title: Neuvoston direktiivi (EU) 2015/2376, annettu 8 päivänä joulukuuta 2015, direktiivin 2011/16/EU muuttamisesta siltä osin kuin on kyse pakollisesta automaattisesta tietojenvaihdosta verotuksen alalla

text:
               18.12.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 332/1

         NEUVOSTON DIREKTIIVI (EU) 2015/2376,
   annettu 8 päivänä joulukuuta 2015,
   direktiivin 2011/16/EU muuttamisesta siltä osin kuin on kyse pakollisesta automaattisesta tietojenvaihdosta verotuksen alalla
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 115 artiklan,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
   ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
   ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon (3),
   noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Rajatylittävään veron kiertämiseen, aggressiiviseen verosuunnitteluun ja vahingolliseen verokilpailuun liittyvät haasteet ovat lisääntyneet huomattavasti, ja niistä on tullut keskeinen huolenaihe unionissa ja maailmanlaajuisesti. Veropohjan rapautuminen vähentää huomattavasti kansallisia verotuloja, mikä haittaa jäsenvaltioiden kasvua edistävien veropolitiikkojen soveltamista. Lainsäädännön johdonmukaista ja avointa täytäntöönpanoa helpottavat ennakkoon annettavat veropäätökset ovat yleisenä käytäntönä, myös unionissa. Verolainsäädännön selvittäminen veronmaksajille voi edistää investointeja ja lainsäädännön noudattamista tarjoamalla yrityksille oikeusvarmuutta, ja se voi näin ollen edistää unionin sisämarkkinoiden kehittämistä pidemmälle perussopimusten taustalla olevien periaatteiden ja vapauksien pohjalta. Tästä huolimatta päätökset, jotka koskevat verotusta silmällä pitäen luotuja rakenteita, ovat tietyissä tapauksissa johtaneet keinotekoisen korkean tulon alhaiseen verottamiseen ennakkopäätöksen antavassa, sitä muuttavassa tai sen uudistavassa maassa ja jättäneet muiden asianomaisten maiden verotettaviksi vain keinotekoisen vähäisiä tulomääriä. Avoimuutta on siksi lisättävä kiireellisesti. Neuvoston direktiivissä 2011/16/EU (4) vahvistettuja välineitä ja mekanismeja on tehostettava tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

               (2)

               Eurooppa-neuvosto korosti 18 päivänä joulukuuta 2014 antamissaan päätelmissä, että toimia verojen välttelyn ja aggressiivisen verosuunnittelun torjumiseksi on vietävä kiireellisesti eteenpäin sekä maailmanlaajuisesti että unionin tasolla. Eurooppa-neuvosto korosti avoimuuden merkitystä ja pani tyytyväisenä merkille komission aikomuksen antaa ehdotus veropäätöksiä koskevien tietojen automaattisesta vaihdosta unionissa.

               (3)

               Direktiivissä 2011/16/EU säädetään pakollisesta jäsenvaltioiden välisestä oma-aloitteisesta tietojenvaihdosta viidessä erityistapauksessa ja tiettyjä määräaikoja noudattaen. Tapauksissa, joissa jäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella on syytä otaksua, että toisessa jäsenvaltiossa menetetään verotuloja, oma-aloitteista tietojenvaihtoa sovelletaan jo veropäätöksiin, joilla on rajatylittävä ulottuvuus ja jotka jäsenvaltio antaa tietylle verovelvolliselle tai joita se muuttaa tai jotka se uudistaa ja joissa on kyse verosäännösten tulkinnasta tai soveltamisesta tulevaisuudessa.

               (4)

               Rajatylittäviä tilanteita varten annettavia ennakkopäätöksiä sekä ennakkohinnoittelusopimuksia koskevien tietojen tehokasta oma-aloitteista vaihtoa haittaavat kuitenkin useat merkittävät käytännön ongelmat, kuten päätöksen antavalle jäsenvaltiolle myönnetty harkintavalta päättää, mille muille jäsenvaltioille tieto olisi annettava. Vaihdettujen tietojen olisi näin ollen tarvittaessa oltava kaikkien jäsenvaltioiden saatavilla.

