Avis juridique important

|

31996L0067

Neuvoston direktiivi 96/67/EY, annettu 15 päivänä lokakuuta 1996, pääsystä maahuolinnan markkinoille yhteisön lentoasemilla

Virallinen lehti nro L 272 , 25/10/1996 s. 0036 - 0045

NEUVOSTON DIREKTIIVI  96/67/EY, annettu 15 päivänä lokakuuta 1996, pääsystä maahuolinnan markkinoille yhteisön lentoasemilla EUROOPAN UNIONIN  NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 84 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen (1), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä (3), sekä katsoo, että (1) yhteisö on luonut asteittain yhteisen lentoliikennepolitiikan sisämarkkinoiden toteuttamiseksi  perustamissopimuksen 7 a artiklan mukaisesti tavoitteenaan taloudellisen ja yhteiskunnallisen  kehityksen pysyvä edistäminen, (2) perustamissopimuksen 59 artiklassa vahvistetaan tavoitteeksi poistaa rajoitukset, jotka  koskevat vapautta tarjota palveluja; perustamissopimuksen 61 artiklan mukaisesti tämä tavoite on  saavutettava yhteisellä liikennepolitiikalla, (3) neuvoston asetuksilla (ETY) N:o 2407/92 (4), (ETY) N:o 2408/92 (5) ja (ETY) N:o 2409/92 (6)  tämä tavoite on toteutettu varsinaisten lentoliikennepalvelujen osalta, (4) maahuolintapalvelut ovat välttämättömiä lentoliikennemuodon moitteettomalle toiminnalle, ja ne  edesauttavat olennaisesti lentoliikenteen infrastruktuurin tehokasta käyttöä, (5) maahuolinnan markkinoiden avaaminen on toimenpide, jonka pitäisi auttaa lentoyhtiöitä  alentamaan käyttökustannuksia ja parantamaan käyttäjille tarjottavien palvelujen laatua, (6) toissijaisuusperiaatteen noudattamiseksi on välttämätöntä toteuttaa pääsy maahuolinnan  markkinoille yhteisön puitteissa, samalla kun jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus ottaa huomioon  alan erityispiirteet, (7) kesäkuussa 1994 antamassaan tiedonannossa "Tie Euroopan siviili-ilmailun tulevaisuuteen"  komissio ilmaisi aikomuksensa tehdä vuoden 1994 loppuun mennessä maahuolinnan markkinoille pääsyn  toteuttamiseksi yhteisön lentokentillä aloite; Euroopan siviili-ilmailun tilanteesta 24 päivänä  lokakuuta 1994 hyväksytyssä neuvoston päätöslauselmassa (7) vahvistetaan se, että markkinoita  avattaessa on tarpeen ottaa huomioon lentoasemilla vallitsevan tilanteen asettamat vaatimukset, (8) Euroopan siviili-ilmailusta 14 päivänä helmikuuta 1995 antamassaan päätöslauselmassa (8)  Euroopan parlamentti muistutti, että on otettava huomioon maahuolinnan markkinoiden avaamisen  vaikutus työskentely- ja turvallisuusolosuhteisiin yhteisön lentoasemilla, (9) vapaa pääsy maahuolinnan markkinoille on sopusoinnussa yhteisön lentoasemien tehokkaan  toiminnan kanssa, (10) vapaa pääsy maahuolinnan markkinoille on toteutettava asteittain ja alan vaatimuksiin  mukautetulla tavalla, (11) joidenkin palvelulajien kohdalla markkinoille pääsyssä sekä omahuolinnan harjoittamisessa  voidaan kohdata turvallisuuteen, turvatoimiin, kapasiteettiin ja käytettävissä olevaan tilaan  liittyviä rajoitteita; tämän vuoksi on voitava rajoittaa näiden palvelujen tarjoajien määrää; myös  omahuolinnan harjoittamista on voitava rajoittaa ja tällaisten rajoitusten asettamisperusteiden on  oltava asiaankuuluvia, puolueettomia, avoimia ja syrjimättömiä, (12) jos palvelujen tarjoajien määrä on rajoitettu, riittävän kilpailun ylläpitäminen edellyttää,  että vähintään yksi palvelujen tarjoajista on tietyn siirtymäajan kuluttua riippumaton sekä  lentoaseman pitäjästä että määräävässä markkina-asemassa olevasta lentoliikenteen harjoittajasta, (13) lentoasemien moitteeton toiminta edellyttää, että ne saavat hallita tiettyjä  infrastruktuureita, joita teknisistä tai kannattavuussyistä taikka ympäristöön kohdistuvan  vaikutuksensa vuoksi on vaikea jakaa tai lisätä; näiden infrastruktuurien keskitetty hallinta ei  saa kuitenkaan estää maahuolintapalvelujen tarjoajia ja omahuolintaan oikeutettuja käyttämästä  niitä, (14) joissakin tapauksissa esitetyt rajoitteet saattavat olla sellaisia, että ne voivat oikeuttaa  rajoittamaan markkinoille pääsyä tai omahuolinnan harjoittamista siltä osin kuin nämä rajoitukset  ovat asiaankuuluvia, puolueettomia, avoimia ja syrjimättömiä, (15) tällaisilla poikkeuksilla on pyrittävä siihen, että lentoaseman pitäjät voivat niiden avulla  poistaa nämä rajoitteet tai ainakin lieventää niitä; komission on neuvoa-antavan komitean  avustamana hyväksyttävä nämä poikkeukset ja ne on myönnettävä määräajaksi, (16) jos palvelujen tarjoajien määrä on rajoitettu, riittävän ja rehellisen kilpailun ylläpitäminen  edellyttää, että palvelujen tarjoajat valitaan avointa ja puolueetonta menettelyä noudattaen;  palvelujen käyttäjiä on aiheellista kuulla tässä valinnassa, koska palvelujen laatu ja hinta  koskevat ensisijaisesti heitä, (17) tämän vuoksi on tärkeää järjestää käyttäjien edustus ja heidän kuulemisensa palvelujen  tarjoajien valinnassa perustamalla käyttäjien edustajista muodostuva komitea, (18) lentoaseman palvelujen tarjoajien valinnan yhteydessä on mahdollista tietyissä tilanteissa ja  olosuhteissa ulottaa julkisen palvelun velvoite kyseisen jäsenvaltion samalla maantieteellisellä  alueella sijaitseviin muihin lentoasemiin, (19) lentoaseman pitäjä voi myös tarjota maahuolintapalveluja ja sen päätöksillä voi olla  huomattava vaikutus palvelujen tarjoajien väliseen kilpailuun; tämän vuoksi rehellisen kilpailun  ylläpitämiseksi on välttämätöntä, että lentoasemat pitävät kirjanpidossaan infrastruktuurin hoitoon  ja sääntelyyn liittyvät toimensa erillään omien maahuolintapalvelujensa tarjoamiseen