title: Komission direktiivi 2007/28/EY, tehty 25 päivänä toukokuuta 2007 , neuvoston direktiivien 86/363/ETY ja 90/642/ETY tiettyjen liitteiden muuttamisesta atsoksistrobiinin, klorfenapyrin, folpetin, iprodionin, lambda-syhalotriinin, maleiinihydratsidin, metalaksyyli-M:n ja trifloksistrobiinin jäämien enimmäismäärien osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               26.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 135/6

      KOMISSION DIREKTIIVI 2007/28/EY,
   tehty 25 päivänä toukokuuta 2007,
   neuvoston direktiivien 86/363/ETY ja 90/642/ETY tiettyjen liitteiden muuttamisesta atsoksistrobiinin, klorfenapyrin, folpetin, iprodionin, lambda-syhalotriinin, maleiinihydratsidin, metalaksyyli-M:n ja trifloksistrobiinin jäämien enimmäismäärien osalta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon eläinkunnasta peräisin olevissa elintarvikkeissa ja niiden pinnassa olevien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/363/ETY (1) ja erityisesti sen 10 artiklan,
   ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY (2) ja erityisesti sen 7 artiklan,
   ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (3) ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivin 91/414/ETY mukaan tiettyihin viljelykasveihin käytettävien kasvinsuojeluaineiden salliminen kuuluu jäsenvaltioiden vastuulle. Sallimisen on perustuttava ihmisten ja eläinten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvien vaikutusten arviointiin. Arvioinnissa huomioon otettaviin tekijöihin on sisällyttävä käyttäjien ja sivullisten altistuminen, maaperään, vesiin ja ilmaan kohdistuvat ympäristövaikutukset sekä torjunta-ainekäsittelystä aiheutuneita jäämiä sisältävien viljelykasvien nauttimisen vaikutukset ihmisiin ja eläimiin.

               (2)

               Jäämien enimmäismäärät (JEM) vahvistetaan sen mukaan, mikä on kasveille tehokkaan suojan antava pienin mahdollinen määrä torjunta-ainetta käytettäessä sitä niin, että jäämä on mahdollisimman pieni ja toksikologisesti hyväksyttävä etenkin arvioitaessa saantia ravinnon mukana.

               (3)

               Direktiivien 86/363/ETY ja 90/642/ETY soveltamisalaan kuuluvien torjunta-aineiden jäämien enimmäismääriä on jatkuvasti seurattava, ja niitä voidaan muuttaa uusien tai muuttuneiden käyttötapojen huomioon ottamiseksi. Komissiolle on ilmoitettu uusista tai muuttuneista käyttötavoista, joiden perusteella atsoksistrobiinin, klorfenapyrin, folpetin, iprodionin, lambda-syhalotriinin, maleiinihydratsidin, metalaksyyli-M:n ja trifloksistrobiinin jäämien enimmäismääriä olisi muutettava.

               (4)

               Kuluttajien elinikäinen altistuminen näille torjunta-aineille niiden jäämiä mahdollisesti sisältävien elintarvikkeiden välityksellä on tutkittu ja arvioitu yhteisössä käytettävien menettelyjen ja käytäntöjen mukaisesti ottaen huomioon Maailman terveysjärjestön julkaisemat ohjeet (4). Kyseisten torjunta-aineiden jäämien enimmäismäärät olisi näiden tutkimusten ja arviointien perusteella vahvistettava sellaisiksi, ettei hyväksyttävä päiväsaanti ylity.

               (5)

               Klorfenapyrille, folpetille ja lambda-syhalotriinille on vahvistettu akuutin altistumisen viiteannos, ja kuluttajien akuutti altistuminen kunkin sellaisen elintarvikkeen välityksellä, joka mahdollisesti sisältää näiden torjunta-aineiden jäämiä, on tutkittu ja arvioitu yhteisössä käytössä olevien menettelyjen ja käytäntöjen mukaisesti ottaen huomioon Maailman terveysjärjestön julkaisemat ohjeet. Kasveja käsittelevän tiedekomitean lausunnot, etenkin neuvot ja suositukset kuluttajien suojelemiseksi torjunta-aineilla käsiteltyjen elintarvikkeiden varalta (5), on otettu huomioon. Saantia ravinnon mukana koskevan arvioinnin perusteella kyseisten torjunta-aineiden jäämien enimmäismäärät olisi vahvistettava sellaisiksi, ettei akuutin altistumisen viiteannos ylity. Muita kyseisiä aineita koskevien käytettävissä olevien tietojen arviointi on osoittanut, että akuutin altistumisen viiteannosta ei ole tarpeen vahvistaa, eikä lyhyen aikavälin arviointia tämän vuoksi tarvita.

               (6)

               Jäämien enimmäismääriksi olisi vahvistettava analyysiherkkyyden alaraja, kun kasvinsuojeluaineiden sallitusta käytöstä ei aiheudu elintarvikkeisiin tai niiden pinnalle havaittavissa olevia torjunta-aineiden jäämiä tai kun sallittua käyttöä ei ole tai kun jäsenvaltioiden salliman käytön tukena ei ole ollut tarvittavia tietoja tai kun kolmansissa maissa käytön tukena ei ole ollut tarvittavia tietoja ja käytöstä on aiheutunut torjunta-aineiden jäämiä yhteisön markkinoille mahdollisesti tuleviin elintarvikkeisiin tai niiden pinnalle.

               (7)

               Jäämien väliaikaisten enimmäismäärien vahvistaminen tai muuttaminen yhteisön tasolla ei estä jäsenvaltioita vahvistamasta maleiinihydratsidille ja trifloksistrobiinille väliaikaisia jäämien enimmäismääriä direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan ja kyseisen direktiivin liitteen VI mukaisesti. Neljää vuotta pidetään riittävänä ajanjaksona, jonka kuluessa kyseisten aineiden tulevat käyttötarkoitukset voidaan vahvistaa. Tämän ajanjakson jälkeen yhteisössä vahvistetut jäämien väliaikaiset enimmäismäärät olisi katsottava lopullisiksi.

               (8)

               Sen vuoksi on tarpeen muuttaa direktiivien 86/363/ETY ja 90/642/ETY liitteissä vahvistettuja jäämien enimmäismääriä kyseisten kasvinsuojeluaineiden käyttötarkoitusten asianmukaisen seurannan ja valvonnan mahdollistamiseksi ja kuluttajien suojelemiseksi. Jos kyseisten direktiivien liitteissä on jo määritelty jäämien enimmäismäärät, niitä on aiheellista muuttaa. Jos jäämien enimmäismääriä ei ole vielä määritelty, ne on aiheellista vahvistaa ensimmäisen kerran.

               (9)

               Sen vuoksi direktiivejä 86/363/ETY ja 90/642/ETY olisi muutettava.

               (10)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivi 86/363/ETY tämän direktiivin liitteen I mukaisesti.
   2 artikla
   Muutetaan direktiivi 90/642/ETY tämän direktiivin liitteen II mukaisesti.
   3 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 26 päivänä marraskuuta 2007. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 27 päivästä marraskuuta 2007.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   4 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   5 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 25 päivänä toukokuuta 2007.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 221, 7.8.1986, s. 43. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2007/27/EY (EUVL L 128, 16.5.2007, s. 31).

      (2)  EYVL L 350, 14.12.1990, s. 71. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2007/27/EY.

      (3)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2007/25/EY (EUVL L 106, 24.4.2007, s. 34).

      (4)  Ohjeet ravinnon mukana saatavien torjunta-ainejäämien arvioimiseksi (tarkistettu), laadittu GEMS/Food Programme -ohjelmassa yhdessä torjunta-ainejäämiä käsittelevän Codex-komitean kanssa, Maailman terveysjärjestön julkaisu, 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).

      (5)  Lausunto neuvoston direktiivien 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/ETY liitteiden muuttamiseen liittyvistä kysymyksistä (kasveja käsittelevän tiedekomitean lausunto 14.7.1998); lausunto vaihtelevista torjunta-ainejäämistä hedelmissä ja vihanneksissa (kasveja käsittelevän tiedekomitean lausunto 14.7.1998), http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scp/outcome_ppp_en.html

      LIITE I
      Lisätään direktiivin 86/363/ETY liitteessä II olevaan B osaan seuraava rivi:

                     Enimmäismäärät mg/kg

                     Torjunta-ainejäämät

                     lihassa (rasva mukaan luettuna), lihavalmisteissa, muissa eläimenosissa ja eläinrasvoissa, jotka kuuluvat liitteessä I oleviin nimikkeisiin ex 0201, 0202, 0203, 0204, 0205, 0206, 0207, ex 0208, 0209, 0210, 1601 ja 1602

                     maidossa ja maitotuotteissa, jotka kuuluvat liitteessä I oleviin nimikkeisiin 0401, 0402, 0405 ja 0406

                     tuoreissa kuorettomissa munissa, linnunmunissa ja munankeltuaisissa, jotka kuuluvat liitteessä I oleviin nimikkeisiin 0407 ja 0408

                     ”Maleiinihydratsidi (2)

                     liha (ei siipikarja 0,05 (3)

                     maksa (ei siipikarja) 0,05 (3)

                     munuainen (ei siipikarja) 0,5 (3)

                     muut 0,02 (1)
                         (3)

                     0,2 (3)
                         (4)

                     0,1 (3)

         (1)  Analyysiherkkyyden alaraja.