               (5)

               Automaattisen vaihdon soveltamisalan olisi katettava kaikki sellaisten rajatylittäviä tilanteita varten annettavien ennakkopäätösten sekä ennakkohinnoittelusopimusten aineelliset muodot (riippumatta niiden sitovasta tai ei-sitovasta luonteesta ja tavasta, jolla ne on annettu), jotka annetaan tietylle henkilölle tai henkilöryhmälle tai joita muutetaan tai jotka uudistetaan heidän osaltaan ja joihin kyseisellä henkilöllä tai henkilöryhmällä on oikeus vedota.

               (6)

               Oikeusvarmuuden vuoksi direktiiviä 2011/16/EU olisi muutettava sisällyttämällä siihen rajatylittävää tilannetta varten annettavan ennakkopäätöksen sekä ennakkohinnoittelusopimuksen asianmukainen määritelmä. Näiden määritelmien soveltamisalan olisi oltava riittävän laaja kattamaan monenlaisia tilanteita, muun muassa seuraavat rajatylittäviä tilanteita varten annettavien ennakkopäätösten sekä ennakkohinnoittelusopimusten tyypit:

                           —

                           yksipuoliset ennakkohinnoittelusopimukset ja/tai ennakkopäätökset;

                           —

                           kahden- tai monenväliset ennakkohinnoittelusopimukset ja ennakkopäätökset;

                           —

                           järjestelyt tai päätökset, joilla määritetään kiinteän toimipaikan olemassaolo tai sen puuttuminen;

                           —

                           järjestelyt tai päätökset, joilla määritetään sellaisten tosiasioiden olemassaolo tai puuttuminen, joilla voi olla vaikutusta kiinteän toimipaikan veropohjaan;

                           —

                           järjestelyt tai päätökset, joilla määritetään sellaisen yhdessä jäsenvaltiossa sijaitsevan sekamuotoisen yhteisön verotuksellinen asema, joka liittyy toisen lainkäyttöalueen asukkaaseen;

                           —

                           sekä järjestelyt tai päätökset, jotka koskevat poistojen arvioimisperusteita tietyssä jäsenvaltiossa sellaisen omaisuuserän osalta, joka on hankittu toisella lainkäyttöalueella olevalta konserniyritykseltä.

               (7)

               Veronmaksajilla on oikeus vedota rajatylittäviä tilanteita varten annettaviin ennakkopäätöksiin taikka ennakkohinnoittelusopimuksiin esimerkiksi verotusmenettelyn tai verotarkastuksen yhteydessä edellyttäen, että tosiasiat, joihin rajatylittävää tilannetta varten annettavat ennakkopäätökset taikka ennakkohinnoittelusopimukset perustuvat, on esitetty tarkasti ja että veronmaksajat noudattavat rajatylittävää tilannetta varten annettavien ennakkopäätösten taikka ennakkohinnoittelusopimusten ehtoja.

               (8)

               Jäsenvaltioiden on vaihdettava tietoja riippumatta siitä, noudattaako veronmaksaja rajatylittävää tilannetta varten annettavan ennakkopäätöksen taikka ennakkohinnoittelusopimuksen ehtoja.

               (9)

               Tietojen antamisen ei pitäisi johtaa liike-, elinkeino- tai ammattisalaisuuden tai kaupallisen menettelyn tai sellaisen tiedon paljastamiseen, jonka paljastaminen olisi yleisen oikeusjärjestyksen perusteiden vastaista.

               (10)

               Jotta voidaan hyödyntää rajatylittäviä tilanteita varten annettavia ennakkopäätöksiä sekä ennakkohinnoittelusopimuksia koskevien tietojen pakollista automaattista vaihtoa, tiedot olisi toimitettava viipymättä sen jälkeen, kun tällaiset päätökset tai sopimukset on annettu tai kun niitä on muutettu tai ne on uudistettu, ja sen vuoksi olisi vahvistettava säännölliset väliajat tietojen toimittamiselle. Samasta syystä on myös asianmukaista säätää tietojen pakollisesta automaattisesta vaihdosta sellaisten rajatylittäviä tilanteita varten annettavien ennakkopäätösten sekä ennakkohinnoittelusopimusten osalta, jotka on annettu tai joita on muutettu tai jotka on uudistettu ajanjaksona, joka alkaa viisi vuotta ennen tämän direktiivin soveltamispäivää, ja jotka ovat yhä voimassa 1 päivänä tammikuuta 2014. Yksittäiset henkilöt tai henkilöiden ryhmät, joiden konserninlaajuinen vuotuinen liikevaihto on alle 40 000 000 euroa, voitaisiin kuitenkin tiettyjen ehtojen mukaisesti jättää tällaisen pakollisen automaattisen vaihdon ulkopuolelle.