liittyvistä  toimista, (20) lentoaseman pitäjä ei saa tukea maahuolintaan liittyvää toimintaansa lentoaseman  viranomaistehtävästä saamillaan tuloilla, (21) samoja avoimuutta koskevia vaatimuksia on sovellettava kaikkiin, jotka haluavat tarjota  maahuolintapalveluja kolmansille osapuolille, (22) jäsenvaltioiden on voitava tehdä maahuolintapalvelujen tarjoaminen luvanvaraiseksi, jotta  lentoasemat voivat hoitaa infrastruktuurien hallintaa koskevan tehtävänsä ja taata  lentokenttäalueen turvallisuuden sekä suojella ympäristöä ja valvoa voimassa olevan  sosiaalilainsäädännön noudattamista; tällaisen luvan myöntämisperusteiden tulee olla puolueettomia,  avoimia ja syrjimättömiä, (23) näiden samojen syiden perusteella jäsenvaltioiden on voitava määritellä lentoasemien  infrastruktuurien moitteettoman toiminnan edellyttämät säännöt ja soveltaa niitä; näiden sääntöjen  on oltava asetetun tavoitteen mukaisia eivätkä ne saa johtaa markkinoille pääsyn tai omahuolinnan  harjoittamisen rajoittamiseen tässä direktiiviissä säädettyä tasoa alemmalle tasolle; näiden  sääntöjen on oltava puolueettomuuden, avoimuuden ja syrjimättömyyden periaatteiden mukaisia, (24) jäsenvaltioiden on voitava taata maahuolintapalveluja tarjoavien yritysten henkilökunnan  asianmukainen sosiaaliturva, (25) maahuolintapalvelujen tarjoajille ja omahuolintaan oikeutetuille lentoliikenteen  harjoittajille on taattava mahdollisuus lentoaseman rakennelmien ja laitteiden käyttöön siltä osin  kuin heidän oikeuksiensa käyttäminen sekä riittävän ja rehellisen kilpailun varmistaminen sitä  edellyttävät; käytöstä on kuitenkin voitava periä maksu, (26) on perusteltua, että tässä direktiivissä tunnustettuja oikeuksia sovelletaan kolmansista  valtioista peräisin oleviin maahuolintapalvelujen tarjoajiin ja käyttäjiin ainoastaan ehdottoman  vastavuoroisuuden perusteella; jos vastavuoroisuutta ei ole, jäsenvaltio saa keskeyttää näiden  oikeuksien käytön kyseisten tarjoajien ja käyttäjien osalta, (27) Espanjan kuningaskunta ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat sopineet Lontoossa 2 päivänä  joulukuuta 1987 ulkoministeriensä yhteisessä julkilausumassa järjestelyistä Gibraltarin lentoaseman  käyttöä koskevan yhteistyön lisäämiseksi, eikä näitä järjestelyjä ole vielä pantu täytäntöön, ja (28) tämä direktiivi ei rajoita perustamissopimuksen sääntöjen soveltamista, ja erityisesti  komissio valvoo edelleen näiden sääntöjen noudattamista käyttäen tarvittaessa sille  perustamissopimuksen 90 artiklassa annettuja valtuuksia, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Soveltamisala 1. Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin  jäsenvaltioiden alueella sijaitseviin lentoasemiin, joihin sovelletaan perustamissopimuksen  määräyksiä ja jotka ovat kaupallisen lentoliikenteen käytössä seuraavien yksityiskohtaisten  sääntöjen mukaisesti: a) Kaikkiin lentoasemiin sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1998 niiden liikennemääristä riippumatta  säännöksiä, jotka koskevat 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja muita kuin 7 artiklan 2 kohdassa  mainittuja palvelulajeja. b) Jäljempänä 7 artiklan 2 kohdassa mainittuja palvelulajeja koskevia säännöksiä sovelletaan 1  päivästä tammikuuta 1998 ainoastaan lentoasemiin, joiden vuosittainen liikennemäärä on vähintään  miljoona matkustajaa tai 25 000 tonnia rahtia. c) Jäljempänä 6 artiklassa tarkoitettuja palvelulajeja koskevia säännöksiä sovelletaan 1 päivästä  tammikuuta 1999 lentoasemiin, - joiden vuosittainen liikennemäärä on vähintään kolme miljoonaa matkustajaa tai 75 000 tonnia  rahtia, tai - joiden liikennemääräksi on edellisen vuoden 1 päivää huhtikuuta tai 1 päivää lokakuuta edeltävänä  kuuden kuukauden ajanjaksona kirjattu vähintään 2 miljoonaa matkustajaa tai 50 000 tonnia rahtia. 2. Jollei 1 kohdan säännöksistä muuta johdu, tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan 1 päivästä  tammikuuta 2001 kaikkiin jäsenvaltioiden alueella sijaitseviin ja perustamissopimuksen määräysten  alaisiin lentoasemiin, jotka ovat kaupallisen liikenteen käytössä ja joiden vuosittainen  liikennemäärä on vähintään kaksi miljoonaa matkustajaa tai 50 000 tonnia rahtia. 3. Jos lentoasemalla saavutetaan jokin tässä artiklassa tarkoitettu rahtiliikennettä koskeva raja,  mutta ei matkustajaliikennettä koskevaa vastaavaa rajaa, tämän direktiivin säännöksiä ei sovelleta  pelkästään matkustajille varattuihin maahuolintalajeihin. 4. Komissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä tiedoksi luettelon tässä artiklassa  tarkoitetuista lentoasemista. Luettelo julkaistaan ensimmäisen kerran kolmen kuukauden kuluessa  tämän direktiivin voimaantulosta ja sen jälkeen vuosittain. Jäsenvaltioiden on vuosittain heinäkuun 1 päivään mennessä toimitettava komissiolle luettelon  laatimiseksi tarvittavat tiedot. 5. Tämän direktiivin soveltaminen Gibraltarin lentoasemaan ei rajoita Espanjan kuningaskunnan ja  Yhdistyneen kuningaskunnan oikeudellista asemaa kiistassa sen alueen suvereniteetista, jolla  lentoasema sijaitsee. 6. Tämän asetuksen soveltamista Gibraltarin lentoasemaan lykätään siihen asti, kunnes Espanjan  kuningaskunnan ja Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministereiden 2 päivänä joulukuuta 1987 antaman  yhteisen julkilausuman mukaiset järjestelyt on pantu täytäntöön. Espanjan kuningaskunnan ja  Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusten on ilmoitettava neuvostolle tästä täytäntöönpanopäivästä. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: a) `lentoasemalla` aluetta, joka on erityisesti järjestetty ilma-alusten laskua, lentoonlähtöä ja  siirtelyä varten, mukaan lukien siellä olevat lentoliikenteen ja ilma-aluksien palvelujen  edellyttämät lisärakennelmat ja -laitteet sekä kaupallisen lentoliikenteen tarvitsemat rakennelmat  ja laitteet, b) `lentoasemajärjestelmällä` yhteisön lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön sisäisen  lentoliikenteen reiteille 23 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2408/92  liitteessä II lueteltuja kahta tai useampaa lentoasemaa, jotka on yhdistetty palvelemaan samaa  kaupunkia tai taajamaa, c) `lentoaseman pitäjällä` yhteisöä, jolle kansallisen lainsäädännön tai sääntelyn nojalla on  annettu tehtäväksi huolehtia muun toimintansa ohella tai yksinomaisesti lentoasemien  infrastruktuurien hallinnasta sekä eri tahojen toiminnan yhteensovittamisesta ja valvonnasta  kyseisellä lentoasemalla tai lentoasemajärjestelmällä, d) `lentoaseman käyttäjällä` luonnollista tai oikeushenkilöä, joka kuljettaa lentoteitse  matkustajia, postia ja/tai rahtia kyseiselle lentoasemalle tai kyseiseltä lentoasemalta, e) `maahuolinnalla` lentoasemalla sen käyttäjälle toimitettuja palveluja sellaisina kuin ne on  määritelty liitteessä, f) `omahuolinnalla` tilannetta, jossa käyttäjä huolehtii yhden tai useamman maahuolinta-alan  palvelun suorittamisesta itselleen tekemättä sopimusta kolmannen osapuolen kanssa näiden palvelujen  toimittamisesta. Tässä määritelmässä toisiinsa nähden kolmansina osapuolina ei pidetä sellaisia  käyttäjiä, - joista toisella on hallussaan toisen osake-enemmistö, tai - joiden molempien osake-enemmistö on saman tahon hallussa, g) `maahuolintapalvelujen tarjoajalla` luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka toimittaa  kolmansille osapuolille yhden tai useamman maahuolinta-alan palveluja. 3 artikla Lentoaseman pitäjä 1. Jos lentoaseman tai lentoasemajärjestelmän hallinnoinnista ja  toiminnan ylläpitämisestä vastaa useampi kuin yksi yhteisö, pidetään kutakin näistä tätä  direktiiviä sovellettaessa osana lentoaseman pitäjää. 2. Jos yhdellä pitäjällä on usea lentoasema tai lentoasemajärjestelmä, katsotaan samoin jokainen  näistä tätä direktiiviä sovellettaessa erilliseksi. 3. Jos jäsenvaltion lainsäädännössä lentoaseman pitäjä on asetettu julkisen viranomaisen ohjaukseen  tai valvontaan, tämän viranomaisen on laissa hänelle määrättyjen velvoitteiden rajoissa valvottava  tämän direktiivin soveltamista. 4 artikla Toimintojen eriyttäminen 1. Lentoaseman pitäjän, käyttäjän tai tarjoajan, jotka  toimittavat maahuolintapalveluja, on voimassa olevien kaupallisten käytäntöjen mukaisesti pidettävä  kirjanpidossaan maahuolintapalveluihin liittyvä toimintansa tarkasti erillään muista  toiminnoistaan. 2. Jäsenvaltion nimeämän riippumattoman tarkastajan on valvottava kirjanpidon eriyttämisen  toteutumista. Tarkastajan on varmistuttava myös siitä, ettei lentoaseman pitäjän viranomaistoiminnoista suuntaudu  rahavirtaa maahuolintatoimintaan. 5 artikla Käyttäjien komitea 1. Kahdentoista kuukauden kuluessa tämän direktiivin  voimaantulosta jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän direktiivin alaan kuuluvien  lentoasemien käyttäjien tai käyttäjiä edustavien järjestöjen edustajista muodostuva komitea  perustetaan. 2. Kaikilla käyttäjillä on oikeus valintansa mukaisesti olla mukana tässä komiteassa joko itse tai  nimeämänsä järjestön edustamana. 6 artikla Kolmansille osapuolille tarjottavat maahuolintapalvelut 1. Jäsenvaltioiden on  toteutettava tarpeelliset toimenpiteet 1 artiklassa säädettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen  mukaisesti varmistaakseen maahuolintapalvelujen tarjoajille vapaan pääsyn kolmansille osapuolille  tarjottavien maahuolintapalvelujen markkinoille. Jäsenvaltioilla on oikeus edellyttää, että maahuolintapalvelujen tarjoajien on oltava sijoittuneita  yhteisön alueelle. 2. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin rajoittaa sellaisten palvelujen tarjoajien määrää, joilla on lupa  tarjota seuraavia maahuolintapalveluja: - matkatavaran käsittely, - asematasopalvelut, - polttoaine- ja öljyhuolinta, - rahdin ja postin fyysinen käsittely terminaalin ja ilma-aluksen välillä saapuvien ja lähtevien  lentojen sekä kauttakulun yhteydessä. Jäsenvaltiot eivät kuitenkaan saa rajoittaa palvelujen tarjoajien lukumäärää vähempään kuin kahteen  minkään edellä mainitun palvelulajin osalta. 3. Lisäksi 1 päivästä tammikuuta 2001 lukien ainakin yksi palvelujen tarjoaja ei saa olla suoraan  tai epäsuorasti - lentoaseman pitäjän määräysvallassa, - palvelujen tarjoajien valintaa edeltävän vuoden aikana enemmän kuin 25 prosenttia lentoaseman  matkustaja- tai rahtiliikenteestä kuljettaneen käyttäjän määräysvallassa, - sellaisen yhteisön määräysvallassa, jonka määräysvallassa suoraan tai epäsuorasti kyseinen  lentoaseman pitäjä tai tällainen käyttäjä on taikka joka on suoraan tai epäsuorasti kyseisen  lentoaseman pitäjän tai tällaisen käyttäjän määräysvallassa. Kuitenkin 1 päivään heinäkuuta 2000 mennessä jäsenvaltio voi pyytää, että tässä kohdassa  tarkoitettu velvoite lykätään myöhempään ajankohtaan aina 31 päivään joulukuuta 2002 asti. Komissio tutkii pyynnön 10 artiklassa mainitun komitean avustamana ja voi kyseisen alan kehityksen  ja erityisesti liikennemäärältään ja tyypiltään vastaavanlaisten lentoasemien tilanteen huomioon  ottaen päättää suostua siihen. 