         (2)  Jäämän määrittely maidon ja maitotuotteiden osalta: maleiinihydratsidi ja sen konjugaatit ilmaistuna maleiinihydratsidina.

         (3)  Jäämien enimmäismäärä on vahvistettu väliaikaisesti direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti.

         (4)  Jäämien enimmäismäärä on vahvistettu väliaikaisesti 30 päivään kesäkuuta 2008 asti odotettaessa, että hakija toimittaa tarvittavat tiedot. Jos tarvittavia tietoja ei ole toimitettu kyseiseen päivään mennessä, jäämien enimmäismäärä peruutetaan direktiivillä tai asetuksella.”

      LIITE II
      Korvataan direktiivin 90/642/ETY liitteessä II olevassa A osassa atsoksistrobiinia, klorfenapyriä, folpettia, iprodionia, lamba-syhalotriinia, maleiinihydratsidia, metalaksyyliä ja trifloksistrobiinia koskevat palstat seuraavasti:

                     Tuhoeläinten torjunta-ainejäämät ja jäämien enimmäismäärät (mg/kg)

                     Ryhmät ja esimerkkejä yksittäisistä tuotteista, joihin jäämien enimmäismääriä sovelletaan

                     Atsoksistrobiini

                     Klorfenapyri

                     Folpetti

                     Iprodioni

                     Lambda-syhalotriini

                     Maleiinihydratsidi

                     Metalaksyyli ja muut sen isomeerien seokset metalaksyyli-M mukaan luettuna (isomeerien summa)

                     Trifloksistrobiini

                                 ”1.

                                 Tuoreet, kuivatut tai keittämättömät, jäädyttämällä ilman sokerin lisäystä säilötyt hedelmät; pähkinät

                     0,05 (1)

                     0,2 (1)
                         (3)

                                 i)

                                 SITRUSHEDELMÄT

                     1

                     0,02 (1)

                     0,5

                     0,3 (3)

                     Greipit

                     0,1

                     Sitruunat

                     5 (3)

                     0,2

                     Limetit

                     0,2

                     Mandariinit (klementiinit ja muut hybridit mukaan luettuina)

                     1 (3)

                     0,2

                     Appelsiinit

                     0,1

                     Pomelot

                     0,1

                     Muut

                     0,02 (1)
                         (3)

                     0,02 (1)

                                 ii)

                                 PÄHKINÄT (kuoritut tai kuorimattomat)

                     0,1 (1)

                     0,02 (1)

                     0,05 (1)

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                     Mantelit

                     Parapähkinät

                     Cashewpähkinät

                     Kastanjat

                     Kookospähkinät

                     Hasselpähkinät

                     0,2 (3)

                     Queenslandin pähkinät

                     Pekaanipähkinät

                     Pinjansiemenet

                     Pistaasimantelit

                     Saksanpähkinät

                     Muut

                     0,02 (1)
                         (3)

                                 iii)

                                 SIEMENHEDELMÄT

                     0,05 (1)

                     3 (2)

                     5 (3)

                     0,1

                     1

                     0,5 (3)

                     Omenat

                     Päärynät

                     Kvittenit

                     Muut

                                 iv)

                                 KIVIHEDELMÄT

                     0,05 (1)

                     3 (3)

                     0,05 (1)

                     Aprikoosit

                     0,2

                     1 (3)

                     Kirsikat

                     2

                     1 (3)

                     Persikat (nektariinit ja niiden kaltaiset hybridit mukaan luettuina)

                     0,2

                     1 (3)

                     Luumut

                     0,2 (3)

                     Muut

                     0,02 (1)

                     0,1

                     0,02 (1)
                         (3)

                                 v)

                                 MARJAT JA PIENET HEDELMÄT

                                 a)

                                 Syötäväksi ja viinin valmistukseen tarkoitetut viinirypäleet

                     2

                     10 (3)

                     0,2

                     5 (3)

                     Syötäväksi tarkoitetut viinirypäleet

                     0,02 (1)

                     2

                     Viinin valmistukseen tarkoitetut viinirypäleet

                     5

                     1

                                 b)

                                 Mansikat (muut kuin luonnonvaraiset)

                     2

                     3 (2)

                     15 (3)

                     0,5

                     0,5

                     0,5 (3)

                                 c)

                                 Vadelmat ja vatukat (muut kuin luonnonvaraiset)

                     10 (3)

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                     Karhunvatukat

                     3

                     3 (2)

                     Sinivatukat

                     Jättivatukat (boysen- ja loganinmarjat)

                     Vadelmat

                     3

                     3 (2)

                     0,2

                     Muut

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)

                     0,02 (1)

                                 d)

                                 Muut pienet hedelmät ja marjat (muut kuin luonnonvaraiset)

                     0,05 (1)

                     10 (3)

                     0,05 (1)

                     Mustikat

                     Karpalot

                     Herukat (puna-, musta- ja valkoherukat)

                     3 (2)

                     0,1

                     1 (3)

                     Karviaiset

                     3 (2)

                     0,1

                     1 (3)

                     Muut

                     0,02 (1)

                     0,02 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                                 e)

                                 Luonnonvaraiset marjat ja hedelmät

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                     0,2

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                                 vi)

                                 MUUT HEDELMÄT

                     0,02 (1)

                     0,05 (1)

                     Avokadot

                     Banaanit

                     2

                     0,05 (3)

                     Taatelit

                     Viikunat

                     Kiivit

                     5 (3)

                     Kumkvatit

                     Litsit

                     Mangot

                     0,2

                     0,1

                     Oliivit (syötäväksi tarkoitetut)

                     0,5

                     Oliivit (öljyn valmistukseen tarkoitetut)

                     0,5

                     Papaijat

                     0,2

                     1 (3)

                     Passionhedelmät

                     Ananakset

                     Granaattiomenat

                     Muut

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                     0,02 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                                 2.

                                 Tuoreet tai keittämättömät, jäädytetyt tai kuivatut vihannekset

                     0,05 (1)

                                 i)

                                 JUUREKSET JA JUURIMUKULAT

                     0,02 (1)

                     Punajuurikkaat

                     Porkkanat

                     0,2

                     0,5 (3)

                     30 (3)

                     0,1

                     0,05 (3)

                     Kassavat

                     Mukulasellerit

                     0,3

                     0,1

                     Piparjuuret

                     0,2

                     0,5 (3)

                     0,1

                     Maa-artisokat

                     Palsternakat

                     0,2

                     0,5 (3)

                     30 (3)

                     0,1

                     Juuripersiljat

                     0,2

                     0,5 (3)

                     Retiisit ja retikat

                     0,2

                     0,3 (3)

                     0,1

                     0,1

                     Kaurajuuret

                     0,2

                     Bataatit

                     Lantut

                     Nauriit

                     Jamssit

                     Muut

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                     0,02 (1)

                     0,2 (1)
                         (3)

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                                 ii)

                                 SIPULIKASVIT

                     0,2 (1)
                         (3)

                     0,02 (1)
                         (3)

                     Valkosipulit

                     0,2 (3)

                     15 (3)

                     0,5

                     Kepasipulit

                     0,1

                     0,2 (3)

                     15 (3)

                     0,5

                     Salottisipulit

                     0,2 (3)

                     15 (3)

                     0,5

                     Varhaissipulit

                     2

                     3 (3)

                     0,05

                     0,2

                     Muut

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                     0,02 (1)

                     0,2 (1)
                         (3)

                     0,05 (1)

                                 iii)

                                 HEDELMÄVIHANNEKSET

                     0,2 (1)
                         (3)

                                 a)

                                 Solanaceae-heimo

                     2

                     5 (3)

                     Tomaatit

                     2 (2)

                     0,1

                     0,2

                     0,5 (3)

                     Paprikat

                     0,1

                     0,5

                     Munakoisot

                     0,5

                     Okra

                     0,1

                     Muut

                     0,02 (1)

                     0,02 (1)

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                                 b)

                                 Cucurbitaceae-heimo, syötäväkuoriset

                     1

                     0,02 (1)

                     2 (3)

                     0,1

                     0,2 (3)

                     Kurkut

                     0,5

                     Pikkukurkut

                     Kesäkurpitsat

                     Muut

                     0,05 (1)

                                 c)

                                 Cucurbitaceae-heimo, paksukuoriset

                     0,5

                     1

                     1 (3)

                     0,05

                     Melonit

                     0,2

                     0,3 (3)

                     Kurpitsat

                     Vesimelonit

                     0,2

                     0,2

                     Muut

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                                 d)

                                 Sokerimaissi

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                     0,05

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                                 iv)

                                 KAALIKASVIT

                     0,2 (1)
                         (3)

                     0,02 (1)
                         (3)

                                 a)

                                 Kukinnon muodostavat kaalit

                     0,5

                     0,02 (1)

                     0,1 (3)

                     0,1

                     0,2

                     Parsakaalit (myös calabrese)

                     Kukkakaalit

                     Muut

                                 b)

                                 Kerivät kaalit

                     0,3

                     0,02 (1)

                     Ruusukaalit

                     0,5 (3)

                     0,05

                     Keräkaalit

                     5 (3)

                     0,2

                     1

                     Muut

                     0,02 (1)
                         (3)

                     0,02 (1)

                     0,05 (1)

                                 c)

                                 Lehtikaalit

                     5

                     0,02 (1)

                     1

                     Kiinankaali

                     5 (3)

                     Lehtikaali

                     0,2

                     Muut

                     0,02 (1)
                         (3)

                     0,05 (1)

                                 d)

