle tai sen oikealle tai vasemmalle puolelle. Osan tyyppihyväksyntänumeron merkit sijoitetaan 'e`-kirjaimen samalle puolelle ja samaan suuntaan. Muihin merkkeihin sekoittamisen välttämiseksi roomalaisten numeroiden käyttöä on vältettävä osan tyyppihyväksyntänumerossa;3.4.3 kirjaimesta 'A` tai 'S` sen mukaan, onko laite energiaa vaimentavaa tyyppiä (A) tai ilman/veden erottavaa tyyppiä (S); kirjain sijoitetaan sopivaan paikkaan suorakulmion läheisyyteen ja sen yläpuolelle.Lisäys 1 Energiaa vaimentavan roiskeenestolaitetyypin testit1 PeriaateTestin tarkoituksena on mitata laitteen kyky pidättää sitä vasten ruiskusarjana suunnattua vettä. Testilaitteiden tarkoituksena on jäljitellä olosuhteita, joissa laitteen on toimittava asennettuna ajoneuvoon renkaan kulutuspinnan vaikutuksesta maasta roiskuvan veden määrän ja nopeuden osalta.2 LaitteetTestauslaitteet esitetään kuvassa 8. Testit suoritetaan ympäristössä, joissa ei esiinny ilman virtausta.3 Menettely3.1 Kiinnitetään testattavasta materiaalista 500 (+ 0/ 5) mm leveä ja 750 mm korkea näyte testauslaitteen pystykehikkoon ja varmistetaan, että näyte on selvästi keruusäiliön rajojen sisäpuolella ja ettei mikään este voi muuttaa veden suuntaa ennen osumiskohtaa tai sen jälkeen.3.2 Säädetään veden virtausmääräksi 0,675 (+ 0,01) l/s ja suunnataan vähintään 90 l vettä näytteeseen vaakaetäisyydeltä 500 (± 2) mm (kuva 8).3.3 Annetaan veden valua kappaleesta keruusäiliöön ja lasketaan säiliöön kerääntyneen ja suihkutetun veden määrän välinen prosenttimäärä (ero).3.4 Toistetaan testi viisi kertaa ja lasketaan säiliöön kerääntyneen vesimäärän keskimääräinen prosenttiosuus.4 Tulokset4.1 Viiden testin aikana kerääntyneen vesimäärän laskettu keskimääräinen prosenttiosuus ei saa olla alle 70 % laitteeseen suunnatun veden määrästä.4.2 Jos testien aikana kerääntyneen veden suurin ja pienin prosenttiosuus poikkeaa yli 5 % keskimääräisestä prosenttiosuudesta, testiä ei hyväksytä, ja se on uusittava.Jos toisessakin testissä kerääntyneen veden suurin ja pienin prosenttiosuus poikkeaa yli 5 % keskimääräisestä prosenttiosuudesta ja/tai alempi arvo ei vastaa 4.1 kohdan vaatimusta, tyyppihyväksyntä evätään.4.3 Jos laitteen pystyasento vaikuttaa saatuihin tuloksiin, 3.1 ja 3.4 kohdassa esitetty menettely on uusittava asennoissa, joissa on saatu kerääntyneen veden suurin ja pienin prosenttiosuus; 4.2 kohdan vaatimukset pysyvät tällöin voimassa.Kunkin testin tulosten esittämisessä sovelletaan 4.1 kohdan vaatimusta.Lisäys 2 Ilman/veden erottavan roiskeenestolaitetyypin testit1 PeriaateTestin tarkoituksena on määrittää huokoisen materiaalin kyky pidättää sitä vasten paineistetun ilma/vesisuihkuttimen avulla suihkutettua vettä.Testauslaitteiden tarkoituksena on jäljitellä olosuhteita, joissa materiaalin olisi toimittava ajoneuvoon asennettuna renkaista roiskuvan veden määrän ja nopeuden osalta.2 Laitteet2.1 Testauslaitteet esitetään kuvassa 9.3 Menettely3.1 Kiinnitetään 305 × 100 mm:n suuruinen näyte