Avis juridique important

|

31992L0042

Neuvoston direktiivi 92/42/ETY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1992, uusien nestemäisiä tai kaasumaisia polttoaineita käyttävien kuumavesikattiloiden hyötysuhdevaatimuksista

Virallinen lehti nro L 167 , 22/06/1992 s. 0017 - 0028 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 23 s. 0055  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 23 s. 0055

NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/42/ETY,annettu 21 päivänä toukokuuta 1992,uusien nestemäisiä tai kaasumaisia polttoaineita käyttävien kuumavesikattiloiden hyötysuhdevaatimuksista EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),toimii yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäpäätöksessä 91/565/ETY(4) määrätään energiatehokkuuden edistämisestä yhteisössä Save-ohjelman mukaisesti,on tärkeää toteuttaa toimenpiteitä sisämarkkinoiden toteuttamiseksi asteittain 31 päivään joulukuuta 1992 päättyvän kauden kuluessa; sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan,jäsenvaltioiden energiansäästöohjelmien parantamisesta 15 päivänä tammikuuta 1985 annetussa neuvoston päätöslauselmassa(5) kehotetaan jäsenvaltioita jatkamaan edelleen ja tarvittaessa lisäämään pyrkimyksiään energian järkevämmän käytön edistämiseksi kehittämällä yhtenäistä energiansäästöpolitiikkaa,neuvoston päätöslauselma, joka on annettu 16 päivänä syyskuuta 1986(6), koskee yhteisön energiapolitiikan uusia tavoitteita vuodelle 1995 ja jäsenvaltioiden politiikkojen lähentämistä sekä erityisesti tavoitetta parantaa energian loppukysynnän tehokkuutta vähintään 20 prosenttia,Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 130 r artiklassa määrätään, että ympäristöä koskevien yhteisön toimien tavoitteena on varmistaa, että luonnonvaroja käytetään harkiten ja järkevästi,on tarpeen ottaa perustaksi korkea suojelun taso terveyttä, turvallisuutta, ympäristönsuojelua ja kuluttajansuojaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisehdotuksissa,neuvoston päätöslauselmassa, joka on annettu 21 päivänä kesäkuuta 1989(7), julistetaan "että yhteisön olisi kiinnitettävä enemmän huomiota kasvihuoneilmiöön liittyviin ilmastonmuutosten vaaroihin", ja 29 päivänä lokakuuta 1990 annetuissa neuvoston johtopäätelmissä todetaan, että CO2-päästöt vuonna 2000 olisi vakautettava koko yhteisössä vuoden 1990 tasolle,kotimaisella ja palvelualalla, joka vie merkittävän osuuden energian loppukulutuksesta yhteisössä, on tärkeä merkitys,tämä ala tulee vielä tärkeämmäksi keskuslämmityksen voimakkaan yleistymisen ja yleisen lämmitysmukavuuden lisääntymisen kautta,parempi kattiloiden hyötysuhde on kuluttajien etujen mukaista; energiansäästö heijastuu hiilivetyjen vähäisempänä tuontina, ja yhteisön energiariippuvuuden vähentymisellä on suotuisa vaikutus sen kauppataseeseen,tilalämmittämiseen ja kuuman veden tuottamiseen käytettävien lämmönkehittimien suorituskyvystä uusissa ja olemassa olevissa muissa kuin teollisuusrakennuksissa sekä lämpöeristyksestä ja kuuman talousveden jakeluputkien eristämisestä uusissa muissa kuin teollisuusrakennuksissa 13 päivänä helmikuuta 1978 annettu neuvoston direktiivi 78/170/ETY(8) on johtanut olennaisesti erilaisten hyötysuhdetasojen vahvistamiseen eri jäsenvaltioissa,korkean hyötysuhteen vaatimus kuumavesikattiloille aiheuttaa markkinoilla olevien laitteiden teknisten ominaisuuksien vaihteluvälin supistumista, mikä helpottaa sarjavalmistusta ja edistää mittavien säästöjen saavuttamista; energiahyötysuhteen riittävän korkealle tasolle vahvistavan toimenpiteen puuttuminen voi johtaa sisämarkkinoiden toteutumisen kanssa lämmityslaitteiden hyötysuhteen huomattavaan laskuun alhaisen hyötysuhteen kattiloiden levitessä markkinoille,paikalliset ilmasto-olosuhteet ja energian ja rakennusten käyttöön liittyvät ominaisuudet vaihtelevat suuresti yhteisössä; jäsenvaltioiden on otettava tämä moninaisuus huomioon määritellessään kattiloiden käyttöönottoedellytyksiä tätä direktiiviä täytäntöön pantaessa; nämä olosuhteet oikeuttavat sen, että jäsenvaltiot, joissa on tämän direktiivin antamispäivänä laajalti käytössä lämminvesivaraajia ja asuintiloihin asennettaviksi tarkoitettuja kattiloita, sallivat edelleen tietyissä tarkoissa rajoissa niiden markkinoille saattamisen ja käyttöön ottamisen; tämän järjestelmän on oltava komission erityisessä valvonnassa,tämän direktiivin, joka on tarkoitettu poistamaan kattiloiden hyötysuhteeseen liittyviä teknisiä esteitä, on noudatettava uutta lähestymistapaa, joka vahvistettiin 7 päivänä toukokuuta 1985 annetussa neuvoston päätöslauselmassa(9), jossa erityisesti määrätään, että lainsäädännön yhdenmukaistaminen rajoitetaan Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 100 artiklaan pohjautuvien direktiivien avulla olennaisten vaatimusten, jotka markkinoille saatettavien tuotteiden on täytettävä, hyväksymiseen ja että "nämä olennaiset vaatimukset on laadittava riittävän tarkasti, jotta niiden perusteella voidaan säätää oikeudellisesti sitovia velvoitteita" ja "jotta tarkastuslaitokset voivat todistaa tuotteet standardien puuttuessa vaatimustenmukaisiksi näiden vaatimusten pohjalta",direktiivissä 83/189/ETY(10) säädetään teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä,päätöksessä 90/683/ETY(11) määrätään vaatimustenmukaisuusarviointimenettelyn eri vaiheissa käytettäviksi tarkoitetuista moduleista, joita on tarkoitus käyttää teknistä yhdenmukaistamista koskevissa direktiiveissä,hyötysuhdevaatimukset täyttävissä kattiloissa olisi oltava EY-merkki ja tarvittaessa asianmukaiset merkit, jotka mahdollistavat niiden liikkumisen vapaasti ja käyttöönoton niiden aiotun tarkoituksen mukaisesti yhteisössä,direktiivissä 89/106/ETY(12) säädetään rakennusalan tuotteita koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä, jatässä direktiivissä tarkoitetuille kaasukattiloille on tarpeen vahvistaa hyötysuhdevaatimukset energian järkevän käytön edistämiseksi, kuten jäsenvaltioiden kaasulaitteita koskevan lainsäädännön lähentämisestä 29 päivänä kesäkuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 90/396/ETY säädetään(13),ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tässä direktiivissä, joka on osa energiatehokkuuden edistämistä yhteisössä koskevaa SAVE-ohjelmaa, määritellään hyötysuhdevaatimukset, joita sovelletaan uusiin nestemäisiä tai kaasumaisia polttoaineita käyttäviin kuumavesikattiloihin, joiden nimellisteho on vähintään 4 kilowattia ja enintään 400 kilowattia, jäljempänä 'kattilat`.2 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan:- `kattilalla`: kattilan rungosta ja polttimesta muodostuvaa yksikköä, joka on suunniteltu siirtämään palamisessa vapautuva lämpö veteen,- `laitteella`:- kattilan runkoa, johon on suunniteltu asennettavaksi poltin,- poltinta, joka on suunniteltu asennettavaksi kattilan runkoon,- `nimellishyötyteholla (ilmaistuna kilowatteina)`: valmistajan vahvistamaa ja takaamaa suurinta lämpöarvoa, joka voidaan tuottaa jatkuvassa käytössä valmistajan ilmoittamalla hyötyteholla,- `hyötyteholla (ilmoitettuna prosentteina)`: kattilaveteen siirretyn lämpötuloksen sekä tuotteen, jonka lämpöarvo on alhaisempi kuin polttoaineen vakiopaine, ja polttoainemäärää ja aikayksikköä kohti ilmaistun kulutuksen välistä suhdetta,- `osakuormalla (ilmaistuna prosentteina)`: ajoittain tai nimellishyötytehoa alhaisemmalla teholla käyvän kattilan hyötytehon ja nimellishyötytehon välistä suhdetta,- `kattilaveden keskilämpötilalla` veden lämpötilojen keskiarvoa kattilan sisääntulo- ja ulostulokohdassa,- `standardikattilalla`: kattilaa, jonka käyttöveden keskilämpötilaa voidaan rajoittaa suunnittelulla,- `lämminvesivaraajalla`: kattilaa, joka on suunniteltu kytkettäväksi keskuslämmitysverkostoon ja asennettavaksi takkasyvennykseen osana lämminvesivaraaja/kaasupoltin-yhdistelmää,- `matalalämpötilakattilalla`: kattilaa, joka voi toimia jatkuvasti syöttöveden lämpötilan ollessa 35 40 °C ja jossa eräissä olosuhteissa voi aiheutua veden tiivistymistä, mukaan luetaan myös kondenssikattilat, joissa käytetään nestemäistä polttoainetta,- `kaasukäyttöiset kondenssikattilat`: kattilaa, joka on suunniteltu jatkuvasti tiivistämään suuren osan palamiskaasujen sisältämästä vesihöyrystä,- `asuintilaan asennettavalla kattilalla`: nimellishyötyteholtaan alle 37 kilowatin kattilaa, joka on suunniteltu lämmittämään asuintilaa, johon se on asennettu, luovuttamalla lämpöä kuorestaan ja jossa on kuumaa vettä luonnollisella kierrolla tuottava paisuntakammio; tällaisissa kattiloissa on niiden kuoressa nimenomainen merkintä siitä, että ne on asennettava asuintilaan.3 artikla 1 Tämä direktiivi ei koske:- kuumavesikattiloita, joissa voidaan käyttää erilaisia polttoaineita, myös kiinteitä polttoaineita,- kuuman veden nopeaan tuottamiseen tarkoitettuja laitteita,- kattiloita, jotka on suunniteltu sellaisiksi, että niissä voidaan käyttää polttoaineita, joiden ominaisuudet poikkeavat merkittävästi yleisesti kaupan pidettyjen nestemäisten ja kaasumaisten polttoaineiden ominaisuuksista (teollinen jätekaasu, biokaasu, jne.),- liesiä ja laitteita, jotka on suunniteltu pääasiassa lämmittämään tiloja, joihin ne on asennettu, ja joiden lisätehtävänä on tuottaa kuumaa vettä keskuslämmitykseen ja talouskäyttöön,- laitteita, joiden hyötyteho on alle 6 kilowattia ja jotka käyttävät luonnollista kiertoa ja on suunniteltu pelkästään varastoitavan kuuman veden tuotantoon,- kattiloita, joita on valmistettu yksittäisinä kappaleina.2 Jos kattilalla on kaksi käyttötarkoitusta, sekä tilojen lämmittäminen että kuuman veden tuottaminen, 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut hyötysuhdevaatimukset koskevat vain lämmityskäyttöä.4 artikla 1 Jäsenvaltiot eivät saa kieltää, rajoittaa tai estää tämän direktiivin vaatimusten täyttävien laitteiden ja kattiloiden saattamista markkinoille ja käyttöönottoa alueellaan, ellei Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksessa tai yhteisön muissa direktiiveissä tai säädöksissä toisin määrätä.2 Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kattiloita voidaan ottaa käyttöön ainoastaan silloin, kun ne täyttävät 5 artiklan 1 kohdassa asetetut hyötysuhdevaatimukset ja käyttöönottoedellytykset, joita jäsenvaltiot säätävät paikallisten ilmasto-olosuhteiden sekä energiaan ja rakennusten käyttöön liittyvien ominaisuuksien perusteella.3 Kuitenkin jäsenvaltioissa, joissa lämminvesivaraajatyyppiset kattilat ja/tai asuintiloihin asennettavat kattilat ovat laajalti käytössä tämän direktiivin antamispäivänä, sallivat edelleen niiden käyttöönoton sillä ehdolla, että sekä niiden hyötysuhde että nimellisteho 30 prosentin osakuormalla on enintään 4 prosenttia alle 5 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen standardikattilan vaatimusten.4 Komissio seuraa jatkuvasti 2 ja 3 kohdan säännösten vaikutuksia ja analysoi niitä 10 artiklan mukaan toimitettavassa kertomuksessa. Tässä tarkoituksessa jäsenvaltiot toimittavat komissiolle kaikki sen pyytämät tiedot, jotta se voi esittää neuvostolle tuossa artiklassa säädetyt muutosehdotukset, joiden tarkoituksena on varmistaa kaikissa tapauksissa energiatehokkuus ja kattiloiden vapaa liikkuvuus yhteisössä.5 artikla 1 Kattiloiden on täytettävä seuraavat hyötytehovaatimukset:- nimellisteholla, eli kattilan toimiessa kilowatteina ilmaistulla nimellisteholla Pn kattilaveden keskilämpötilassa 70 °Cja- osakuormalla, eli kattilan toimiessa 30 prosentin osakuormalla kattilaveden keskilämpötilassa, joka vaihtelee kattilatyypin mukaan.Noudatettavat hyötytehovaatimukset on esitetty seuraavassa taulukossa:>TAULUKON PAIKKA>2 Tämän direktiivin vaatimuksia koskevissa yhdenmukaistetuissa standardeissa, jotka on laadittu komission toimeksiannolla direktiivien 83/189/ETY ja 88/182/ETY(14) mukaisesti, vahvistetaan erityisesti tuotantoon ja mittaukseen pätevät todentamismenetelmät. Sopivat toleranssit on yhdistettävä hyötysuhdetasoiksi.6 artikla 1 Jäsenvaltiot voivat 7 artiklassa säädettyjen menettelyjen mukaisesti päättää käyttää erityistä merkintäjärjestelmää, jolla kattiloiden energiateho voidaan selvästi todeta. Tätä järjestelmää sovelletaan kattiloihin, joiden hyötysuhde on 5 artiklan 1 kohdassa esitettyjä standardikattilan vaatimuksia suurempi.Jos kattilan hyötysuhde nimellishyötyteholla ja osakuormalla on sama tai suurempi kuin vastaavat standardikattilan arvot, kattilalle on myönnettävä liitteessä I olevan 2 kohdan mukainen "".Jos kattilan hyötysuhde nimellishyötyteholla ja osakuormalla on kolme