4. Jos jäsenvaltio 2 kohdan mukaisesti rajoittaa palvelujen tarjoajien määrää, se ei saa estää  lentoaseman käyttäjää halutessaan valitsemasta kutakin rajoituksen soveltamisalaan kuuluvaa  maahuolintapalvelua kohden vähintään kahden maahuolintapalvelujen tarjoajan välillä 2 ja 3 kohdassa  säädettyjen edellytysten mukaisesti ja riippumatta siitä, mikä osa lentoasemaa sille on osoitettu. 7 artikla Omahuolinta 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet 1 artiklassa  säädettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti varmistaakseen omahuolinnan vapaan  harjoittamisen. 2. Kuitenkin seuraavien maahuolintapalvelujen osalta: - matkatavaran käsittely, - asematasopalvelut, - polttoaine- ja öljynhuolinta sekä - rahdin ja postin fyysinen käsittely terminaalin ja ilma-aluksen välillä saapuvien ja lähtevien  lentojen sekä kauttakulun yhteydessä jäsenvaltiot voivat varata oikeuden omahuolinnan harjoittamiseen vähintään kahdelle käyttäjälle  edellyttäen, että nämä valitaan asiaankuuluvin, puolueettomin, avoimin ja syrjimättömin perustein. 8 artikla Keskitetyt infrastruktuurit 1. Sen estämättä, mitä 6 ja 7 artiklassa säädetään,  jäsenvaltiot voivat antaa joko lentoaseman pitäjälle tai jollekin muulle tehtäväksi hallinnoida  sellaisia keskitettyjä infrastruktuureja kuten matkatavaran käsittely, jäänesto, vesihuolto ja  polttoainejakelu, joita käytetään maahuolintapalveluissa ja joita niiden moninaisuuden,  kustannusten tai ympäristöön kohdistuvien vaikutusten vuoksi ei voida jakaa tai lisätä.  Jäsenvaltiot voivat tehdä näiden infrastruktuurien käytön pakolliseksi palvelujen tarjoajille ja  omahuolintaan oikeutetuille käyttäjille. 2. Jäsenvaltioiden on valvottava, että näitä infrastruktuureja hallinnoidaan avoimesti,  puolueettomasti ja syrjimättömästi sekä erityisesti, ettei palvelujen tarjoajia ja omahuolintaan  oikeutettuja käyttäjiä estetä käyttämästä niitä tässä direktiivissä säädetyissä rajoissa. 9 artikla Poikkeukset 1. Jos lentoasemalla käytettävissä olevan tilan tai kapasiteetin  erityiset rajoitteet erityisesti ruuhkautumisen ja tilojen käyttöasteen vuoksi estävät markkinoiden  avaamisen ja/tai omahuolinnan harjoittamisen tässä direktiivissä säädetyssä laajuudessa, kyseessä  oleva jäsenvaltio voi päättää a) rajoittaa maahuolintapalvelujen tarjoajien määrää yhden tai useamman muun paitsi 6 artiklan 2  kohdassa mainitun maahuolintapalvelun osalta koko lentoasemalla tai sen osassa; niiden osalta  sovelletaan 6 artiklan 2 ja 3 kohdan säännöksiä, b) varata oikeuden soveltaa yhden tai useamman 6 artiklan 2 kohdassa mainitun maahuolintapalvelun  tarjoamisen vain yhdelle palvelujen tarjoajalle, c) varata oikeuden omahuolinnan harjoittamiseen rajoitetulle määrälle käyttäjiä muidenkin kuin 7  artiklan 2 kohdassa mainittujen maahuolintapalvelujen osalta edellyttäen, että käyttäjät valitaan  asianmukaisin, puolueettomin, avoimin ja syrjimättömin perustein, d) kieltää omahuolinnan harjoittamisen tai rajoittaa sen yhteen käyttäjään 7 artiklan 2 kohdassa  mainittujen maahuolintapalvelujen osalta. 2. Kaikissa 1 kohdan mukaisesti tehdyissä poikkeuksissa on a) yksilöitävä maahuolintalaji tai -lajit, joille poikkeus myönnetään, ja käytettävissä olevaan  tilaan tai kapasiteettiin liittyvät erityiset rajoitteet, joilla poikkeusta perustellaan, b) liitettävä mukaan suunnitelma aiheellisista toimenpiteistä, joilla rajoitteet voidaan poistaa. Lisäksi poikkeus ei saa i) rajoittaa tarpeettomasti tämän direktiivin tavoitteiden toteuttamista, ii) vääristää kilpailua palvelujen tarjoajien ja/tai omahuolintaan oikeutettujen käyttäjien  kesken, iii) koskea laajempaa alaa kuin on tarpeen. 3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikki 1 kohdan perusteella myöntämänsä poikkeukset  sekä niiden perusteet vähintään kolme kuukautta ennen kuin poikkeukset tulevat voimaan. Komissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä yhteenvedon sille ilmoitetuista  päätöksistä sekä kehottaa niitä, joita asia koskee, esittämään huomautuksensa. 4. Komissio tutkii jäsenvaltion tekemän päätöksen poikkeuksen myöntämisestä. Komissio tekee tätä  varten perusteellisen selvityksen tilanteesta ja jäsenvaltion esittämistä toimenpiteistä  tutkiakseen, ovatko erityiset rajoitteet olemassa sekä onko markkinoiden avaaminen ja/tai  omahuolinnan harjoittaminen mahdotonta tässä direktiivissä säädetyssä laajuudessa. 5. Tutkittuaan asiaa ja kuultuaan kyseistä jäsenvaltiota komissio voi hyväksyä jäsenvaltion  päätöksen tai vastustaa sitä, jos se katsoo, että esitettyjä rajoitteita ei ole todettu tai että ne  eivät ole riittäviä ollakseen perusteena poikkeukselle. Kuultuaan kyseistä jäsenvaltiota komissio  voi lisäksi vaatia jäsenvaltiota muuttamaan poikkeuksen soveltamisalaa tai rajoittamaan sen  ainoastaan niihin osiin lentoasemaa tai lentoasemajärjestelmää, joissa esitetyt rajoitteet on  tosiasiallisesti todettu. Komissio tekee asiassa päätöksen viimeistään kolme kuukautta jäsenvaltion antaman ilmoituksen  jälkeen; päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 6. Jäsenvaltioiden 1 kohdan mukaisesti myöntämien poikkeusten voimassaoloaika on muissa kuin  artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuissa poikkeuksissa enintään kolme vuotta. Viimeistään  kolme kuukautta ennen tämän ajanjakson päättymistä jäsenvaltion on tehtävä poikkeusta koskevasta  pyynnöstä uusi päätös, jota myös koskee tässä artiklassa säädetty menettely. Artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut poikkeukset eivät saa olla kestoltaan kahta vuotta  pidempiä. Jäsenvaltio voi kuitenkin 1 kohdassa mainittujen perusteiden nojalla pyytää, että  määräaikaa jatketaan yhden kerran kahdella vuodella. Komissio tekee tällaista pyyntöä koskevan  päätöksen 10 artiklassa tarkoitetun komitean avustamana. 