testauslaitteistoon pystysuoraan ja tarkastetaan, ettei näytteen ja ylemmän kaarilevyn välissä ole tyhjää tilaa ja että astia on kunnolla paikallaan. Täytetään suihkuttimen säiliötäsmälleen yhdellä litralla vettä ja sijoitetaan se kuvassa esitetyn mukaiseen asentoon.3.2 Suihkutin on säädettävä seuraavasti:paine (suihkuttimessa): 5 bar + 10 %/ 0 %virtausmäärä: 1 l/min (± 5 sekuntia)suihkutusalue: läpimitaltaan noin 50 mm:n kokoinen pyöreä alue, joka on 200 mm:n etäisyydeltä kappaleesta; suuttimen halkaisija on 5 mm.3.3 Suihkutetaan, kunnes vesisumua ei enää esiinny, ja merkitään aika muistiin. Annetaan veden valua kappaleesta astiaan 60 sekunnin ajan ja mitataan astiaan kerääntyneen veden määrä. Mitataan suihkuttimen säiliöön mahdollisesti jääneen veden määrä. Lasketaan astiaan kerääntyneen veden prosenttiosuus suihkutetun veden määrästä.3.4 Toistetaan testi viisi kertaa ja lasketaan astiaan kerääntyneen veden keskimääräinen prosenttiosuus. Tarkistetaan ennen jokaista testiä, että keruuastia, suihkuttimen säiliö ja mittausastia ovat kuivat.3.5 Testin aikana ympäröivän lämpötilan on oltava 21 (± 3) °C.4 Tulokset4.1 Viiden testin aikana kerääntyneen vesimäärän laskettu keskimääräinen prosenttiosuus ei saa olla alle 85 % laitteeseen ruiskutetun veden määrästä.4.2 Jos testien aikana kerääntyneen veden suurin ja pienin prosenttiosuus poikkeaa yli 5 % keskimääräisestä prosenttiosuudesta, testiä ei hyväksytä, ja se on uusittava.Jos toisessakin testissä kerääntyneen veden suurin ja pienin prosenttiosuus poikkeaa yli 5 % keskimääräisestä prosenttiosuudesta ja/tai alempi arvo ei vastaa 4.1 kohdan vaatimusta, tyyppihyväksyntä evätään.4.3 Jos laitteen pystyasento vaikuttaa saatuihin tuloksiin, 3.1 ja 3.4 kohdassa esitetty menettely on uusittava asennoissa, joissa on saatu kerääntyneen veden suurin ja pienin prosenttiosuus; 4.2 kohdan vaatimukset pysyvät tällöin voimassa.Kunkin testin tulosten esittämisessä sovelletaan 4.1 kohdan vaatimusta.Lisäys 3 Malli osan ETY-tyyppihyväksyntämerkistä>VIITTAUS KAAVIOON>Edellä olevalla osan ETY-tyyppihyväksyntämerkinnällä varustettuenergiaa vaimentavaa tyyppiä oleva roiskeenestolaite (A) on hyväksytty Espanjassa (e 9) numerolla 148.Kuvan numerot ovat ohjeellisia.Lisäys 4 MALLI OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUKSESTA >KAAVION ALKU>(Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))e...Viranomaisen nimiIlmoitus roiskeenestolaitetta koskevan osan ETY-tyyppihyväksynnän antamisesta, epäämisestä, peruuttamisesta tai laajentamisestaOsan ETY-tyyppihyväksyntänumero:Laajennusnumero:1Laitteen tavaramerkki:2Laitteen tyyppi ja myyntinimitys:3Laitteen toimintaperiaate (energian vaimennus/ilman/veden erotus)(*):4Valmistajan nimi ja osoite:5Valmistajan valtuuttaman edustajan (jos sellainen on) nimi ja osoite:6Roiskeenestolaitteiden ominaisuudet (lyhyt kuvaus, tavaramerkki tai myyntinimitys, numero(t)):7Päivä, jona toimitettu ETY-tyyppihyväksyttäväksi:8Osan tyyppihyväksyntätesteistä