                                 Kyssäkaali

                     0,2

                     0,05

                     0,02 (1)
                         (3)

                     0,02 (1)

                     0,05 (1)

                                 v)

                                 LEHTIVIHANNEKSET JA TUOREET YRTIT

                     0,2 (1)
                         (3)

                     0,02 (1)
                         (3)

                                 a)

                                 Lehtisalaatti ja sen kaltaiset vihannekset

                     3

                     10 (3)

                     Vihanneskrassi

                     Vuonankaali

                     0,2

                     Lehtisalaatti

                     2

                     0,5

                     2

                     Endiivi (leveälehtinen siloendiivi

                     1

                     Rucola

                     Kaalin lehdet ja varret, myös nauriin naatit

                     Muut

                     0,02 (1)

                     1

                     0,05 (1)

                                 b)

                                 Pinaatti ja sen kaltaiset vihannekset

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                     0,5

                     0,05 (1)

                     Pinaatti

                     10

                     Mangoldi (eli lehtijuurikas)

                     Muut

                     0,02 (1)

                                 c)

                                 Vesikrassi

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                     0,02 (1)

                     0,05 (1)

                                 d)

                                 Sikuri (valkolehti)

                     0,2

                     0,02 (1)

                     2 (3)

                     0,02 (1)

                     0,3

                                 e)

                                 Yrtit

                     3

                     0,02 (1)

                     10 (3)

                     1

                     2

                     Kirveli

                     Ruohosipuli

                     Persilja

                     Yrttiselleri

                     Muut

                                 vi)

                                 PALKOVIHANNEKSET (tuoreet)

                     0,2 (1)
                         (3)

                     0,05 (1)

                     Pavut (silpimättömät)

                     1

                     2 (2)

                     5 (3)

                     0,2

                     0,5 (3)

                     Pavut (silvityt)

                     0,2

                     2 (2)

                     Herneet (silpimättömät)

                     0,5

                     2 (3)

                     0,2

                     Herneet (silvityt)

                     0,2

                     0,3 (3)

                     0,2

                     Muut

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                     0,02 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                                 vii)

                                 VARSIVIHANNEKSET (tuoreet)

                     0,02 (1)

                     0,2 (1)
                         (3)

                     0,02 (1)
                         (3)

                     Parsat

                     Kardoni

                     Ruotisellerit

                     5

                     0,3

                     Fenkoli

                     0,3

                     Latva-artisokka

                     1

                     Purjo

                     2

                     0,3

                     0,2

                     Raparperi

                     0,2 (3)

                     Muut

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                     0,02 (1)

                     0,05 (1)

                                 viii)

                                 SIENET

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                     0,2 (1)
                         (3)

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                                 a)

                                 Viljellyt sienet

                     0,02 (1)

                                 b)

                                 Luonnonvaraiset sienet

                     0,5

                                 3.

                                 Kuivatut palkokasvit

                     0,1

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)

                     0,2 (3)

                     0,02 (1)

                     0,2 (1)
                         (3)

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                     Pavut

                     Linssit

                     Herneet

                     Lupiinit

                     Muut

                                 4.

                                 Öljykasvien siemenet

                     0,1 (1)

                     0,05 (1)

                     0,05 (1)

                     0,5 (1)
                         (3)

                     0,1 (1)

                     0,05 (1)
                         (3)

                     Pellavansiemenet

                     0,5 (3)

                     Maapähkinät

                     Unikonsiemenet

                     Seesaminsiemenet

                     Auringonkukansiemenet

                     0,5 (3)

                     Rapsinsiemenet

                     0,5

                     0,5 (3)

                     Soijapavut

                     0,5

                     Sinapinsiemenet

                     Puuvillansiemenet

                     Hampunsiemenet

                     Muut

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                                 5.

                                 Perunat

                     0,05 (1)

                     0,05 (1)

                     0,1

                     0,02 (1)
                         (3)

                     0,02 (1)

                     50 (3)

                     0,05 (1)

                     0,02 (1)
                         (3)

                     Varhaisperunat

                     Varastoperunat

                                 6.

                                 Tee (kuivatut lehdet ja lehtiruodit, fermentoitu ja muu, Camellia sinensis -laji)

                     0,1 (1)

                     50

                     0,05 (1)

                     0,1 (1)
                         (3)

                     1

                     0,5 (1)
                         (3)

                     0,1 (1)

                     0,05 (1)
                         (3)

                                 7.

                                 Humala (kuivattu), mukaan lukien pelleteiksi valmistetut tai jauhetut humalantähkät

                     20

                     0,1 (1)

                     150

                     0,1 (1)
                         (3)

                     10

                     0,5 (1)
                         (3)

                     10

                     30 (3)

         (1)  Analyysiherkkyyden alaraja.

         (2)  Kaptaanin ja folpetin yhteenlaskettu määrä.

         (3)  Jäämien enimmäismäärä on vahvistettu väliaikaisesti direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti.”


Avis juridique important

|

31986L0029

Komission toinen direktiivi 86/29/ETY, annettu 5 päivänä helmikuuta 1986, eläinten ruokinnassa käytettävistä lisäaineista annetun neuvoston direktiivin 70/524/ ETY liitteiden muuttamisesta annetun komission direktiivin 85/429/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 039 , 14/02/1986 s. 0055 - 0056 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 20 s. 0098  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 20 s. 0098

KOMISSION TOINEN DIREKTIIVI,annettu 5 päivänä helmikuuta 1986,eläinten ruokinnassa käytettävistä lisäaineista annetun neuvoston direktiivin 70/524/ ETY liitteiden muuttamisesta annetun komission direktiivin 85/429/ETY muuttamisesta (86/29/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon eläinten ruokinnassa käytettävistä lisäaineista 23 päivänä marraskuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/524/ETY (), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 85/520/ETY (), ja erityisesti sen 7 artiklan,sekä katsoo, ettädirektiivissä 70/524/ETY säädetään, että liitteiden sisältöä on jatkuvasti mukautettava vastaamaan tieteen ja tekniikan tietämyksen kehitystä;kemiallisten määritysmenetelmien kehitys on mahdollistanut tylosiinin antibioottitekijöiden kemiallisen rakenteen määrittämisen ja tämän lisäaineen käytön rajoittamisen tylosiinifosfaattiin,"flavofosfolipoli"-antibiootin käyttöä on tutkittu menestyksekkäästi kaniineilla tietyissä jäsenvaltioissa; tämä flavofosfolipolin uusi käyttötapa olisi hyväksyttävä väliaikaisesti kansallisella tasolla, kunnes se voidaan hyväksyä yhteisön tasolla, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän rehukomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 70/524/ETY liitteet tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava 1 artiklan noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 3 päivänä joulukuuta 1986. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 5 päivänä helmikuuta 1986.Komission puolestaFrans ANDRIESSENVarapuheenjohtaja() EYVL N:o L 270, 14.12.1970, s. 1() EYVL N:o L 323, 4.12.1985, s. 12LIITE 1. Korvataan liitteessä I olevan A ryhmän "Antibiootit" ETY N:o E 713 kohta "Tylosiini" seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>2. Lisätään liitteessä 2 olevaan A ryhmään "Antibiootit" kohta seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31985L0405

Komission direktiivi 85/405/ETY, annettu 11 päivänä heinäkuuta 1985, rakennuskoneiden ja -laitteiden melupäästöjen määrittämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 79/113/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen

Virallinen lehti nro L 233 , 30/08/1985 s. 0009 - 0010 Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 19 s. 0013  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 19 s. 0013  Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 7 s. 0048  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 7 s. 0048

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 11 päivänä heinäkuuta 1985,rakennuskoneiden ja -laitteiden melupäästöjen määrittämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 79/113/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen (85/405/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon rakennuskoneiden ja -laitteiden melupäästöjen määrittämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 79/113/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 81/1051/ETY(2), ja erityisesti sen 3, 4 ja 5 artiklan,sekä katsoo, ettäsaadun kokemuksen perusteella ja ottaen huomioon teknisen osaamisen taso nyt on tarpeen mukauttaa direktiivin 79/113/ETY liitteissä I ja II vahvistetut vaatimukset todellisiin testiolosuhteisiin, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat rakennuskoneiden ja -laitteiden melupäästöjen määrittämisestä annettun direktiivin mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaisia,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 79/113/ETY liitteitä I ja II tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla Jäsenvaltioiden on 26 päivään maaliskuuta 1986 mennessä annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 1985.Komission puolestaStanley CLINTON DAVISKomission jäsen(1) EYVL N:o L 33, 8.2.1979, s. 15(2) EYVL N:o L 376, 30.12.1981, s. 49LIITE MUUTOKSET DIREKTIIVIN 79/113/ETY LIITTEESEEN I 5 MITTAUSLAITTEETKorvataan 5.2 kohta seuraavasti:5.2 MittauslaitteetSeuraavaa laitetta voidaan käyttää edellä olevan vaatimuksen täyttämiseksi:a) äänitasomittari, joka täyttää vähintään IEC-julkaisun 651 ensimmäisessä painoksessa, 1979, 1 luokan mittareille asetetut vaatimukset. Mittaria on käytettävä aikavakiolla S.Alakohtaa b ei muuteta.Korvataan 5.2 kohdan huomautuksissa sekä 5.3 ja 5.4 kohdassa sanat "IEC-julkaisun 179, 1973, toisen painoksen" sanoilla "IEC-julkaisun 651, ensimmäinen painos, 1979".7 MITTAUKSET7.3.1 Melun impulssimaisuuden toteaminenKorvataan toisella rivillä ilmaisu "IEC-julkaisu 179 A/1973" ilmaisulla "IEC-julkaisu 651, ensimmäinen painos, 1979".MUUTOKSET DIREKTIIVIN 79/113/ETY LIITTEESEEN II 3 MÄÄRITELMÄT3.2 Ekvivalentti jatkuva äänenpainetaso LAeq(t1, t2)Korvataan ensimmäisellä rivillä sanat "IEC-julkaisun 179, 1973, toisessa painoksessa" sanoilla "IEC-julkaisun 651 ensimmäisessä painoksessa, 1979".


