Avis juridique important

|

31989L0608

Neuvoston direktiivi 89/608/ETY, annettu 21 päivänä marraskuuta 1989, jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden ja komission yhteistyöstä eläinlääkintää ja kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön oikean soveltamisen varmistamiseksi

Virallinen lehti nro L 351 , 02/12/1989 s. 0034 - 0037 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 30 s. 0216  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 30 s. 0216

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 21 päivänä marraskuuta 1989,jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden ja komission yhteistyöstä eläinlääkintää ja kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön oikean soveltamisen varmistamiseksi (89/608/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettämaatalouden alalla on otettu käyttöön tärkeitä säännöksiä eläinlääkinnässä ja kotieläinjalostuksessa,yhteinen maatalouspolitiikka ja maataloustuotteiden sisämarkkinoiden asianmukainen toiminta sekä mahdollisuus lopettaa rajoilla tapahtuvat eläinlääkinnälliset tarkastukset merkitsee, että on tarpeen vahvistaa eläinlääkintää ja kotieläinjalostusta koskevien säännösten soveltamisesta kussakin jäsenvaltiossa vastaavien viranomaisten yhteistyötä,siksi olisi annettava säännöksiä, joiden mukaan jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on avustettava toisiaan vastavuoroisesti ja toimittava yhdessä komission kanssa eläinlääkintää ja kotieläinjalostusta koskevien määräysten asianmukaisen soveltamisen varmistamiseksi, erityisesti estämällä ja löytämällä näiden säännösten rikkomiset sekä tarkkailemalla toimia, jotka ovat tai näyttävät olevan säännösten vastaisia, janäiden säännösten laatimisessa olisi niin pitkälle kuin mahdollista tukeuduttava yhteisön säännöksiin, jotka on annettu jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden ja komission yhteistyöstä tulli- ja maatalousasioita koskevan lainsäädännön oikean soveltamisen varmistamiseksi 19 päivänä toukokuuta 1981 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1468/81(4), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 945/87(5); myös terveysmääräysten erityisyys on otettava huomioon,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tässä direktiivissä säädetään niistä edellytyksistä, joilla eläinlääkintää ja kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön valvomisesta jäsenvaltioissa vastaavat toimivaltaiset viranomaiset toimivat yhdessä muiden jäsenvaltioiden vastaavien viranomaisten ja komission toimivaltaisten yksiköiden kanssa tämän lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi.2 artikla 1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:- `eläinlääkintälainsäädännöllä` kaikkia yhteisön säännöksiä sekä säännöksiä, jotka osaltaan edistävät sellaisten yhteisön määräysten soveltamista, jotka koskevat yhteisön eläinten terveyttä, kansanterveyttä suhteessa eläinlääkintäalaan, eläinten, lihan ja muiden eläinperäisten tuotteiden terveystarkastuksia sekä eläinten suojelua,- `kotieläinjalostusta koskevalla lainsäädännöllä` kaikkia yhteisön säännöksiä sekä säännöksiä kotieläinjalostusta koskevien yhteisön määräysten täytäntöönpanosta,- `hakijaviranomaisella` avunantopyynnön tekevän jäsenvaltion toimivaltaista keskustason viranomaista,- `viranomaisella, jolle pyyntö osoitetaan` sen jäsenvaltion toimivaltaista keskustason viranomaista, jolle avunantopyyntö on osoitettu.2. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle luettelo 1 artiklassa tarkoitetuista toimivaltaisista viranomaisista.3 artikla Tässä direktiivissä säädetty avunantovelvoite ei koske sellaisten tietojen tai asiakirjojen toimittamista, jotka 1 artiklassa tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset ovat saaneet haltuunsa käyttäessään valtuuksiaan oikeusviranomaisen pyynnöstä.Pyynnöstä tapahtuvan avustamisen yhteydessä voidaan kuitenkin tällaiset tiedot antaa, kun oikeusviranomainen, jota on kuultava, antaa siihen luvan, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 14 artiklan soveltamista.I OSASTO Pyynnöstä tapahtuva avunanto 4 artikla 1. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on hakijaviranomaisen asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä- toimitettava hakijaviranomaiselle kaikki tiedot, todistukset, asiakirjat tai niiden oikeaksi todistetut jäljennökset, jotka ovat sen hallussa tai jotka se voi hankkia 2 kohdan mukaisesti ja jotka ovat sellaisia, joiden avulla voidaan tarkastaa, että eläinlääkintää ja kotieläinjalostusta koskevassa lainsäädännössä säädettyjä säännöksiä on noudatettu,- suoritettava tarvittavat selvitykset hakijaviranomaisen ilmoittamien seikkojen paikkansapitävyydestä ja ilmoitettava tälle tällaisten tiedustelujen tuloksista mukaan lukien tiedot, jotka olivat tarpeen näitä tiedusteluja varten.2. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, tai hallintoviranomaisen, jonka puoleen asiassa on käännytty, on ryhdyttävä toimiin näiden tietojen hankkimiseksi samoin kuin jos se toimisi omaan lukuunsa tai oman maansa muun viranomaisen pyynnöstä.5 artikla 1. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on hakijaviranomaisen pyynnöstä, ja noudattaen sen jäsenvaltion voimassa olevia sääntöjä, jossa se sijaitsee, toimitettava tai annettava tehtäväksi toimittaa hakijaviranomaiselle kaikki toimivaltaisista viranomaisista lähtöisin olevat asiakirjat tai päätökset, jotka koskevat eläinlääkintää tai kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön soveltamista.2. Tiedonsaantipyyntöihin, joissa mainitaan toimitettavan asiakirjan tai päätöksen aihe, on sen viranomaisen pyynnöstä, jolle pyyntö osoitetaan, liitettävä käännös sen jäsenvaltion viralliselle kielelle tai yhdelle virallisista kielistä, jossa kyseinen viranomainen sijaitsee.6 artikla Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on hakijaviranomaisen pyynnöstä valvottava, järjestettävä valvonta tai vahvistettava valvontaa sellaisissa yksiköissä, joiden toimialalla tällaisia rikkomisia epäillään, erityisesti:a) laitoksissa,b) paikoissa, jonne on koottu tavaravarastoja,c) tavaroiden siirtämisessä, josta on ilmoitettu,d) kuljetusvälineissä.7 artikla Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on hakijaviranomaisen pyynnöstä toimitettava tälle kaikki aiheelliset sellaisia käytännössä havaittuja toimia koskevat tiedot, jotka hakijaviranomaisen mielestä saattavat olla eläinlääkintää tai kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön vastaisia, jotka sillä on hallussaan tai jotka se hankkii 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti, erityisesti raporttien ja muiden asiakirjojen tai niiden oikeaksi todistettujen jäljennösten tai otteiden muodossa.II OSASTO Oma-aloitteinen avunanto 8 artikla 1. Jäljempänä 2 kohdassa säädetyissä tilanteissa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on oma-aloitteisesti avustettava toisten jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia ilman että nämä sitä erityisesti pyytävät.2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on, jos ne pitävät sitä tarpeellisena eläinlääkintää tai kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön noudattamisen kannalta:a) harjoitettava tai annettava tehtäväksi harjoittaa 6 artiklassa tarkoitettua valvontaa,b) toimitettava muiden jäsenvaltioiden, joita asia koskee, toimivaltaisille viranomaisille viipymättä kaikki sellaista toimintaa koskevat saatavilla olevat tiedot, jotka ovat, tai näyttävät olevan eläinlääkintää tai kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön vastaisia, ja etenkin tiedot tällaisten toimien suorittamisessa käytetyistä keinoista tai menetelmistä, erityisesti kertomusten ja muiden asiakirjojen tai niiden oikeaksi todistettujen jäljennösten tai otteiden muodossa.III OSASTO Loppusäännökset 9 artikla 1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava komissiolle heti ne saatuaan:a) kaikki ne tiedot, joita ne pitävät tarpeellisina ja jotka koskevat:- tavaroita, jotka ovat olleet tai joiden epäillään olleen eläinlääkintää tai kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön vastaisten liiketoimien kohteena,- menettelyt tai menetelmät, joita on käytetty tai joita epäillään käytetyn tämän lainsäädännön rikkomisessa,b) kaikki tiedot kyseisen lainsäädännön täytäntöönpanon yhteydessä paljastuneista tai epäillyistä puutteista tai aukoista.2. Komissio toimittaa kunkin jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille välittömästi ne saatuaan kaikki sellaiset tiedot, jotka antavat viranomaisille mahdollisuuden varmistaa eläinlääkintää tai kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön noudattamisen.10 artikla 1. Kun jonkin jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset saavat tietää toimista, jotka ovat tai näyttävät olevan eläinlääkintää tai kotieläinjalostusta koskevien säännösten vastaisia ja jotka ovat erityisen tärkeitä yhteisölle, ja erityisesti:- kun niillä on tai saattaa olla seurausvaikutuksia muissa jäsenvaltioissa, tai- kun kyseisistä viranomaisista näyttää todennäköiseltä, että vastaavanlaisia toimia on suoritettu myös muissa jäsenvaltioissa,näiden viranomaisten on toimitettava komissiolle viipymättä joko omasta aloitteestaan tai komission perustellusta pyynnöstä kaikki tosiseikkojen tuntemiseksi tarvittavat aiheelliset tiedot tarvittaessa asiakirjoina tai jäljennöksinä tai otteina asiakirjoista, jotta komissio voi sovittaa yhteen toimia, joihin jäsenvaltiot ovat ryhtyneet.Komissio toimittaa nämä tiedot edelleen muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.2. Jos 1 kohdassa tarkoitetut tiedot koskevat tapauksia, joista todennäköisesti aiheutuu vaaraa ihmisten terveydelle, eikä muita suojakeinoja ole, kyseisistä tiedoista voidaan perustellusti ilmoittaa yleisölle osapuolten ja komission oltua yhteydessä toisiinsa.3. Luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin liittyviä tietoja saa toimittaa 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen yhteydessä vain siinä määrin, kuin on ehdottomasti tarpeen eläinlääkintää tai kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön vastaisten toimien toteamiseksi.4. Jos jonkin jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset noudattavat 1 kohtaa, niiden ei tarvitse toimittaa muiden kyseessä olevien jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ilmoitusta, josta säädetään 8 artiklan 2 kohdan b alakohdassa ja 9 artiklassa.11 artikla Komissio ja jäsenvaltiot tarkastelevat pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa tai pysyvässä kotieläinjalostuskomiteassa:- yleisesti tässä direktiivissä säädettyjen keskinäisten avunantojärjestelyjen toimintaa,- komissiolle 9 ja 10 artiklan mukaisesti toimitettuja asiaankuuluvia tietoja ja näiden tietojen antamisessa käytettyjä menettelyjä johtopäätösten tekemiseksi.Komissio tekee tarvittaessa tuon tarkastelun perusteella ehdotuksen muutoksiksi olemassa oleviin yhteisön säännöksiin tai täydentävien säännösten laatimista.12 artikla Jäsenvaltioiden on tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi toteutettava tarvittavat toimenpiteet:a) varmistaakseen sujuvan sisäisen yhteistyön 1 artiklassa tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten välillä,b) saadakseen aikaan keskinäisissä suhteissaan ja tarvittaessa suoran yhteistoiminnan niiden tätä varten erityisesti nimeämien viranomaisten välillä.13 artikla 1. Tämä direktiivi ei velvoita jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia antamaan toisilleen apua silloin, kun se todennäköisesti vahingoittaisi niiden sijaintivaltion yleistä järjestystä tai muuta olennaista etua.2. Avunannosta kieltäytyminen on perusteltava.14 artikla Tässä direktiivissä säädettyjen asiakirjojen toimittamisen sijasta voidaan toimittaa missä tahansa muodossa samaa tarkoitusta varten tuotettua tietokoneistettua tietoa.15 artikla 1. Kaikki tämän direktiivin mukaisesti missä tahansa muodossa toimitetut tiedot ovat luottamuksellisia. Ne kuuluvat salassapitovelvollisuuden piiriin ja niille kuuluu vastaavanlaisia tietoja koskeva suoja sekä tiedot saaneen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön että yhteisön laitoksiin sovellettavien vastaavien säännösten mukaisesti.Edellä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja tietoja ei saa etenkään toimittaa muille kuin niille henkilöille jäsenvaltioissa tai yhteisön toimielimissä, joiden on tehtäviensä vuoksi saatava nämä tiedot. Niitä ei myöskään saa käyttää muihin kuin tässä direktiivissä säädettyihin tarkoituksiin, ellei tiedot toimittanut viranomainen ole siihen nimenomaan suostunut, ja sikäli kuin tällaista tietojen antamista tai niiden käyttämistä ei kielletä tiedot vastaanottavan viranomaisen jäsenvaltion voimassa olevissa säännöksissä.Tässä direktiivissä säädettyjä tietoja saa toimittaa hakijaviranomaiselle ainoastaan siinä laajuudessa, kuin sen jäsenvaltion, jossa tiedot toimittanut viranomainen sijaitsee, voimassa olevat säännökset eivät sitä estä.Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että keskinäisen avunantosuunnitelman mukaisesti saatuja tietoja käsitellään luottamuksellisina vielä senkin jälkeen, kun asian käsittely on lopetettu.2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei estä tämän direktiivin mukaisesti saatujen tietojen käyttämistä eläinlääkintää tai kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön rikkomisen vuoksi vireille pannuissa oikeudenkäynnissä tai oikeudellisissa menettelyissä, tai yhteisön varoille haitallisten säännösten vastaisuuksien estämisessä ja niiden havaitsemisessa.Tiedot toimittaneen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle on ilmoitettava tällaisesta käyttämisestä viipymättä.16 artikla Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kolmansien maiden kanssa tehdyt eläinlääkintäviranomaisten kahdenvälistä keskinäistä avunantoa koskevat sopimukset.Komissio toimittaa jäsenvaltioille kolmansien maiden kanssa tekemänsä vastaavanlaiset sopimukset.17 artikla Vastavuoroisesti jäsenvaltiot eivät vaadi tästä direktiivistä aiheutuneita kuluja korvattaviksi, paitsi tarvittaessa asiantuntijoille maksettavien palkkioiden osalta.18 artikla Tämä direktiivi ei vaikuta keskinäistä avunantoa rikosasioissa koskevien säännösten soveltamiseen jäsenvaltioissa.19 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään heinäkuuta 1991 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.20 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 21 päivänä marraskuuta 1989.Neuvoston puolestaH. NALLETPuheenjohtaja(1) EYVL N:o C 225, 31.8.1988, s. 4(2) EYVL N:o C 326, 19.12.1988, s. 28(3) EYVL N:o C 56, 6.3.1989, s. 7(4) EYVL N:o L 144, 2.6.1981, s. 1(5) EYVL N:o L 90, 2.4.1987, s. 3