10 artikla Neuvoa-antava komitea 1. Komissiota avustaa neuvoa-antava komitea, joka muodostuu  jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana toimii komission edustaja. 2. Komitea neuvoo komissiota 9 artiklan soveltamisessa. 3. Komissio voi lisäksi kuulla komiteaa kaikissa tämän direktiivin soveltamista koskevissa  kysymyksissä. 4. Komitea laatii työjärjestyksensä. 11 artikla Palvelujen tarjoajien valinta 1. Jäsenvaltion on toteutettava tarpeelliset  toimenpiteet valintamenettelyn järjestämiseksi niiden palvelujen tarjoajien osalta, joille annetaan  lupa maahuolintapalvelujen tarjoamiseen lentoasemalla, jos tarjoajien määrä on rajoitettu 6  artiklan 2 kohdassa ja 9 artiklassa säädetyissä tapauksissa. Tässä menettelyssä on noudatettava  seuraavia periaatteita: a) jos jäsenvaltio edellyttää, että palvelujen tarjoajien on täytettävä tietyt vakioehdot tai  tekniset vaatimukset, käyttäjien komiteaa on kuultava ennen näiden ehtojen tai vaatimusten  laatimista. Vakioehdoissa tai teknisissä vaatimuksissa määriteltyjen valintaperusteiden tulee olla  asiaankuuluvia, puolueettomia, avoimia ja syrjimättömiä. Annettuaan komissiolle tiedon asiasta asianomainen jäsenvaltio voi osana vakioehtoja tai teknisiä  vaatimuksia, joihin palvelujen tarjoajien on mukauduttava, asettaa alueellaan julkisen palvelun  velvoitteen syrjäistä tai kehitysaluetta palveleville lentoasemille, joihin ei kohdistu kaupallista  mielenkiintoa, mutta jotka ovat ehdottoman välttämättömiä asianomaiselle jäsenvaltiolle. b) on järjestettävä tarjouskilpailu, josta ilmoitetaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ja  johon kaikki kiinnostuneet palvelujen tarjoajat voivat osallistua, c) palvelujen tarjoajat valitsee: i) lentoaseman pitäjä kuultuaan sitä ennen käyttäjien komiteaa, jos - lentoaseman pitäjä ei itse tarjoa vastaavanlaisia maahuolintapalveluja, eikä - lentoaseman pitäjällä ole suoraa tai epäsuoraa määräysvaltaa tällaisia palveluja tarjoavissa  yrityksissä, eikä - sillä ole osuutta tällaisessa yrityksessä, ii) muissa tapauksissa lentoaseman pitäjästä riippumattomat jäsenvaltioiden toimivaltaiset  viranomaiset kuultuaan käyttäjien komiteaa ja lentoaseman pitäjää, d) palvelujen tarjoajat valitaan enintään seitsemäksi vuodeksi, e) jos palvelujen tarjoaja lopettaa toimintansa ennen kuin määräaika, joksi hänet on valittu,  päättyy, hänen tilalleen valitaan samaa menettelyä noudattaen uusi palvelujen tarjoaja. 2. Jos tarjoajien määrä on rajoitettu 6 artiklan 2 kohdan ja 9 artiklan mukaisesti, lentoaseman  pitäjä voi itse tarjota maahuolintapalveluja ilman, että 1 kohdassa tarkoitettua valintamenettelyä  tarvitsee noudattaa. Se voi myös tätä menettelyä noudattamatta antaa jollekin palveluja tarjoavalle  yritykselle luvan tarjota maahuolintapalveluja kyseiselle lentoasemalle, - jos lentoaseman pitäjällä on suoraan tai epäsuorasti määräysvalta kyseisessä yrityksessä, tai - jos kyseinen pitäjä on suoraan tai epäsuorasti kyseisen yrityksen määräysvallassa. 3. Lentokentän pitäjä antaa käyttäjien komitealle tiedoksi tämän artiklan nojalla tehdyt  päätökset. 12 artikla Saarilla sijaitsevat lentoasemat Valittaessa 11 artiklan mukaisesti lentoaseman  maahuolintapalvelujen tarjoajia jäsenvaltio voi laajentaa julkisen palvelun velvoitteen kyseisen  jäsenvaltion muille lentoasemille edellyttäen, että - nämä lentoasemat sijaitsevat saarilla samalla maantieteellisellä alueella, ja - näiden lentoasemien vuotuinen asemakohtainen liikennemäärä on vähintään 100 000 matkustajaa, ja - komissio 10 artiklassa mainitun komitean avustamana hyväksyy tällaisen laajentamisen. 13 artikla Kuuleminen Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lentoaseman pitäjän, käyttäjien  komitean ja palveluja tarjoavien yritysten välinen pakollinen kuulemismenettely järjestetään tämän  direktiivin määräysten soveltamiseksi. Kuuleminen koskee erityisesti niiden palvelujen hintaa,  joiden osalta on myönnetty 9 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukainen poikkeus, sekä kyseisten  palvelujen tarjoamiseen liittyviä järjestelyjä. Tällainen kuuleminen on järjestettävä vähintään  kerran vuodessa. 14 artikla Hyväksyminen 1. Jäsenvaltiot voivat asettaa maahuolintapalvelujen tarjoajan tai  omahuolintaan oikeutetun käyttäjän toiminnan ehdoksi lentoasemalla kyseisen lentoaseman pitäjästä  riippumattoman julkisen viranomaisen antaman hyväksymisen. Hyväksymisperusteiden on liityttävä moitteettomaan taloudelliseen tilanteeseen ja riittävään  vakuutussuojaan sekä lentoasemien rakennelmien ja laitteiden, ilma-alusten, varusteiden ja ihmisten  turvallisuuteen tai turvatoimiin sekä ympäristönsuojeluun ja asiaankuuluvaan sosiaalilainsäädännön  noudattamiseen. Perusteissa on noudatettava seuraavia periaatteita: a) niitä on sovellettava syrjimättömällä tavalla palvelujen tarjoajiin ja käyttäjiin, b) niiden on liityttävä asetettuun tavoitteeseen, c) ne eivät saa käytännössä johtaa markkinoille pääsyn tai omahuolinnan harjoittamisen  rajoittamiseen tässä direktiivissä säädettyä alemmalle tasolle. Perusteet on julkaistava ja palvelujen tarjoajille tai omahuolintaan oikeutetuille käyttäjille on  ilmoitettava etukäteen hyväksymismenettelystä. 2. Hyväksyminen voidaan evätä tai peruuttaa ainoastaan, jos palvelujen tarjoaja tai omahuolintaan  oikeutettu käyttäjä ei omasta syystään täytä 1 kohdassa tarkoitettuja perusteita. Hylkäämisen tai peruuttamisen syytä on ilmoitettava kyseiselle palvelujen tarjoajalle tai  omahuolintaan oikeutetulle käyttäjälle ja lentoaseman pitäjälle. 