Avis juridique important

|

31986L0094

Neuvoston direktiivi 86/94/ETY, annettu 10 päivänä maaliskuuta 1986, pesuaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 73/404/ETY muuttamisesta toisen kerran

Virallinen lehti nro L 080 , 25/03/1986 s. 0051 - 0051 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 15 s. 0061  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 15 s. 0061

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 10 päivänä maaliskuuta 1986,pesuaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 73/404/ETY muuttamisesta toisen kerran (86/94/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäneuvoston direktiivin 73/404/ETY(4), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 82/242/ETY(5), 2 a artiklassa sallitaan 31 päivään maaliskuuta 1986 asti eräitä poikkeuksia pesuaineiden sisältämien ionittomien pinta-aktiivisten aineiden biologista hajoavuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista,kyseiset aineet ovat ionittomia pinta-aktiivisia aineita, jotka eivät ole direktiivissä 73/404/ETY vahvistettujen biologisen hajoavuuden raja-arvojen mukaisia; niitä käytetään tiettyihin tarkoituksiin teknisistä syistä sekä muiden terveydelle ja ympäristölle epätoivottavien vaikutusten välttämiseksi,näiden aineiden biologista hajoavuutta koskeva tutkimus on edistynyt direktiivin 82/242/ETY antamisen jälkeen; tutkimustulosten perusteella ei kuitenkaan ole ollut mahdollista luopua kokonaan poikkeussääntelystä; tämä johtuu suurista jäsenvaltioiden olojen välisistä eroista, muun muassa veden ominaisuuksien, ravintotottumusten ja koneiden rakenteen suhteen,vaikka korvaavia aineita jo käytetään astianpesukoneiden pesuaineissa yhteisön tietyillä alueilla, metalliteollisuutta varten ei vielä ole kaikista yrityksistä huolimatta löydetty sopivia korvaavia tuotteita, jakyseessä on verraten vähäinen määrä pinta-aktiivisia aineita, mutta niillä on suuri taloudellinen merkitys; on suotavaa antaa jäsenvaltioille mahdollisuus sallia poikkeukset 31 päivään joulukuuta 1989 asti, jos tilanne näissä maissa sitä vaatii,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Korvataan direktiivin 73/404/ETY 2 a artiklan 1 kohta seuraavasti:"1. Jäsenvaltiot voivat 31 päivään joulukuuta 1989 asti sallia, etteivät seuraavat tuotteet ole 2 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisia:a) vähän vaahtoavat alkeenioksidilisäaineet sellaisissa aineissa kuten alkoholeissa, alkyylifenoleissa, glykoleissa, polyoleissa, rasvahapoissa, amideissa tai amiineissa, joita käytetään astianpesuaineissa;b) emäksenkestävät pääteryhmällä inaktivoidut alkyyli- ja alkyyli-aryyli-polyglykolieetterit ja a alakohdassa mainitun tyyppiset aineet, joita käytetään elintarvike-, juoma- ja metalliteollisuudessa pesuaineina."2 artikla Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä kaikista toimenpiteistä, joita ne toteuttavat tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 10 päivänä maaliskuuta 1986.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaH. van den BROEK(1) EYVL N:o C 139, 7.6.1985, s. 4(2) EYVL N:o C 68, 24.3.1986(3) EYVL N:o C 303, 25.11.1985, s. 26(4) EYVL N:o L 347, 17.12.1973, s. 51(5) EYVL N:o L 109, 22.4.1982, s. 1


title: Komission direktiivi 2005/38/EY, annettu 6 päivänä kesäkuuta 2005, näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeiden Fusarium-toksiinien pitoisuuksien virallista tarkastusta varten   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               7.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 143/18

      KOMISSION DIREKTIIVI 2005/38/EY,
   annettu 6 päivänä kesäkuuta 2005,
   näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeiden Fusarium-toksiinien pitoisuuksien virallista tarkastusta varten
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon elintarvikkeiden tarkastamisessa tarvittavien yhteisön näytteenottomenetelmien ja analyysimenetelmien käyttöön ottamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/591/ETY (1) ja erityisesti sen 1 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien vahvistamisesta 8 päivänä maaliskuuta 2001 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 466/2001 (2) vahvistetaan joidenkin Fusarium-toksiinien enimmäispitoisuudet tietyissä elintarvikkeissa.

               (2)

               Virallisesta elintarvikkeiden tarkastuksesta 14 päivänä kesäkuuta 1989 annetussa neuvoston direktiivissä 89/397/ETY (3) vahvistetaan elintarvikkeiden tarkastuksen yleiset periaatteet. Virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevista lisätoimenpiteistä 29 päivänä lokakuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/99/ETY (4) otetaan käyttöön laatustandardijärjestelmä laboratorioille, joiden tehtäväksi jäsenvaltiot ovat antaneet elintarvikkeiden virallisen tarkastuksen.

               (3)

               Koska Fusarium-toksiineja esiintyy yleensä hyvin epätasaisesti tutkittavan erän sisällä, näytteenotolla on keskeinen merkitys Fusarium-toksiinien pitoisuuden määritystarkkuuden kannalta.

               (4)

               On tarpeen vahvistaa yleiset perusteet, jotka määritysmenetelmien on täytettävä, jotta tarkastuksia suorittavien laboratorioiden käyttämät menetelmät olisivat vertailukelpoisia.

               (5)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että näytteet elintarvikkeiden Fusarium-toksiinien (deoksinivalenoli, zearalenoni, fumonisiinit B1 ja B2 sekä T-2- ja HT-2-toksiini) pitoisuuksien virallista tarkastusta varten otetaan tämän direktiivin liitteessä I esitettyjen menetelmien mukaisesti.
   2 artikla
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että näytteiden valmistaminen ja elintarvikkeiden Fusarium-toksiinien (deoksinivalenoli, zearalenoni, fumonisiinit B1 ja B2 sekä T-2- ja HT-2-toksiini) pitoisuuksien virallisessa tarkastuksessa käytetty määritysmenetelmä vastaavat tämän direktiivin liitteessä II esitettyjä vaatimuksia.
   3 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2006. Niiden on toimitettava komissiolle viipymättä kirjallisina nämä säännökset sekä taulukko säännösten ja direktiivin välisestä vastaavuudesta.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   4 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   5 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 6 päivänä kesäkuuta 2005.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 372, 31.12.1985, s. 50. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (2)  EYVL L 77, 16.3.2001, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 856/2005 (ks. tämän virallisen lehden s. 3).

      (3)  EYVL L 186, 30.6.1989, s. 23.

      (4)  EYVL L 290, 24.11.1993, s. 14. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003.