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/78/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009 , kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen seisontatuesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               3.9.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 231/8

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2009/78/EY,
   annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009,
   kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen seisontatuesta
   (kodifioitu toisinto)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen seisontatuesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/31/ETY (3) on muutettu huomattavilta osin (4). Mainittu direktiivi olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava.

               (2)

               Direktiivi 93/31/ETY on yksi kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/61/ETY, joka on korvattu kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä 18 päivänä maaliskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/24/EY (5), säädettyyn EY-tyyppihyväksyntäjärjestelmään kuuluvista erityisdirektiiveistä ja siinä vahvistetaan kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen suunnittelua ja rakennetta koskevat tekniset vaatimukset niiden seisontatuen osalta. Nämä tekniset vaatimukset koskevat jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämistä, jotta direktiivissä 2002/24/EY säädettyä EY-tyyppihyväksyntämenettelyä voitaisiin soveltaa kaikkiin ajoneuvotyyppeihin. Sen vuoksi direktiivin 2002/24/EY ajoneuvojärjestelmiä, osia ja erillisiä teknisiä yksiköitä koskevia säännöksiä sovelletaan tähän direktiiviin.

               (3)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on osan EY-tyyppihyväksynnän antaminen kaksipyöräisen moottoriajoneuvotyypin seisontatuelle, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten johdosta saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

               (4)

               Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä II olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä,

         OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkien direktiivin 2002/24/EY 1 artiklassa tarkoitettujen kaksipyöräisten moottoriajoneuvotyyppien seisontatukeen.
   2 artikla
   Kaksipyöräisen moottoriajoneuvotyypin seisontatuen osalta osan EY-tyyppihyväksynnän antamismenettely ja näiden ajoneuvojen vapaan liikkumisen edellytykset vahvistetaan direktiivin 2002/24/EY II ja III luvussa.
   3 artikla
   Tarvittavat muutokset liitteen I vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen hyväksytään direktiivin 2002/24/EY 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
   4 artikla
   1.   Jäsenvaltiot eivät saa seisontatukeen liittyvistä syistä

               —

               evätä kaksipyöräiseltä ajoneuvotyypiltä EY-tyyppihyväksyntää, eivätkä

               —

               kieltää kaksipyöräisten ajoneuvojen rekisteröintiä, myyntiä tai käyttöönottoa,

         jos näiden ajoneuvojen seisontatuki on tämän direktiivin vaatimusten mukainen.
   2.   Jäsenvaltioiden on evättävä EY-tyyppihyväksyntä uusilta kaksipyöräisiltä ajoneuvotyypeiltä seisontatukeen liittyvistä syistä, jos tämän direktiivin vaatimukset eivät täyty.
   3.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista keskeisistä kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   5 artikla
   Kumotaan direktiivi 93/31/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä II olevassa A osassa mainitulla direktiivillä, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa liitteessä II olevassa B osassa mainittuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä.
   Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
   6 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2010.
   7 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2009.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puheenjohtaja

         H.-G. PÖTTERING

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         E. ERLANDSSON

      (1)  EUVL C 234, 30.9.2003, s. 20.

      (2)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 25. syyskuuta 2007 (EUVL C 219 E, 28.8.2008, s. 66), ja neuvoston päätös, tehty 7. heinäkuuta 2009.

      (3)  EYVL L 188, 29.7.1993, s. 19.

      (4)  Katso liitteessä II oleva A osa.

      (5)  EUVL L 124, 9.5.2002, s. 1.

      LIITE I
      1.   MÄÄRITELMÄT
      Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

                  1.1

                  ’seisontatuella’ ajoneuvoon tukevasti kiinnitettyä laitetta, jonka avulla ajoneuvo voidaan pitää pystysuorassa (tai lähes pystysuorassa) pysäköintiasennossa kuljettajan jätettyä sen paikalleen;

                  1.2

                  ’sivuseisontatuella’ seisontatukea, joka auki vedettynä tai käännettynä tukee ajoneuvoa ainoastaan yhdeltä puolelta jättäen molemmat pyörät kosketuksiin alustan kanssa;

                  1.3

                  ’keskiseisontatuella’ seisontatukea, joka auki vedettynä tukee ajoneuvoa antaen yhden tai useamman kosketusalueen ajoneuvon ja alustan välille jommallakummalla puolella ajoneuvon pituussuuntaista keskiviivaa;

                  1.4

                  ’poikittaiskallistuksella (pok)’ prosentteina ilmaistua todellisen alustan kaltevuutta ajoneuvon pituussuuntaisen keskiviivan ja alustan leikkauspisteen ollessa kohtisuorassa suurimman kaltevuuden linjaan (kuva 1);

                  1.5

                  ’pitkittäiskallistuksella (pik)’ prosentteina ilmaistua todellisen alustan kaltevuutta, ajoneuvon pituussuuntaisen keskiviivan ollessa yhdensuuntainen suurimman kaltevuuden kanssa (kuva 2);

                  1.6

                  ’ajoneuvon pituussuuntaisella keskiviivalla’ ajoneuvon takapyörän pitkittäistä symmetriatason viivaa.

            2.   YLEISET VAATIMUKSET

                  2.1

                  Kaikki kaksipyöräiset ajoneuvot on varustettava vähintään yhdellä seisontatuella sen pysähdyksen (esimerkiksi pysäköinnin) aikaisen vakauden varmistamiseksi ilman, että henkilö tai ulkoiset välineet pitävät ajoneuvoa liikkumattomana. Paripyörällisiä ajoneuvoja ei saa varustaa seisontatuella, vaan niiden on pysäköintiasennossa ollessaan vastattava 6.2.2 kohdan vaatimuksia (seisontajarru kytkettynä).