tai useampia pisteitä suurempi kuin standardikattilan vastaavat arvot, on kattilalle myönnettävä "".Jokaisesta ylimääräisestä 3 pisteen noususta nimellishyötyteholla ja osakuormalla myönnetään ylimääräinen liitteen II mukainen "".2 Jäsenvaltiot eivät voi antaa lupaa sellaiseen muuhun merkintään, joka voidaan sekoittaa 1 kohdassa tarkoitettuihin merkintöihin.7 artikla 1 Jäsenvaltioiden on katsottava 5 artiklan 1 kohdassa säädettyjä olennaisia hyötysuhdevaatimuksia vastaaviksi ne kattilat, jotka vastaavat yhdenmukaistettuja standardeja, joiden viitenumerot on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ja joille jäsenvaltiot ovat julkaisseet yhdenmukaistettuja standardeja vastaavat kansallisen standardin viitenumerot. Tällaisissa kattiloissa on oltava liitteessä I olevassa 1 kohdassa tarkoitettu EY-merkki, ja niiden mukana on oltava EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus.2 Sarjavalmisteisten kattiloiden vaatimustenmukaisuus on varmennettava:- tutkimalla kattilatyypin hyötysuhde liitteessä III esitetyn B modulin mukaisesti, ja- vakuutuksella vaatimustenmukaisuudesta hyväksytyn tyypin kanssa liitteessä IV esitetyn C, D tai E modulin mukaisesti.Kaasumaista polttoainetta käyttävien kattiloiden osalta hyötysuhteen vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelynä käytetään turvallisuuden arviointiin käytettyjä menettelyjä, joista on säädetty direktiivissä 90/396/ETY.3 Kun erikseen kaupan pidetyt laitteet saatetaan markkinoille, niissä on oltava EY-merkki ja niiden mukana on oltava EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus, jossa määritellään ne parametrit, joiden avulla laitteiden on mahdollista asennuksen jälkeen saavuttaa 5 artiklan 1 kohdassa säädetyt hyötytehotasot.4 EY-merkki, joka ilmaisee tämän direktiivin vaatimusten ja muiden EY-merkin myöntämistä koskevien säännösten mukaisuutta, sekä liitteessä I määrätyt merkinnät on kiinnitettävä näkyvällä, helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla kattilaan. Sellaisten muiden merkkien, tunnusten ja merkintöjen, jotka voidaan sekoittaa EY-merkkiin, kiinnittäminen tuotteisiin on kiellettävä.8 artikla 1 Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille 7 artiklassa tarkoitettuihin menettelyihin liittyvien tehtävien suorittamiseen nimeämänsä tarkastuslaitokset, jäljempänä 'ilmoitetut tarkastuslaitokset`.Komissio antaa tunnusnumerot näille tarkastuslaitoksille ja ilmoittaa ne jäsenvaltioille.Komissio julkaisee luettelot ilmoitetuista tarkastuslaitoksista Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, ja ne pidetään jatkuvasti ajan tasalla.2 Jäsenvaltioiden on noudatettava liitteessä V vahvistettuja vähimmäisarviointiperusteita näiden tarkastuslaitosten nimeämisessä. Tarkastuslaitosten, jotka täyttävät vastaavissa yhdenmukaistetuissa standardeissa vahvistetut arviointiperusteet, on katsottava täyttävän kyseisessä liitteessä määrätyt arviointiperusteet.3 Tarkastuslaitoksen on peruutettava ilmoituksensa, jos se havaitsee, että ilmoittaneen jäsenvaltion laitos ei enää täytä 2 kohdassa tarkoitettuja arviointiperusteita. Sen on heti ilmoitettava siitä muille jäsenvaltioille ja komissiolle ja peruutettava ilmoitus.9 artikla 1 Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säädökset ennen 1 päivää tammikuuta 1993. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säädöksiä 1 päivästä tammikuuta 1994 alkaen.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2 Jäsenvaltioiden on sallittava tämän direktiivin antamishetkellä niiden alueella voimassa olevia sääntöjä ja järjestelmiä vastaavien laitteiden markkinoille saattaminen ja käyttöönotto 31 päivään joulukuuta 1997 asti.10 artikla Kolme vuotta tämän direktiivin täytäntöönpanon jälkeen komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen saavutetuista tuloksista. Kertomuksen oheen liitetään tarvittaessa tämän direktiivin muutosehdotukset, jotka on tehty saavutettujen tulosten ja tekniikan edistyksen perusteella.11 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 21 päivänä toukokuuta 1992.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaLuis MIRA AMARAL(1) EYVL N:o C 292, 22.11.1990, s. 8(2) EYVL N:o C 129, 20.5.1991, s. 97 jaEYVL N:o C 94, 13.4.1992(3) EYVL N:o C 102, 18.4.1991, s. 46(4) EYVL N:o L 307, 8.11.1991, s. 34(5) EYVL N:o C 20, 22.1.1985, s. 1(6) EYVL N:o C 241, 25.9.1986, s. 1(7) EYVL N:o C 183, 20.7.1989, s. 4(8) EYVL N:o L 52, 23.2.1978, s. 32. Direktiiviä muutettu direktiivillä 82/885/ETY (EYVL N:o L 378, 31.12.1982, s. 19).(9) EYVL N:o C 136, 4.6.1985, s. 1(10) EYVL N:o L 109, 26.4.1983, s. 8. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 90/230/ETY (EYVL N:o L 128, 18.5.1990, s. 15).(11) EYVL N:o L 380, 31.12.1990, s. 13(12) EYVL N:o L 40, 11.2.1989, s. 12(13) EYVL N:o L 196, 26.7.1990, s. 15(14) EYVL N:o L 81, 26.3.1988, s. 75LIITE I >KAAVION ALKU>VAATIMUSTENMUKAISUUSMERKKI JA ERITYISET LISAMERKINNÄT>KAAVION LOOPU>>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE II ENERGIATEHOMERKIN MYÖNTÄMINEN Hyötysuhdevaatimukset, jotka on täytettävä samanaikaisesti sekä nimellisteholla että 0,3 Pn osakuormalla.>TAULUKON PAIKKA>LIITE III B-moduli: EY-tyyppitarkastus1 Tämä moduli kuvaa sitä menettelyn osaa, jolla ilmoitettu tarkastuslaitos varmistaa ja todistaa, että tarkasteltavaa tuotantoa edustava näyte vastaa tämän direktiivin asiaa koskevia säännöksiä.2 Valmistajan tai valmistajan edustajan, joka on sijoittautunut yhteisöön, on toimitettava EY-tyyppitarkastusta koskeva hakemus valitsemalleen ilmoitetulle tarkastuslaitokselle.Hakemuksessa on oltava:- valmistajan nimi ja osoite, ja jos valmistajan edustaja on toimittanut hakemuksen, myös hänen nimensä ja osoitteensa,- kirjallinen vakuutus siitä, että samaa hakemusta ei ole toimitettu toiselle ilmoitetulle tarkastuslaitokselle,- edellä 3 kohdassa kuvatut tekniset asiakirjat.Hakijan on toimitettava ilmoitetun tarkastuslaitoksen käyttöön tarkastettavaa tuotantoa edustava näyte, jäljempänä 'tyyppi`. Ilmoitettu tarkastuslaitos voi pyytää lisää näytteitä, jos testausohjelma edellyttää sitä.3 Teknisten asiakirjojen perusteella on voitava arvioida tuotteen direktiivissä säädettyjen vaatimustenmukaisuus. Teknisten asiakirjojen on, jos arvioinnin kannalta on tarpeen, katettava tuotteen suunnittelu, valmistus ja toiminta sekä sisällettävä arvioinnin kannalta tarvittavassa määrin:- tyypin yleinen kuvaus,- esimerkiksi rakennetta ja valmistusta koskevat periaatepiirustukset sekä komponentteja ja osakokoonpanoja ja kytkentöjä koskevat kaaviot,- piirustusten, kaavioiden sekä tuotteen toiminnan ymmärtämiseksi tarvittavat kuvaukset ja selitykset,- luettelo 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista standardeista, joita on noudatettu joko kokonaan tai osittain sekä kuvaukset käytetyistä ratkaisuista, joilla direktiivissä säädettyjen olennaisten vaatimusten noudattaminen on varmistettu silloin, kun kyseisessä artiklassa tarkoitettuja standardeja ei ole noudatettu,- tehtyjen lujuuslaskelmien tulokset, suoritetut tutkimukset jne.,- testausselosteet.4 Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on:4.1 tarkastettava teknisten asiakirjojen lisäksi se, että tyyppi on valmistettu niiden mukaisesti sekä tunnistettava ne osat, jotka on suunniteltu 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen standardien asiaa koskevien lausumien mukaisesti samoin kuin osat, joiden suunnittelussa ei ole noudatettu kyseisten standardien asiaa koskevia lausumia;4.2 suoritettava tai suoritutettava tarkoituksenmukaisia tarkastuksia ja tarvittavia testejä sen tarkastamiseksi, täyttävätkö valmistajan soveltamat ratkaisut direktiivissä säädetyt olennaiset vaatimukset silloin, kun 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja standardeja ei ole noudatettu;4.3 suoritettava tai suoritutettava tarkoituksenmukaisia tarkastuksia ja tarvittavia testejä tarkastaakseen, että asiaa koskevia standardeja on todella noudatettu silloin, kun valmistaja on valinnut asiaa koskevien standardien noudattamisen;4.4 sovittava hakijan kanssa paikasta, jossa tarkastukset ja tarvittavat testit on tehtävä.5 Jos tyyppi täyttää tämän direktiivin säännökset, ilmoitetun tarkastuslaitoksen on annettava EY-tyyppitarkastustodistus hakijalle. Todistuksessa on oltava valmistajan nimi ja osoite, tarkastuksessa tehdyt päätelmät ja hyväksytyn tyypin välttämättömät tunnistetiedot.Todistukseen on liitettävä luettelo asiaa koskevista teknisistä asiakirjoista, ja ilmoitetun tarkastuslaitoksen on säilytettävä jäljennös siitä.Jos valmistajalta tai valmistajan edustajalta, joka on sijoittautunut yhteisöön, evätään tyyppivarmentaminen, ilmoitetun tarkastuslaitoksen on esitettävä yksityiskohtaiset syyt epäämiselle.On säädettävä muutoksenhakumenettelystä.6 Hakijan on ilmoitettava EY-tyyppitarkastustodistusta koskevia teknisiä asiakirjoja hallussaan pitävälle ilmoitetulle tarkastuslaitokselle kaikista hyväksyttyyn tuotteeseen tehdyistä muutoksista, joille on saatava lisähyväksyminen, jos ne voivat vaikuttaa olennaisten vaatimusten mukaisuuteen tai tuotteen säädettyihin käyttöolosuhteisiin. Lisähyväksyminen annetaan lisäyksenä alkuperäiseen EY-tyyppitarkastustodistukseen.7 Kaikkien ilmoitettujen tarkastuslaitosten on toimitettava muille ilmoitetuille tarkastuslaitoksille asiaankuuluvaa tietoa EY-tyyppitarkastustodistuksista sekä annetuista lisäyksistä ja peruutuksista.8 Toiset ilmoitetut tarkastuslaitokset voivat saada jäljennöksiä EY-tyyppitarkastustodistuksista ja/tai niiden lisäyksistä. Todistusten liitteet on pidettävä muiden ilmoitettujen tarkastuslaitoksien saatavilla.9 Valmistajan tai valmistajan edustajan, joka on sijoittautunut yhteisöön, on säilytettävä EY-tyyppitarkastustodistukset ja tekniset asiakirjat sekä niiden lisäykset vähintään kymmenen vuotta siitä, kun viimeinen tuote on valmistettu.Jos valmistaja tai valmistajan valtuutettu edustaja ei ole sijoittautunut yhteisöön, velvollisuus pitää tekniset asiakirjat saatavilla on henkilöllä, joka saattaa tuotteen yhteisössä markkinoille.LIITE IV C-moduli: tyypinmukaisuus1 Tämä moduli kuvaa sitä osaa menettelyä, jossa valmistaja tai valmistajan valtuutettu edustaja, joka on sijoittautunut yhteisöön, varmistaa ja vakuuttaa, että kyseiset tuotteet ovat EY-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja täyttävät tämän direktiivin vaatimukset. Valmistajan on kiinnitettävä EY-merkki jokaiseen laitteeseen ja laadittava kirjallinen vaatimustenmukaisuusvakuutus.2 Valmistajan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet huolehtiakseen siitä, että tuotantovaiheessa varmistetaan valmistettavien tuotteiden EY-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin ja direktiivin hyötysuhdevaatimusten mukaisuus.3 Valmistajan tai valmistajan valtuutetun edustajan on säilytettävä jäljennös vaatimustenmukaisuusvakuutuksesta vähintään kymmenen vuotta siitä, kun viimeinen tuote on valmistettu.Jos valmistaja tai valmistajan valtuutetun edustaja ei ole sijoittautunut yhteisöön, velvollisuus pitää tekniset asiakirjat saatavilla on henkilöllä, joka saattaa tuotteen yhteisössä markkinoille.4 Valmistajan valitseman ilmoitetun tarkastuslaitoksen on tehtävä tai teetettävä tuotteen tarkastuksia satunnaisotannalla. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen valmiista tuotteista paikan päällä ottamat riittävät näytteet on tarkastettava, ja niille on tehtävä 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa asiaa koskevassa standardissa (standardeissa) määrätyt tai vastaavat testit sen tarkastamiseksi, onko tuote asiaa koskevan direktiivin vaatimusten mukainen. Jos yksi tai useampi tarkastettu tuote ei vastaa vaatimuksia, ilmoitetun tarkastuslaitoksen on toteutettava aiheelliset toimenpiteet.D-moduli: tuotannon laadunvarmistus1 Tämä moduli kuvaa menettelyä, jossa valmistaja, joka täyttää 2 kohdan velvoitteet, varmistaa ja vakuuttaa, että kyseiset laitteet ovat EY-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja täyttävät tämän direktiivin vaatimukset. Valmistajan on kiinnitettävä EY-merkki jokaiseen laitteeseen ja laadittava kirjallinen vaatimustenmukaisuusvakuutus. EY-merkkiin on liityttävä 4 kohdassa tarkoitetun valvonnasta vastaavan ilmoitetun tarkastuslaitoksen tunnusmerkki.2 Valmistajan on käytettävä 3 kohdassa tarkoitettua, hyväksyttyä laatujärjestelmää ja suoritettava valmiiden laitteiden tarkastus ja testaus. Valmistajan on oltava 4 kohdassa tarkoitetun valvonnan alainen.3 Laatujärjestelmä3.1 Valmistajan on toimitettava kyseisten laitteiden laatujärjestelmänsä arvioimista koskeva hakemus valitsemalleen ilmoitetulle tarkastuslaitokselle.Hakemuksessa on oltava:- kaikki asiaa koskevat tiedot suunnitellusta tuoteryhmästä,- laatujärjestelmää koskevat asiakirjat,- hyväksyttyyn tyyppiin liittyvät tekniset asiakirjat sekä jäljennös EY-tyyppitestaustodistuksesta.3.2 Laatujärjestelmän on varmistettava, että laitteet ovat EY-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja täyttävät niihin sovellettavassa direktiivissä säädetyt vaatimukset.Kaikki valmistajan hyväksymät perusedellytykset, vaatimukset ja säännökset on kirjattava järjestelmällisesti ja täsmällisesti kirjallisiksi ohjelmiksi, menettelyiksi ja ohjeiksi. Näiden laatujärjestelmää koskevien asiakirjojen on mahdollistettava laatuohjelmien, suunnitelmien, käsikirjojen ja pöytäkirjojen yhdenmukainen tulkinta.Niissä on erityisesti oltava riittävä kuvaus:- laatutavoitteista ja organisaation rakenteesta, vastuualueista ja johdon vastuusta ja toimivallasta laitteiden laatukysymysten osalta,- käytetyistä valmistuksen, laadunvalvonnan ja laadunvarmistuksen tekniikoista, menetelmistä ja järjestelmällisestä toiminnasta,- tarkastuksista ja testeistä, jotka tehdään ennen valmistusta, valmistuksen aikana ja sen jälkeen ja niiden suoritustiheys,- esimerkiksi sellaisista laatupöytäkirjoista, kuten tarkastusselosteet ja testaustiedot, kalibrointitiedot, asianomaisen henkilöstön pätevöimiseen liittyvät kertomukset jne.,- keinoista, joilla valvotaan laitteilta vaaditun laadun toteutumista ja laatujärjestelmän toiminnan tehokkuutta.3.3 Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on arvioitava laatujärjestelmä ratkaistakseen, täyttääkö se 3.2 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on pidettävä olettamuksena, että laatujärjestelmät, joissa sovelletaan asiaa koskevia yhdenmukaistettuja standardeja, vastaavat näitä vaatimuksia. Arviointiryhmässä on oltava vähintään yksi arvioija, jolla on kokemusta kyseisen tuoteteknologian arvioinnista. Arviointimenettelyyn on kuuluttava tarkastuskäynti valmistajan laitoksella.Päätöksestä on ilmoitettava valmistajalle. Ilmoituksessa on oltava tarkastuksessa tehdyt päätelmät sekä perusteltu arviointipäätös.3.4 Valmistajan on taattava, että hyväksytyn laatujärjestelmän mukaiset velvoitteet tulevat täytetyiksi ja että laatujärjestelmä pysyy riittävänä ja tehokkaana.Valmistajan tai valmistajan edustajan on ilmoitettava laatujärjestelmän hyväksyneelle ilmoitetulle tarkastuslaitokselle laatujärjestelmään aiotusta muutoksesta.Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on arvioitava ehdotetut muutokset ja päätettävä, täyttääkö muutettu laatujärjestelmä edelleen 3.2 kohdassa tarkoitetut vaatimukset vai onko vaadittava uusinta-arviointi.Sen on ilmoitettava päätöksensä valmistajalle. Ilmoituksessa on oltava tarkastuksessa tehdyt päätelmät sekä perusteltu arviointipäätös.4 Ilmoitetun tarkastuslaitoksen vastuulla oleva valvonta4.1 Valvonnan tarkoituksena on varmistaa, että valmistaja täyttää hyväksytystä laatujärjestelmästä johtuvat velvoitteet asianmukaisesti.4.2 Valmistajan on sallittava ilmoitetulle tarkastuslaitokselle tarkastusta varten pääsy valmistus-, tarkastus- ja testauspaikalle ja varastoon sekä annettava sille kaikki tarvittavat tiedot, erityisesti:- laatujärjestelmää koskevat asiakirjat,- esimerkiksi sellaisista laatupöytäkirjoista, kuten tarkastusselosteet ja testaustiedot, kalibrointitiedot, asianomaisen henkilöstön pätevyyteen liittyvät kertomukset jne.4.3 Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on tehtävä määräajoin tarkastuksia varmistaakseen, että valmistaja ylläpitää ja noudattaa laatujärjestelmää sekä annettava tarkastuskertomus valmistajalle.4.4 Ilmoitettu tarkastuslaitos voi lisäksi ennalta ilmoittamatta käydä valmistajan luona. Näillä käynneillä ilmoitettu tarkastuslaitos voi tarvittaessa tehdä tai teettää testejä tarkastaakseen, että laatujärjestelmä toimii asianmukaisesti. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on annettava valmistajalle kertomus käynnistä sekä testausseloste, jos testaus on suoritettu.5 Valmistajan on säilytettävä vähintään kymmenen vuotta siitä, kun viimeinen tuote on valmistettu kansallisten viranomaisten saatavilla:- asiakirjat, joita tarkoitetaan 3.1 kohdan toisessa luetelmakohdassa,- muutostiedot, jota tarkoitetaan 3.4 kohdan toisessa alakohdassa,- ilmoitetun tarkastuslaitoksen päätökset sekä kertomukset ja selosteet, joita tarkoitetaan 3.4 kohdan viimeisessä alakohdassa sekä 4.3 ja 4.4 kohdassa.6 Kaikkien ilmoitettujen tarkastuslaitosten on annettava toisille ilmoitetuille tarkastuslaitoksille asiaa koskevia tietoja laatujärjestelmien hyväksymisistä ja hyväksymisien peruutuksista.E-moduli: tuotteen laadunvarmistus1 Tämä moduli kuvaa menettelyä, jossa valmistaja, joka täyttää 2 kohdan velvoitteet varmistaa ja vakuuttaa, että kattilat ja laitteet ovat EY-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia. Valmistajan on kiinnitettävä EY-merkki jokaiseen kattilaan ja laitteeseen ja laadittava kirjallinen vaatimustenmukaisuusvakuutus. EY-merkkiin on liityttävä 4 kohdassa tarkoitetun valvonnasta vastaavan ilmoitetun tarkastuslaitoksen tunnusmerkki.2 Valmistajan on käytettävä 3 kohdassa tarkoitettua hyväksyttyä laatujärjestelmää kattilan ja laitteen lopputarkastuksessa ja -testauksessa ja valmistajan on oltava 4 kohdassa tarkoitetun valvonnan alainen.3 Laatujärjestelmä3.1 Valmistajan on jätettävä kattiloista ja laitteista laatujärjestelmänsä arvioimista koskeva hakemus valitsemalleen ilmoitetulle tarkastuslaitokselle.Hakemuksessa on oltava:- kaikki asiaa koskeva tieto suunnitellusta kattila- tai laiteryhmästä,- laatujärjestelmää koskeva asiakirjat,- hyväksyttyyn tyyppiin liittyvät tekniset asiakirjat sekä jäljennös EY-tyyppitestaustodistuksesta.3.2 Jokainen laatujärjestelmän alaisuudessa tehty kattila tai laite on tarkastettava ja sille on tehtävä 5 artiklassa tarkoitetussa, asiaa koskevassa standardissa (standardeissa) määrätyt tai vastaavat testit direktiivin vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi. Kaikki valmistajan hyväksymät perusedellytykset, vaatimukset ja säännökset on kirjattava järjestelmällisesti ja täsmällisesti kirjallisiksi ohjelmiksi, menettelyiksi ja ohjeiksi. Tätä laatujärjestelmää koskevien asiakirjojen on varmistettava laatuohjelmien, suunnitelmien, toimintaohjeiden ja pöytäkirjojen yhdenmukainen tulkinta.Siinä on erityisesti oltava riittävä kuvaus:- laatutavoitteista ja organisaation rakenteesta, vastuualueista ja johdon vastuusta ja toimivallasta tuotteiden laatukysymysten osalta,- tarkastuksista ja testeistä, jotka on tehtävä valmistuksen jälkeen,- keinoista, joilla valvotaan laatujärjestelmän toiminnan tehokkuutta,- esimerkiksi sellaisista laatupöytäkirjoista, kuten tarkastusselosteet, testaustiedot, kalibrointitiedot, asianomaisen henkilöstön pätevyyteen liittyvät kertomukset.3.3 Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on arvioitava laatujärjestelmä päättääkseen, täyttääkö se 3.2 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on pidettävä olettamuksena, että laatujärjestelmät, jotka noudattavat asiaa koskevia yhdenmukaistettuja standardeja, vastaavat näitä vaatimuksia.Arviointiryhmässä on oltava vähintään yksi arvioija, jolla on kokemusta kyseisen tuoteteknologian arvioinnista. Arviointimenettelyyn on kuuluttava käynti valmistajan laitoksella.Päätöksestä on ilmoitettava valmistajalle. Ilmoituksessa on oltava tarkastuksessa tehdyt päätelmät sekä perusteltu arviointipäätös.3.4 Valmistajan on taattava, että hyväksytyn laatujärjestelmän mukaiset velvoitteet tulevat täytetyiksi ja että laatujärjestelmä pysyy tarkoituksenmukaisena ja tehokkaana.Valmistajan tai valmistajan edustajan on ilmoitettava laatujärjestelmän hyväksyneelle ilmoitetulle tarkastuslaitokselle laatujärjestelmään aiotuista muutoksista.Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on arvioitava ehdotetut muutokset ja päätettävä, täyttääkö muutettu laatujärjestelmä edelleen 3.2 kohdassa tarkoitetut vaatimukset vai onko vaadittava uusinta-arviointi.Sen on ilmoitettava päätöksensä valmistajalle. Ilmoituksessa on oltava tarkastuksessa tehdyt päätelmät sekä perusteltu arviointipäätös.4 Ilmoitetun laitoksen vastuulla oleva valvonta4.1 Valvonnan tarkoituksena on varmistaa, että valmistaja täyttää hyväksytystä laatujärjestelmästä johtuvat velvoitteet asianmukaisesti.4.2 Valmistajan on sallittava ilmoitetulle tarkastuslaitokselle tarkastusta varten pääsy valmistus-, tarkastus- ja testauspaikalle ja varastoon sekä annettava sille kaikki tarvittavat tiedot, erityisesti- laatujärjestelmää koskevat asiakirjat,- tekniset asiakirjat,- esimerkiksi sellaisista laatupöytäkirjoista, kuten tarkastuskertomukset ja testaustiedot, kalibrointitiedot, kyseisen henkilöstön pätevöimiseen liittyvät kertomukset.4.3 Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on tehtävä määräajoin tarkastuksia varmistaakseen, että valmistaja ylläpitää ja noudattaa laatujärjestelmää sekä annettava tarkastuskertomus valmistajalle.4.4 Ilmoitettu tarkastuslaitos voi lisäksi ennalta ilmoittamatta käydä valmistajan luona. Näillä käynneillä ilmoitettu tarkastuslaitos voi tarvittaessa tehdä tai teettää testejä tarkastaakseen, että laatujärjestelmä toimii asianmukaisesti; ilmoitetun tarkastuslaitoksen on annettava valmistajalle kertomus käynnistä sekä testausseloste, jos testaus on suoritettu.5 Valmistajan on säilytettävä vähintään kymmenen vuotta siitä, kun viimeinen kattila tai laite on valmistettu kansallisten viranomaisten saatavilla:- asiakirjat, joita tarkoitetaan 3.1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa,- muutokset, jota tarkoitetaan 3.4 kohdan toisessa alakohdassa,- ilmoitetun tarkastuslaitoksen päätökset sekä kertomukset ja selosteet, joita tarkoitetaan 3.4 kohdan viimeisessä alakohdassa sekä 4.3 ja 4.4 kohdassa.6 Kaikkien ilmoitettujen tarkastuslaitosten on annettava toisille ilmoitetuille tarkastuslaitoksille asiaa koskevia tietoja laatujärjestelmien hyväksymisistä ja hyväksymisien peruutuksista.LIITE V Vähimmäisvaatimukset, jotka jäsenvaltioiden on otettava huomioon nimetessään tarkastuslaitoksia 1 Tarkastustoimenpiteitä liittyviä testejä suorittava tarkastuslaitos, sen johtaja ja henkilökunta eivät saa olla tarkastamiensa laitteiden suunnittelijoita, valmistajia, hankkijoita tai niiden asennuksesta vastaavia eivätkä edellä tarkoitettujen osapuolien edustajia. He eivät saa välittömästi eivätkä edustajina osallistua kattiloiden ja laitteiden suunnitteluun, rakentamiseen, pitämiseen kaupan tai kunnossapitoon. Tämä ei sulje pois mahdollisuutta vaihtaa teknistä tietoa valmistajan ja tarkastuslaitoksen välillä.2 Tarkastuslaitoksen ja sen henkilökunnan on tehtävä tarkastustoimenpiteet mahdollisimman korkeaa ammatillista rehellisyyttä ja teknistä pätevyyttä noudattaen, ja niiden on oltava vapaat kaikesta sellaisesta painostuksesta ja houkuttelusta, erityisesti taloudellisesta, joka voisi vaikuttaa heidän arviointiinsa tai tarkastuksen tuloksiin, varsinkin niiden henkilöiden tai henkilöryhmien taholta, joilla on etua tarkastuksen tuloksesta.3 Tarkastuslaitoksen käytettävissä on oltava tarvittava henkilökunta ja tarvittavat varat voidakseen toteuttaa asianmukaisesti ne hallinnolliset ja tekniset tehtävät, jotka liittyvät tarkastamiseen; sillä on oltava mahdollisuus käyttää erikoistarkastuksiin vaadittavia laitteita.4 Tarkastuksista vastaavalla henkilökunnalla on oltava:- hyvä tekninen ja ammatillinen koulutus,- tyydyttävät tiedot suorittamiensa tarkastusten vaatimuksista ja riittävä käytännön kokemus tällaisista tarkastuksista,- vaadittava kyky laatia todistuksia, pöytäkirjoja ja selosteita, joilla todennetaan tarkastusten suorittaminen.5 Tarkastushenkilökunnan puolueettomuus on taattava. Henkilökunnan palkka ei saa olla riippuvainen heidän suorittamiensa tarkastusten määrästä eikä tarkastusten tuloksista.6 Tarkastuslaitoksen on otettava vastuuvakuutus, jollei tällainen vastuu kuulu valtiolle kansallisen lain mukaisesti tai jäsenvaltio itse ole välittömästi vastuussa tarkastuksista.7 Tarkastuslaitoksen henkilökunnan on noudatettava ammatillista salassapitovelvollisuutta kaikkien niiden tietojen osalta, jotka se saa hoitaessaan tehtäviään tämän direktiivin tai tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi annettujen kansallisten säännösten nojalla (poikkeuksena tiedot sen valtion toimivaltaisille hallintoviranomaisille, jossa laitos toimii).