      LIITE I
      NÄYTTEENOTTOMENETELMÄT TIETTYJEN ELINTARVIKKEIDEN FUSARIUM-TOKSIINIEN PITOISUUKSIEN VIRALLISTA TARKASTUSTA VARTEN
      1.   Tavoite ja soveltamisala
      Elintarvikkeiden Fusarium-toksiinien pitoisuuksien viralliseen tarkastukseen tarkoitetut näytteet on otettava tässä liitteessä vahvistettujen menetelmien mukaisesti. Tällä tavoin saatuja kokoomanäytteitä pidetään tutkittavia eriä edustavina. Laboratorionäytteistä löydettyjen pitoisuuksien perusteella arvioidaan, noudattavatko tutkittavat erät komission asetuksen (EY) N:o 466/2001 liitteessä I vahvistettuja enimmäismääriä.
      2.   Määritelmät
      Tässä liitteessä sovelletaan seuraavia määritelmiä:
      2.1   Erä: Yhdellä kertaa toimitettu tietty määrä elintarviketta, jonka osalta viranomainen on vahvistanut, että sillä on esimerkiksi seuraavia yhteisiä ominaisuuksia: alkuperä, lajike, pakkaustapa, pakkaaja, lähettäjä tai merkinnät
      2.2   Osaerä: Suuremmasta erästä erotettu tietty osa, johon sovelletaan näytteenottomenetelmää; jokaisen osaerän on oltava fyysisesti erillinen ja yksilöitävissä
      2.3   Perusnäyte: Tutkittavan erän tai osaerän yhdestä ainoasta kohdasta otettu näyte
      2.4   Kokoomanäyte: Kaikkien tutkittavasta erästä tai osaerästä otettujen perusnäytteiden muodostama kokonaisuus.
      3.   Yleiset säännökset
      3.1   Henkilöstö
      Näytteenottajan on oltava kyseisessä jäsenvaltiossa voimassa olevien sääntöjen mukaisesti tähän tehtävään osoitettu henkilö.
      3.2   Tuote, josta näyte otetaan
      Jokaisesta tutkittavasta erästä otetaan erilliset näytteet. Jäljempänä olevan 4.3 kohdan mukaisesti suuremmat erät on jaettava osaeriin, joista otetaan erilliset näytteet.
      3.3   Varotoimenpiteet
      Näytteenoton ja näytteiden valmistuksen aikana on toteutettava varotoimenpiteitä, joilla vältetään kaikki mahdolliset muutokset, jotka voivat vaikuttaa Fusarium-toksiinien pitoisuuteen, määrityksen suorittamiseen tai kokoomanäytteen edustavuuteen.
      3.4   Perusnäytteet
      Perusnäytteet on mahdollisuuksien mukaan otettava tutkittavan erän tai osaerän eri kohdista. Jos tästä säännöstä poiketaan, siitä on aina ilmoitettava näytteenottotodistuksessa.
      3.5   Kokoomanäytteen valmistaminen
      Kokoomanäyte saadaan yhdistämällä kaikki perusnäytteet.
      3.6   Samanlaiset näytteet
      Valvontatoimenpiteisiin, kaupankäyntiin ja kiistojen ratkaisumenettelyihin tarkoitetut samanlaiset näytteet on otettava homogenoidusta kokoomanäytteestä sillä edellytyksellä, että tällainen menettely on jäsenvaltiossa noudatettavien sääntöjen mukainen.
      3.7   Näytteiden pakkaaminen ja lähettäminen
      Jokainen näyte on pakattava inertistä materiaalista valmistettuun puhtaaseen astiaan, joka suojaa näytettä riittävästi kontaminaatiolta ja mahdollisilta kuljetusvaurioilta. On myös toteutettava kaikki tarvittavat varotoimenpiteet, joilla estetään näytteen koostumuksen muuttuminen kuljetuksen tai varastoinnin aikana.
      3.8   Näytteiden sinetöinti ja merkitseminen
      Jokainen viralliseen käyttöön otettu näyte on sinetöitävä näytteenottopaikalla ja merkittävä jäsenvaltiossa voimassa olevien säännösten mukaisesti.
      Kustakin näytteenotosta on laadittava näytteenottotodistus, jonka perusteella on mahdollista yksiselitteisesti tunnistaa erä, josta näyte on otettu. Näytteenottotodistuksessa on ilmoitettava näytteenottopaikka ja -aika sekä kaikki lisätiedot, joista voi olla hyötyä määrityksentekijälle.
      4.   Erityiset säännökset
      4.1   Erityyppiset erät
      Elintarvikkeita voi pitää kaupan esimerkiksi irtotavarana, konteissa tai säiliöissä taikka yksittäispakkauksissa, kuten säkeissä, pusseissa tai vähittäismyyntipakkauksissa. Näytteenottomenetelmää voi soveltaa kaikkiin eri muotoihin, joissa tuotteita saatetaan markkinoille.
      Yksittäispakkauksissa, kuten säkeissä, pusseissa tai vähittäismyyntipakkauksissa, kaupan pidetyistä eristä voi ottaa näytteet seuraavan kaavan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän liitteen 4.3, 4.4 ja 4.5 kohdassa vahvistettujen erityisten säännösten soveltamista:

                  —

                  Paino ilmaistaan kilogrammoina.

                  —

                  Näytteenoton tiheys (SF): Joka n:s säkki tai pussi, josta perusnäyte on otettava (desimaaliluku pyöristetään lähimpään kokonaislukuun).

            4.2   Perusnäytteen paino
      Jollei tässä liitteessä toisin säädetä, perusnäytteen painon on oltava noin 100 grammaa. Vähittäismyyntipakkauksiin pakattujen erien osalta perusnäytteen paino riippuu vähittäismyyntipakkauksen painosta.
      4.3   Yhteenveto viljan ja viljatuotteiden näytteenottomenetelmistä
      Taulukko1
      Erien jakaminen osaeriksi tuotteen ja erän painon mukaan

                  Tuote

                  Erän paino
                  (tonneina)

                  Osaerien paino tai lukumäärä

                  Perusnäytteiden lukumäärä

                  Kokoomanäytteen paino
                  (kg)

                  Vilja ja viljatuotteet

                  ≥ 1 500

                  500 tonnia

                  100

                  10

                  > 300 mutta < 1 500

                  3 osaerää

                  100

                  10

                  ≥ 50 mutta ≤ 300

                  100 tonnia

                  100

                  10

                  < 50

                  —

                  3–100 (1)

                  1–10

            4.4   Viljan ja viljatuotteiden näytteenottomenetelmät ≥ 50 tonnin erien osalta

                  —

                  Jos erästä on fyysisesti mahdollista erottaa osaeriä, kukin erä on jaettava osaeriin taulukon 1 mukaisesti. Koska erän paino ei aina ole osaerien täsmällinen tulo, osaerän paino saa ylittää ilmoitetun painon enintään 20 prosentilla.

                  —

                  Kustakin osaerästä on otettava erilliset näytteet.

                  —

                  Perusnäytteiden lukumäärä: 100. Kokoomanäytteen paino: 10 kg.

                  —

                  Jos edellä kuvattua näytteenottomenetelmää ei ole mahdollista soveltaa ilman erälle aiheutuvista vaurioista johtuvia huomattavia kaupallisia seurauksia esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi, voidaan soveltaa muuta menetelmää sillä edellytyksellä, että näytteet ovat mahdollisimman edustavia ja käytetty menetelmä on tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu.

            4.5   Viljan ja viljatuotteiden näytteenottomenetelmät < 50 tonnin erien osalta
      Alle 50 tonnin painoisten vilja- ja viljatuote-erien osalta on käytettävä erän painosta riippuen näytteenottomenetelmää, jolla otetaan 10–100 perusnäytettä, joista muodostetaan yksi 1–10 kg:n painoinen kokoomanäyte. Hyvin pienten (≤ 0,5 tonnin) erien tapauksessa voidaan ottaa pienempi määrä perusnäytteitä, mutta kaikki perusnäytteet yhdistävän kokoomanäytteen painon on myös tällöin oltava vähintään 1 kg.
      Taulukon 2 lukuja voi käyttää perusnäytteiden lukumäärän määrittämisessä.
      Taulukko 2
      Vilja- ja viljatuote-erän painon mukaan otettavien perusnäytteiden lukumäärä

                  Erän paino (tonneina)

                  Perusnäytteiden lukumäärä

                  ≤ 0,05

                  3

                  > 0,05–≤ 0,5

                  5

                  > 0,5–≤ 1

                  10

                  > 1–≤ 3

                  20

                  > 3–≤ 10

                  40

                  > 10–≤ 20

                  60

                  > 20–≤ 50

                  100

            4.6   Imeväisille ja pikkulapsille tarkoitettujen elintarvikkeiden näytteenottomenetelmä

                  —

                  Imeväisille ja pikkulapsille tarkoitettujen elintarvikkeiden tapauksessa sovelletaan näytteenottomenetelmää, joka vahvistetaan viljan ja viljatuotteiden osalta 4.5 kohdassa. Näin ollen erästä otettavien perusnäytteiden lukumäärä riippuu erän painosta, ja sen on oltava 4.5 kohdan taulukon 2 mukaisesti vähintään 10 tai enintään 100. Hyvin pienten (≤ 0,5 tonnin) erien tapauksessa voidaan ottaa pienempi määrä perusnäytteitä, mutta kaikki perusnäytteet yhdistävän kokoomanäytteen painon on myös tällöin oltava vähintään 1 kg.

                  —

                  Perusnäytteen painon on oltava noin 100 grammaa. Vähittäismyyntipakkauksiin pakattujen erien osalta perusnäytteen paino riippuu vähittäismyyntipakkauksen painosta, ja hyvin pienten (≤ 0,5 tonnin) erien tapauksessa perusnäytteiden painon on oltava sellainen, että perusnäytteet yhdistämällä saadaan vähintään 1 kg:n painoinen kokoomanäyte.

                  —

                  Kokoomanäytteen paino: 1–10 kg riittävästi sekoitettuna.

            4.7   Näytteenotto vähittäismyyntivaiheessa
      Elintarvikkeista on vähittäismyyntivaiheessa otettava näytteet mahdollisuuksien mukaan 4.4 ja 4.5 kohdan säännösten mukaisesti. Jos tämä ei ole mahdollista, vähittäismyyntivaiheessa voidaan soveltaa muita tehokkaita näytteenottomenetelmiä, jos ne ovat riittävän edustavia tutkittavan erän osalta.
      5.   Erän tai osaerän hyväksyminen

                  —

                  Erä tai osaerä hyväksytään, jos kokoomanäyte noudattaa enimmäisrajoja, kun otetaan huomioon mittaukseen liittyvät epävarmuustekijät ja korjaus saannon suhteen.

                  —

                  Erä tai osaerä hylätään, jos kokoomanäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon mittaukseen liittyvät epävarmuustekijät ja korjaus saannon suhteen.

         (1)  Riippuu erän painosta – ks. taulukko 2.