15 artikla Menettelytapasäännöt Jäsenvaltio voi tarvittaessa lentoaseman pitäjän ehdotuksesta: - kieltää palvelujen tarjoajaa tarjoamasta palveluja tai käyttäjää käyttämästä tarjottuja  palveluita tai harjoittamasta omahuolintaa, jos kyseinen palvelujen tarjoaja tai käyttäjä ei  noudata sille lentoaseman asianmukaisen toiminnan takaamiseksi annettuja sääntöjä. Näissä säännöissä on noudatettava seuraavia periaatteita: a) niitä on sovellettava syrjimättömällä tavalla palvelujen tarjoajiin ja käyttäjiin, b) niiden on liityttävä asetettuun tavoitteeseen, c) ne eivät saa käytännössä rajoittaa markkinoille pääsyä tai omahuolinnan harjoittamista tässä  direktiivissä säädettyä alemmalle tasolle, - edellyttää erityisesti lentoaseman maahuolintapalvelujen tarjoajia tasapuolisella ja  syrjimättömällä tavalla osallistumaan kansallisessa lainsäädännössä tai sääntelyssä asetettujen  julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseen, mukaan lukien palvelujen jatkuvuuden turvaamisen. 16 artikla Lentoaseman rakennelmien ja laitteiden käyttö 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava  tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että maahuolintapalvelujen tarjoajilla ja  omahuolintaa haluavilla käyttäjillä on mahdollisuus lentoasemien rakennelmien ja laitteiden  käyttämiseen siinä määrin kuin heidän toimintansa harjoittaminen sitä edellyttää. Jos lentoaseman  pitäjä tai tarvittaessa sitä valvova julkinen viranomainen tai muu yhteisö asettaa edellytyksiä  kyseiselle käyttöoikeudelle, näiden edellytysten on oltava asianmukaisia, puolueettomia, avoimia ja  syrjimättömiä. 2. Lentoasemien maahuolintaan varatut tilat on jaettava maahuolintapalvelujen tarjoajien ja  omahuolintaan oikeutettujen käyttäjien kesken, mukaan lukien markkinoille tulijat, heidän  oikeuksiensa käyttämisen edellyttämässä määrin sekä tosiasiallisen ja tasapuolisen kilpailun  mahdollistamiseksi asianmukaisten, puolueettomien, avoimien ja syrjimättömien sääntöjen sekä  perusteiden mukaisesti. 3. Jos lentoaseman rakennelmien ja laitteiden käytöstä peritään maksu, maksu on määriteltävä  asianmukaisin, puolueettomin, avoimin ja syrjimättömin perustein. 17 artikla Turvallisuus ja turvatoimet Tämän direktiivin säännökset eivät vaikuta millään  tavoin jäsenvaltioiden oikeuksiin ja velvoitteisiin lentoasemilla yleisen järjestyksen,  turvallisuuden ja turvatoimien alalla. 18 artikla Työntekijöiden ja ympäristön suojelu Jäsenvaltiot voivat toteuttaa työntekijöiden  oikeuksien ja ympäristönsuojelun turvaamisen edellyttämiä toimenpiteitä, sanotun kuitenkaan  rajoittamatta tämän direktiivin säännösten soveltamista ja yhteisön oikeuden muiden määräysten  noudattamista. 19 artikla Kansallisten määräysten noudattaminen Jäsenvaltion lentoasemilla toimiva  maahuolintapalvelujen tarjoaja on velvollinen noudattamaan yhteisön lainsäädännön kanssa  sopusoinnussa olevia kansallisen lainsäädännön määräyksiä. 20 artikla Vastavuoroisuus 1. Jos ilmenee, että maahuolinnan markkinoille pääsyn tai  omahuolinnan ollessa kyseessä jokin kolmas maa: a) ei oikeudellisesti tai tosiasiallisesti myönnä yhteisön palvelujen tarjoajille ja omahuolintaan  oikeutetuille käyttäjille kohtelua, joka vastaa jäsenvaltioiden kolmannen maan maahuolinnan  palvelujen tarjoajille ja omahuolintaan oikeutetuille käyttäjille myöntämää kohtelua, tai b) ei oikeudellisesti tai tosiasiallisesti myönnä jäsenvaltion palvelujen tarjoajille ja  omahuolintaan oikeutetuille käyttäjille kansallisen kohtelun mukaista kohtelua, tai c) myöntää muista kolmansista maista kotoisin oleville palvelujen tarjoajille tai omahuolintaan  oikeutetuille käyttäjille suotuisamman kohtelun kuin jäsenvaltion palvelujen tarjoajille ja  omahuolintaan oikeutetuille käyttäjille, jäsenvaltio voi täydellisesti tai osittain lakkauttaa kolmannesta maasta olevien palvelujen  tarjoajien ja käyttäjien tästä direktiivistä aiheutuvat velvoitteet yhteisön oikeuden mukaisesti,  sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön kansainvälisten sitoumusten noudattamista. 2. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle oikeuksien tai velvoitteiden keskeyttämisestä tai  peruuttamisesta. 21 artikla Valitusoikeus Jäsenvaltioiden tai lentoaseman pitäjien, milloin se kuuluu heidän  tehtäviinsä, on huolehdittava siitä, että kaikilla osapuolilla, joiden laillinen etu sitä vaatii,  on oikeus valittaa 7 artiklan 2 kohdan ja 11-16 artiklan mukaisesti tehdyistä päätöksistä tai  niiden mukaisesti toteutetuista toimenpiteistä. Valitus on voitava saattaa kansallisen tuomioistuimen tai jonkin muun, kyseisen lentoaseman  pitäjästä sekä tarvittaessa sitä valvovasta julkisesta viranomaisesta riippumattoman julkisen  viranomaisen käsiteltäväksi. 22 artikla Tiedoksiantokertomus ja direktiivin tarkistus Jäsenvaltioiden on annettava  komissiolle tämän direktiivin soveltamista koskevan kertomuksen laatimiseksi tarvittavat tiedot. Kertomus, johon liitetään direktiiviä koskevat tarkistusehdotukset, laaditaan viimeistään 31  päivänä joulukuuta 2001. 23 artikla Täytäntöönpano 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen  edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään vuoden kuluessa  siitä, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Niiden on ilmoitettava tästä  komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on  liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on vahvistettava  tällaisen viittauksen yksityiskohtaiset säännöt. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa  keskeiset kansalliset säännökset komissiolle. 24 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen  jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 25 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Luxemburgissa 15 päivänä lokakuuta 1996. Neuvoston puolesta B. HOWLIN Puheenjohtaja  (1) EYVL N:o C 142, 8.6.1995, s. 7 ja EYVL N:o C 124, 27.4.1996, s. 19  (2) EYVL N:o C 301, 13.11.1995, s. 28  (3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 16. marraskuuta 1995 (EYVL N:o C 323, 4.12.1995, s.  106), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 28. maaliskuuta 1996 (EYVL N:o C 134, 6.5.1996, s. 30)  ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 16. heinäkuuta 1996 (EYVL N:o C 261, 9.9.1996).  (4) EYVL N:o L 240, 24.8.1992, s. 1  (5) EYVL N:o L 240, 24.8.1992, s. 8, asetus sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1994  liittymisasiakirjalla.  (6) EYVL N:o L 240, 24.8.1992, s. 15  (7) EYVL N:o C 309, 5.11.1994, s. 2  (8) EYVL N:o C 56, 6.3.1995, s. 28   LIITE LUETTELO MAAHUOLINTAPALVELUISTA 1. Maahuolinnan hallintoon ja valvontaan  kuuluvat: 1.1. edustus- ja yhteydenpitopalvelut paikallisten viranomaisten ja muiden tahojen kanssa,  maksuliikenteen hoitaminen käyttäjän puolesta ja toimitilojen antaminen käyttäjän edustajien  käyttöön, 1.2. lastauksen sekä tele- ja muun viestinnän valvonta, 1.3. ilma-aluksessa kuljetettavien kuormansiirtovälineiden käsittely, varastointi ja hallinnointi, 1.4. muut valvontapalvelut ennen lentoa, sen aikana tai sen jälkeen sekä muut käyttäjän pyytämät  hallinnolliset palvelut. 2. Matkustajien osalta käsittelyyn kuuluu saapuville, lähteville, lennolta toiselle siirtyville ja  kauttakulkeville matkustajille annettu apu, mukaan lukien matkalippujen ja matkustusasiakirjojen  tarkastus sekä matkatavaroiden kirjaaminen ja kuljettaminen lajittelujärjestelmiin. 3. Matkatavaroiden käsittelyyn kuuluu matkatavaroiden käsittely lajittelualueella, niiden  lajittelu, niiden valmistelu lähtöä varten, tavaroiden kuormaaminen laitteisiin, joilla tavaroita  kuljetetaan ilma-aluksen ja lajittelualueen välillä, ja tavaroiden purku tällaisista laitteista  sekä tavaroiden kuljetus lajittelualueelta saapuvien tavaroiden alueelle. 4. Rahdin ja postin käsittelyyn kuuluvat: 4.1. rahdin osalta: vienti-, kauttakulku- ja tuontirahdin fyysinen käsittely, rahtiasiakirjojen  käsittely, tullaus sekä osapuolten kesken sovitut tai olosuhteiden vaatimat turvatoimet. 4.2. postin osalta: tulevan ja lähtevän postin fyysinen käsittely, postiasiakirjojen käsittely sekä  osapuolten kesken sovitut tai olosuhteiden vaatimat turvatoimet. 5. Asematasopalveluihin kuuluvat: 5.1. ilma-aluksen opastaminen maassa sen saapuessa ja lähtiessä (1*), 5.2. ilma-aluksen avustaminen pysäköimisessä ja tähän tarvittavien laitteiden toimittaminen (2*), 5.3. ilma-aluksen ja asematasopalvelujen tarjoajien välisen viestinnän järjestäminen (3*), 5.4. ilma-aluksen lastaus ja tyhjennys, mukaan lukien tähän tarvittavien välineiden toimittaminen  ja käyttäminen sekä miehistön ja matkustajien kuljetus ilma-aluksen ja lentoterminaalin välillä  sekä matkatavaroiden kuljetus ilma-aluksen ja lentoterminaalin välillä, 5.5. ilma-aluksen käynnistämiseksi annettava apu ja siihen tarvittavien välineiden toimittaminen, 5.6. ilma-aluksen siirtäminen saapumisen ja lähdön yhteydessä sekä tähän tarvittavien laitteiden  hankkiminen ja käyttäminen, 5.7. ruuan ja juomien kuljetus ja lastaus ilma-alukseen sekä niiden purkaminen ilma-aluksista. 6. Ilma-aluksen siivous- ja muihin palveluihin kuuluvat: 6.1. ilma-aluksen siivoaminen ulkoa ja sisältä sekä käymälä- ja vesipalvelut, 6.2. matkustamon ilmastointi ja lämmittäminen, lumen ja jään poistaminen, ilma-aluksen jäänesto, 6.3. matkustamon uudelleenjärjestelyt, siihen liittyvien varusteiden varastointi. 7. Polttoaine- ja öljyhuolintaan kuuluvat: 7.1. polttoainetäydennyksen ja -tyhjennyksen järjestäminen ja suorittaminen, mukaan lukien  polttoaineen varastointi sekä toimitusten laadun ja määrän valvominen, 7.2. öljyn ja muiden nesteiden täydentäminen. 8. Ilma-alusten tekniseen huoltoon kuuluvat: 8.1. rutiinihuolto ennen lentoa, 8.2. käyttäjän pyytämät erityiset huoltotoimet, 8.3. varaosien ja huollossa tarvittavien laitteiden hankkiminen ja niiden hallinnointi, 8.4. pysäköintipaikkoja ja/tai hallitiloja koskevat pyynnöt tai varaukset. 9. Lentotoiminnan ja miehistön avustamiseen kuuluvat: 9.1. lennon valmistelu lähtöasemalla tai muussa pisteessä, 9.2. lennolla olevalle ilma-alukselle annettava palvelu, mukaan lukien mahdollisesti tarvittava  lennon uudelleen suunnittelu, 9.3. lennon jälkeen toimitettavat palvelut, 9.4. miehistön avustaminen. 10. Kenttäkuljetuksiin kuuluvat: 10.1. matkustaja-, miehistö-, matkatavara-, rahti- ja postikuljetusten organisointi ja  suorittaminen saman lentoaseman eri terminaalien välillä, mutta ei vastaava kuljetus ilma-aluksen  ja jonkin toisen pisteen välillä saman lentoaseman alueella, 10.2. käyttäjän pyytämät erityiskuljetukset. 11. Catering-palveluihin kuuluvat: 11.1. yhteyksien hoitaminen catering-toimittajiin ja näiden palvelujen hallinnointi, 11.2. ruoan, juomien ja niiden valmistamiseen tarvittavien välineiden varastoiminen, 11.3. näiden välineiden puhdistaminen, 11.4. elintarvikkeiden ja tarvittavien välineiden järjestely ja toimitus.  (1*) Ellei lennonjohtopalvelu huolehdi näistä palveluista.