Avis juridique important

|

31997L0064

Komission direktiivi 97/64/EY, annettu 10 päivänä marraskuuta 1997, tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden (lamppuöljyjen) markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY liitteen I mukauttamisesta tekniikan kehitykseen neljännen kerran (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 315 , 19/11/1997 s. 0013 - 0014

KOMISSION DIREKTIIVI 97/64/EY,annettu 10 päivänä marraskuuta 1997,tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden (lamppuöljyjen) markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY liitteen I mukauttamisesta tekniikan kehitykseen neljännen kerran (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 97/16/EY (2), ja erityisesti sen 2 a artiklan, joka on lisätty neuvoston direktiivillä 89/678/ETY (3),sekä katsoo, ettäneuvoston direktiivissä 89/677/ETY (4), jolla direktiiviä 76/769/ETY muutettiin kahdeksannen kerran, kiellettiin tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden käyttö koriste-esineissä, pilailuvälineissä ja peleissä,tämän jälkeen on käynyt ilmi, että tietyt näistä vaarallisista aineista ja valmisteista sellaisina öljyinä, jotka on luokiteltu kemiallisen keuhkovaurion vaaraa aiheuttaviksi etenkin värillisinä, vaarantavat varsinkin koristelampuissa käytettyinä ihmisten ja erityisesti pienten lasten terveyden,tällaisten koristelampuissa käytettävien värillisten öljyjen markkinointia olisi rajoitettava,tässä direktiivissä säädetyissä tällaisten värillisten öljyjen markkinointirajoituksissa otetaan huomioon nykyinen tietämys ja turvallisempiin vaihtoehtoihin liittyvät tekniikat,tämä direktiivi ei vaikuta siihen yhteisön lainsäädäntöön, joka koskee neuvoston direktiivissä 89/391/ETY (5) sekä siihen perustuvissa erillisissä direktiiveissä ja erityisesti neuvoston direktiivissä 90/394/ETY (6) asetettuja työsuojelun vähimmäisvaatimuksia, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat vaarallisten aineiden ja valmisteiden kaupan teknisten esteiden poistamiseksi annettujen direktiivien mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Mukautetaan direktiivin 76/769/ETY liite I tekniikan kehitykseen tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1998 ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 31 päivästä joulukuuta 1998.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 10 päivänä marraskuuta 1997.Komission puolestaMartin BANGEMANNKomission jäsen(1) EYVL L 262, 27.9.1976, s. 24(2) EYVL L 116, 6.5.1997, s. 31(3) EYVL L 398, 30.12.1989, s. 24(4) EYVL L 398, 30.12.1989, s. 19(5) EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1(6) EYVL L 196, 26.7.1990, s. 1LIITE Korvataan direktiivin 76/769/ETY liitteessä I oleva 3 kohta seuraavilla kohdilla:>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31997L0081

Neuvoston direktiivi 97/81/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1997, Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta - Liite : Osa-aikatyötä koskeva puitesopimus