      LIITE II
      NÄYTTEIDEN VALMISTUS JA VAATIMUKSET, JOTKA ELINTARVIKKEIDEN FUSARIUM-TOKSIINIEN PITOISUUKSIEN VIRALLISESSA TARKASTUKSESSA KÄYTETTYJEN MÄÄRITYSMENETELMIEN ON TÄYTETTÄVÄ
      1.   Varotoimenpiteet
      Koska Fusarium-toksiinit jakautuvat epätasaisesti, näytteet ja erityisesti homogenoidut näytteet on valmistettava hyvin huolellisesti.
      Laboratorioon toimitettu näyte on käytettävä kokonaisuudessaan tutkittavan näytteen valmistukseen.
      2.   Laboratorioon toimitetun näytteen käsittely
      Jokainen laboratorionäyte on jauhettava kokonaan hienoksi ja sekoitettava huolellisesti käyttäen menetelmää, jonka on osoitettu homogenoivan näytteen täydellisesti.
      Jos enimmäisrajaa sovelletaan kuiva-aineeseen, kuiva-ainepitoisuus määritetään homogenoidun näytteen osasta käyttäen menetelmää, jonka on osoitettu määrittävän tarkasti kuiva-ainepitoisuuden.
      3.   Näytteiden jakaminen valvonta- ja oikeustoimia varten
      Valvontatoimenpiteisiin, kaupankäyntiin ja kiistojen ratkaisumenettelyihin tarkoitetut samanlaiset näytteet on otettava homogenoiduista näytteistä, jos tällainen menettely on kyseisessä jäsenvaltiossa voimassa olevien säännösten mukainen.
      4.   Laboratorioilta edellytettävät määritysmenetelmät ja laadunvalvonta
      4.1   Määritelmät
      Tavallisimmin käytetyt määritelmät, joita laboratorion vaaditaan käyttävän, ovat seuraavat:
      Toistettavuus ja tulosten uusittavuus ovat tavallisimmat toistotarkkuuden ominaisuudet.

                  r

                  =

                  Toistettavuuden arvo, eli arvo, jonka alapuolella toistettavissa olosuhteissa (eli sama näyte, sama määrittäjä, samat laitteet, sama laboratorio ja lyhyt aikaväli) saadun kahden yksittäisen testituloksen välinen absoluuttinen ero sijaitsee tietyllä todennäköisyydellä (yleensä 95 %), eli r = 2,8 × sr

                  sr

                  =

                  Toistettavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu standardipoikkeama

                  RSDr

                  =

                  Toistettavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu suhteellinen standardipoikkeama

                  R

                  =

                  Uusittavuuden arvo, jonka alapuolella uusittavissa olosuhteissa (eli määrittäjien saamat identtiset näytteet eri laboratorioissa käyttäen samaa standardimenetelmää) saatujen yksittäisten testitulosten välinen absoluuttinen ero sijaitsee tietyllä todennäköisyydellä (yleensä 95 %); R = 2,8 × sR

                  sR

                  =

                  Uusittavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu standardipoikkeama

                  RSDR

                  =

                  Uusittavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu suhteellinen standardipoikkeama .

            4.2   Yleiset vaatimukset
      Elintarvikkeiden tarkastuksessa käytettyjen määritysmenetelmien on täytettävä direktiivin 85/591/ETY liitteessä olevan 1 ja 2 kohdan vaatimukset.
      4.3   Erityiset vaatimukset
      4.3.1   Suoritusarvovaatimukset
      Jos yhteisössä ei ole säädetty erityisestä menetelmästä Fusarium-toksiinien pitoisuuksien määrittämiseksi elintarvikkeissa, laboratoriot voivat käyttää valitsemaansa menetelmää sillä edellytyksellä, että valittu menetelmä täyttää seuraavat vaatimukset:

                  a)

                  Deoksinivalenolin suoritusarvovaatimukset

                              Pitoisuus μg/kg

                              Deoksinivalenoli

                              RSDr %

                              RSDR %

                              Saanto %

                              > 100–≤ 500

                              ≤ 20

                              ≤ 40

                              60–110

                              > 500

                              ≤ 20

                              ≤ 40

                              70–120

                  b)

                  Zearalenonin suoritusarvovaatimukset

                              Pitoisuus μg/kg

                              Zearalenoni

                              RSDr %

                              RSDR %

                              Saanto %

                              ≤ 50

                              ≤ 40

                              ≤ 50

                              60–120

                              > 50

                              ≤ 25

                              ≤ 40

                              70–120

                  c)

                  Fumonisiini B1:n ja B2:n suoritusarvovaatimukset

                              Pitoisuus μg/kg

                              Fumonisiini B1 tai B2

                              RSDr %

                              RSDR %

                              Saanto %

                              ≤ 500

                              ≤ 30

                              ≤ 60

                              60–120

                              > 500

                              ≤ 20

                              ≤ 30

                              70–110

                  d)

                  T-2- ja HT-2-toksiinin suoritusarvovaatimukset

                              Pitoisuus μg/kg

                              T-2-toksiini

                              RSDr %

                              RSDR %

                              Saanto %

                              50-250

                              ≤ 40

                              ≤ 60

                              60–130

                              > 250

                              ≤ 30

                              ≤ 50

                              60–130

                              Pitoisuus μg/kg

                              HT-2-toksiini

                              RSDr %

                              RSDR %

                              Saanto %

                              100-200

                              ≤ 40

                              ≤ 60

                              60–130

                              > 200

                              ≤ 30

                              ≤ 50

                              60–130

            Käytettyjen menetelmien havaitsemisrajaa ei ole ilmoitettu, koska toistotarkkuuden arvot on annettu pitoisuuksille, joilla on merkitystä.
      Toistotarkkuuden arvot lasketaan Horwitzin yhtälöstä seuraavasti:

                  RSDR = 2(1-0,5logC)

            jossa

                  RSDR on uusittavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu suhteellinen standardipoikkeama;

                  C on pitoisuusaste (1 = 100 g/100 g, 0,001 = 1 000 mg/kg).

            Kyseessä on yleinen yhtälö uusittavuudelle, jonka katsotaan olevan riippumaton tutkittavasta aineesta ja matriisista mutta riippuvan useimpien rutiinimenetelmien osalta ainoastaan pitoisuudesta.
      4.3.2   Tarkoitukseensopivuuteen perustuva lähestymistapa
      Jos täysin validoituja analyysimenetelmiä on vähän, voidaan vaihtoehtoisesti käyttää tarkoitukseensopivuuteen (”fitness-for-purpose”) perustuvaa lähestymistapaa, jossa analyysimenetelmien hyväksyttävyyden arviointia varten määritellään yksi parametri, tarkoitukseensopivuusfunktio. Se on epävarmuusfunktio, joka ilmoittaa tarkoitukseen sopiviksi katsottavat epävarmuuden enimmäisarvot.
      Koska kollaboratiivisella kokeella täysin validoituja analyysimenetelmiä on vähän varsinkin T-2- ja HT-2-toksiinin määrittämistä varten, laboratoriossa käytettävän analyysimenetelmän soveltuvuuden (tarkoitukseensopivuuden) arvioinnissa voidaan noudattaa myös epävarmuusfunktioon perustuvaa lähestymistapaa, jonka avulla vahvistetaan korkein hyväksyttävä epävarmuustaso. Laboratorio voi käyttää menetelmää, jonka tulokset eivät ylitä standardiepävarmuuden enimmäisarvoa. Standardiepävarmuuden enimmäisarvo voidaan laskea seuraavan yhtälön mukaisesti:

      jossa

                  —

                     Uf on standardiepävarmuuden enimmäisarvo (μg/kg)

                  —

                  LOD on menetelmän toteamisraja (μg/kg)

                  —

                  α on C:n arvoon sidottu numeerinen vakiotekijä; käytettävät arvot esitetään taulukossa 3,

                  —

                  C on merkittävä pitoisuus (μg/kg).

            Jos analyysimenetelmä antaa tuloksia, joiden mittausepävarmuus on pienempi kuin standardiepävarmuuden enimmäisarvo, menetelmää pidetään yhtä sopivana kuin menetelmää, joka täyttää 4.3.1 kohdassa esitetyt suoritusarvovaatimukset.
      Taulukko 3
      Tämän kohdan yhtälössä käytettävät, merkittävään pitoisuuteen sidotut α:n numeeriset vakioarvot

                  C (μg/kg)

                  α

                  ≤ 50

                  0,2

                  51–500

                  0,18

                  501–1 000

                  0,15

                  1 001–10 000

                  0,12

                  > 10 000

                  0,1

            4.4   Saannon laskeminen ja tulosten raportointi
      Määritystulos raportoidaan saannon osalta korjattuna tai korjaamattomana. Raportointitapa ja saantoprosentti on ilmoitettava. Saannon suhteen korjattua määritystulosta on käytettävä säännöstenmukaisuuden tarkistamiseen (ks. liitteessä I oleva 5 kohta).
      Määritystulos raportoidaan muodossa x +/– U, jossa x on määritystulos ja U on mittaukseen liittyvä laajennettu epävarmuustekijä.
      U on laajennettu epävarmuus, jossa käytetään kattavuuskerrointa 2, jolloin luotettavuustaso on noin 95 %.
      4.5   Laboratorioiden laatuvaatimukset
      Laboratorioiden on täytettävä neuvoston direktiivin 93/99/ETY vaatimukset.