                  2.2

                  Seisontatukena on oltava joko sivu- tai keskiseisontatuki tai molemmat.

                  2.3

                  Jos seisontatuki on nivelöity ajoneuvon alaosaan tai sen alle, seisontatuen ulokkeen tai ulokkeiden on käännyttävä ajoneuvon takaosaan päin, kun tuki asetetaan suljettuun asentoon tai toiminta-asentoon.

            3.   ERITYISET VAATIMUKSET
      3.1   Sivuseisontatuki

      3.1.1   Sivuseisontatuen on

                  3.1.1.1

                  pystyttävä tukemaan ajoneuvoa siten, että se varmistaa ajoneuvon sivuittaisen vakauden sekä vaakasuoralla alustalla että mäessä siten, että se ei kallistu liian helposti eteenpäin (ja siten keiku sivuseisontatuen muodostaman tukipisteen varassa) tai liiku liian helposti pystyasentoon ja sen yli (ja siten keiku sivuseisontatuen vastakkaisella puolella);

                  3.1.1.2

                  pystyttävä tukemaan ajoneuvoa niin, että se voidaan asettaa vakaasti 6.2.2 kohdan mukaiseen mäkeen;

                  3.1.1.3

                  pystyttävä kääntymään itsetoimivasti taaksepäin suljettuun asentoon tai toiminta-asentoon

                              3.1.1.3.1

                              ajoneuvon palatessa tavanomaiseen (pystysuoraan) ajoasentoon
                              tai

                              3.1.1.3.2

                              ajoneuvon liikkuessa eteenpäin kuljettajan tarkoituksellisen toiminnan vuoksi;

                  3.1.1.4

                  sen estämättä, mitä 3.1.1.3 kohdassa määrätään, oltava siten suunniteltu ja rakennettu, että se ei sulkeudu itsetoimivasti kallistuskulman muuttuessa odottamattomasti (esimerkiksi sivullisen työntäessä kevyesti ajoneuvoa tai ohikulkevan ajoneuvon synnyttämän ilmavirran vuoksi);

                              3.1.1.4.1

                              tuen ollessa aukivedetyssä asennossa tai pysäköintiasennossa;

                              3.1.1.4.2

                              kallistettaessa ajoneuvoa seisontatuen uloimmaisen osan tuomiseksi kosketuksiin maan kanssa
                              ja

                              3.1.1.4.3

                              ajoneuvon ollessa jätettynä pysäköintiasentoon ilman valvontaa.

            3.1.2   Edellä 3.1.1.3 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia ei sovelleta, jos ajoneuvo on suunniteltu siten, että moottori ei voi saada sitä liikkeelle sivuseisontatuen ollessa aukivedetyssä asennossa.
      3.2   Keskiseisontatuki

      3.2.1   Keskiseisontatuen on:

                  3.2.1.1

                  pystyttävä tukemaan ajoneuvoa joko yhden tai molempien pyörien ollessa kosketuksissa alustaan siten, että ajoneuvon vakaus varmistetaan:

                              3.2.1.1.1

                              vaakasuoralla alustalla;

                              3.2.1.1.2

                              kallistetussa asennossa;

                              3.2.1.1.3

                              jäljempänä 6.2.2 kohdan mukaisessa mäessä;

                  3.2.1.2

                  pystyttävä kääntymään itsetoimivasti taaksepäin suljettuun asentoon tai toiminta-asentoon

                              3.2.1.2.1

                              ajoneuvon liikkuessa eteenpäin siten, että seisontatuki irtoaa alustasta.

            3.2.2   Edellä 3.2.1.2 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia ei sovelleta, jos ajoneuvo on suunniteltu siten, että moottori ei voi saada sitä liikkeelle keskiseisontatuen ollessa aukivedetyssä asennossa.
      4.   MUUT VAATIMUKSET

                  4.1

                  Ajoneuvot voidaan myös varustaa valoilmaisimella, jonka ajoasennossa istuva kuljettaja selvästi havaitsee ja joka syttyy silloin, kun sytytysvirta kytketään, ja pysyy valaistuna siihen saakka, kunnes seisontatuki on suljetussa asennossa tai toiminta-asennossa.

                  4.2

                  Kaikissa seisontatuissa on oltava pidättävä järjestelmä, joka pitää tuen suljetussa asennossa tai toiminta-asennossa. Tämä järjestelmä voi koostua joko:

                              —

                              kahdesta erillisestä laitteesta, kuten kahdesta erillisestä jousesta tai yhdestä jousesta ja yhdestä pidättävästä laitteesta kuten jousipidikkeestä
                              tai

                              —

                              yhdestä laitteesta, jonka on voitava toimia menemättä epäkuntoon ainakin:

                                          —

                                          10 000 tavanomaista käyttöjaksoa, jos ajoneuvo on varustettu kahdella seisontatuella
                                          tai

                                          —

                                          15 000 tavanomaista käyttöjaksoa, jos ajoneuvo on varustettu yhdellä seisontatuella.

            5.   VAKAUSTESTIT
      5.1   Jotta voitaisiin määritellä kyky ajoneuvon pitämiseksi 3 ja 4 kohdassa määritellyssä vakaassa tilassa, on suoritettava seuraavat testit.
      5.2   Ajoneuvon kunto

                  5.2.1

                  Ajoneuvo on jätettävä testeihin ajokuntoisessa massassaan.

                  5.2.2

                  Renkaiden on oltava puhallettuna valmistajan tähän kuntoon suosittelemaan paineeseen.

                  5.2.3

                  Vaihteen on oltava vapaalla tai automaattivaihteiston osalta pysäköintiasennossa, silloin kun sellainen on.

                  5.2.4

                  Jos ajoneuvo on varustettu seisontajarrulla, on sen oltava kytkettynä.

                  5.2.5

                  Ohjauksen on oltava lukitusasennossa. Jos ohjaus voidaan lukita kääntämällä sitä vasemmalle tai oikealle, testit on suoritettava molemmissa asennoissa.

            5.3   Testauspaikka

                  5.3.1

                  Jäljempänä 6.1 kohdassa tarkoitetuissa testeissä voidaan käyttää tasaista, vaakasuoraa alustaa, jonka pinta on kova, kuiva ja puhdas.

            5.4   Testauslaitteet

                  5.4.1

                  Jäljempänä 6.2 kohdassa tarkoitetuissa testeissä on käytettävä pysäköintilavaa.

                  5.4.2

                  Pysäköintilavassa on oltava jäykkä, tasainen ja suorakulmion muotoinen pinta, joka pystyy kannattamaan ajoneuvoa ilman havaittavaa taipumista.

                  5.4.3

                  Pysäköintilavan pinnan on oltava tarpeeksi liukumista estävä ajoneuvon liukumisen estämiseksi alustalla kallistus- tai mäkitesteissä.

                  5.4.4

                  Pysäköintilavan on oltava rakennettu siten, että sillä voidaan tehdä ainakin 6.2.2 kohdassa tarkoitettu poikittaiskallistus (pok) ja pitkittäiskallistus (pik).

            6.   TESTAUSMENETTELYT
      6.1   Vakaus vaakasuoralla alustalla (3.1.1.4 kohtaa koskeva testi)

                  6.1.1

                  Ajoneuvon ollessa testauspaikalla sivuseisontatuki asetetaan aukivedettyyn asentoon tai pysäköintiasentoon ja ajoneuvo lasketaan sivuseisontatuen varaan.

                  6.1.2

                  Ajoneuvoa siirretään siten, että ajoneuvon pituussuuntaisen keskiviivan ja alustan välistä kulmaa lisätään kolmella asteella (siirtämällä ajoneuvoa kohti pystyasentoa).

                  6.1.3

                  Sivuseisontatuki ei saa liikkeen johdosta palata itsetoimivasti suljettuun asentoon tai toiminta-asentoon.

            6.2   Vakaus kallistetulla pinnalla (3.1.1.1, 3.1.1.2, 3.2.1.1.2 ja 3.2.1.1.3 kohtaa koskevat testit)

                  6.2.1

                  Ajoneuvo asetetaan pysäköintilavalle siten, että sivuseisontatuki ja erikseen keskiseisontatuki on aukivedetyssä asennossa tai pysäköintiasennossa ja ajoneuvo lasketaan seisontatuen varaan.

                  6.2.2

                  Pysäköintilava siirretään asentoon, jossa sen poikittaiskallistus (pok) on pienin, ja sen jälkeen erillisessä testissä asentoon, jossa sen pitkittäiskallistus (pik) on pienin, alla olevan taulukon mukaisesti:

                              Kallistus

                              Sivuseisontatuki

                              Keskiseisontatuki

                              Mopo

                              Moottoripyörä

                              Mopo

                              Moottoripyörä

                              Pok (vasemmalle ja oikealle)

                              5 %

                              6 %

                              6 %

                              8 %

                              Pik alamäessä

                              5 %

                              6 %

                              6 %

                              8 %

                              Pik ylämäessä

                              6 %

                              8 %

                              12 %

                              14 %

                        Ks. kuvat 1a, 1b ja 2.

                  6.2.3

                  Jos ajoneuvo, joka on asetettu kallistetulle pysäköintilavalle, on keskiseisontatuen ja ainoastaan yhden pyörän varassa ja se voidaan pitää tässä asennossa keskiseisontatuella ja joko etu- tai takapyörän koskettaessa alustaa, edellä esitetyt testit on suoritettava ainoastaan silloin, jos ajoneuvo on keskiseisontatuen ja takapyörän varassa, jos muut tässä kohdassa määrätyt vaatimukset täyttyvät.

                  6.2.4

                  Ajoneuvon on pysyttävä vakaana pysäköintilavaa kallistettaessa jokaisen määrätyn kaltevuuden mukaisesti ja edellä tarkoitettujen vaatimusten täyttyessä asianmukaisesti.