Virallinen lehti nro L 014 , 20/01/1998 s. 0009 - 0014

NEUVOSTON DIREKTIIVI 97/81/EY,annettu 15 päivänä joulukuuta 1997,Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn sosiaalipolitiikasta tehdyn pöytäkirjan (N:o 14) liitteenä olevan sosiaalipolitiikkaa koskevan sopimuksen ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, että(1) Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn sosiaalipolitiikasta tehdyn pöytäkirjan perusteella muut jäsenvaltiot kuin Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, jäljempänä `jäsenvaltiot` haluavat jatkaa vuoden 1989 sosiaalisella peruskirjalla viitoitetulla tiellä ja ovat tehneet keskenään sosiaalipolitiikkaa koskevan sopimuksen,(2) työmarkkinaosapuolet voivat sosiaalipolitiikkaa koskevan sopimuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti pyytää yhteisesti, että yhteisön tasolla tehdyt sopimukset pannaan täytäntöön neuvoston komission ehdotuksesta tekemällä päätöksellä,(3) työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevan yhteisön peruskirjan 7 kohdassa säädetään muun ohessa, että "sisämarkkinoiden toteuttamisen on johdettava työntekijöiden elin- ja työolojen paranemiseen yhteisössä. Tähän päästään yhdenmukaistamalla eri maissa vallitsevien olosuhteiden paranemista, erityisesti muiden kuin toistaiseksi voimassa olevien työsuhteiden, kuten määräaikaisten työsuhteiden, osa-aikatyön, väliaikaisen työn ja kausityön osalta",(4) neuvosto ei ole tehnyt päätöstä tiettyjä työsuhteita koskevasta direktiiviehdotuksesta kilpailun vääristymisen osalta (1), sellaisena kuin se on muutettuna (2), eikä tiettyjä työsuhteita koskevasta direktiiviehdotuksesta työolojen osalta (3),(5) Essenissä kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä korostettiin tarvetta toteuttaa sellaisia toimenpiteitä, joilla edistetään työllisyyttä sekä naisten ja miesten tasa-arvoisia mahdollisuuksia sekä vaadittiin toimenpiteitä kasvun työllistävän vaikutuksen lisäämiseksi erityisesti joustavammilla työjärjestelyillä, jotka vastaavat sekä työntekijöiden toiveita että kilpailun vaatimuksia,(6) komissio on sosiaalipolitiikkaa koskevan sopimuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti kuullut työmarkkinaosapuolia yhteisön toiminnan mahdollisista suuntaviivoista joustavien työaikojen ja työntekijöiden turvallisuuden osalta,(7) komissio arvioi tämän kuulemisen perusteella, että yhteisön toiminta on suotavaa, sekä kuuli työmarkkinaosapuolia uudelleen yhteisön tasolla suunnitellun ehdotuksen sisällöstä sosiaalipolitiikkaa koskevan sopimuksen 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti,(8) toimialaltaan yleiset työmarkkinakeskusjärjestöt (Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestö (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskus (CEEP) ja Euroopan ammatillinen yhteisjärjestö (EAY)) ilmoittivat komissiolle 19 päivänä kesäkuuta 1996 päivätyllä yhteisellä kirjeellä, että ne ovat halukkaita aloittamaan sosiaalipolitiikkaa koskevan sopimuksen 4 artiklan mukaisen menettelyn; ne pyysivät komissiolta 12 päivänä maaliskuuta 1997 päivätyllä yhteisellä kirjeellä kolmen kuukauden lisäaikaa; komissio myönsi tämän lisäajan,(9) kyseiset työmarkkinakeskusjärjestöt tekivät 6 päivänä kesäkuuta 1997 osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen ja toimittivat komissiolle yhteisen pyyntönsä puitesopimuksen täytäntöönpanosta sosiaalipolitiikkaa koskevan sopimuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti,(10) neuvosto antoi 6 päivänä joulukuuta 1994 päätöslauselman tietyistä Euroopan unionin sosiaalipolitiikan näkymistä, jotka koskivat unionin taloudellista ja sosiaalista lähentymistä (4), ja kehotti työmarkkinaosapuolia hyödyntämään sopimusten tekomahdollisuuksia, koska työmarkkinaosapuolet ovat yleisesti ottaen lähempänä yhteiskunnallista todellisuutta ja sen ongelmia,(11) allekirjoittajaosapuolet toivoivat saavansa aikaan osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen, jossa esitetään osa-aikatyön yleiset periaatteet ja vähimmäisvaatimukset; ne osoittivat halunsa laatia yleiset puitteet, joiden avulla osa-aikatyöntekijöiden syrjintä poistetaan ja kehitetään osa-aikatyön mahdollisuuksia sekä työnantajien että työntekijöiden kannalta hyväksyttävältä perustalta,(12) työmarkkinaosapuolet ovat halunneet kiinnittää erityistä huomiota osa-aikatyöhön, mutta ne ovat samalla ilmoittaneet aikovansa harkita, olisivatko samanlaiset sopimukset tarpeen muidenkin työmuotojen osalta,(13) Euroopan unionin valtion- ja hallitusten päämiehet ilmaisivat Amsterdamissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä tyytyväisyytensä työmarkkinaosapuolten osa-aikatyöstä tekemään sopimukseen,(14) tämän puitesopimuksen täytäntöönpanon asianmukainen oikeudellinen väline on perustamissopimuksen 189 artiklan mukainen direktiivi; se sitoo jäsenvaltioita saavutettavaan tulokseen nähden, mutta jättää kansallisten viranomaisten valittavaksi muodon ja keinot,(15) jäsenvaltiot eivät voi perustamissopimuksen 3 b artiklassa määriteltyjen toissijaisuusperiaatteen ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti riittävällä tavalla toteuttaa tämän direktiivin tavoitteita, vaan ne voidaan toteuttaa paremmin yhteisön tasolla; tässä direktiivissä säädetään vain siitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,(16) kuten on tehty muidenkin sosiaalialan direktiivien kohdalla, joissa käytetään samankaltaisia termejä, niiden termien, joita puitesopimuksessa käytetään, mutta joita siinä ei erikseen määritellä, määrittely jätetään tässä direktiivissä jäsenvaltioiden tehtäväksi kansallisen lainsäädännön ja/tai käytäntöjen mukaisesti edellyttäen, että nämä määritelmät eivät ole ristiriidassa puitesopimuksen sisällön kanssa,(17) komissio teki direktiiviehdotuksensa sosiaalipolitiikasta tehdyn pöytäkirjan (N:o 14) täytäntöönpanosta 14 päivänä joulukuuta 1993 antamansa tiedonannon ja sosiaalisen vuoropuhelun kehityksestä yhteisön tasolla 18 päivänä syyskuuta 1996 antamansa tiedonannon mukaisesti, ottaen huomioon allekirjoittajaosapuolien edustavuuden sekä puitesopimuksen lausekkeiden lainmukaisuuden,(18) komissio teki direktiiviehdotuksensa noudattaen sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 2 artiklan 2 kohtaa, jonka mukaan sosiaalipolitiikkaa koskevassa lainsäädännössä "vältetään säätämästä sellaisia hallinnollisia, taloudellisia tai oikeudellisia rasituksia, jotka vaikeuttaisivat pienten tai keskisuurten yritysten perustamista taikka niiden kehittämistä",(19) komissio on sosiaalipolitiikkaa koskevan pöytäkirjan (N:o 14) täytäntöönpanosta 14 päivänä joulukuuta 1993 antamansa tiedonannon mukaisesti ilmoittanut asiasta Euroopan parlamentille ja lähettänyt sille direktiiviehdotuksensa tekstin, joka sisältää puitesopimuksen,(20) komissio on ilmoittanut asiasta myös talous- ja sosiaalikomitealle,(21) puitesopimuksen 6 lausekkeen 1 kohdassa määrätään, että jäsenvaltiot ja/tai työmarkkinaosapuolet voivat pitää voimassa tai ottaa käyttöön edullisempia määräyksiä,(22) puitesopimuksen 6 lausekkeen 2 kohdassa määrätään, että direktiivin täytäntöönpano ei oikeuta heikentämään jäsenvaltiossa vallitsevaa tilannetta,(23) työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevassa yhteisön peruskirjassa tunnustetaan kaikenlaisen, erityisesti sukupuoleen, ihonväriin, rotuun, mielipiteisiin ja uskonnolliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän vastaisen toiminnan merkitys,(24) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F artiklan 2 kohdassa määrätään, että unioni pitää arvossa yhteisön oikeuden yleisinä periaatteina perusoikeuksia, sellaisina kuin ne taataan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä Euroopan yleissopimuksessa ja sellaisina kuin ne ilmenevät jäsenvaltioiden yhteisessä valtiosääntöperinteessä,(25) jäsenvaltiot voivat antaa tämän direktiivin täytäntöönpanon työmarkkinaosapuolten tehtäväksi näiden yhteisestä pyynnöstä sillä edellytyksellä, että ne toteuttavat kaikki toimenpiteet voidakseen jatkuvasti taata tässä direktiivissä säädettyjen tulosten saavuttamisen, ja(26) puitesopimuksen täytäntöönpanolla edistetään sosiaalipolitiikkaa koskevan sopimuksen 1 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamista,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tämän direktiivin tarkoituksena on panna täytäntöön toimialaltaan yleisten työmarkkinakeskusjärjestöjen (UNICE, CEEP, EAY) 6 päivänä kesäkuuta 1997 tekemä osa-aikatyötä koskeva puitesopimus, joka on liitteenä.2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 20 tammikuuta 2000 tai varmistettava viimeistään kyseisenä päivänä, että työmarkkinaosapuolet ovat panneet tarvittavat säännökset täytäntöön sopimusteitse, ja jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joiden avulla ne voivat jatkuvasti taata tässä direktiivissä säädettyjen tulosten saavuttamisen. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle välittömästi.Jäsenvaltiot voivat saada enintään yhden vuoden lisäaikaa, jos se on tarpeen erityisten vaikeuksien tai työehtosopimuksella tapahtuvan täytäntöönpanon vuoksi.Niiden on ilmoitettava tällaisista olosuhteista komissiolle välittömästi.Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina ne keskeiset kansalliset säännökset, jotka ne ovat antaneet tai antavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 1997.Neuvoston puolestaJ.