vastaava tutkimuslaitos:9Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen päivämäärä ja numero:10Päivä, jona osan ETY-tyyppihyväksyntä annettu/evätty/peruutettu/laajennettu(*):11Perusteet osan ETY-tyyppihyväksynnän laajentamiselle:12Paikka:13Päiväys:14Allekirjoitus:15Osan tyyppihyväksynnän antanutta toimivaltaista viranomaista varten liitettävä osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen muodostavat asiakirjat sekä luettelo niistä; jäljennökset yhdestä tai useammasta asiakirjasta saatavana pyynnöstä.16Mahdollisia huomautuksia:(*) Tarpeeton viivataan yli>KAAVION LOOPU>LIITE III AJONEUVOTYYPIN ROISKEENESTOJÄRJESTELMIEN ASENNUSTA KOSKEVAT ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄVAATIMUKSET SOVELTAMISALA0.1 Kaikki N2-luokan ajoneuvot, joiden suurin massa on yli 7,5 tonnia, ja kaikki N3-, O3- ja O4-luokan ajoneuvot on valmistettava ja/tai varustettava seuraavia vaatimuksia vastaavilla roiskeenestojärjestelmillä.0.2 Edellä vahvistetut liitteessä I olevassa 4 kohdassa määriteltyjä roiskeenestolaitteita koskevat vaatimukset eivät ole pakollisia direktiivissä 70/156/ETY määritellyissä pelkällä alusta-ohjaamorakenteisissa ajoneuvoissa, korittomissa ajoneuvoissa, maastoajoneuvoissa ja ajoneuvoissa, joiden käyttötarkoitukseen roiskeenestolaitteet eivät sovellu. Jos näitä laitteita kuitenkin asennetaan ajoneuvoon, niiden on täytettävä tämän direktiivin vaatimukset.ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN1.1 Valmistajan tai tämän valtuuttaman edustajan on jätettävä ajoneuvotyypin roiskeenestojärjestelmän asennusta koskeva ETY-tyyppihyväksyntähakemus.1.2 Hakemuksen liitteenä on oltava kolmena kappaleena seuraavat asiakirjat sekä seuraavat tiedot:1.2.1 Roiskeenestojärjestelmän tekninen kuvaus ja yksi tai useampi riittävän yksityiskohtainen ja tunnistusta varten riittävän suurikokoinen piirros.1.3 Ajoneuvotyyppiä edustava ajoneuvo, johon on asennettu roiskeenestojärjestelmä, on toimitettava hyväksyntätesteistä vastaavalle tutkimuslaitokselle.ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ2 ETY-tyyppihyväksyntätodistukseen on liitettävä lisäyksessä esitetyn mallin mukainen todistus.YLEISET VAATIMUKSET3 Akselit3.1 Nostettavat akselitJos ajoneuvoon on asennettu yksi tai useampi nostettava akseli, roiskeenestojärjestelmän on peitettävä kaikki pyörät, kun akseli on laskettu alas, ja pyörien kosketettava maata, kun akseli on nostettu.3.2 Itseohjautuvat akselitJos ajoneuvoon on asennettu itseohjautuva akseli, roiskeenestojärjestelmän on vastattava muilla kuin ohjautuvilla pyörillä varustettua akselia koskevia vaatimuksia, jos se on asennettu olkatapeille. Muussa tapauksessa sen on vastattava ohjautuvia pyöriä koskevia vaatimuksia.4 Sivupellin sijainti4.1 Muilla kuin ohjautuvan pyörän ulkosyrjää pituussuunnassa sivuavan tason, ilman mahdollista maanpinnan lähellä olevaa renkaan pullistumaa, ja sivupellin sisäreunan välinen etäisyys 'c` saa olla enintään 75 mm, ellei 7.2, 8.2 ja 9.2 