                  6.2.5

                  Tämän menettelyn sijasta pysäköintilava voidaan asettaa määrättyihin kaltevuuksiin ennen ajoneuvon sijoittamista paikoilleen.

         Kuva 1a

         Poikittaiskallistus

         Kuva 1b

         Poikittaiskallistus

         Kuva 2

         Pitkittäiskallistus ylämäessä

         Pitkittäiskallistus alamäessä

         Lisäys 1

            Ilmoituslomake kaksipyöräisen moottoriajoneuvotyypin seisontatuesta

         (Liitetään osan EY-tyyppihyväksyntähakemukseen, jos se esitetään erillään ajoneuvon EY-tyyppihyväksyntähakemuksesta.)
         Järjestysnumero (hakijan antama): …
         Kaksipyöräisen moottoriajoneuvotyypin seisontatukea koskevassa osan EY-tyyppihyväksyntähakemuksessa on eriteltävä tiedot, jotka esitetään direktiivin 2002/24/EY liitteen II seuraavissa kohdissa:

                     —

                     1 osan A jakso, seuraavat kohdat:

                                 —

                                 0.1

                                 —

                                 0.2

                                 —

                                 0.4–0.6

                                 —

                                 2.1

                                 —

                                 2.1.1

                     —

                     1 osan B jakso, seuraava kohta:

                                 —

                                 1.3.1

         Lisäys 2

      LIITE II
      A   OSA

         Kumottu direktiivi ja sen muutos

      (5 artiklassa tarkoitetut)

                  Neuvoston direktiivi 93/31/ETY

                  (EYVL L 188, 29.7.1993, s. 19).

                  Komission direktiivi 2000/72/EY

                  (EYVL L 300, 29.11.2000, s. 18).

            B   OSA

         Määräajat kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle ja soveltamiselle

      (5 artiklassa tarkoitetut)

                  Direktiivi

                  Määräaika kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle

                  Soveltamispäivä

                  93/31/ETY

                  14 päivä joulukuuta 1994

                  14 päivä kesäkuuta 1995 (1)

                  2000/72/EY

                  31 päivä joulukuuta 2001

                  1 päivä tammikuuta 2002 (2)

         (1)  Direktiivin 93/31/ETY 4 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti:

         ”Jäsenvaltiot eivät ensimmäisessä alakohdassa mainitusta päivämäärästä alkaen saa kieltää seisontatukiin liittyvistä syistä tämän direktiivin mukaisten ajoneuvojen ensimmäistä kertaa liikkeelle laskemista.”

      Mainittu päivämäärä on 14 päivä joulukuuta 1994; katso direktiivin 93/31/ETY 4 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta.

         (2)  Direktiivin 2000/72/EY 2 artiklan mukaisesti:

         ”1.   Jäsenvaltiot eivät saa 1 päivästä tammikuuta 2002 seisontatukeen liittyvistä syistä

                     —

                     evätä kaksipyöräiseltä ajoneuvotyypiltä EY-tyyppihyväksyntää, eivätkä

                     —

                     kieltää kaksipyöräisten ajoneuvojen rekisteröintiä, myyntiä tai käyttöönottoa,

               jos seisontatuki on direktiivin 93/31/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukainen.
         2.   Jäsenvaltioiden on 1 päivästä heinäkuuta 2002 evättävä EY-tyyppihyväksyntä uusilta kaksipyöräisiltä ajoneuvotyypeiltä seisontatukeen liittyvistä syistä, jos direktiivin 93/31/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimukset eivät täyty.”

      LIITE III

         VASTAAVUUSTAULUKKO

                  Direktiivi 93/31/ETY

                  Direktiivi 2000/72/EY

                  Tämä direktiivi

                  1, 2 ja 3 artikla

                  1, 2 ja 3 artikla

                  4 artiklan 1 kohta

                  —

                  2 artiklan 1 kohta

                  4 artiklan 1 kohta

                  2 artiklan 2 kohta

                  4 artiklan 2 kohta

                  4 artiklan 2 kohta

                  4 artiklan 3 kohta

                  —

                  5 artikla

                  —

                  6 artikla

                  5 artikla

                  7 artikla

                  Liite

                  Liite I

                  Lisäys 1

                  Lisäys 1

                  Lisäys 2

                  Lisäys 2

                  —

                  Liite II

                  —

                  Liite III


Avis juridique important

|

31994L0051

Komission direktiivi 94/51/EY, annettu 7 päivänä marraskuuta 1994, geneettisesti muunnettujen mikro-organismien käytöstä suljetuissa oloissa annetun neuvoston direktiivin 90/219/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen

Virallinen lehti nro L 297 , 18/11/1994 s. 0029 - 0030 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 13 s. 0248  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 13 s. 0248

KOMISSION DIREKTIIVI 94/51/EY,annettu 7 päivänä marraskuuta 1994,geneettisesti muunnettujen mikro-organismien käytöstä suljetuissa oloissa annetun neuvoston direktiivin 90/219/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon geneettisesti muunnettujen mikro-organismien käytöstä suljetuissa oloissa 23 päivänä huhtikuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/219/ETY(1) ja erityisesti sen 20 artiklan,sekä katsoo, ettädirektiivissä 90/219/ETY säädetään, että geneettisesti muunnetut mikro-organismit on luokiteltava kahteen ryhmään niihin sisältyvien vaarojen mukaan; mainitun direktiivin liitteessä II vahvistetaan kyseisen luokittelun perusteet,olisi aiheellista tarkistaa geneettisesti muunnettujen mikro-organismien luokitus ottaen huomioon geneettisesti muunnettujen mikro-organismien käytöstä suljetuissa oloissa saatu kokemus ja ottaen huomioon yleinen tekniikan kehitys bioteknologian alalla, sekä nykyisin esiintyvien vaarojen arvioinnin perusteella, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 90/219/ETY 21 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Korvataan direktiivin 90/219/ETY liite II tämän direktiivin liitteellä.2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 30 päivään huhtikuuta 1995 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus niitä virallisesti julkaistaessa. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 7 päivänä marraskuuta 1994.Komission puolestaYannis PALEOKRASSASKomission jäsen(1) EYVL N:o L 117, 8.5.1990, s. 1LIITE "LIITE IIARVIOINTIPERUSTEET, JOIDEN MUKAAN GENEETTISESTI MUUNNETUT MIKRO-ORGANISMIT LUOKITELLAAN I RYHMÄÄNGeneettisesti muunnettu mikro-organismi luokitellaan I ryhmään, jos se täyttää kaikki seuraavat perusteet:i) vastaanottaja- tai emomikro-organismi ei aiheuta tautia ihmiselle, eläimille tai kasveille;ii) vektori ja insertti ovat sellaisia, että ne eivät voi siirtää geneettisesti muunnettuun mikro-organismiin fenotyyppiä, joka saattaa aiheuttaa taudin ihmiselle, eläimille tai kasveille tai jolla on kielteisiä vaikutuksia ympäristöön;iii) geneettisesti muunnettu mikro-organismi ei aiheuta tautia ihmiselle, eläimille tai kasveille eikä sillä ole kielteisiä vaikutuksia ympäristöön."


title: Oikaistaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/25/EY, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1994, huviveneitä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (EYVL L 164, 30.6.1994)

text:
L 41/20           FI                             Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                15. 2. 2000
                                                                 OIKAISUJA
        Oikaistaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/25/EY, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1994, huvive-
                 neitä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä
                                     (Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 164, 30. kesäkuuta 1994)
        Sivu 16, I luku, 1 artikla, 3 kohta, h alakohta
        Oikaistaan ”… 4 päivänä lokakuuta 1982 annetussa neuvoston direktiivissä 82/214/ETY…”
        seuraavasti: ”… 4 päivänä lokakuuta 1982 annetussa neuvoston direktiivissä 82/714/ETY…”.
        Oikaistaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/25/EY, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1994, huvive-
                 neitä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä
                                     (Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 164, 30. kesäkuuta 1994)
        Sivu 18, 8 artiklan ensimmäinen kohta, viides rivi
        Oikaistaan ”… tyyppiluokkiin…”
        seuraavasti: ”… suunnitteluluokkiin…”.
        Sivu 25, liite II, 1 kohta
        Oikaistaan ”Palamattomat…”
        seuraavasti: ”Kipinäsuojatut…”.


title: Neuvoston direktiivi 2005/47/EY, annettu 18 päivänä heinäkuuta 2005, tietyistä yhteentoimivia rajatylittäviä rautatiealan palveluja suorittavien, liikkuvassa työssä olevien työntekijöiden työoloja koskevista seikoista Euroopan rautatieyhteisön (CER) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) välillä tehdystä sopimuksesta#Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) ja euroopan rautatieyhteisön (CER) tekemä sopimus tietyistä yhteentoimivia rajatylittäviä palveluja suorittavien, liikkuvassa työssä olevien työntekijöiden työoloja koskevista seikoista

text:
               27.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 195/15

      NEUVOSTON DIREKTIIVI 2005/47/EY,
   annettu 18 päivänä heinäkuuta 2005,
   tietyistä yhteentoimivia rajatylittäviä rautatiealan palveluja suorittavien, liikkuvassa työssä olevien työntekijöiden työoloja koskevista seikoista Euroopan rautatieyhteisön (CER) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) välillä tehdystä sopimuksesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 139 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Tämä direktiivi on niiden perusoikeuksien ja periaatteiden mukainen, jotka esitetään Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, ja tällä säädöksellä pyritään varmistamaan perusoikeuskirjan 31 artiklan täysimääräinen noudattaminen. Kyseisessä artiklassa määrätään, että jokaisella työntekijällä on oikeus sellaisiin työoloihin, jotka ovat hänen terveytensä, turvallisuutensa ja ihmisarvonsa mukaisia, ja oikeus enimmäistyöajan rajoitukseen sekä viikoittaisiin ja päivittäisiin lepojaksoihin ja palkalliseen vuosilomakauteen.

               (2)

               Työmarkkinaosapuolet voivat perustamissopimuksen 139 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhdessä pyytää, että yhteisön tasolla tehdyt sopimukset pannaan täytäntöön neuvoston komission ehdotuksesta tekemällä päätöksellä.