-C. JUNCKERPuheenjohtaja(1) EYVL C 224, 8.9.1990, s. 6(2) EYVL C 305, 5.12.1990, s. 8(3) EYVL C 224, 8.9.1990, s. 4(4) EYVL C 368, 23.12.1994, s. 6LIITE EUROOPAN TEOLLISUUDEN JA TYÖNANTAJAIN KESKUSJÄRJESTÖ (UNICE) EUROOPAN AMMATILLINEN YHTEISJÄRJESTÖ (EAY) JULKISTEN YRITYSTEN EUROOPAN KESKUS (CEEP) OSA-AIKATYÖTÄ KOSKEVA PUITESOPIMUS Johdanto-osaTämä puitesopimus on osa yleistä eurooppalaista työllisyysstrategiaa. Osa-aikatyöllä on viime vuosina ollut merkittävä vaikutus työllisyyteen. Tästä syystä sopimuksen osapuolet ovat kiinnittäneet erityistä huomiota tähän työnteon muotoon. Osapuolten aikomuksena on harkita tarvetta tehdä muita joustavia työnteon muotoja koskevia samanlaisia sopimuksia.Samalla kun siinä tunnustetaan, että tilanteet jäsenvaltioissa vaihtelevat ja että osa-aikatyö on luonteenomainen työnteon piirre tietyillä toimialoilla ja tietyissä toiminnoissa, sopimus määrittelee osa-aikatyötä koskevat yleiset periaatteet ja vähimmäisvaatimukset. Se kuvaa työmarkkinaosapuolten tahtoa luoda yleiset puitteet osa-aikatyöntekijöihin kohdistuvan syrjinnän poistamiseksi ja edesauttaa osa-aikatyömahdollisuuksien kehittämistä sekä työnantajien että työntekijöiden kannalta hyväksyttävältä perustalta.Sopimus koskee osa-aikatyöntekijöiden työehtoja samalla kun siinä tunnustetaan, että lakisääteinen sosiaaliturva kuuluu jäsenvaltioiden päätettäväksi. Syrjimättömyyden periaatteen osalta sopimuksen osapuolet ovat panneet merkille Dublinissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston työllisyyttä koskevan julistuksen joulukuulta 1996, jossa neuvosto muun muassa korosti tarvetta muokata sosiaaliturvajärjestelmiä myönteisemmiksi työllisyydelle kehittämällä "sosiaalisen suojelun järjestelmiä, jotka pystyvät mukautumaan uusiin työmuotoihin ja tarjoamaan asianmukaista sosiaalista suojelua tällaista työtä tekeville ihmisille". Sopimuksen osapuolten mielestä tämä julistus pitäisi panna täytäntöön.EAY, UNICE ja CEEP pyytävät komissiota antamaan tämän puitesopimuksen neuvoston käsiteltäväksi, jotta se päätöksellään vahvistaisi nämä vaatimukset sitoviksi niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat sosiaalipolitiikkaa koskevan, Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn sosiaalipolitiikasta tehdyn pöytäkirjan (N:o 14) liitteenä olevan sopimuksen osapuolia.Nyt esillä olevan sopimuksen osapuolet pyytävät komissiota sopimuksen täytäntöönpanoa koskevassa ehdotuksessaan vaatimaan jäsenvaltioita hyväksymään neuvoston päätöksen noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset kahden vuoden kuluttua päätöksen tekemisestä tai varmistamaan (1), että työmarkkinaosapuolet toteuttavat tarvittavat toimenpiteet sopimusteitse ennen tämän määräajan päättymistä. Jäsenvaltiot voivat saada enintään yhden vuoden lisäaikaa tämän määräyksen noudattamiseksi, jos se on tarpeen erityisten vaikeuksien tai työehtosopimuksella tapahtuvan täytäntöönpanon vuoksi.Sopimuksen osapuolet pyytävät, että komissio osoittaisi tämän sopimuksen tulkintaa Euroopan tasolla koskevat kysymykset ensiksi osapuolille lausuntoa varten, tämän kuitenkaan rajoittamatta kansallisten tuomioistuinten ja yhteisöjen tuomioistuimen asemaa.Yleisiä huomioita1. Osapuolet ovat ottaneet huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn sosiaalipolitiikasta tehdyn pöytäkirjan (N:o 14) liitteenä olevan sosiaalipolitiikkaa koskevan sopimuksen ja erityisesti sen 3 artiklan 4 kohdan ja 4 artiklan 2 kohdan;2. sosiaalipolitiikkaa koskevan sopimuksen 4 artiklan 2 kohdassa määrätään, että yhteisön tasolla tehdyt sopimukset pannaan täytäntöön allekirjoittajaosapuolten yhteisestä pyynnöstä neuvoston komission ehdotuksesta tekemällä päätöksellä;3. työajan joustavuutta ja työntekijöiden turvaa koskevassa toisessa kuulemisasiakirjassaan komissio ilmoitti aikomuksensa ehdottaa oikeudellisesti sitovaa yhteisön toimenpidettä;4. Essenissä kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä korostettiin tarvetta toteuttaa sellaisia toimenpiteitä, joilla edistetään työllisyyttä sekä naisten ja miesten tasa-arvoisia mahdollisuuksia ja vaadittiin toimenpiteitä "kasvun työllistävän vaikutuksen lisäämiseksi, erityisesti joustavammilla työjärjestelyillä, jotka vastaavat sekä työntekijöiden toiveita että kilpailun vaatimuksia";5. sopimuksen osapuolet pitävät tärkeinä toimenpiteitä, joilla helpotetaan miesten ja naisten pääsyä osa-aikatyöhön eläkkeelle siirtymisen valmistautumiseksi, työ- ja perhe-elämän yhteensovittamiseksi sekä ammattitaitoa ja etenemismahdollisuuksia edistävien opiskelu- ja koulutusmahdollisuuksien hyödyntämiseksi työnantajien ja työntekijöiden molemminpuoliseksi hyödyksi ja tavalla, joka edistää yritysten kehitystä;6. sopimus jättää jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten tehtäväksi määritellä näiden yleisten periaatteiden, vähimmäisvaatimusten ja määräysten täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset määräykset kunkin jäsenvaltion tilanteen huomioon ottamiseksi;7. sopimus ottaa huomioon tarpeen parantaa sosiaalipolitiikalle asetettavia vaatimuksia, edistää yhteisön talouden kilpailukykyä ja välttää säätämästä sellaisia hallinnollisia, taloudellisia ja oikeudellisia rasituksia, jotka vaikeuttaisivat pienten ja keskisuurten yritysten perustamista taikka niiden kehittämistä;8. työmarkkinaosapuolilla on parhaat edellytykset työnantajien ja työntekijöiden tarpeita vastaavien ratkaisujen löytämiseksi, joten niille on annettava erityisasema tämän sopimuksen täytäntöönpanossa ja soveltamisessa;ALLEKIRJOITTANEET OSAPUOLET OVAT SOPINEET SEURAAVAA:1 lauseke: TarkoitusTämän puitesopimuksen tarkoituksena ona) osa-aikatyöntekijöihin kohdistuvan syrjinnän poistaminen ja osa-aikatyön laadun parantaminen;b) helpottaa osa-aikatyön kehittämistä vapaaehtoisuuden pohjalta ja myötävaikuttaa työajan joustavaan järjestämiseen työnantajien ja työntekijöiden tarpeet huomioon ottavalla tavalla.2 lauseke: Soveltamisala1. Tätä sopimusta sovelletaan osa-aikatyöntekijöihin, joilla on laissa, työehtosopimuksessa tai kussakin jäsenvaltiossa voimassa olevissa käytännöissä määritelty työsopimus tai työsuhde.2. Jäsenvaltiot, sen jälkeen kun ne ovat kuulleet työmarkkinaosapuolia kansallisen lainsäädännön, työehtosopimusten tai käytäntöjen mukaisesti, ja/tai asianmukaisen tason työmarkkinaosapuolet, kansallisten työmarkkinakäytäntöjen mukaisesti, voivat asiallisista syistä jättää tilapäisessä työssä olevat osa-aikatyöntekijät kokonaan tai osittain tämän sopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Tällaisia rajoituksia tulisi arvioida määräajoin sen varmistamiseksi, että niiden perusteena olevat asialliset syyt ovat edelleen olemassa.3 lauseke: MääritelmätTässä sopimuksessa tarkoitetaan:1) `osa-aikatyöntekijällä` palkattua työntekijää, jonka säännöllinen työaika viikkotyöaikana tai keskimääräisenä työaikana enintään vuoden pituisena ajanjaksona laskettuna on lyhyempi kuin vastaavan kokoaikaisen työntekijän säännöllinen työaika;2) `vastaavalla kokoaikaisella työntekijällä` samassa työpaikassa työskentelevää kokoaikaista palkattua työntekijää, jolla on samantyyppinen työsopimus tai työsuhde ja joka tekee samaa tai samankaltaista työtä, jolloin huomioon otetaan muut näkökohdat kuten kokemus, pätevyys ja ammattitaito.Milloin työpaikassa ei ole vastaavaa kokoaikaista työntekijää, vertailu tulee tehdä sovellettavaan työehtosopimukseen perustuen, tai milloin sellaista ei ole, kansallisen lainsäädännön, työehtosopimusten tai käytäntöjen mukaisesti.4 lauseke: Syrjimättömyyden periaate1. Osa-aikatyöntekijöihin ei pelkästään osa-aikaisuuden perusteella saa soveltaa epäedullisempia työehtoja kuin vastaaviin kokoaikaisiin työntekijöihin, ellei erilainen kohtelu ole perusteltua asiallisista syistä.2. Silloin kun se on tarkoituksenmukaista, sovelletaan pro rata temporis -periaatetta.3. Jäsenvaltiot ja/tai työmarkkinaosapuolet antavat tämän lausekkeen täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt ottaen huomioon eurooppalaisen lainsäädännön sekä kansallisen lainsäädännön, työehtosopimukset ja käytännöt.4. Jäsenvaltiot, sen jälkeen kun ne ovat kuulleet työmarkkinaosapuolia kansallisen lainsäädännön, työehtosopimusten tai käytäntöjen mukaisesti, ja/tai työmarkkinaosapuolet voivat asiallisista syistä tarvittaessa asettaa erityisten työehtojen piiriin pääsyn edellytykseksi palvelusaikaa, työn kestoa tai työansioita koskevia vaatimuksia. Osa-aikaisten työntekijöiden pääsyä erityisten työehtojen piiriin koskevia arviointiperusteita olisi tarkasteltava määräajoin ottaen huomioon 4 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitetun syrjimättömyyden periaatteen.5 lauseke: Mahdollisuudet osa-aikatyöhön1. Tämän sopimuksen 1 lausekkeen sekä osa-aikatyöntekijöiden ja kokoaikaisten työntekijöiden välisen syrjimättömyysperiaatteen mukaisesti:a) jäsenvaltioiden olisi, sen jälkeen kun ne ovat kuulleet työmarkkinaosapuolia kansallisen lainsäädännön tai käytäntöjen mukaisesti, tunnistettava oikeudelliset tai hallinnolliset esteet, jotka saattavat rajoittaa mahdollisuuksia osa-aikatyöhön, arvioitava niitä ja tarvittaessa poistettava ne;b) työmarkkinaosapuolten olisi toimivaltansa puitteissa ja työehtosopimuksissa määrättyjen menettelytapojen mukaisesti tunnistettava esteet, jotka saattavat rajoittaa mahdollisuuksia osa-aikatyöhön, arvioitava niitä ja tarvittaessa poistettava ne.2. Työntekijän kieltäytymisen siirtymästä kokoaikaisesta työstä osa-aikatyöhön tai päinvastoin ei sellaisenaan tulisi olla pätevä työsuhteen päättämisperuste, tämän kuitenkaan rajoittamatta mahdollisuutta päättää työsuhdetta kansallisen lainsäädännön, työehtosopimusten ja käytäntöjen mukaisesti muista, kuten työpaikan toiminnallisista vaatimuksista johtuvista syistä.3. Työnantajien olisi mahdollisuuksien mukaan otettava huomioon:a) työntekijöiden pyynnöt siirtyä kokoaikaisesta työstä osa-aikatyöhön, mikäli tällaista työtä tulee työpaikassa tarjolle;b) työntekijöiden pyynnöt siirtyä osa-aikatyöstä kokoaikatyöhön tai lisätä työaikaansa, jos sellainen mahdollisuus ilmaantuu;c) oikea-aikainen tiedottaminen työpaikassa olevista osa-aikaisista ja kokoaikaisista työtehtävistä kokoaikaisesta työstä osa-aikaiseen ja päinvastoin tapahtuvan siirtymisen helpottamiseksi;d) toimenpiteet osa-aikatyöhön pääsyn helpottamiseksi yrityksen kaikilla tasoilla, mukaan lukien erityistä ammattitaitoa vaativat ja johtotehtävät, sekä mahdollisuuksien mukaan osa-aikatyöntekijöiden urakehitysmahdollisuuksia ja ammatillista liikkuvuutta edistävään ammatilliseen koulutukseen osallistumisen helpottamiseksi;e) asianmukainen tiedottaminen yrityksessä tehtävästä osa-aikatyöstä työntekijöitä edustaville olemassa oleville elimille.6 lauseke: Täytäntöönpanoa koskevat määräykset1. Jäsenvaltiot ja/tai työmarkkinajärjestöt voivat pitää voimassa tai ottaa käyttöön tässä sopimuksessa asetettuja määräyksiä edullisempia määräyksiä.2. Tämän sopimuksen määräysten täytäntöönpano ei ole pätevä peruste heikentää sen piirissä olevien työntekijöiden suojan yleistä tasoa, millä ei kuitenkaan rajoiteta jäsenvaltioiden ja/tai työmarkkinaosapuolten oikeutta olosuhteiden muuttuessa kehittää erilaisia lainsäädäntöön, määräyksiin tai sopimuksiin sisältyviä säännöksiä eikä 5 lausekkeen 1 kohdan soveltamista edellyttäen, että 4 lausekkeen 1 kohdassa ilmaistua syrjimättömyyden periaatetta noudatetaan.3. Tällä sopimuksella ei rajoiteta työmarkkinaosapuolten oikeutta tehdä asianmukaisella tasolla, mukaan lukien eurooppalainen taso, sopimuksia, joilla mukautetaan tai täydennetään tämän sopimuksen määräyksiä kyseisten työmarkkinaosapuolten erityistarpeiden huomioon ottamiseksi.4. Tällä sopimuksella ei rajoiteta yhteisön erityissäännösten, erityisesti miesten ja naisten tasa-arvoista kohtelua ja yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevien säännösten soveltamista.5. Tämän sopimuksen soveltamista koskevien riitojen ja valitusten ennaltaehkäisy ja selvittely tapahtuu kansallisen lainsäädännön, työehtosopimusten ja käytäntöjen mukaisesti.6. Allekirjoittaneet osapuolet tarkastelevat sopimusta uudelleen viiden vuoden kuluttua neuvoston päätöksestä, jos joku tämän sopimuksen osapuolista niin pyytää.(1) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen liittyvän sosiaalipolitiikkaa koskevan sopimuksen 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla.