Avis juridique important

|

32001L0035

Komission direktiivi 2001/35/EY, annettu 11 päivänä toukokuuta 2001, torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY liitteiden muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 136 , 18/05/2001 s. 0042 - 0048

Komission direktiivi 2001/35/EY,annettu 11 päivänä toukokuuta 2001,torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY liitteiden muuttamisestaEUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2000/82/EY(2), ja erityisesti sen 7 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Komission direktiivissä 2000/42/EY(3) vahvistetaan jäämien enimmäismäärät niille elintarvikkeiden ja niiden käsittelyssä käytettyjen torjunta-aineiden yhdistelmille, jotka jätettiin avoimiksi neuvoston direktiiveissä 94/29/EY(4), 94/30/EY(5), 95/38/EY(6), 95/39/EY(7), 96/32/EY(8), 96/33/EY(9) ja komission direktiivissä 98/82/EY(10). Edellä mainitut kohdat direktiivien liitteissä jätettiin avoimiksi tai vahvistettiin väliaikaisesti, koska säädösten antamishetkellä ei ollut käytettävissä riittäviä tietoja jäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi yhteisön tasolla 1 päivänä heinäkuuta 2000. Mainitun määräajan vahvistamisella pyrittiin siiten, että asianomaisilla tahoilla olisi riittävästi aikaa tarvittavien tietojen toimittamiseen, jotta jäämien enimmäismäärät voitaisiin yhteisön tasolla vahvistaa analyysiherkkyyden alarajaa korkeammiksi, silloin kun se on tarkoituksenmukaista ja perusteltua. Ennen määräajan päättymistä käytettävissä olevat tiedot arvioitiin, eikä niitä eräissä tapauksissa pidetty riittävinä, jotta jäämien enimmäismäärät voitaisiin yhteisön tasolla vahvistaa analyysiherkkyyden alarajaa korkeammiksi.(2) Direktiivin 2000/42/EY julkaisemisen jälkeen komissio sai hakemuksia, joihin oli liitetty lisätietoja, direktiivin 2000/42/EY nojalla vahvistettujen tiettyjen jäämien enimmäismäärien tarkistamiseksi. Hakemukset ja tiedot tarkistettiin, ja tietojen perusteella eräiden torjunta-aine/elintarvike-yhdistelmien osalta jäämien enimmäismääräksi voitaisiin vahvistaa analyysiherkkyyden alarajaa korkeampi määrä. Muiden yhdistelmien osalta käytettävissä olevat tiedot ovat riittämättömiä, minkä vuoksi on tarkoituksenmukaista vahvistaa jäämien ensimmäismääräksi analyysiherkkyyden alaraja. Muiden yhdistelmien osalta tiedot ovat nyt riittävät mutta osoittavat, että jäämien enimmäismäärien vahvistaminen analyysiherkkyyden alarajaa korkeammaksi saattaisi aiheuttaa kuluttajien liian suuren akuutin tai jatkuvan altistumisen jäämille. Tällaisissa tapauksissa jäämien enimmäismääräksi olisi jäätävä analyysiherkkyyden alaraja.(3) Kuluttajien elinikäistä altistumista näille torjunta-aineille sellaisten elintarvikkeiden välityksellä, jotka voivat sisältää näiden torjunta-aineiden jäämiä, koska aineita on käytetty kasvinsuojelussa tai tapauksen mukaan eläinlääkinnässä, on arvioitu ja mitattu Euroopan yhteisössä käytettävien menettelyiden ja käytäntöjen mukaisesti ottaen huomioon Maailman terveysjärjestön julkaisemat ohjeet(11). Laskelmien mukaan tässä direktiivissä vahvistetut jäämien enimmäismäärät eivät ylitä hyväksyttävää päiväsaantia.(4) Kuluttajien akuuttia altistumista näille torjunta-aineille kunkin niitä mahdollisesti sisältävän elintarvikkeen välityksellä on arvioitu ja mitattu Euroopan yhteisössä käytettävien menettelyiden ja käytäntöjen mukaisesti ottaen huomioon Maailman terveysjärjestön julkaisemat ohjeet. Laskelmien mukaan tässä direktiivissä avointen kohtien osalta vahvistetuilla jäämien enimmäismäärillä ei ole akuutteja myrkytysvaiktuksia.(5) Yhteisön kauppakumppaneita kuullaan tässä direktiivissä vahvistettavista enimmäismääristä Maailman kauppajärjestön kautta, ja niiden mainittuja enimmäismääriä koskevat huomautukset otetaan huomioon.(6) Kasveja käsittelevän tiedekomitean lausunto ja erityisesti sen torjunta-aineilla käsiteltyjen elintarvikkeiden kuluttajien suojelua koskevat neuvot ja suositukset on otettu huomioon. Maailman terveysjärjestön kuvaamat menetelmät, joihin edellä viitattiin, sellaisina kuin esittelevät jäsenvaltiot ovat niitä soveltaneet ja komissio on ne pysyvässä kasvinsuojelukomiteassa tarkastanut ja arvioinut, ovat kasveja käsittelevän tiedekomitean ohjeiden mukaiset(12).(7) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvinsuojelukomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaKorvataan direktiivin 90/642/ETY liitteessä II mainitut torjunta-ainejäämien ensimmäismäärät tämän direktiivin liitteessä luetelluilla jäämien enimmäismäärillä.2 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2001. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Niiden on sovellettava näitä toimenpiteitä 1 päivästä heinäkuuta 2001.3 artiklaKyseisissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä tällainen viittaus. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.4 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.5 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 11 päivänä toukokuuta 2001.Komission puolestaDavid ByrneKomission jäsen(1) EYVL L 350, 14.12.1990, s. 71.(2) EYVL L 3, 6.1.2001, s. 18.(3) EYVL L 158, 30.6.2000, s. 51.(4) EYVL L 189, 23.7.1994, s. 67.(5) EYVL L 189, 23.7.1994, s. 70.(6) EYVL L 197, 22.8.1995, s. 14.(7) EYVL L 197, 22.8.1995, s. 29.(8) EYVL L 144, 18.6.1996, s. 12.(9) EYVL L 144, 18.6.1996, s. 35.(10) EYVL L 290, 29.10.1998, s. 25.(11) Ohjeet ravinnon mukana saatavien torjunta-ainejäämien arvioimiseksi (tarkistettu laitos), laatinut GEMS/Food Programme yhdessä torjunta-ainejäämiä käsittelevän Codex-komitean kanssa. Maailman terveysjärjestön julkaisu, 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).(12) SCP/RESI/021; SCP/RESI/024.LIITE>TAULUKON PAIKKA>Huom:Torjunta-ainejäämien enimmäismäärät on lihavoitu, jos ne poikkeavat direktiiviä 2000/42/EY edeltävien direktiivien liitteissä vahvistetuista jäämien enimmäismääristä. Jos niitä ei ole lihavoitu, ne vastaavat nykyisiä jäämien enimmäismääriä.