kohdassa määritellyn mukaisen sivupellin sisäreunan säde ole alle 1,0 R, jolloin se saa olla enintään 100 mm (kuva 1).4.2 Ohjautuvissa ja itseohjautuvissa pyörissä etäisyys 'c` saa olla enintään 100 mm.5 Ajoneuvon kuntoTämän direktiivin vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseksi edellytetään, että ajoneuvo on seuraavassa kunnossa:a) ajoneuvon on oltava kuormittamaton, ja pyörien on oltava suunnattuna suoraan eteenpäin;b) puoliperävaunujen osalta kuormapintojen on oltava vaakasuorassa,c) renkaissa on oltava tavanomainen paine.6 Roiskeenestojärjestelmät6.1 Roiskeenestojärjestelmän on vastattava 7 tai 9 kohdan vaatimuksia.6.2 Korin pohjan tai kuormapinnan alaosan peitossa olevien muiden kuin ohjautuvien tai itseohjautuvien pyörien roiskeenestojärjestelmien on vastattava joko 7 tai 9 kohdan vaatimuksia tai 8 kohdan vaatimuksia.ERITYISET VAATIMUKSET7 Ohjautuvilla, itseohjautuvilla ja muilla kuin ohjautuvilla pyörillä varustettujen akseleiden energiaa vaimentavia roiskeenestojärjestelmiä koskevat vaatimukset7.1 Lokasuojat7.1.1 Lokasuojien on peitettävä välittömästi pyörän tai pyörien yläpuolella, edessä ja takana oleva vyöhyke seuraavalla tavalla:a) jos yhden tai usean akselin vierekkäisille akseleille asennettujen renkaiden välinen etäisyys 'd` (kuva 4) on yli 300 mm, on etureunan C (kuva 2) ulotuttava eteenpäin linjaan O-Z, jolloin theta-kulma ohjautuvilla tai itseohjautuvilla pyörillä varustetuissa akseleissa saa olla enintään 30° vaakatasosta ylöspäin ja muilla kuin ohjautuvilla pyörillä varustetuissa akseleissa enintään 20° vaakatasosta ylöspäin.Takareunan (kuva 2) on ulotuttuva alaspäin, siten että se on enintään 100 mm pyörän keskipisteen kautta kulkevasta vaakasuorasta viivasta ylöspäin.b) jos usean akselin vierekkäisille akseleille asennettujen renkaiden välinen etäisyys 'd` on enintään 300 mm, lokasuojan on oltava kuvassa 4 a esitetyn mukainen.c) lokasuojan kokonaisleveyden 'q` (kuva 1) on peitettävä vähintään renkaan koko leveys 'b` ja paripyörissä kahden renkaan koko leveys 't`; tässä otetaan huomioon valmistajan ilmoittamat rengas/pyöräyhdistelmän äärimitat. Mitat 'b` ja 't` on mitattava pyörän navan korkeudelta, ottamatta huomioon renkaiden syrjien merkintöjä, vahvistuskaaria, suojavanteita jne.7.1.2 Lokasuojan takaosan etupuolelle on asennettava liitteen II lisäyksessä 1 vahvistettujen vaatimusten mukainen roiskeenestolaite. Laitteen on ulotuttava lokasuojan sisäpuolella korkeudelle, jonka määrää pyörän keskipisteen kautta kulkeva suora linja, joka muodostaa vähintään 30° kulman vaakatasoon nähden (kuva 3).7.1.3 Jos lokasuojat muodostuvat useasta osasta, asennettujen osien välissä ei saa olla ajoneuvon liikkuessa roiskeita päästäviä aukkoja.7.2 Sivupellit7.2.1 Jos yhden akselin tai usean akselin vierekkäisille akseleille asennettujen renkaiden välinen etäisyys 'd` on yli 300 mm, sivupellin alareuna ei saa olla seuraavien mittojen tai säteiden ulkopuolella mitattuna pyörän keskipisteestä (kuva 