Avis juridique important

|

31992L0064

Komission direktiivi 92/64/ETY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 1992, rehujen lisäaineista annetun neuvoston direktiivin 70/524/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 221 , 06/08/1992 s. 0051 - 0053 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 44 s. 0115  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 44 s. 0115

KOMISSION DIREKTIIVI 92/64/ETY,annettu 13 päivänä heinäkuuta 1992,rehujen lisäaineista annetun neuvoston direktiivin 70/524/ETY muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon rehujen lisäaineista 23 päivänä marraskuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/524/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 91/620/ETY(2), ja erityisesti sen 7 artiklan,sekä katsoo, ettädirektiivissä 70/524/ETY säädetään, että liitteiden sisältö on säännöllisesti mukautettava tieteen ja tekniikan tietämyksen kehitykseen; liitteistä on tehty koonnelma komission direktiivillä 91/248/ETY(3),antibiootin "avilamysiini", kokkidiostaatin "lasalosi dinatrium" ja "maduramisiiniammonium" sekä kantaja-aineen "synteettinen kalsiumaluminaatti" käyttöä on tutkittu laati tietyissä jäsenvaltioissa; saadun kokemuksen perusteella näyttää siltä, että nämä uudet käyttötavat voidaan sallia koko yhteisössä,alkuperänsä mukaan lisäaine "sinkkioksidi" voi sisältää suuria määriä lyijyä; tämän aineen pitoisuutta olisi rajoitettava, jotta estettäisiin sen epäsuotuisa vaikutus terveyteen,kokkidiostaatin "halofuginoni" ja kantaja-aineen "synteettinen kalsiumaluminaatti" uusia käyttötapoja on tutkittu menestyksekkäästi tietyissä jäsenvaltioissa; nämä uudet käyttötavat olisi väliaikaisesti sallittava kansallisella tasolla, kunnes ne voidaan hyväksyä yhteisön tasolla, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän rehukomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 70/524/ETY liitteet tämän direktiivin liitteiden mukaisesti.2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 1993. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 1992.Komission puolestaRay MAC SHARRYKomission jäsen(1) EYVL N:o L 270, 14.12.1970, s. 1(2) EYVL N:o L 334, 5.12.1991, s. 62(3) EYVL N:o L 124, 18.5.1991, s. 1LIITE>TAULUKON PAIKKA>


title: Komission direktiivi 2004/105/EY, annettu 15 päivänä lokakuuta 2004, kolmansista maista tuotavia ja neuvoston direktiivissä 2000/29/EY lueteltuja kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita seuraavien virallisten terveystodistusten mallien tai kasvien jälleenviennissä käytettävien terveystodistusten mallien vahvistamisesta

text:
               20.10.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 319/9

         KOMISSION DIREKTIIVI 2004/105/EY,
   annettu 15 päivänä lokakuuta 2004,
   kolmansista maista tuotavia ja neuvoston direktiivissä 2000/29/EY lueteltuja kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita seuraavien virallisten terveystodistusten mallien tai kasvien jälleenviennissä käytettävien terveystodistusten mallien vahvistamisesta
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon kasvien tai kasvituotteiden haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä toimenpiteistä 8 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/29/EY (1) ja erityisesti sen 13 a artiklan 4 kohdan a alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivin 2000/29/EY mukaisesti kyseisessä direktiivissä lueteltujen kolmansista maista tulevien kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden mukana on periaatteessa oltava vaaditun virallisen kasvien terveystodistuksen tai jälleenviennissä käytettävän kasvien terveystodistuksen alkuperäiskappale (”todistukset”).

               (2)

               YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestössä (FAO) 6 päivänä joulukuuta 1951 hyväksytyn kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen liitteessä vahvistetaan mallitodistukset, joiden vakioilmaisuja ja -muotoa on noudatettava todistusten laatimisessa ja myöntämisessä.

               (3)

               Kansainvälistä kasvinsuojeluyleissopimusta tarkistettiin merkittävästi vuosina 1979 ja 1997. Kyseisten tarkistusten seurauksena hyväksyttiin erilaisia todistusmalleja kansainvälisessä kuljetuksessa oleville kasveille, kasvituotteille ja muille tavaroille.

               (4)

               Vaikka kansainväliseen kasvinsuojeluyleissopimukseen vuonna 1997 tehdyt tarkistukset eivät ole vielä astuneet voimaan, FAOn kahdennessakymmenennessäyhdeksännessä kokouksessa hyväksytty päätöslauselma 12/97 mahdollistaa sen, että todistukset hyväksyneet kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen sopimuspuolet voivat vaihtoehtoisesti ja vapaaehtoisesti käyttää tarkistettuja todistuksia. On osoittautunut, että monet kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen sopimuspuolet jo käyttävät vuonna 1997 tarkistetun kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen liitteessä vahvistettuihin malleihin perustuvia sopimuksia.

               (5)

               Olisi vahvistettava kasveja, kasvituotteita tai muita tavaroita seuraavien todistusten mallit yhteisöön tuomista varten.

               (6)

               Jäsenvaltioiden kasvinsuojeluorganisaatiot säilyttävät yleensä suuria määriä todistuksia. On aiheellista vahvistaa siirtymäajaksi vuonna 1979 tarkistetun kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen liitteessä määritettyihin malleihin perustuvien sopimusten käyttöä koskevat säännöt.

               (7)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvinsuojelukomitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   1.   Direktiivin 2000/29/EY 13 artiklan 1 kohdan ii alakohdan mukaisesti jäsenvaltioiden on hyväksyttävä direktiivin 2000/29/EY liitteessä V olevassa B osassa lueteltuja, kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen sopimuspuolina olevista kolmansista maista tuotavia kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita seuraavat viralliset kasvien terveystodistukset tai jälleenviennissä käytettävät kasvien terveystodistukset (”todistukset”), jotka on julkaistu liitteessä I olevien mallien mukaisesti.
   2.   Jäsenvaltiot saavat hyväksyä 1 kohdassa tarkoitetut todistukset ainoastaan, jos ne on täytetty ottaen huomioon FAOn kasvinsuojelutoimenpiteitä koskeva kansainvälinen standardi nro 12 ”Kasvinsuojelutodistuksia koskevat ohjeet”.
   2 artikla
   Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä liitteessä II vahvistettujen mallien mukaisesti myönnetyt todistukset 31 päivään joulukuuta 2009 saakka.
   3 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 31 päivään joulukuuta 2004 mennessä. Niiden on toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle viipymättä sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   4 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   5 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 15 päivänä lokakuuta 2004.

            Komission puolesta

         David BYRNE

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 169, 10.7.2000, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2004/70/EY (EUVL L 127, 29.4.2004, s. 97).

      LIITE I

      LIITE II


Avis juridique important

|

31994L0016

Komission direktiivi 94/16/EY, annettu 22 päivänä huhtikuuta 1994, haitallisten aineiden ja tuotteiden pitoisuuksia rehuissa koskevan neuvoston direktiivin 74/63/ETY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen)

Virallinen lehti nro L 104 , 23/04/1994 s. 0032 - 0033 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 56 s. 0336  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 56 s. 0336

KOMISSION DIREKTIIVI 94/16/EY,annettu 22 päivänä huhtikuuta 1994,haitallisten aineiden ja tuotteiden pitoisuuksia rehuissa koskevan neuvoston direktiivin 74/63/ETY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon haitallisten aineiden ja tuotteiden suurimmista pitoisuuksista rehuissa 17 päivänä joulukuuta 1973 annetun neuvoston direktiivin 74/63/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 93/74/ETY(2), ja erityisesti sen 6 artiklan,sekä katsoo, ettädirektiivin 74/63/ETY säännöksissä säädetään, että liitteiden sisältö on säännöllisesti mukautettava tieteen ja tekniikan tietämyksen kehitykseen,on tarpeen muuttaa arseenipitoisuutta kalojen täysrehuissa ottaen huomioon, että näiden eläimien ravinto koostuu pääasiallisesti kalajauhosta, joka sisältää luonnostaan arseenia; rehut eivät näin vahvistetulla pitoisuudella aiheuta vaaraa ihmisten tai eläinten terveydelle tai ympäristölle, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän rehukomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 74/63/ETY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 1995. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 22 päivänä huhtikuuta 1994.Komission puolestaRené STEICHENKomission jäsen(1) EYVL N:o L 38, 11.2.1974, s. 31(2) EYVL N:o L 237, 22.9.1993, s. 23LIITE Korvataan liitteessä I olevan A osan 1 kohdassa "Arseeni" sarakkeessa "Rehut" oleva sana "täysrehut" ja sarakkeessa "Enimmäispitoisuus" oleva luku "2" seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>"


Avis juridique important

|

31996L0078

Komission direktiivi 96/78/EY, annettu 6 päivänä joulukuuta 1996, kasvien tai kasvituotteiden haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja yhteisössä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä annetun neuvoston direktiivin 77/93/ETY tiettyjen liitteiden muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 321 , 12/12/1996 s. 0020 - 0021