               (3)

               Neuvosto antoi 23 päivänä marraskuuta 1993 direktiivin 93/104/EY (1) tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista. Rautatieliikenne oli yksi useista toimialoista, jotka oli jätetty kyseisen direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat 22 päivänä kesäkuuta 2000 direktiivin 2000/34/EY (2) direktiivin 93/104/EY muuttamisesta koskemaan aiemmin sen soveltamisalan ulkopuolelle jätettyjä toimialoja ja toimintoja.

               (4)

               Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat 4 päivänä marraskuuta 2003 direktiivin 2003/88/EY (3) tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista, jolla kodifioidaan ja kumotaan direktiivi 93/104/EY.

               (5)

               Direktiivi 2003/88/EY edellyttää, että sen 3, 4, 5, 8 ja 16 artiklasta voidaan poiketa, kun on kyse henkilöistä, jotka työskentelevät rautatiekuljetuksissa junissa.

               (6)

               Euroopan rautatieyhteisö (CER) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liitto (ETF) ovat ilmoittaneet komissiolle halustaan aloittaa neuvottelut perustamissopimuksen 139 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

               (7)

               Kyseiset järjestöt tekivät 27 päivänä tammikuuta 2004 sopimuksen tietyistä yhteentoimivia rajatylittäviä palveluja suorittavien, liikkuvassa työssä olevien työntekijöiden työoloja koskevista seikoista, jäljempänä ’sopimus’.

               (8)

               Sopimuksessa komissiolle esitetään yhteinen pyyntö panna kyseinen sopimus täytäntöön neuvoston komission ehdotuksesta tekemällä päätöksellä perustamissopimuksen 139 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

               (9)

               Yhteentoimivia rajatylittäviä palveluja suorittaviin, liikkuvassa työssä oleviin työntekijöihin sovelletaan direktiiviä 2003/88/EY, paitsi jos tässä direktiivissä ja siihen liitetyssä sopimuksessa on tarkempia säännöksiä ja määräyksiä.

               (10)

               Perustamissopimuksen 249 artiklaa sovellettaessa asianmukainen väline sopimuksen täytäntöönpanoa varten on direktiivi.

               (11)

               Kun otetaan huomioon rautatiealan sisämarkkinoiden toteutuminen ja kilpailu kyseisillä markkinoilla, jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän direktiivin, jolla pyritään suojelemaan terveyttä ja turvallisuutta, tavoitteita, vaan ne voidaan paremmin saavuttaa yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimia perustamissopimuksen 5 artiklassa määritellyn toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

               (12)

               Euroopan rautatiealan kehittyminen edellyttää, että nykyisiä ja uusia toimijoita on seurattava tiiviisti sen varmistamiseksi, että kehitys on yhtenäistä kaikkialla yhteisössä. Kehitys olisi otettava mahdollisimman suuressa määrin huomioon alan yhteisön tason työmarkkinaosapuolten välisessä vuoropuhelussa.

               (13)

               Kuten muissakin sosiaalipolitiikan alaan kuuluvissa samankaltaisia käsitteitä sisältävissä direktiiveissä tässä direktiivissä annetaan jäsenvaltioille vapaus määritellä ne sopimuksessa käytetyt käsitteet, joita siinä ei ole erikseen määritelty, kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti, edellyttäen että kyseiset määritelmät ovat sopimuksen kanssa yhteensopivia.

               (14)

               Komissio on laatinut direktiiviehdotuksensa yhteisön tason työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun mukauttamisesta ja edistämisestä 20 päivänä toukokuuta 1998 antamansa tiedonannon mukaisesti ottaen huomioon sopimuspuolten edustavuuden ja sopimuksen kunkin lausekkeen lainmukaisuuden; allekirjoittajaosapuolet yhdessä edustavat riittävässä määrin rautatiealan yrityksissä yhteentoimivia rajatylittäviä palveluja suorittavia, liikkuvassa työssä olevia rautatiealan työntekijöitä.

               (15)

               Komissio on laatinut direktiiviehdotuksen noudattaen perustamissopimuksen 137 artiklan 2 kohtaa, jossa määrätään, että sosiaalipolitiikan alaan kuuluvissa direktiiveissä vältetään säätämästä sellaisia hallinnollisia, taloudellisia tai oikeudellisia rasituksia, jotka vaikeuttaisivat pienten tai keskisuurten yritysten perustamista taikka niiden kehittämistä.

               (16)

               Tässä direktiivissä ja siihen liitetyssä sopimuksessa vahvistetaan vähimmäistaso; jäsenvaltioiden ja/tai työmarkkinaosapuolien pitäisi voida pitää voimassa tai ottaa käyttöön edullisempia säännöksiä.

               (17)

               Komissio on toimittanut sopimuksen täytäntöönpanoa koskevan direktiiviehdotuksen tiedoksi Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle.

               (18)

               Euroopan parlamentti antoi 26 päivänä toukokuuta 2005 työmarkkinaosapuolten sopimusta koskevan päätöslauselman.

               (19)

               Sopimuksen täytäntöönpanolla edistetään perustamissopimuksen 136 artiklassa esitettyjen tavoitteiden toteutumista.

               (20)

               Paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (4) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioita kannustetaan laatimaan itseään varten ja yhteisön edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamista koskevien toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkaisemaan ne.

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Tämän direktiivin tarkoituksena on panna täytäntöön Euroopan rautatieyhteisön (CER) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) välillä 27 päivänä tammikuuta 2004 tehty sopimus tietyistä yhteentoimivia rajatylittäviä palveluja suorittavien, liikkuvassa työssä olevien työntekijöiden työoloja koskevista seikoista.
   Sopimus on tämän direktiivin liitteenä.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai antaa tämän direktiivin säännöksiä edullisempia säännöksiä.
   2.   Tämän direktiivin täytäntöönpano ei missään tapauksessa ole riittävä peruste työntekijöiden suojelun yleisen tason heikentämiseen direktiivin soveltamisalalla. Tämä ei kuitenkaan rajoita jäsenvaltioiden ja/tai työmarkkinaosapuolten oikeuksia antaa tilanteen kehityksen mukaan lakeja, asetuksia tai sopimusmääräyksiä, jotka eroavat direktiivin antamishetkellä voimassa olevista laeista, asetuksista tai sopimusmääräyksistä, edellyttäen että tässä direktiivissä säädettyjä vähimmäisvaatimuksia noudatetaan.
   3 artikla
   Yhteisön tason työmarkkinaosapuolia kuultuaan komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta rautatiealan kehitys huomioon ottaen viimeistään 27 päivänä heinäkuuta 2011, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sopimuksen niiden määräysten soveltamista, jotka koskevat sopimuspuolten suorittamaa arviointia ja uudelleentarkastelua.
   4 artikla
   Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän direktiivin mukaisesti annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista, ja niiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on annettava kyseiset säännökset tiedoksi komissiolle viimeistään 27 päivänä heinäkuuta 2008 ja niihin tehtävät muutokset viipymättä.
   5 artikla
   Jäsenvaltioiden on työmarkkinaosapuolia kuultuaan saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 27 päivänä heinäkuuta 2008 tai varmistettava, että työmarkkinaosapuolet ovat kyseiseen päivään mennessä ottaneet käyttöön tarvittavat toimenpiteet sopimusteitse. Niiden on toimitettava komissiolle viipymättä kirjallisina nämä säännökset.
   Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta ne voivat milloin tahansa taata tämän direktiivin edellyttämät tulokset, ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   6 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   7 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 18 päivänä heinäkuuta 2005.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         M. BECKETT

      (1)  EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2000/34/EY.

      (2)  EYVL L 195, 1.8.2000, s. 41.

      (3)  EUVL L 299, 18.11.2003, s. 9.

      (4)  EUVL C 321, 31.12.2003, s. 1.

      Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) ja euroopan rautatieyhteisön (CER) tekemä

         SOPIMUS

      tietyistä yhteentoimivia rajatylittäviä palveluja suorittavien, liikkuvassa työssä olevien työntekijöiden työoloja koskevista seikoista
      ALLEKIRJOITTAJAOSAPUOLET, jotka

                  —

                  katsovat, että rautatieliikenteen kehitys edellyttää järjestelmän nykyaikaistamista sekä Euroopan laajuisen liikenteen ja siihen liittyvien yhteentoimivien palvelujen kehittämistä,

                  —

                  katsovat, että on tarpeen kehittää turvallista rajatylittävää liikennettä sekä suojella yhteentoimivia rajatylittäviä palveluja suorittavien, liikkuvassa työssä olevien työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta,

                  —

                  katsovat, että on tarpeen välttää yksinomaan työolojen eroihin perustuvaa kilpailua,

                  —

                  katsovat, että on tarpeen kehittää Euroopan unionin sisäistä rautatieliikennettä,

                  —

                  katsovat, että nämä tavoitteet saavutetaan luomalla yhteisiä sääntöjä yhteentoimivia rajatylittäviä palveluja suorittavien, liikkuvassa työssä olevien työntekijöiden työoloja koskevista vähimmäisvaatimuksista,

                  —

                  katsovat, että henkilöstön, jota asia koskee, lukumäärä kasvaa lähivuosina,

                  —

                  ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 138 artiklan ja 139 artiklan 2 kohdan,

                  —

                  ottavat huomioon direktiivin 93/104/EY (muutettuna direktiivillä 2000/34/EY) ja erityisesti sen 14 ja 17 artiklan,

                  —

                  ottavat huomioon sopimusvelvoitteisiin sovellettavaa lakia koskevan yleissopimuksen (Rooma, 19. kesäkuuta 1980),

                  —

                  katsovat, että perustamissopimuksen 139 artiklan 2 kohdassa määrätään, että yhteisön tasolla tehdyt sopimukset voidaan panna täytäntöön allekirjoittajaosapuolten yhteisestä pyynnöstä, neuvoston komission ehdotuksesta tekemällä päätöksellä,