               (11)

               Oikeusvarmuuden vuoksi on asianmukaista tiettyjen erittäin tiukkojen ehtojen mukaisesti jättää pakollisen automaattisen vaihdon ulkopuolelle kolmansien maiden kanssa tehdyt kahden- tai monenväliset ennakkohinnoittelusopimukset noudattaen kyseisten maiden kanssa tehtyjä voimassa olevia kansainvälisiä sopimuksia, jos kyseisten sopimusten määräyksissä ei sallita asianomaisen sopimuksen mukaisesti saatujen tietojen paljastamista kolmannelle maalle. Tällöin olisi kuitenkin sen sijaan vaihdettava 8 a artiklan 6 kohdassa yksilöityjä tietoja, jotka koskevat pyyntöjä, jotka ovat johtaneet tällaisten kahden- tai monenvälisten ennakkohinnoittelusopimusten antamiseen. Tällaisissa tapauksissa toimitettavien tietojen olisi sen vuoksi sisällettävä maininta siitä, että tiedot toimitetaan tällaisen pyynnön perusteella.

               (12)

               Rajatylittäviä tilanteita varten annettavia ennakkopäätöksiä sekä ennakkohinnoittelusopimuksia koskevien tietojen pakollisen automaattisen vaihdon olisi joka tapauksessa sisällettävä kaikkien jäsenvaltioiden saataville asetettavien tiettyjen perustietojen toimittaminen kaikille jäsenvaltioille. Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä käytännön järjestelyjä, jotka ovat tarpeellisia kyseisten tietojen toimittamisen yhdenmukaistamiseksi direktiivissä 2011/16/EU säädetyn tietojen vaihtamista varten tarkoitetun vakiomuotoisen lomakkeen laatimista koskevan menettelyn mukaisesti (mihin myös hallinnollista veroyhteistyötä käsittelevä komitea osallistuu). Kyseistä menettelyä olisi käytettävä myös tietojenvaihdon täytäntöönpanoa koskevien käytännön lisäjärjestelyjen hyväksymisessä, kuten sellaisten kielivaatimusten määrittämisessä, joita sovellettaisiin tietojen vaihtoon kyseistä vakiomuotoista lomaketta käyttäen.

               (13)

               Pakollista automaattista tiedonvaihtoa koskevan vakiomuotoisen lomakkeen laatimisessa on syytä ottaa huomioon työ, jota on tehty OECD:n haitallisia verokäytäntöjä käsittelevässä foorumissa, jossa ollaan laatimassa tietojen vaihtamiseen tarkoitettua vakiomuotoista lomaketta veropohjan rapautumista ja voittojen kotiuttamista koskevan toimintasuunnitelman yhteydessä. Tiivistä yhteistyötä on myös asianmukaista tehdä koordinoidusti OECD:n kanssa muillakin aloilla kuin pakollista automaattista tietojenvaihtoa koskevan vakiomuotoisen lomakkeen laadinnassa. Perimmäisenä tavoitteena olisi oltava tasapuolisten toimintamahdollisuuksien luominen maailmanlaajuisesti, ja unionin olisi otettava tässä johtava rooli ja edistettävä ajatusta siitä, että rajatylittäviä tilanteita varten annettavia ennakkopäätöksiä sekä ennakkohinnoittelusopimuksia koskevien automaattisesti vaihdettavien tietojen soveltamisalan olisi oltava varsin laaja.

               (14)

               Jäsenvaltioiden olisi vaihdettava perustietoja, ja tiettyjä perustietoja olisi toimitettava myös komissiolle. Tämän ansiosta komission olisi voitava milloin tahansa seurata ja arvioida rajatylittäviä tilanteita varten annettavia ennakkopäätöksiä sekä ennakkohinnoittelusopimuksia koskevien tietojen pakollisen automaattisen vaihdon tosiasiallista soveltamista. Komission saamia tietoja ei pitäisi kuitenkaan käyttää muihin tarkoituksiin. Tällainen tietojen toimittaminen ei lisäksi vapauttaisi jäsenvaltiota velvollisuudesta ilmoittaa valtiontuesta komissiolle.