title: Komission direktiivi 2011/8/EU, annettu 28 päivänä tammikuuta 2011 , direktiivin 2002/72/EY muuttamisesta siltä osin kuin on kyse bisfenoli A:n käyttörajoituksesta imeväisten muovisissa tuttipulloissa  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               29.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 26/11

         KOMISSION DIREKTIIVI 2011/8/EU,
   annettu 28 päivänä tammikuuta 2011,
   direktiivin 2002/72/EY muuttamisesta siltä osin kuin on kyse bisfenoli A:n käyttörajoituksesta imeväisten muovisissa tuttipulloissa
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuvista materiaaleista ja tarvikkeista ja direktiivien 80/590/ETY ja 89/109/ETY kumoamisesta 27 päivänä lokakuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1935/2004 (1) ja erityisesti sen 18 artiklan 3 kohdan,
   on kuullut Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista tarvikkeista 6 päivänä elokuuta 2002 annetussa komission direktiivissä 2002/72/EY (2) sallitaan 2,2-bis(4-hydroksifenyyli)propaanin, joka tunnetaan yleisesti nimellä bisfenoli A, käyttö monomeerinä elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvien muovisten materiaalien ja tarvikkeiden valmistuksessa elintarvikealan tiedekomitean (3), jäljempänä ’tiedekomitea’, ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (4), jäljempänä ’EFSA’, lausuntojen mukaisesti.

               (2)

               Bisfenoli A:ta käytetään monomeerinä polykarbonaattimuovien valmistuksessa. Polykarbonaattimuoveja käytetään muun muassa imeväisten tuttipullojen valmistuksessa. Kun elintarvikepakkauksia lämmitetään, niistä saattaa tietyissä olosuhteissa liueta pieniä määriä bisfenoli A:ta elintarvikkeisiin ja juomiin ja tulla nautituksi.

               (3)

               Tanskan valtio ilmoitti 29 päivänä maaliskuuta 2010 komissiolle ja jäsenvaltioille, että se on päättänyt soveltaa asetuksen (EY) N:o 1935/2004 18 artiklassa säädettyjä suojatoimenpiteitä ja kieltää tilapäisesti bisfenoli A:n käytön 0–3-vuotiaille tarkoitettujen elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvien muovimateriaalien valmistuksessa (5).

               (4)

               Tanskan valtio esitti suojatoimenpiteen perusteeksi riskinarvioinnin, jonka Tanskan teknisen korkeakoulun elintarvikeinstituutti, jäljempänä ’Tanskan elintarvikeinstituutti’, oli antanut 22 päivänä maaliskuuta 2010. Riskinarvioinnissa käsitellään kattavaa tutkimusta, joka tehtiin eläimillä, jotka olivat altistuneet pienille määrille bisfenoli A:ta, ja siinä seurattiin vastasyntyneiden rottien hermojärjestelmän kehittymistä ja niiden käyttäytymistä. Tanskan elintarvikeinstituutti on myös arvioinut, muuttavatko uudet tiedot sen aiempaa arviota bisfenoli A:n mahdollisista toksisista vaikutuksista hermojärjestelmän kehittymiseen ja käyttäytymiseen.

               (5)

               Asetuksen (EY) N:o 1935/2004 18 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti komissio pyysi 30 päivänä maaliskuuta 2010 EFSAlta lausuntoa Tanskan esittämistä perusteista sen toteamiseksi, että kyseisen materiaalin käyttö vaarantaa ihmisten terveyden, vaikka se on asiaa koskevien erityistoimenpiteiden mukainen.

               (6)

               Ranskan valtio ilmoitti 6 päivänä heinäkuuta 2010 komissiolle ja 9 päivänä heinäkuuta 2010 jäsenvaltioille, että se on päättänyt soveltaa asetuksen (EY) N:o 1935/2004 18 artiklassa säädettyjä suojatoimenpiteitä ja kieltää tilapäisesti bisfenoli A:ta sisältävien tuttipullojen valmistuksen, tuonnin, viennin ja markkinoille saattamisen (6).

               (7)

               Ranskan valtio esitti suojatoimenpiteensä tueksi kaksi Ranskan elintarviketurvallisuusviranomaisen (AFSSA) lausuntoa, jotka se oli antanut 29 päivänä tammikuuta 2010 ja 7 päivänä kesäkuuta 2010, sekä kansallisen lääketieteellisen tutkimusinstituutin (INSERM) 3 päivänä kesäkuuta 2010 julkaiseman raportin.

               (8)

               EFSA hyväksyi 23 päivänä syyskuuta 2010 elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia materiaaleja sekä entsyymejä, aromiaineita ja jalostuksen apuaineita käsittelevän lautakuntansa, jäljempänä ’lautakunta’, lausunnon bisfenoli A:sta; lausunto oli vastaus komission 30 päivänä maaliskuuta 2010 esittämään pyyntöön, ja siinä arvioitiin myös Tanskan riskinarvioinnissa arvioitu hermostollisia käyttäytymisoireita käsittelevä tutkimus samoin kuin muita bisfenoli A:sta hiljattain julkaistuja tutkimuksia koskeva katsaus ja arviointi. (7)

               (9)

               Lausunnossaan lautakunta päättelee, että tuoreiden ihmisiä ja eläimiä koskevien toksisuustietojen kattavassa arvioinnissa ei tullut esiin mitään uutta tutkimusta, jonka perusteella olisi tarkistettava tämänhetkistä siedettävää päiväsaantia, jäljempänä ’TDI’, joka on 0,05 mg painokiloa kohti vuorokaudessa. Tämä TDI perustuu rotilla tehdystä usean sukupolven lisääntymistoksisuustutkimuksesta saatuun haitattomaan vaikutustasoon, joka on 5 mg painokiloa kohti vuorokaudessa, sekä turvallisuuskertoimen 100 käyttöön, jota pidetään tavanomaisena ottaen huomioon kaikki bisfenoli A:n toksikokinetiikkaa koskevat tiedot. Yksi lautakunnan jäsen päätteli kuitenkin vähemmistöön jääneessä mielipiteessä, että joissakin tutkimuksissa havaitut vaikutukset toivat esiin näkökohtia, joita ei ehkä pystytä selittämään nykyisellä TDI:llä, minkä vuoksi nykyistä TDI:tä olisi pidettävä tilapäisenä, kunnes saadaan vankempia tietoja näiltä epävarmoilta alueilta.

               (10)

               Lautakunta totesi, että joissakin kehittyvillä eläimillä tehdyissä eläintutkimuksissa on esitetty muita bisfenoli A:han liittyviä vaikutuksia, joilla saattaa olla toksikologista merkitystä, erityisesti biokemialliset muutokset aivoissa, vaikutukset immuniteetin säätelyyn sekä rintakasvainten suurempi todennäköisyys. Näissä tutkimuksissa on monia puutteita. Näiden havaintojen merkityksellisyyttä suhteessa ihmisten terveyteen ei voida tällä hetkellä arvioida. Jos tulevaisuudessa saadaan uusia relevantteja tietoja, lautakunta tarkastelee lausuntoaan uudelleen.