                  —

                  katsovat, että allekirjoittajaosapuolet esittävät tällaisen pyynnön,

            OVAT SOPINEET SEURAAVAA:
      1 lauseke
      Soveltamisala
      Tätä sopimusta sovelletaan rautatiealan liikkuvassa työssä oleviin työntekijöihin, jotka on määrätty rautatiealan yritysten suorittamiin yhteentoimiviin rajatylittäviin palveluihin.
      Tämän sopimuksen soveltaminen on vapaaehtoista rajatylittävässä paikallisessa ja alueellisessa henkilöliikenteessä, sellaisessa rajatylittävässä rahtiliikenteessä, joka ei ulotu 15 kilometriä kauemmaksi rajasta, sekä liitteessä lueteltujen virallisten raja-asemien välisessä liikenteessä.
      Tämä sopimus on vapaaehtoinen myös niiden junien osalta, jotka vastaavat rajatylittävistä yhteyksistä ja joiden matka alkaa ja päättyy saman jäsenvaltion infrastruktuurissa ja jotka käyttävät toisen jäsenvaltion infrastruktuuria pysähtymättä siellä (mitä voidaan pitää kansallisena kuljetustoimenpiteenä).
      Direktiiviä 93/104/EY ei sovelleta yhteentoimivia rajatylittäviä palveluja suorittaviin, liikkuvassa työssä oleviin työntekijöihin niiden seikkojen osalta, joista määrätään tarkemmin tässä sopimuksessa.
      2 lauseke
      Määritelmät
      Tässä sopimuksessa tarkoitetaan

                  1)

                  ’yhteentoimivilla rajatylittävillä palveluilla’ rajatylittäviä palveluja, joiden osalta rautatieyrityksiltä vaaditaan vähintään kahta direktiivin 2001/14/EY mukaista turvallisuustodistusta;

                  2)

                  ’yhteentoimivia rajatylittäviä palveluja suorittavalla liikkuvassa työssä olevalla työntekijällä’ työntekijää, joka kuuluu junan henkilöstöön ja joka on määrätty yhteentoimiviin rajatylittäviin palveluihin yli yhden tunnin ajaksi päivittäistä työvuoroa kohden;

                  3)

                  ’työajalla’ ajanjaksoa, jonka aikana työntekijä tekee työtä, on työnantajan käytettävissä ja suorittaa toimintaansa tai tehtäviään kansallisen lainsäädännön ja/tai käytännön mukaisesti;

                  4)

                  ’lepoajalla’ ajanjaksoa, joka ei ole työaikaa;

                  5)

                  ’yöajalla’ kansallisessa lainsäädännössä määriteltyä, vähintään seitsemän tunnin ajanjaksoa, jonka on sisällettävä ainakin kello kahdenkymmenenneljän ja kello viiden välinen ajanjakso;

                  6)

                  ’yövuorolla’ mitä tahansa vähintään 3 työtunnin työsuoritusta yöaikana;

                  7)

                  ’lepoajalla asuinpaikan ulkopuolella’ päivittäistä lepoaikaa, jota liikkuvassa työssä oleva työntekijä ei voi käyttää tavanomaisessa asuinpaikassaan;

                  8)

                  ’kuljettajalla’ vetoyksikön ajamisesta vastuussa olevaa työntekijää;

                  9)

                  ’ajoajalla’ suunnitellun toiminnan kestoa, jonka aikana kuljettaja on vastuussa vetoyksikön ajamisesta, lukuun ottamatta vetoyksikön käyttöönottoon ja käytöstäottoon tarvittavaa aikaa, mutta mukaan lukien suunnitellut pysähdykset, joiden aikana kuljettaja on vastuussa vetoyksikön ajamisesta.

            3 lauseke
      Päivittäinen lepoaika asuinpaikassa
      Päivittäinen lepoaika asuinpaikassa on vähintään 12 peräkkäistä tuntia 24 tunnin jaksoa kohden.
      Sitä voidaan kuitenkin lyhentää vähintään 9 peräkkäiseen tuntiin yhden kerran 7 päivän jaksoa kohden. Tässä tapauksessa lyhennetyn lepoajan ja 12 tunnin välistä eroa vastaavat tunnit lisätään seuraavaan päivittäiseen lepoaikaan asuinpaikassa.
      Merkittävästi lyhennettyä päivittäistä lepoaikaa ei voida sijoittaa asuinpaikan ulkopuolella vietettävien kahden lepoajan väliin.
      4 lauseke
      Päivittäinen lepoaika asuinpaikan ulkopuolella
      Päivittäinen lepoaika asuinpaikan ulkopuolella on vähintään 8 peräkkäistä tuntia 24 tunnin jaksoa kohden.
      Päivittäistä lepoaikaa asuinpaikan ulkopuolella on seurattava päivittäinen lepoaika asuinpaikassa (1).
      On suositeltavaa huolehtia liikkuvassa työssä olevan työntekijän majoituksen mukavuudesta asuinpaikan ulkopuolella vietettävänä lepoaikana.
      5 lauseke
      Tauot
      a)   Kuljettajat
      Jos kuljettajan työajan kesto on yli 8 tuntia, hänen on pidettävä vähintään 45 minuutin tauko työpäivän aikana.
      Tai
      Jos työajan kesto on 6–8 tuntia, tauon on oltava vähintään 30 minuutin pituinen ja se on pidettävä työpäivän aikana.
      Tauon ajankohdan työpäivään nähden sekä sen keston on oltava riittävä, jotta työntekijä palautuu tehokkaasti.
      Taukoja voidaan mukauttaa työpäivän kuluessa junien myöhästymisen mukaan.
      Osa tauosta olisi suotava kolmannen ja kuudennen työtunnin välillä.
      Edellä olevaa 5 lausekkeen a kohtaa ei sovelleta, jos kuljettajia on kaksi. Siinä tapauksessa taukojen myöntämisehdot vahvistetaan kansallisella tasolla.
      b)   Muu junahenkilökunta
      Muun junahenkilökunnan on pidettävä 30 minuutin tauko, jos työajan kesto on yli kuusi tuntia.
      6 lauseke
      Viikoittainen lepoaika
      Yhteentoimivia rajatylittäviä palveluja suorittavilla, liikkuvassa työssä olevilla työntekijöillä on oikeus kutakin 7 päivän jaksoa kohden vähintään 24 tunnin keskeytymättömään viikoittaiseen lepoaikaan, johon lisätään 3 lausekkeessa tarkoitettu päivittäinen 12 tunnin lepoaika.
      Liikkuvassa työssä olevalla työntekijällä on joka vuosi käytössään 104 kahdenkymmenenneljän tunnin pituista lepoaikaa, mihin sisältyvät 52 viikoittaista 24 tunnin lepoaikaa,
      mukaan lukien

                  —

                  12 kaksinkertaista lepoaikaa (48 tuntia sekä päivittäinen 12 tunnin lepoaika), joihin sisältyy lauantai ja sunnuntai,
                  sekä

                  —

                  12 kaksinkertaista lepoaikaa (48 tuntia sekä päivittäinen 12 tunnin lepoaika) ilman taetta siitä, että niihin sisältyisi lauantai tai sunnuntai.

            7 lauseke
      Ajoaika
      Edellä 2 lausekkeessa määritelty ajoaika on enintään 9 tuntia päivävuoroa kohden ja 8 tuntia yövuoroa kohden kahden päivittäisen lepoajan välillä.
      Enimmäisajoaika kahden viikon jaksoa kohden on 80 tuntia.
      8 lauseke
      Valvonta
      Liikkuvassa työssä olevan henkilöstön päivittäisistä työtunneista ja lepoajoista on pidettävä työaikakirjanpitoa, jonka avulla voidaan valvoa tämän sopimuksen määräysten noudattamista. Todellisia työtunteja koskevien tietojen on oltava käytettävissä. Työaikakirjanpitoa on säilytettävä yrityksessä vähintään yhden vuoden ajan.
      9 lauseke
      Heikentämisen kieltävä lauseke
      Tämän sopimuksen täytäntöönpano ei missään tapauksessa ole pätevä peruste heikentää yhteentoimivia rajatylittäviä palveluja suorittavien, liikkuvassa työssä olevien työntekijöiden suojelun yleistä tasoa.
      10 lauseke
      Sopimuksen seuranta
      Tämän sopimuksen allekirjoittajaosapuolet seuraavat sen saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä sen soveltamista Euroopan komission päätöksen 98/500/EY mukaisesti perustetussa rautateiden alakohtaisessa neuvottelukomiteassa.
      11 lauseke
      Arviointi
      Osapuolet arvioivat tämän sopimuksen määräyksiä kahden vuoden kuluttua sen allekirjoittamisesta sen perusteella, millaisia alustavia kokemuksia on saatu yhteentoimivan rajatylittävän liikenteen kehittämisestä.
      12 lauseke
      Uudelleentarkastelu
      Osapuolet tarkastelevat edellä mainittuja määräyksiä uudelleen kahden vuoden kuluttua sen täytäntöönpanokauden päättymisestä, joka on vahvistettu tämän sopimuksen täytäntöönpanoa koskevassa neuvoston päätöksessä.

         Brysselissä 27 päivänä tammikuuta 2004.

               CER:n puolesta

            Giancarlo CIMOLI

               President

            Johannes LUDEWIG

               Executive Director

            Francesco FORLENZA

               Chairman of the Group of Human Resources Directors

            Jean-Paul PREUMONT

               Social Affairs Adviser

               ETF:n puolesta

            Norbert HANSEN

               Chairman of the Railway Section

            Jean-Louis BRASSEUR

               Vice-Chairman of the Railway Section

            Doro ZINKE

               General Secretary

            Sabine TRIER

               Political Secretary

         (1)  Sopimuspuolet ovat sopineet siitä, että neuvottelut toisesta peräkkäisestä lepoajasta asuinpaikan ulkopuolella sekä asuinpaikan ulkopuolella vietettävän lepoajan korvaamisesta voidaan käydä työmarkkinaosapuolten kesken tilanteen mukaan joko rautatieyrityksen tasolla tai kansallisella tasolla. Peräkkäisten asuinpaikan ulkopuolella vietettävien lepoaikojen lukumäärästä sekä asuinpaikan ulkopuolella vietettävän lepoajan korvaamisesta neuvotellaan Euroopan unionin tasolla uudelleen kahden vuoden kuluttua tämän sopimuksen allekirjoittamisesta.