               (15)

               Tietoja vastaanottavan jäsenvaltion antama palaute tietoja lähettävälle jäsenvaltiolle on välttämätön osa tehokkaan automaattisen tietojenvaihtojärjestelmän toimintaa. Siksi on syytä korostaa, että jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi kerran vuodessa lähetettävä palautetta tietojen automaattisesta vaihdosta muille asianomaisille jäsenvaltioille. Käytännössä pakollinen palaute olisi annettava kahdenvälisesti sovittujen järjestelyjen mukaisesti.

               (16)

               Tämän direktiivin mukaisesti suoritetun pakollista tietojenvaihtoa koskevan vaiheen jälkeen jäsenvaltion olisi tarvittaessa voitava vedota direktiivin 2011/16/EU 5 artiklan mukaiseen tietojenvaihtoon pyytääkseen tällaisia päätöksiä tai järjestelyjä myöntäneeltä jäsenvaltiolta lisätietoja, mukaan lukien rajatylittäviä tilanteita varten annettavien ennakkopäätösten sekä ennakkohinnoittelusopimusten koko tekstin.

               (17)

               On syytä muistuttaa, että direktiivin 2011/16/EU 21 artiklan 4 kohdassa säännellään yhteistyöpyyntöihin ja niihin liitettyihin asiakirjoihin, myös tiedoksiantopyyntöihin, sovellettavia kieli- ja käännösvaatimuksia. Tätä sääntöä olisi voitava soveltaa myös silloin, kun jäsenvaltiot pyytävät lisätietoja rajatylittäviä tilanteita varten annettavia ennakkopäätöksiä sekä ennakkohinnoittelusopimuksia koskevien perustietojen pakollista automaattista vaihtoa koskevan vaiheen jälkeen.

               (18)

               Jäsenvaltioiden olisi toteutettava kaikki kohtuulliset toimenpiteet poistaakseen kaikki esteet, jotka saattaisivat haitata rajatylittäviä tilanteita varten annettavia ennakkopäätöksiä sekä ennakkohinnoittelusopimuksia koskevaa tehokasta ja mahdollisimman avointa pakollista automaattista tietojenvaihtoa.

               (19)

               Jotta edistetään resurssien tehokasta käyttöä, helpotetaan tietojenvaihtoa ja vältetään se, että jäsenvaltioiden olisi tehtävä vastaavia muutoksia omiin järjestelmiinsä tietojen tallentamiseksi, olisi erityisesti säädettävä sellaisen keskusrekisterin perustamisesta, johon kaikilla jäsenvaltioilla ja komissiolla olisi pääsy ja johon jäsenvaltiot veisivät ja tallentaisivat tietoja sen sijaan, että ne vaihtavat näitä tietoja suojatun sähköpostin välityksellä. Komission olisi hyväksyttävä mainitun rekisterin perustamista varten tarpeelliset käytännön järjestelyt direktiivin 2011/16/EU 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

               (20)

               Kun otetaan huomioon neuvoston direktiivillä 2014/107/EU (5) ja tällä direktiivillä käyttöön otettujen muutosten luonne ja laajuus, direktiivin 2011/16/EU mukaista tietojen, tilastojen ja raporttien esittämiseen tarkoitettua määräaikaa olisi jatkettava. Määräajan jatkamisella varmistettaisiin, että annettavissa tiedoissa voidaan ottaa huomioon muutoksista saadut kokemukset. Jatkamista olisi sovellettava tilastotietoihin ja muihin tietoihin, jotka jäsenvaltioiden on ilmoitettava ennen 1 päivää tammikuuta 2018, sekä kertomukseen ja tarvittaessa ehdotukseen, jotka komission on toimitettava ennen 1 päivää tammikuuta 2019.

               (21)

               Nykyisiä luottamuksellisuutta koskevia säännöksiä olisi muutettava siten, että niissä otettaisiin huomioon pakollisen automaattisen tietojenvaihdon laajentaminen rajatylittäviä tilanteita varten annettaviin ennakkopäätöksiin sekä ennakkohinnoittelusopimuksiin.

               (22)

               Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet. Tämän direktiivin tarkoituksena on erityisesti varmistaa, että oikeutta henkilötietojen suojaan ja elinkeinovapautta noudatetaan täysin.