               (11)

               Äidinmaidonkorvike tai rintamaito on imeväisten ainoa ravintolähde neljän kuukauden ikään asti, ja se on tärkeä ravintolähde seuraavinakin kuukausina. EFSA totesi vuonna 2006 antamassaan lausunnossa, että 3–6 kuukauden ikäiset vauvat, joiden ruokinnassa käytetään polykarbonaatista valmistettuja tuttipulloja, altistuvat eniten bisfenoli A:lle, joskin alle siedettävän päiväsaannin. Tämän ryhmän altistuminen bisfenoli A:lle vähenee, kun polykarbonaattipulloilla tapahtuvasta ruokinnasta siirrytään pois ja muut ravintolähteet tulevat tärkeämmiksi.

               (12)

               Vaikka imeväisillä onkin riittävä kapasiteetti eliminoida bisfenoli A pahimman mahdollisen altistumisen tapauksessa, EFSAn lausunnossa tuotiin esiin, että bisfenoli A:n eliminointijärjestelmä ei ole imeväisillä yhtä kehittynyt kuin aikuisilla ja saavuttaa aikuisten kapasiteetin vasta vähitellen kuuden ensimmäisen kuukauden aikana.

               (13)

               Mahdolliset toksikologiset vaikutukset voivat olla suuremmat kehittyvässä organismissa. Elintarvikealan tiedekomitean vuosina 1997 (8) ja 1998 (9) antamien lausuntojen mukaan tietyt vaikutukset, etenkin hormonaaliset ja lisääntymiseen liittyvät vaikutukset sekä vaikutukset immuunijärjestelmään ja neurologiseen kehitykseen, ovat erityisen merkityksellisiä imeväisille. Lisääntymiseen ja neurologiseen kehitykseen liittyviä bisfenoli A:n vaikutuksia on tutkittu laajasti monen sukupolven toksikologisissa standarditesteissä ja muissa tutkimuksissa, joissa on otettu huomioon kehittyvä organismi, eikä niissä ole tullut esiin mitään vaikutuksia siedettävän päiväsaannin alittavilla annoksilla. Tutkimuksissa, joita ei voitu ottaa huomioon TDI-arvon asettamisessa niiden monien puutteiden vuoksi, kuitenkin osoitettiin bisfenoli A:han liittyviä vaikutuksia, jotka ovat mahdollisesti toksikologisesti merkityksellisiä. Nämä vaikutukset ja etenkin ne, jotka liittyvät aivoissa tapahtuviin biokemiallisiin muutoksiin, jotka voivat vaikuttaa neurologiseen kehitykseen ja immuniteetin säätelyyn, ovat erityisen huolestuttavia imeväisten kannalta, mikä tuotiin esiin tiedekomitean lausunnoissa vuosilta 1997 ja 1998. Lisäksi EFSAn lausunnossa vuodelta 2010 mainitaan, että aikainen altistuminen bisfenoli A:lle lisää mahdollisuutta kasvaimen muodostukseen myöhemmin, jos henkilö joutuu alttiiksi karsinogeenille. Myös tässä tapauksessa herkkä vaihe ajoittuu kehittyvään organismiin. Näin ollen imeväiset voidaan tunnistaa erityisen herkäksi populaation osaksi niiden havaintojen osalta, joiden merkityksellisyyttä ihmisten terveydelle ei voitu vielä täysin arvioida.

               (14)

               Vuonna 2006 annetun EFSAn lausunnon mukaan polykarbonaattituttipullot ovat suurin bisfenoli A:n altistuslähde imeväisille. EU:n markkinoilla on polykarbonaatille vaihtoehtoisia materiaaleja, jotka eivät sisällä bisfenoli A:ta, etenkin lasisia ja muita muovisia tuttipulloja. Näiden vaihtoehtoisten materiaalien on täytettävä elintarvikkeen kanssa kosketuksiin joutuville materiaaleille asetetut tiukat turvallisuusvaatimukset. Sen vuoksi ei ole tarpeen jatkaa bisfenoli A:ta sisältävän polykarbonaatin käyttöä tuttipulloissa.

               (15)

               Kun otetaan huomioon, että imeväiset saattavat olla erityisen herkkiä bisfenoli A:n mahdollisille vaikutuksille, vaikka myös imeväisten katsotaan olevan kykeneviä eliminoimaan bisfenoli A ja vaikka riskiä juuri ihmisten terveydelle ei vielä olekaan täysin osoitettu, on aiheellista vähentää imeväisten altistumista bisfenoli A:lle siinä määrin kuin kohtuudella pystytään, kunnes saadaan tieteellisiä lisätietoja joidenkin bisfenoli A:n havaittujen vaikutusten toksikologisesta merkityksellisyydestä, etenkin siltä osin kuin on kyse biokemiallisista muutoksista aivoissa, vaikutuksista immuniteetin säätelyyn sekä rintakasvainten suuremmasta todennäköisyydestä.

               (16)

               Elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 (10) 7 artiklassa tarkoitettu ennalta varautumisen periaate antaa unionille mahdollisuuden hyväksyä käytettävissä olevan asiaa koskevan tiedon perusteella – riskien lisäarvioinnin tuloksia odotettaessa – tilapäisiä toimenpiteitä, joita on tarkasteltava uudelleen kohtuullisen ajan kuluttua.

               (17)

               Koska nykyisen tieteellisen tutkimuksen perusteella polykarbonaatista valmistetuista tuttipulloista saatavan bisfenoli A-altistuksen haitallisuudesta imeväisille (11) on edelleen epävarmuutta, joka on selvitettävä, komissiolla on oikeus toteuttaa ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä, jotka koskevat bisfenoli A:n käyttöä polykarbonaattituttipulloissa, ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti, jota sovelletaan tilanteessa, jossa on tieteellistä epävarmuutta, vaikka riskiä ihmisten terveydelle ei olisikaan vielä täysin osoitettu.

               (18)

               Näin ollen on ihmisten terveyden suojan korkean tason saavuttamista koskevan perustavoitteen kannalta tarpeen ja asianmukaista välttää vaaroja, joita imeväisten fyysiselle ja henkiselle terveydelle saattaa aiheutua altistumisesta bisfenoli A:lle tuttipullojen kautta.

               (19)

               Komissio on arvioinut tuttipullomarkkinat ja saanut asianomaisilta tuottajilta viitteitä siitä, että tuotannonala on vapaaehtoisesti korvaamassa näitä tuotteita markkinoilla ja että ehdotetun toimenpiteen taloudellinen vaikutus on vähäinen. Sen vuoksi kaikki bisfenoli A:ta sisältävät tuttipullot EU:n markkinoilla olisi korvattava vuoden 2011 puoliväliin mennessä.

               (20)

               Ennen kuin saadaan tieteellisiä lisätietoja joidenkin bisfenoli A:n havaittujen vaikutusten toksikologisesta merkityksellisyydestä, etenkin siltä osin kuin on kyse aivojen biokemiallisista muutoksista, vaikutuksista immuniteetin säätelyyn ja rintakasvainten suuremmasta todennäköisyydestä, bisfenoli A:n käyttö polykarbonaattituttipullojen valmistuksessa ja tällaisten pullojen markkinoille saattaminen olisi kiellettävä tilapäisesti. Direktiiviä 2002/72/EY olisi sen vuoksi muutettava. Elintarviketurvallisuusviranomaisella on toimeksianto seurata uusia tutkimuksia näiden tulosten selvittämiseksi.

               (21)

               Ehdotetun toimenpiteen teknisestä ja taloudellisesta toteutettavuudesta tehdyn arvion perusteella päätellään, että toimenpide ei rajoita kauppaa enemmän kuin on tarpeen, jotta saavutetaan se terveyden suojan korkea taso, jonka unioni on valinnut.

               (22)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Korvataan direktiivin 2002/72/EY liitteessä II olevan A jakson 4 sarakkeessa 2,2-bis(4-hydroksifenyyli)propaania koskevan viitenumeron 13480 kohdalla oleva teksti seuraavasti:

      ”SML(T) = 0,6 mg/kg. Ei saa käyttää imeväisten (12) polykarbonaattituttipullojen valmistuksessa.

   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 15 päivänä helmikuuta 2011. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset.
   Jäsenvaltioiden antamissa 1 kohdassa tarkoitetuissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on sovellettava 1 kohdassa tarkoitettuja säännöksiä siten, että elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvien muovisten materiaalien ja tarvikkeiden, jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, valmistus kielletään 1 päivästä maaliskuuta 2011 ja markkinoille saattaminen ja unioniin tuominen 1 päivästä kesäkuuta 2011.
   3.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan 1 päivänä helmikuuta 2011.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 28 päivänä tammikuuta 2011.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  EUVL L 338, 13.11.2004, s. 4.

      (2)  EYVL L 220, 15.8.2002, s. 18.

      (3)  Elintarvikkeita käsittelevän tiedekomitean lausunto bisfenoli A:sta, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2002. SCF/CS/PM/3936 Final 3 May 2002. http://ec.europa.eu/food/fs/sc/scf/out128_en.pdf.

      (4)  Opinion of the Scientific Panel on Food Additives, Flavourings, Processing Aids and Materials in Contact with Food on a request from the Commission related to 2,2-BIS(4-HYDROXYPHENYL)PROPANE (Bisphenol A) Question number EFSA-Q-2005-100, annettu 29 päivänä marraskuuta 2006, The EFSA Journal (2006) 428, s. 1. and Toxicokinetics of Bisphenol A, Scientific Opinion of the Panel on Food additives, Flavourings, Processing aids and Materials in Contact with Food (AFC) (Question No EFSA-Q-2008-382), annettu 9 päivänä heinäkuuta 2008, The EFSA Journal (2008) 759, s. 1.

      (5)  Bekendtgørelse om ændring af bekendtgørelse om materialer og genstande bestemt til kontakt med fødevarer, Lovtidende A, Nr.286, 27.3.2010.

      (6)  LOI no 2010-729 du 30 juin 2010 tendant à suspendre la commercialisation de biberons produits à base de bisphénol A, JORF no 0150 du 1er juillet 2010, page 11857.

      (7)  Scientific Opinion on Bisphenol A: evaluation of a study investigating its neurodevelopmental toxicity, review of recent scientific literature on its toxicity and advice on the Danish risk assessment of Bisphenol A EFSA Panel on food contact materials, enzymes, flavourings and processing aids (CEF) (Question Nos: EFSA-Q-2009-00864, EFSA-Q-2010-01023 and EFSA-Q-2010-00709), hyväksytty 23 päivänä syyskuuta 2010, EFSA Journal 2010; 8(9):1829.

      (8)  Opinion of the Scientific Committee for Food on: A maximum residue limit (MRL) of 0,01 mg/kg for pesticides in foods intended for infants and young children (annettu 19 päivänä syyskuuta 1997).

      (9)  Further advice on the opinion of the Scientific Committee for Food expressed on the 19 September 1997 on a Maximum Residue Limit (MRL) of 0,01 mg/kg for pesticides in foods intended for infants and young children (elintarvikealan tiedekomitea hyväksynyt 4 päivänä kesäkuuta 1998).

      (10)  EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1.

      (11)  Sellaisina kuin määriteltynä komission direktiivissä 2006/141/EY (EUVL L 401, 30.12.2006, s. 1).

      (12)  Imeväinen sellaisena kuin määriteltynä direktiivissä 2006/141/EY (EUVL L 401, 30.12.2006, s. 1).”