2):>TAULUKON PAIKKA>jossa R on ajoneuvoon asennetun renkaan säde, ja Rv säteisetäisyys, jolla sivupellin alareuna sijaitsee.7.2.2 Jos useamman akselin vierekkäisille akseleille asennettujen renkaiden välinen etäisyys 'd` ei ole yli 300 mm, akseleiden välissä sijaitsevien sivupeltien on sijaittava 7.2.1 kohdassa täsmennettyjen etäisyyksien mukaisesti ja ulotuttava alaspäin korkeudelle, joka on enintään 150 mm pyörien keskipisteen kautta kulkevan vaakasuoran linjan yläpuolella, tai sijaittava siten, että niiden alareunojen välinen etäisyys vaakatasossa on enintään 60 mm (kuva 4 a).7.2.3 Sivupellin on ulotuttava korkeudeltaan kaikissa kohdissa vähintään 45 mm pyörän keskipisteen kautta kulkevan pystysuoran linjan taakse. Sivupeltien korkeutta voidaan asteittain vähentää tämän linjan etupuolella.7.2.4 Sivupeltien tai sivupeltien ja lokasuojien muiden osien välissä ei saa olla ajoneuvon liikkuessa roiskeita päästäviä aukkoja.7.3 Roiskeläpät7.3.1 Läpän leveyden on vastattava 7.1.1 kohdan c alakohdan mukaista mittaa 'q`, lukuun ottamatta milloin läppä kuuluu osana lokasuojaan, jolloin sen oltava vähintään renkaan kulutuspinnan levyinen.7.3.2 Läpän tulee olla perusasennossaan suunnilleen pystysuorassa.7.3.3 Läpän alareuna saa olla enintään 200 mm:n korkeudella maanpinnasta (kuva 3).Tämä etäisyys voidaan takimmaisessa akselissa lisätä 300 mm:iin, jos sivupellin alareunan säteisetäisyys Rv ei ylitä akselille asennettujen pyörien säteen mittoja.7.3.4 Roiskeläppä saa sijaita vaakatasossa mitattuna enintään 300 mm:n etäisyydellä renkaan takimmaisesta reunasta.7.3.5 Jos usean akselin vierekkäisille akseleille asennettujen renkaiden välinen etäisyys 'd` on alle 250 mm, ainoastaan takimmainen pyöräpari varustetaan roiskeläpillä. Jos vierekkäisten akselien renkaiden välinen etäisyys 'd` on vähintään 250 mm, jokaisen pyörän takana on oltava roiskeläppä (kuva 4 b).7.3.6 Roiskeläppä saa taipua enintään 100 mm taaksepäin, kun siihen kohdistetaan 3 N:n suuruinen voima 100 mm:n suuruiselle läpän leveydelle; se kohdistetaan pisteeseen, joka sijaitsee 50 mm läpän alareunan yläpuolella.7.3.7 Vaaditut vähimmäismitat täyttävän roiskeläpän koko etupuolelle on kiinnitettävä liitteen II lisäyksen 1 vaatimuksia vastaava roiskeenestolaite.7.3.8 Lokasuojan takaosan alareunan ja roiskeläpän välissä ei saa olla roiskeita päästäviä aukkoja.7.3.9 Jos roiskeenestolaite vastaa roiskeläpille asetettuja vaatimuksia (7.3 kohta), lisäroiskeläppää ei vaadita.8 Muilla kuin ohjautuvilla ja itseohjautuvilla pyörillä varustettujen akseleiden energiaa vaimentavia roiskeenestojärjestelmiä koskevat vaatimukset (ks. 6.1 kohta)8.1 Lokasuojat8.1.1 Lokasuojien on peitettävä kokonaisuudessaan renkaan tai renkaiden yläpuolinen alue. Suojien etu- ja takareunojen on ulotuttava vähintään renkaan tai renkaiden yläreunaa sivuavalle vaakatasolle (kuva 5).Takareunan voi kuitenkin korvata roiskeläppä, jonka on ulotuttuva lokasuojan (tai vastaavan osan) yläreunaan saakka.8.1.2 