         LIITE
         Luettelo virallisista raja-asemista, jotka sijaitsevat 15:tä kilometriä kauempana ja joiden osalta sopimus on vapaaehtoinen

                     RZEPIN (PL)

                     TUPLICE (PL)

                     ZEBRZYDOWICE (PL)

                     DOMODOSSOLA (IT)


Avis juridique important

|

31988L0344R(01)

Oikaistaan neuvoston direktiivi 88/344/ETY, annettu 13 päivänä kesäkuuta 1988, elintarvikkeiden ja elintarvikkeiden ainesosien valmistamisessa käytettäviä uuttamisliuottimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 157, 24.6.1998)

Virallinen lehti nro L 032 , 05/02/2004 s. 0034 - 0034

Oikaistaan neuvoston direktiivi 88/344/ETY, annettu 13 päivänä kesäkuuta 1988, elintarvikkeiden ja elintarvikkeiden ainesosien valmistamisessa käytettäviä uuttamisliuottimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä(Euroopan yhteisöjen virallinen lehti, 24. kesäkuuta 1988, suomenkielinen erityispainos, alue 13, nide 17)Sivulla 67, 2 artiklan 4 kohdassa:korvataan: 4. Elintarvikkeiden ja niiden ainesosien valmistamiseen käytettäviksi uuttamisliuottimiksi sallitaan vesi, johon saadaan lisätä happamuuden säätöaineita, muut sellaiset elintarvikkeet, joilla on liuotinominaisuuksia sekä etanoli.seuraavasti: 4. Elintarvikkeiden ja niiden ainesosien valmistamiseen käytettäviksi uuttamisliuottimiksi sallitaan vesi, johon saadaan lisätä happamuuden säätöaineita, ja muut sellaiset elintarvikkeet, joilla on liuotinominaisuuksia.


title: KOMISSION DIREKTIIVI (EU) …/…, lelujen turvallisuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/48/EY liitteen II lisäyksen C muuttamisesta leluissa käytettävien kemikaalien erityisten raja-arvojen asettamista varten bisfenoli A:n osalta

text:
               KOMISSION DIREKTIIVI (EU) …/…,

               annettu 24.5.2017,

               lelujen turvallisuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/48/EY liitteen II lisäyksen C muuttamisesta leluissa käytettävien kemikaalien erityisten raja-arvojen asettamista varten bisfenoli A:n osalta

               (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

               EUROOPAN KOMISSIO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

               ottaa huomioon lelujen turvallisuudesta 18 päivänä kesäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/48/EY
                  1
                ja erityisesti sen 46 artiklan 2 kohdan,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Direktiivillä 2009/48/EY asetetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/2008
                  2
                mukaisesti syöpää aiheuttaviksi, perimää vaurioittaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokitelluille kemiallisille aineille tiettyjä vaatimuksia. Direktiivin 2009/48/EY liitteen II lisäyksessä C vahvistetaan erityiset raja-arvot alle 36 kuukauden ikäisten lasten käyttöön tarkoitetuissa ja muissa suuhun pantaviksi tarkoitetuissa leluissa käytettäville kemikaaleille.

               (2)Bisfenoli A:n (CAS-numero 80-05-7) raja-arvo on 0,1 mg/l (siirtymisen raja-arvo). Asianomaiset testausmenetelmät on määritetty eurooppalaisissa standardeissa EN 71-10:2005 (näytteen valmistelu) ja EN 71-11:2005 (mittaus).

               (3)Standardissa EN 71-10:2005 edellytetään, että 10 cm² lelumateriaalia uutetaan 100 millilitrassa vettä yhden tunnin ajan. Raja-arvon 0,1 mg/l noudattaminen tarkoittaa siis, että uuttamisen aikana lelumateriaalista saa siirtyä bisfenoli A:ta enintään 0,01 mg:aa.

               (4)Saadakseen neuvoja lelujen turvallisuuteen liittyvien lainsäädäntöehdotusten ja poliittisten aloitteiden valmisteluun Euroopan komissio perusti lelujen turvallisuutta käsittelevän asiantuntijaryhmän. Asiantuntijaryhmän kemikaaleja käsittelevän alaryhmän tehtävänä on antaa tällaisia neuvoja kemiallisista aineista, joita voidaan käyttää leluissa. Lelujen turvallisuutta käsittelevän asiantuntijaryhmän kemikaaleja käsittelevä alaryhmä katsoi 1 päivänä lokakuuta 2015 pidetyssä kokouksessaan, että soveltamalla edellä esitettyjä raja-arvoa ja testimenetelmiä saadaan 3 mikrogramman altistus painokiloa kohti päivässä 10 kg painavan lapsen pitäessä lelua suussaan 3 tunnin ajan päivässä.

               (5)Bisfenoli A:sta saatu uusi tieto ja parannellut menetelmät johtivat siihen, että Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen, jäljempänä ’EFSA’, elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia materiaaleja, entsyymejä ja jalostuksen apuaineita käsittelevä lautakunta, jäljempänä ’CEF-lautakunta’, asetti tilapäiseksi bisfenoli A:n siedettäväksi päiväsaanniksi 4 mikrogrammaa painokiloa kohden päivässä
                  3
               . CEF-lautakunta määritti siedettävän päiväsaannin tilapäiseksi, kunnes saadaan tulokset Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkeviraston toksikologian ohjelman parhaillaan käynnissä olevasta pitkän aikavälin rotilla tehtävästä kokeesta, jossa tutkitaan raskaudenaikaista ja syntymänjälkeistä altistusta bisfenoli A:lle.

               (6)Edellä esitetyn perusteella lelujen turvallisuutta käsittelevän asiantuntijaryhmän kemikaaleja käsittelevä alaryhmä suositteli 1 päivänä lokakuuta 2015 pitämässään kokouksessa, että bisfenoli A rajoitettaisiin leluissa arvoon 0,04 mg/l (siirtymisen raja-arvo) standardien EN 71-10:2005 ja EN 71-11:2005 mukaisesti testattaessa ja oletettaessa, että lapsen paino on 10 kg, lelua pidetään suussa päivän aikana kolmen tunnin ajan, lelun suussa pidetty pinta-ala on 10 cm² ja saantimäärä 10 prosenttia tilapäisestä siedettävästä päiväsaannista lapsen altistuessa leluissa olevalle bisfenoli A:lle. Lelujen turvallisuutta käsittelevä asiantuntijaryhmä tuki tätä suositusta 14 päivänä tammikuuta 2016 pidetyssä kokouksessaan.

               (7)Komission asetuksessa (EU) N:o 10/2011
                  4
                säädetään bisfenoli A:han sovellettavista tietyistä siirtymisen raja-arvoista, kun sitä käytetään monomeerinä tietyissä elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin tulevissa materiaaleissa, ja bisfenoli A:n käyttökiellosta imeväisten polykarbonaattituttipullojen valmistuksessa, mutta kyseisen siirtymisen raja-arvon määrittämisessä ja kiellon asettamisessa käytetään eri perusolettamuksia kuin leluissa käytettävän bisfenoli A:n siirtymisen raja-arvon määrittämisessä.

               (8)Kun otetaan huomioon saatavilla oleva tieteellinen näyttö sekä erot lelujen ja elintarvikkeiden kanssa kosketuksissa olevien materiaalien välillä, tällä hetkellä sovellettava bisfenoli A:n raja-arvo leluissa on liian korkea ja sitä olisi tarkistettava.

               (9)Bisfenoli A:n vaikutuksia arvioidaan parhaillaan tieteen foorumeilla. Vaikka siirtymisen raja-arvoa voi olla tarpeen tarkastella uudelleen, jos tulevaisuudessa saadaan käyttöön uutta merkityksellistä tieteellistä tietoa, nykyisen tieteellisen tietämyksen perusteella olisi vahvistettava raja-arvo, jotta voidaan taata lasten riittävä suojelu.

               (10)Direktiivin 2009/48/EY liitteen II lisäystä C olisi sen vuoksi muutettava.

               (11)Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 2009/48/EY 47 artiklalla perustetun lelujen turvallisuutta käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

               1 artikla

               Korvataan direktiivin 2009/48/EY liitteen II lisäyksessä C olevassa taulukossa bisfenoli A:ta koskeva kohta seuraavasti:

                        ”Bisfenoli A

                        80-05-7

                        0,04 mg/l (siirtymisen raja-arvo) standardeissa EN 71-10:2005 ja EN 71-11:2005 vahvistettujen menetelmien mukaisesti.”

               2 artikla

               1.
                     Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään […] päivänä […]kuuta […] [Fill in date falling 18 months after publication in the OJ]. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset.

               Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä [Fill in a date which is one day later than the date set out in the first subparagraph].

               Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

               2.
                     Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

               3 artikla

               Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               4 artikla

               Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

               Tehty Brysselissä 24.5.2017.

                     Komission puolesta

                     Puheenjohtaja
                     Jean-Claude JUNCKER

                     (1)
                  EUVL L 170, 30.6.2009, s. 1.

                     (2)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1272/2008, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta (EUVL L 353, 31.12.2008, s. 1).

                     (3)
                  Elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia materiaaleja, entsyymejä ja jalostuksen apuaineita käsittelevän EFSAn lautakunnan tieteellinen lausunto elintarvikkeissa esiintyvään bisfenoli A:han (BPA) liittyvistä kansanterveysriskeistä: toksikologinen arviointi ja riskin luonnehdinta. EFSA Journal 2015; 13(1):3978, s. 196.
                  http://www.efsa.europa.eu/sites/default/files/scientific_output/files/main_documents/3978part2.pdf
                   .

                     (4)
                  Komission asetus (EU) N:o 10/2011, annettu 14 päivänä tammikuuta 2011, elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista (EUVL L 12, 15.1.2011, s. 1).


title: Oikaistaan neuvoston direktiivi 2001/41/EY, annettu 19 päivänä tammikuuta 2001, yhteistä arvonlisäverojärjestelmää koskevan kuudennen direktiivin (77/388/ETY) muuttamisesta yleisen verokannan vähimmäistason soveltamisajan osalta (EYVL L 22, 24.1.2001)

text:
L 26/40           FI                               Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                               27.1.2001
                                                                 OIKAISUJA
        Oikaistaan neuvoston direktiivi 2001/41/EY, annettu 19 päivänä tammikuuta 2001, yhteistä arvonlisäverojärjes-
        telmää koskevan kuudennen direktiivin (77/388/ETY) muuttamisesta yleisen verokannan vähimmäistason sovel-
                                                              tamisajan osalta
                                     (Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 22, 24. tammikuuta 2001)
        Toisella kansisivulla olevassa sisällysluettelossa ja sivulla 17, direktiivin nimessä:
        korvataan:   ”2001/41/EY”
        seuraavasti: ”2001/4/EY”.