               (23)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta eli jäsenvaltioiden välistä tehokasta hallinnollista yhteistyötä sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta soveltuvin edellytyksin, vaan se voidaan vaaditun yhdenmukaisuuden ja tehokkuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

               (24)

               Direktiivi 2011/16/EU olisi näin ollen muutettava tämän mukaisesti,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivi 2011/16/EU seuraavasti:

               1)

               Muutetaan 3 artikla seuraavasti:

                           a)

                           korvataan 9 kohta seuraavasti:

                                       ”9)

                                       ’automaattisella tietojenvaihdolla’

                                                   a)

                                                   kun sovelletaan 8 artiklan 1 kohtaa ja 8 a artiklaa, ilman edeltävää pyyntöä tapahtuvaa ennalta määriteltyjen tietojen järjestelmällistä ilmoittamista toiselle jäsenvaltiolle ennalta vahvistetuin säännöllisin väliajoin. Kun sovelletaan 8 artiklan 1 kohtaa, viittauksella saatavilla oleviin tietoihin tarkoitetaan tiedot ilmoittavan jäsenvaltion verotietueissa olevia tietoja, jotka voidaan saada käyttöön kyseisen jäsenvaltion tietojen keräämis- ja käsittelymenettelyjä noudattaen;

                                                   b)

                                                   kun sovelletaan 8 artiklan 3 a kohtaa, ilman edeltävää pyyntöä tapahtuvaa ennalta määriteltyjen tietojen järjestelmällistä ilmoittamista muissa jäsenvaltioissa asuvista henkilöistä asianomaiselle asuinjäsenvaltiolle ennalta vahvistetuin säännöllisin väliajoin. Jäljempänä 8 artiklan 3 a ja 7 a kohdassa, 21 artiklan 2 kohdassa sekä 25 artiklan 2 ja 3 kohdassa isolla alkukirjaimella kirjoitetuilla ilmauksilla on merkitys, joka niillä on liitteessä I olevissa vastaavissa määritelmissä;

                                                   c)

                                                   kun sovelletaan kaikkia muita tämän direktiivin säännöksiä kuin 8 artiklan 1 ja 3 a kohtaa sekä 8 a artiklaa, ennalta määriteltyjen tietojen järjestelmällistä ilmoittamista tämän kohdan a ja b alakohdan mukaisesti;”

                           b)

                           Lisätään kohdat seuraavasti:

                                       ”14)

                                       ’rajatylittävää tilannetta varten annettavalla ennakkopäätöksellä’ sopimusta, tiedonantoa tai muuta asiakirjaa tai toimea, jolla on vastaava vaikutus, myös jos se on annettu tai sitä on muutettu taikka se on uudistettu verotarkastuksen yhteydessä, ja joka täyttää seuraavat ehdot:

                                                   a)

                                                   sen antaa tai sitä muuttaa taikka sen uudistaa jäsenvaltion keskushallinto tai veroviranomainen tai jäsenvaltion alueellinen tai hallinnollinen yksikkö taikka niiden puolesta toimiva taho, paikallisviranomaiset mukaan lukien, riippumatta siitä, käytetäänkö sitä todellisuudessa vai ei;

                                                   b)

                                                   se annetaan tietylle henkilölle tai henkilöryhmälle tai sitä muutetaan tai se uudistetaan näiden osalta, ja kyseisellä henkilöllä tai henkilöryhmällä on oikeus vedota siihen;

                                                   c)

                                                   se koskee sellaisen oikeudellisen tai hallinnollisen säännöksen tulkintaa tai soveltamista, joka koskee jäsenvaltion tai sen alueellisten tai hallinnollisten yksiköiden verotukseen liittyvien kansallisten lakien hallinnointia tai täytäntöönpanoa, paikallisviranomaiset mukaan lukien;

                                                   d)

                                                   se liittyy rajatylittävään liiketoimeen tai kysymykseen siitä, luoko henkilön toisella lainkäyttöalueella harjoittama toiminta kiinteän toimipaikan; ja

                                                   e)

                                                   se tehdään ennen liiketoimia tai toisella lainkäyttöalueella harjoitettua kiinteän toimipaikan mahdollisesti luovaa toimintaa taikka ennen sellaisen veroilmoituksen jättämistä, joka kattaa ajanjakson, jonka aikana liiketoimi tai liiketoimien sarja tapahtui.
                                                   Rajatylittävä liiketoimi voi sisältää esimerkiksi investointeja, tavaroiden, palvelujen tai rahoituksen tarjoamista taikka aineellisen tai aineettoman omaisuuden käyttöä, eikä sen tarvitse koskea suoraan henkilöä, joka vastaanottaa rajatylittävää tilannetta varten annettavan ennakkopäätöksen;