Lokasuojan koko takaosan sisäpuolella on oltava liitteen II lisäyksen 1 vaatimuksia vastaava roiskeenestolaite.8.2 Sivupellit8.2.1 Jos yhden akselin tai usean akselin vierekkäisille akseleille asennettujen renkaiden väli on vähintään 250 mm, sivupeltien on peitettävä alue, joka ulottuu lokasuojan alaosasta sen yläosaan renkaan tai renkaiden yläreunan tangentin muodostamaan suoraan linjaan ja sijaiten renkaan tai renkaiden yläreunan tangentin muodostaman pystysuoran linjan tai pyörien takana sijaitsevien lokasuojan tai roiskeläpän välissä (kuva 5 b).Jos on useita akseleita, jokaisella pyörällä on oltava sivupelti.8.2.2 Sivupellin ja lokasuojan sisäosan välissä ei saa olla roiskeita päästäviä aukkoja.8.2.3 Jos roiskeläppiä ei ole asennettu jokaisen pyörän taakse (ks. 7.3.5 kohta), sivupellin on ulotuttava yhtenäisenä roiskeläpän ulkoreunasta etummaisella akselilla olevan renkaan etummaista pistettä sivuavalle pystytasolle (kuva 5 a).8.2.4 Sivupeltiin, jonka korkeuden on oltava vähintään 100 mm, on koko sen sisäreunan pituudelta kiinnitettävä liitteen II vaatimuksia vastaava energiaa vaimentava roiskeenestolaite.8.3 RoiskeläpätLäppien on ulotuttava lokasuojan alareunaan saakka ja vastattava 7.3.1 7.3.9 kohdan vaatimuksia.9 Ohjautuvilla, itseohjautuvilla tai muilla kuin ohjautuvilla pyörillä varustettujen akseleiden ilman/veden erottavia roiskeenestolaitteita koskevat vaatimukset9.1 Lokasuojat9.1.1 Lokasuojien on vastattava 7.1.1 kohdan c alakohdan vaatimuksia.9.1.2 Yhden tai usean vierekkäisen akselin lokasuojien, jos vierekkäisten pyörien väli on yli 300 mm, on myös vastattava 7.1.1 kohdan a alakohdan vaatimuksia.9.1.3 Jos usean vierekkäisten akselien pyörien väli on enintään 300 mm, niiden lokasuojien on lisäksi oltava kuvassa 7 esitetyn mallin mukaiset.9.2 Sivupellit9.2.1 Sivupeltien alareunoihin on kiinnitettävä liitteen II vaatimuksia vastaavat ilman/veden erottavat roiskeenestolaitteet.9.2.2 Jos yhden tai usean akselin vierekkäisille akseleille asennettujen renkaiden väli on yli 300 mm, sivupeltiin kiinnitetyn roiskeenestolaitteen alareunan on vastattava seuraavia enimmäismittoja ja säteitä mitattuna pyörän keskipisteestä (kuva 6 ja 7):>TAULUKON PAIKKA>jossa R on ajoneuvoon asennetun renkaan sädejaRv on sivupellin alareunan ja pyörän keskipisteen välinen säteisetäisyys.9.2.3 Jos usean akselin vierekkäisille akseleille asennettujen renkaiden välinen etäisyys on enintään 300 mm, akseleiden välissä olevien sivupeltien etäisyyksien on oltava 9.1.3 kohdan mukaiset ja ulotuttava alaspäin korkeudelle, joka on enintään 100 mm pyörien keskipisteen kautta kulkevan vaakasuoran linjan yläpuolella (kuva 7).9.2.4 Sivupellin on ulotuttava korkeudeltaan kaikissa kohdissa vähintään 45 mm pyörän keskipisteen kautta kulkevan pystysuoran linjan taakse. Sivupellin korkeutta voidaan asteittain vähentää tämän linjan etupuolella.9.2.5 Sivupelleissä tai sivupeltien ja lokasuojien välissä ei saa olla roiskeita päästäviä aukkoja.9.3 