KOMISSION DIREKTIIVI 96/78/EY,annettu 6 päivänä joulukuuta 1996,kasvien tai kasvituotteiden haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja yhteisössä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä annetun neuvoston direktiivin 77/93/ETY tiettyjen liitteiden muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kasvien tai kasvituotteiden haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja yhteisössä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 21 päivänä joulukuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 77/93/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 96/14/EY (2), ja erityisesti sen 13 artiklan toisen alakohdan neljännen luetelmakohdan,sekä katsoo, ettäolisi toteutettava toimenpiteitä yhteisön suojelemiseksi Tilletia indica Mitra -organismilta, jota ei tiedetä tähän mennessä esiintyneen yhteisössä,näihin toimenpiteisiin olisi sisällyttävä kolmansista maista, joissa Tilletia indica Mitra -organismia tiedetään esiintyvän, peräisin oleviin sukujen Triticum, Secale ja X Triticosecale siemeniin ja jyviin liittyviä säännöksiä,tämän vuoksi direktiivin 77/93/ETY liitteet olisi vastaavasti muutettava, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvinsuojelukomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivi 77/93/ETY tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 1 päivästä tammikuuta 1997. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on välittömästi toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset komissiolle. Komissio ilmoittaa tästä muille jäsenvaltioille.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 6 päivänä joulukuuta 1996.Komission puolestaFranz FISCHLERKomission jäsen(1) EYVL N:o L 26, 31.1.1977, s. 20(2) EYVL N:o L 68, 19.3.1996, s. 24LIITE 1. Lisätään liitteessä I olevan A osan I jakson c kohtaan uusi 15.1 alakohta 15 alakohdan jälkeen:"15.1. Tilletia indica Mitra"2. Lisätään liitteessä IV olevan A kohdan I jaksoon 53 kohta ja 54 kohta 52 kohdan jälkeen:>TAULUKON PAIKKA>3. Lisätään liitteessä V olevan B osan I jakson 1 kohtaan uusi lause "suvut Triticum, Secale ja X Triticosecale, kun alkuperämaa on Afganistan, Intia, Irak, Meksiko, Nepal, Pakistan tai Yhdysvallat" sanojen "tai Uruguay" jälkeen.4. Lisätään liitteessä V olevan B osan I jakson 7 kohdan jälkeen uusi kohta."8. Sukujen Triticum, Secale ja X Triticosecale jyvät, jotka ovat peräisin Afganistanista, Intiasta, Irakista, Meksikosta, Nepalista, Pakistanista tai Yhdysvalloista."


Avis juridique important

|

31992L0107

Komission direktiivi 92/107/ETY, annettu 11 päivänä joulukuuta 1992, öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 69/208/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 016 , 25/01/1993 s. 0001 - 0001 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 48 s. 0022  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 48 s. 0022

KOMISSION DIREKTIIVI 92/107/ETY,annettu 11 päivänä joulukuuta 1992,öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 69/208/ETY muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan 30 päivänä kesäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/208/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 92/9/ETY(2), ja erityisesti sen 20 a artiklan,sekä katsoo, ettänykyisen tieteen ja tekniikan tietämyksen kehityksen huomioon ottaen direktiivin 69/208/ETY liite II on muutettava siten, että muutetaan edellytyksiä, jotka on täytettävä soijapapujen lajikkeiden vähimmäispuhtauden osalta, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Korvataan direktiivin 69/208/ETY liitteessä II olevassa 1 kohdassa luv "97" ja "95" 2 sarakkeessa ("Lajikepuhtaus vähintään %") Glycine max perussiementen ja varmennettujen siementen osalta luvuilla "99,5" ja "99".2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1994. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 11 päivänä joulukuuta 1992.Komission puolestaRay MAC SHARRYKomission jäsen(1) EYVL N:o L 169, 10.7.1969, s. 3(2) EYVL N:o L 70, 17.2.1992, s. 25


title: Komission direktiivi 2006/130/EY, annettu 11 päivänä joulukuuta 2006 , Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/82/EY täytäntöönpanosta perusteiden vahvistamiseksi poikkeusten myöntämiselle eläinlääkemääräyksen vaatimuksesta, tuotantoeläimille tarkoitettujen tiettyjen eläinlääkkeiden osalta   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               12.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 349/15

         KOMISSION DIREKTIIVI 2006/130/EY,
   annettu 11 päivänä joulukuuta 2006,
   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/82/EY täytäntöönpanosta perusteiden vahvistamiseksi poikkeusten myöntämiselle eläinlääkemääräyksen vaatimuksesta, tuotantoeläimille tarkoitettujen tiettyjen eläinlääkkeiden osalta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/82/EY (1) ja erityisesti sen 67 artiklan ensimmäisen kohdan aa alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivin 2001/82/EY 67 artiklan ensimmäisen ja kolmannen kohdan mukaisissa tapauksissa eläinlääkkeitä saa toimittaa asiakkaille ainoastaan lääkemääräyksellä. Koska tuotantoeläimille tarkoitettuihin eläinlääkkeisiin sisältyvät tietyt aineet eivät aiheuta vaaraa ihmisten tai eläinten terveydelle tai ympäristölle, yleisestä vaatimuksesta voidaan kuitenkin myöntää poikkeuksia 67 artiklan ensimmäisen kohdan aa alakohdan mukaisesti. Kyseisillä poikkeuksilla ei rajoiteta mainitun artiklan ensimmäisen tai kolmannen kohdan muiden säännösten soveltamista.

               (2)

               Sen vuoksi on aiheellista vahvistaa perusteet, joilla jäsenvaltiot voivat myöntää poikkeuksia direktiivin 2001/82/EY 67 artiklan ensimmäisen kohdan aa alakohdassa säädetystä yleisestä säännöstä, jonka mukaan tuotantoeläimille tarkoitettuja eläinlääkkeitä saa toimittaa asiakkaille vain eläinlääkemääräyksellä.

               (3)

               Jos kyseisiä eläinlääkkeitä on helppo antaa ja jos ne eivät väärin annettuinakaan aiheuta vaaraa hoidettavalle eläimelle eivätkä valmistetta antavalle henkilölle, ne voisivat olla saatavilla ilman eläinlääkemääräystä. Poikkeusta ei kuitenkaan pitäisi voida myöntää valmisteille, joiden lääkevalvontaärjestelmä on puutteellinen tai jotka aiheuttavat haittaa ympäristölle.

               (4)

               Epäasianmukaiset varastointiolosuhteet voivat tuntuvasti heikentää eläinlääkkeiden tehoa, turvallisuutta ja laatua. Sen vuoksi poikkeusta ei pitäisi myöntää valmisteille, joiden teho, turvallisuus ja laatu voidaan taata ainoastaan, jos ne on varastoitu erityisolosuhteissa.

               (5)

               Poikkeusluvan saaneet eläinlääkkeet eivät myöskään saisi sisältää sellaisia vaikuttavia aineita, jotka voisivat aiheuttaa vaaraa kuluttajien turvallisuudelle hoidetuista eläimistä peräisin olevien elintarvikkeiden sisältämien jäämien vuoksi, eivätkä valmisteet saisi aiheuttaa vaaraa ihmisten tai eläinten terveydelle siitä syystä, että ne väärin käytettyinä voisivat kehittää mikrobi- tai loislääkeresistenssiä.

               (6)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän eläinlääkintäkomitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Tässä direktiivissä vahvistetaan perusteet, joilla jäsenvaltiot voivat myöntää direktiivin 2001/82/EY 67 artiklan ensimmäisen kohdan aa alakohdan mukaisia poikkeuksia vaatimuksesta, jonka mukaan tuotantoeläimille tarkoitettuja eläinlääkkeitä saa toimittaa asiakkaille ainoastaan eläinlääkemääräyksellä.
   2 artikla
   Tuotantoeläimille tarkoitetuille eläinlääkkeille voidaan myöntää poikkeus eläinlääkemääräyksen vaatimuksesta vain, jos kaikki seuraavat perusteet täyttyvät:

               a)

               eläinlääkkeiden antaminen rajoittuu valmistemuotoihin, joiden käyttö ei edellytä erityisiä tietoja tai taitoja;

               b)

               eläinlääke ei aiheuta väärin annettunakaan välitöntä tai välillistä vaaraa hoidettavalle eläimelle tai hoidettaville eläimille, valmistetta antavalle henkilölle eikä ympäristölle;

               c)

               eläinlääkkeen valmisteyhteenveto ei sisällä varoitusta mahdollisista vakavista sivuvaikutuksista, jotka valmiste voi aiheuttaa oikein käytettynä;

               d)

               aiemmin ei ole ilmoitettu kyseisen eläinlääkkeen tai muun samaa vaikuttavaa ainetta sisältävän valmisteen vakavista ja usein toistuvista epätoivotuista vaikutuksista;

               e)

               valmisteyhteenvedossa ei viitata vasta-aineisiin, jotka liittyvät muihin yleisesti käytettyihin ilman lääkemääräystä myytäviin eläinlääkkeisiin;

               f)

               eläinlääkkeen varastoinnilta ei edellytä erityisolosuhteita;

               g)

               kuluttajien turvallisuudelle ei aiheudu vaaraa hoidetuista eläimistä saatavien elintarvikkeiden sisältämien jäämien vuoksi, vaikka eläinlääkettä käytettäisiin väärin;

               h)

               valmisteet eivät aiheuta vaaraa ihmisten tai eläinten terveydelle mikrobi- tai loislääkeresistenssin kehittymisen vuoksi siinäkään tapauksessa, että kyseisiä aineita sisältäviä eläinlääkkeitä käytettäisiin väärin.

         3 artikla
   1.   Kun jäsenvaltiot päättävät myöntää tämän direktiivin mukaisia poikkeuksia, niiden on ilmoitettava siitä komissiolle.
   2.   Jos 1 kohdan mukaista ilmoitusta ei ole tehty 31 päivään maaliskuuta 2007 mennessä, direktiivin 2001/82/EY 67 artiklan ensimmäisen kohdan aa alakohdassa tarkoitettujen kansallisten poikkeusten soveltaminen lakkaa.
   4 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan kuuden kuukauden kuluessa 3 artiklassa tarkoitetusta ilmoituksesta. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   5 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   6 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä joulukuuta 2006.

            Komission puolesta

         Günter VERHEUGEN

            Varapuheenjohtaja

      (1)  EYVL L 311, 28.11.2001, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/28/EY (EUVL L 136, 30.4.2004, s. 58).