                                       15)

                                       ’ennakkohinnoittelusopimuksella’ sopimusta, tiedonantoa tai muuta asiakirjaa tai toimea, jolla on vastaava vaikutus, myös jos se on annettu tai sitä on muutettu taikka se on uudistettu verotarkastuksen yhteydessä, ja joka täyttää seuraavat ehdot:

                                                   a)

                                                   sen antaa tai sitä muuttaa taikka sen uudistaa yhden tai useamman jäsenvaltion keskushallinto tai veroviranomainen tai jäsenvaltion alueellinen tai hallinnollinen yksikkö tai niiden puolesta toimiva taho, paikallisviranomaiset mukaan lukien, riippumatta siitä, käytetäänkö sitä todellisuudessa vai ei;

                                                   b)

                                                   se annetaan tietylle henkilölle tai henkilöryhmälle tai sitä muutetaan taikka se uudistetaan näiden osalta, ja kyseisellä henkilöllä tai henkilöryhmällä on oikeus vedota siihen; ja

                                                   c)

                                                   se määrittelee ennen etuyhteydessä keskenään olevien yritysten rajatylittäviä liiketoimia asianmukaiset perusteet kyseisten liiketoimien siirtohinnoittelun määrittämiseksi tai määrittelee voittojen kohdentumisen kiinteille toimipaikoille.
                                                   Yritykset ovat etuyhteydessä keskenään olevia yrityksiä, jos yksi yritys osallistuu suoraan tai välillisesti toisen yrityksen johtamiseen, valvontaan tai pääomaan tai jos samat henkilöt osallistuvat suoraan tai välillisesti yritysten johtamiseen, valvontaan tai pääomaan.
                                                   Siirtohinnat ovat hintoja, joilla yritys siirtää fyysisiä tavaroita ja aineetonta omaisuutta tai tarjoaa palveluja kanssaan etuyhteydessä oleville yrityksille, ja ’siirtohinnoittelu’ on ymmärrettävä vastaavasti;

                                       16)

                                       sovellettaessa 14 kohtaa ’rajatylittävällä liiketoimella’ liiketoimea tai liiketoimien sarjaa, jossa

                                                   a)

                                                   kaikkien liiketoimen tai liiketoimien sarjan osapuolten verotuksellinen kotipaikka ei ole siinä jäsenvaltiossa, joka antaa rajatylittävää tilannetta varten annettavan ennakkopäätöksen tai muuttaa sitä taikka uudistaa sen;

                                                   b)

                                                   jonkin liiketoimen tai liiketoimien sarjan osapuolen verotuksellinen kotipaikka on samanaikaisesti useammalla kuin yhdellä lainkäyttöalueella;

                                                   c)

                                                   yksi liiketoimen tai liiketoimien sarjan osapuolista harjoittaa liiketoimintaa toisella lainkäyttöalueella kiinteän toimipaikan välityksellä, ja kyseinen liiketoimi tai liiketoimien sarja muodostaa osan kiinteän toimipaikan liiketoiminnasta tai koko liiketoiminnan. Rajatylittävään liiketoimeen tai liiketoimien sarjaan kuuluvat myös järjestelyt, jotka henkilö tekee toisella lainkäyttöalueella kiinteästä toimipaikasta harjoittamansa liiketoiminnan osalta; tai

                                                   d)

                                                   näillä liiketoimilla tai liiketoimien sarjalla on rajatylittävä vaikutus.

                                             Sovellettaessa 15 kohtaa ’rajatylittävällä liiketoimella’ tarkoitetaan liiketoimea tai liiketoimien sarjaa, jossa on mukana etuyhteydessä keskenään olevia yrityksiä, joista kaikkien verotuksellinen kotipaikka ei ole yhdellä ainoalla lainkäyttöalueella, tai liiketoimea tai liiketoimien sarjaa, jolla on rajatylittävä vaikutus;

                                       17)

                                       sovellettaessa 15 ja 16 kohtaa ’yrityksellä’ kaikkia liiketoiminnan harjoittamisen muotoja.”

               2)

               Kumotaan 8 artiklan 4 ja 5 kohta.