Roiskeläpät9.3.1 Roiskeläppien on:a) oltava 7.3 kohdan (kuva 3) mukaisia, taib) oltava 7.3.1, 7.3.2, 7.3.5, 7.3.8 ja 9.3.2 kohdan (kuva 6) mukaisia.9.3.2 Liitteen II lisäyksen 2 mukaiset roiskeenestolaitteet on kiinnitettävä 9.3.1 kohdan b alakohdan mukaisiin roiskeläppiin, vähintään läppien koko reunan pituudelta.9.3.2.1 Roiskeenestolaitteen alareuna saa olla enintään 200 mm:n korkeudella maanpinnasta.9.3.2.2 Roiskeenestolaitteen korkeuden on oltava vähintään 100 mm.9.3.2.3 Lukuun ottamatta roiskeläpän alaosaa, johon kuuluu roiskeenestolaite, 9.3.1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu roiskeläppä ei saa taipua enemmän kuin 100 mm taaksepäin, kun siihen kohdistetaan 3 N:n suuruinen voima 100 mm:n leveydelle läppää mitattuna roiskeläpän ja toiminta-asennossa olevan roiskeenestolaitteen leikkauspisteestä, kohdistettuna 50 mm:n etäisyydelle roiskeläpän alareunan yläpuolelta.9.3.3 Roiskeläppä saa sijaita vaakatasossa mitattuna enintään 200 mm:n etäisyydellä renkaan takimmaisesta reunasta.Lisäys MALLI >KAAVION ALKU>(Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))ROISKEENESTOJÄRJESTELMIEN ASENTAMISTA KOSKEVA LIITE AJONEUVOTYYPINETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUKSEENMoottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan2 kohta ja 10 artiklae...Viranomaisen nimiETY-tyyppihyväksyntänumero:Laajennusnumero:1Ajoneuvon tavaramerkki tai kaupallinen merkki:2Ajoneuvon tyyppi ja myyntinimitys:3Tyypin tunnistustavat, jos ne on merkitty ajoneuvoon:3.1Näiden merkintöjen sijainti:4Ajoneuvoluokka:5Valmistajan nimi ja osoite:6Valmistajan valtuuttaman edustajan (jos sellainen on) nimi ja osoite:7Roiskeenestojärjestelmän ominaisuudet (käytettyjen roiskeenestolaitteiden kuvaus, tiivistelmä, tavaramerkki tai myyntinimitys ja osan tyyppihyväksyntänumerot):8Päivä, jona ajoneuvo on toimitettu ETY-tyyppihyväksyttäväksi:9ETY-tyyppihyväksyntätesteistä vastaava tutkimuslaitos:10Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen päiväys:11Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen numero:12Peruste(et) ETY-tyyppihyväksynnän laajennukselle:13ETY-tyyppihyväksyntä roiskeenestolaitteiden asennuksen osalta annettu/evätty(*)14Paikka:15Päiväys:16Allekirjoitus:17Liitteenä tyyppihyväksynnän antaneen toimivaltaisen viranomaisen hallussa olevat tyyppihyväksyntätodistuksen muodostavat asiakirjat sekä luettelo niistä; jäljennökset yhdestä tai useammasta asiakirjasta saatavana pyynnöstä.18Mahdolliset huomautukset:(1) Tarpeeton viivataan yli>KAAVION LOOPU>LIITE IV TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS TUOTANNON LOPETTAMINEN 1 Tuotannon vaatimustenmukaisuus1.1 Jokaisen osan ETY-tyyppihyväksyntämerkillä varustetun roiskeenestolaitteen on oltava tyyppihyväksytyn tyypin mukainen. ETY-tyyppihyväksyntämerkin antaneen viranomaisen on säilytettävä yksi näyte sekä osan ETY-tyyppihyväksyntätodistus, jotta voidaan valvoa, vastaavatko markkinoidut osan ETY-tyyppihyväksyntämerkillä varustetut laitteet