Avis juridique important

|

32002L0079R(01)

Oikaistaan komission direktiivi 2002/79/EY, annettu 2 päivänä lokakuuta 2002, neuvoston direktiivien 76/895/ETY, 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/ETY liitteiden muuttamisesta viljoissa ja niiden pinnassa, eläinkunnasta peräisin olevissa elintarvikkeissa ja niiden pinnassa sekä tietyissä kasvikunnasta peräisin olevissa tuotteissa, mukaan luettuina hedelmät ja vihannekset, ja niiden pinnassa olevien tiettyjen torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisen osalta (EYVL L 291, 28.10.2002)

Virallinen lehti nro L 342 , 30/12/2003 s. 0058 - 0058

Oikaistaan komission direktiivi 2002/79/EY, annettu 2 päivänä lokakuuta 2002, neuvoston direktiivien 76/895/ETY, 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/ETY liitteiden muuttamisesta viljoissa ja niiden pinnassa, eläinkunnasta peräisin olevissa elintarvikkeissa ja niiden pinnassa sekä tietyissä kasvikunnasta peräisin olevissa tuotteissa, mukaan luettuina hedelmät ja vihannekset, ja niiden pinnassa olevien tiettyjen torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisen osalta(Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 291, 28. lokakuuta 2002)Sivulla 4, liitteessä I, ensimmäisen sarakkeen viimeisellä rivillä "Triadimefoni ja triadimenoli (triadimefonin ja triadimenolin summa)", toisessa sarakkeessa "Enimmäismäärä (mg/kg)":korvataan:>TAULUKON PAIKKA>seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>.Sivulla 14, liitteessä IV, 2 kohdan iii alakohdan b alakohdassa "Syötäväkuoriset Cucurbitaceae-suvun vihannekset", sarakkeessa "Abamektiini (avermektiini B1a:n, avermektiini B1b:n ja avermektiini B1a:n delta-8,9-isomeerin summa)":korvataan:>TAULUKON PAIKKA>seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>.


Avis juridique important

|

32003L0121

Komission direktiivi 2003/121/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 2003, näytteenotto- ja määritysmenetelmistä tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien virallista tarkastusta varten annetun direktiivin 98/53/EY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 332 , 19/12/2003 s. 0038 - 0040

Komission direktiivi 2003/121/EY,annettu 15 päivänä joulukuuta 2003,näytteenotto- ja määritysmenetelmistä tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien virallista tarkastusta varten annetun direktiivin 98/53/EY muuttamisesta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon elintarvikkeiden tarkastamisessa tarvittavien yhteisön näytteenottomenetelmien ja analyysimenetelmien käyttöön ottamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/591/ETY(1) ja erityisesti sen 1 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien vahvistamisesta 8 päivänä maaliskuuta 2001 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 466/2001(2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1425/2003(3), vahvistetaan erityiset enimmäismäärät maissille, joka on lajiteltava tai jolle on tehtävä muu fyysinen käsittely ennen sen käyttöä ihmisravintona tai elintarvikkeiden ainesosana.(2) Koska aflatoksiineja esiintyy yleensä hyvin epätasaisesti tutkittavan erän sisällä, näytteenotolla on suuri merkitys aflatoksiinipitoisuuden määrityksien toistotarkkuudelle. Komission direktiiviä 98/53/EY(4), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/27/EY(5), olisi muutettava, jotta siihen sisällytettäisiin erityiset maissia, joka on lajiteltava tai jolle on tehtävä muu fyysinen käsittely ennen sen käyttöä ihmisravintona tai elintarvikkeiden ainesosana, koskevat säännökset.(3) On erittäin tärkeää, että analyyttiset tulokset raportoidaan ja tulkitaan yhtenäisesti, jotta varmistetaan yhdenmukaistettu valvonta kaikkialla unionissa. Näitä tulkintasääntöjä olisi sovellettava virallista valvontaa varten otettujen näytteiden analyyttisiin tuloksiin. Oikeustoimiin ja kiistojen ratkaisumenettelyihin tarkoitettujen näytteiden osalta sovelletaan kansallisia sääntöjä.(4) Direktiiviä 98/53/EY olisi tämän vuoksi muutettava vastaavasti.(5) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivin 98/53/EY liite I tämän direktiivin liitteen I mukaisesti.Muutetaan direktiivin 98/53/EY liite II tämän direktiivin liitteen II mukaisesti.2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä lokakuuta 2004. Niiden on toimitettava viipymättä nämä säännökset kirjallisina komissiolle sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tämän direktiivin kattamalla alalla antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 2003.Komission puolestaDavid ByrneKomission jäsen(1) EYVL L 372, 31.12.1985, s. 50.(2) EYVL L 77, 16.3.2001, s. 1.(3) EUVL L 203, 12.8.2003, s. 1.(4) EYVL L 201, 17.7.1998, s. 93.(5) EYVL L 75, 16.3.2002, s. 44.LIITE IMuutetaan direktiivin 98/53/EY liite I seuraavasti:1) Korvataan 5.2.1 kohdan neljäs luetelmakohta seuraavasti:"- Sekoitetun kokoomanäytteen paino on 30 kilogrammaa, ja se jaetaan ennen jauhamista kolmeen 10 kilogramman painoiseen osaan (lajiteltaviksi tai muuhun fyysiseen käsittelyyn tarkoitettujen maapähkinöiden ja muiden pähkinöiden, kuivattujen hedelmien ja maissin osalta tämä jako ei ole tarpeen, jos on käytettävissä välineet, joilla on mahdollista homogenoida 30 kilogramman näyte). Alle 10 kilogramman painoista näytettä ei tarvitse jakaa osanäytteisiin. Mausteiden osalta kokoomanäytteen paino on enintään 10 kilogrammaa, eikä sitä näin ollen tarvitse jakaa osanäytteisiin.".2) Korvataan 5.2.2 kohta seuraavasti:"5.2.2 Erän tai osaerän hyväksyminen- Maapähkinät ja muut pähkinät, kuivatut hedelmät ja maissi, jotka on tarkoitettu lajiteltaviksi tai muuhun fyysiseen käsittelyyn, sekä mausteet- hyväksytään, jos kokoomanäyte tai osanäytteiden keskiarvo noudattaa enimmäisrajoja, kun otetaan huomioon mittaukseen liittyvät epävarmuustekijät ja korjaus saannon suhteen,- hylätään, jos kokoomanäyte tai osanäytteiden keskiarvo ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon mittaukseen liittyvät epävarmuustekijät ja korjaus saannon suhteen.- Sellaisenaan elintarvikkeeksi tarkoitetut maapähkinät ja muut pähkinät, kuivatut hedelmät ja viljat sekä lajiteltaviksi tai muuhun fyysiseen käsittelyyn tarkoitetut viljat, maissia lukuun ottamatta- hyväksytään, jos yksikään osanäytteistä ei ylitä enimmäisrajoja, kun otetaan huomioon mittaukseen liittyvät epävarmuustekijät ja korjaus saannon suhteen,- hylätään, jos yksi tai useampi osaeristä ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon mittaukseen liittyvät epävarmuustekijät ja korjaus saannon suhteen.- alle 10 kilogramman painoinen kokoomanäyte- hyväksytään, jos näyte noudattaa enimmäisrajoja, kun otetaan huomioon mittaukseen liittyvät epävarmuustekijät ja korjaus saannon suhteen,- hylätään, jos näyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon mittaukseen liittyvät epävarmuustekijät ja korjaus saannon suhteen.".3) Korvataan 5.4.2 kohta seuraavasti:"5.4.2 Erän tai osaerän hyväksyminen- hyväksytään, jos näyte noudattaa enimmäisrajoja, kun otetaan huomioon mittaukseen liittyvät epävarmuustekijät ja korjaus saannon suhteen,- hylätään, jos näyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon mittaukseen liittyvät epävarmuustekijät ja korjaus saannon suhteen.".4) Korvataan 5.5.1.2 kohta seuraavasti:"5.5.1.2 Erän tai osaerän hyväksyminen- hyväksytään, jos näyte noudattaa enimmäisrajoja, kun otetaan huomioon mittaukseen liittyvät epävarmuustekijät ja korjaus saannon suhteen,- hylätään, jos näyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon mittaukseen liittyvät epävarmuustekijät ja korjaus saannon suhteen.".5) Korvataan 5.5.2.3 kohta seuraavasti:"5.5.2.3 Erän tai osaerän hyväksyminen- hyväksytään, jos näyte noudattaa enimmäisrajoja, kun otetaan huomioon mittaukseen liittyvät epävarmuustekijät ja korjaus saannon suhteen,- hylätään, jos näyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon mittaukseen liittyvät epävarmuustekijät ja korjaus saannon suhteen.".LIITE IIKorvataan direktiivin 98/53/EY liitteessä II oleva 4.4 kohta seuraavasti:"4.4 Saannon laskeminen ja tulosten raportoiminenAnalyyttinen tulos raportoidaan saannon osalta korjattuna tai korjaamattomana. Raportointitapa ja saantoprosentti on ilmoitettava. Saannon osalta korjattua analyyttistä tulosta käytetään säännöstenmukaisuuden tarkistamiseen (ks. liite I, 5.2.2, 5.3.2, 5.4.2, 5.5.1.2 ja 5.5.2.3 kohta).Analyyttinen tulos raportoidaan muodossa x +/- U, jossa x on analyyttinen tulos ja U on mittaukseen liittyvä laajennettu epävarmuustekijä, jossa käytetään kattavuuskerrointa 2, jolloin luotettavuustaso on noin 95 %.".