vaadittuja vaatimuksia.1.2 Laitteen tyyppi on määritelty osan ETY-tyyppihyväksyntää haettaessa toimitetussa mallissa ja kuvaavissa asiakirjoissa. Laitteet, joiden ominaisuudet ovat mallilaitteen kanssa samanlaiset ja joiden muut osat eivät eroa mallilaitteen vastaavista osista, lukuun ottamatta vaihtoehtoja, jotka eivät vaikuta tässä liitteessä tarkoitettuihin ominaisuuksiin, voidaan katsoa kuuluviksi samaan tyyppiin.1.3 Valmistaja suorittaa säännöllisiä tarkastuksia hyväksytyn tyypin tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi.Tätä tarkoitusta varten:- valmistajalla on oltava riittävän hyvin varustettu laboratorio olennaisten testien suorittamiseksitai- valmistajan on annettava tuotannon vaatimustenmukaisuustestit hyväksytyn laboratorion suoritettaviksi.Tuotannon vaatimustenmukaisuustestien tulokset annetaan toimivaltaisten viranomaisten käytettäviksi tarkastusta varten vähintään yhdeksi vuodeksi.1.4 Toimivaltaiset viranomaiset voivat myös suorittaa pistokokeita.1.5 Osana tyyppihyväksyttyä tyyppiä olevan laitteen tuotannon vaatimustenmukaisuus on tarkastettava liitteessä II esitetyissä olosuhteissa ja siinä esitetyillä menetelmillä.Osan tyyppihyväksynnän antaneen viranomaisen pyynnöstä valmistajan on toimitettava sille aikaisemmin osana tyyppihyväksytyn tyypin laitteita testejä tai vaatimustenmukaisuustarkastuksia varten.1.6 Tuotanto on vaatimusten mukainen, jos yhdeksän kymmenestä tuotannosta satunnaisesti valitusta näytteestä on liitteen II lisäyksissä 1 ja 2 olevan 4 kohdan vaatimusten mukaisia.1.7 Jos 1.6 kohdan edellytys ei toteudu, on tutkittava kymmenen muuta tuotannosta satunnaisesti valittua näytettä.Kaikkien suoritettujen mittausten keskiarvon on täytettävä II liitteessä olevan 4 kohdan lisäysten 1 ja 2 vaatimukset, eikä minkään yksittäisen mittauksen tulos saa olla alle 95 % määrätystä arvosta.2 Tuotannon lopettaminenJos osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen haltija lopettaa tuotannon, on siitä ilmoitettava välittömästi toimivaltaisille viranomaisille.KUVATKuva 1Lokasuojan (a) leveys (q) ja sivupellin (j) sijainti>VIITTAUS KAAVIOON>Huom: Suluissa olevat numerot viittaavat vastaaviin liitteen III kohtiin.Kuva 2Lokasuojan ja sivupeltien mitat>VIITTAUS KAAVIOON>Kuva 4Ohjautuvilla, itseohjautuvilla tai muilla kuin ohjautuvilla pyörillä varustettujen akseleiden lokasuojat ja sivupellit>VIITTAUS KAAVIOON>Kuva 5Muilla kuin ohjautuvilla tai itseohjautuvilla pyörillä varustettujen akseleiden energiaa vaimentavan roiskeenestojärjestelmän laitteiden sijainti(Liite III -6.2 ja 8 kohta)>VIITTAUS KAAVIOON>Kuva 6Ohjautuvilla, itseohjautuvilla tai muilla kuin ohjautuvilla pyörillä varustettujen akseleiden ilman/veden erottavan roiskeenestojärjestelmän laitteiden sijainti>VIITTAUS KAAVIOON>Kuva 8Energiaa vaimentavien laitteiden testauslaitteisto(ks. liite II, lisäys 1)>VIITTAUS KAAVIOON>Kuva 9Ilman/veden erottavien laitteiden testauslaitteisto(ks. liite II, lisäys 2)>VIITTAUS KAAVIOON>