               3)

               Lisätään artiklat seuraavasti:
               ”8 a artikla
               Rajatylittäviä tilanteita varten annettavia ennakkopäätöksiä sekä ennakkohinnoittelusopimuksia koskevan pakollisen automaattisen tietojenvaihdon soveltamisala ja ehdot
               1.   Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on 21 artiklan nojalla hyväksyttyjen sovellettavien käytännön järjestelyiden mukaisesti ilmoitettava automaattista tietojenvaihtoa käyttäen kaikkien muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja Euroopan komissiolle, jos rajatylittävää tilannetta varten annettava ennakkopäätös taikka ennakkohinnoittelusopimus on annettu tai sitä on muutettu taikka se on uudistettu 31 päivän joulukuuta 2016 jälkeen, tämän artiklan 8 kohdassa tarkoitettuja tapauksia lukuun ottamatta.
               2.   Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on 21 artiklan nojalla hyväksyttyjen sovellettavien käytännön järjestelyiden mukaisesti toimitettava myös kaikkien muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja Euroopan komissiolle tiedot niistä rajatylittäviä tilanteita varten annettavista ennakkopäätöksistä sekä ennakkohinnoittelusopimuksista, jotka on annettu tai joita on muutettu taikka jotka on uudistettu ajanjaksona, joka alkaa viisi vuotta ennen 1 päivää tammikuuta 2017, tämän artiklan 8 kohdan tapauksia lukuun ottamatta.
               Jos rajatylittäviä tilanteita varten annettavat ennakkopäätökset sekä ennakkohinnoittelusopimukset on annettu tai niitä on muutettu taikka ne on uudistettu 1 päivän tammikuuta 2012 ja 31 päivän joulukuuta 2013 välisenä ajanjaksona, tiedot on toimitettava edellyttäen, että ne olivat yhä voimassa 1 päivänä tammikuuta 2014.
               Jos rajatylittäviä tilanteita varten annettavat ennakkopäätökset sekä ennakkohinnoittelusopimukset on annettu tai niitä on muutettu taikka ne on uudistettu 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2016 välisenä ajanjaksona, tiedot on toimitettava riippumatta siitä, ovatko ne yhä voimassa.
               Jäsenvaltiot voivat jättää tässä kohdassa tarkoitetun tietojen toimittamisen ulkopuolelle tiedot, jotka koskevat rajatylittäviä tilanteita varten annettavia ennakkopäätöksiä sekä ennakkohinnoittelusopimuksia, jotka on annettu tai joita on muutettu taikka jotka on uudistettu ennen 1 päivää huhtikuuta 2016 ja jotka annetaan yksittäisille henkilöille tai henkilöiden ryhmille, lukuun ottamatta niitä, jotka harjoittavat pääasiassa rahoitus- tai sijoitustoimintaa, joiden vuotuinen konserninlaajuinen liikevaihto, sellaisena kuin se on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/34/EU (6) 2 artiklan 5 kohdassa, on alle 40 000 000 euroa (tai vastaava määrä muussa valuutassa) sinä verovuonna, joka edeltää näiden rajatylittäviä tilanteita varten annettavien päätösten taikka ennakkohinnoittelusopimusten antamispäivää tai niiden muuttamis- tai uudistamispäivää.
               3.   Kolmansien maiden kanssa tehdyt kahden- tai monenväliset ennakkohinnoittelusopimukset on jätettävä tämän artiklan mukaisen automaattisen tietojenvaihdon soveltamisalan ulkopuolelle, kun kansainvälinen verosopimus, jonka perusteella ennakkohinnoittelusopimus on neuvoteltu, ei salli tietojen paljastamista kolmansille osapuolille. Tietoja tällaisista kahden- ja monenvälisistä ennakkohinnoittelusopimuksista vaihdetaan 9 artiklan mukaisesti, jos kansainvälinen verosopimus, jonka perusteella ennakkohinnoittelusopimus on neuvoteltu, sallii tietojen paljastamisen ja kolmannen maan toimivaltainen viranomainen antaa luvan niiden paljastamiseen.
               Jos kahden- ja monenväliset ennakkohinnoittelusopimukset jätetään tietojen automaattisen vaihdon ulkopuolelle tämän kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti, tämän artiklan 6 kohdassa yksilöityjä tietoja, joihin viitataan pyynnössä, joka johti tällaisen kahden- tai monenvälisen ennakkohinnoittelusopimuksen antamiseen, on sen sijaan vaihdettava tämän artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti.
               4.   Edellä olevia 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta, jos rajatylittävää tilannetta varten annettava ennakkopäätös koskee yksinomaan yhden tai useamman luonnollisen henkilön verotusta.
               5.   Tietojenvaihto toteutetaan seuraavasti:

                           a)

                           edellä olevan 1 kohdan mukaisesti vaihdettavien tietojen osalta kolmen kuukauden kuluessa sen kalenterivuoden ensimmäisen puolikkaan päättymisestä, jolloin rajatylittävää tilannetta varten annettava ennakkopäätös taikka ennakkohinnoittelusopimus annettiin tai sitä muutettiin taikka se uudistettiin;

                           b)

                           edellä olevan 2 kohdan mukaisesti vaihdettavien tietojen osalta ennen 1 päivää tammikuuta 2018.

                     6.   Tietoihin, jotka jäsenvaltion on tämän artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla toimitettava, kuuluvat seuraavat:

                           a)

                           henkilön, muun kuin luonnollisen henkilön, tunnistetiedot ja tarvittaessa henkilöiden ryhmä, johon se kuuluu;

                           b)

                           sellainen tiivistelmä rajatylittävää tilannetta varten annettavan ennakkopäätöksen taikka ennakkohinnoittelusopimuksen sisällöstä, mukaan lukien yleinen kuvaus olennaisesta liiketoiminnasta taikka olennaisista liiketoimista tai liiketoimien sarjasta, joka ei johda liike-, elinkeino- tai ammattisalaisuuden tai kaupallisen menettelyn paljastamiseen tai sellaisten tietojen paljastamiseen, joiden paljastaminen olisi vastoin yleistä järjestystä;

                           c)

                           päivät, jolloin rajatylittävää tilannetta varten annettava ennakkopäätös taikka ennakkohinnoittelusopimus on annettu tai sitä on muutettu taikka se on uudistettu;

                           d)

                           rajatylittävää tilannetta varten annettavan ennakkopäätöksen taikka ennakkohinnoittelusopimuksen voimassaolon alkamispäivä, jos se on mainittu;

                           e)

                           rajatylittävää tilannetta varten annettavan ennakkopäätöksen taikka ennakkohinnoittelusopimuksen voimassaolon päättymispäivä, jos se on mainittu;

                           f)

                           rajatylittävää tilannetta varten annettavan ennakkopäätöksen taikka ennakkohinnoittelusopimuksen tyyppi;

                           g)

                           rajatylittävää tilannetta varten annettavan ennakkopäätöksen taikka ennakkohinnoittelusopimuksen liiketoimen tai liiketoimien sarjan määrä, mikäli tällaiseen määrään viitataan rajatylittävää tilannetta varten annettavassa ennakkopäätöksessä taikka ennakkohinnoittelusopimuksessa;

                           h)

                           kuvaus siirtohinnoittelun tai siirtohinnan määrittämisessä käytetyistä perusteista, kun kyse on ennakkohinnoittelusopimuksesta;

                           i)

                           siirtohinnoittelun tai siirtohinnan määrittämisessä käytetyn menetelmän yksilöinti, kun kyse on ennakkohinnoittelusopimuksesta;

                           j)

                           niiden muiden mahdollisten jäsenvaltioiden yksilöinti, joita rajatylittävää tilannetta varten annettava ennakkopäätös taikka ennakkohinnoittelusopimus todennäköisesti koskee;

                           k)

                           niiden muissa jäsenvaltioissa olevien mahdollisten muiden kuin luonnollisten henkilöiden yksilöinti, joita rajatylittävää tilannetta varten annettava ennakkopäätös taikka ennakkohinnoittelusopimus todennäköisesti koskee (ilmoittaen, mihin jäsenvaltioihin asianomaiset henkilöt liittyvät); ja

                           l)

                           maininta siitä, perustuvatko toimitetut tiedot rajatylittävää tilannetta varten annettavaan ennakkopäätökseen taikka ennakkohinnoittelusopimukseen vai tämän artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuun pyyntöön.

                     7.   Tämän artiklan 6 kohdassa tarkoitetun tietojenvaihdon helpottamiseksi komissio hyväksyy tarvittavat käytännön järjestelyt tämän artiklan täytäntöönpanemiseksi, mukaan lukien toimenpiteet tämän artiklan 6 kohdan mukaisen tietojenvaihdon yhdenmukaistamiseksi osana 20 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua vakiomuotoisen lomakkeen vahvistamismenettelyä.
               8.   Tämän artiklan 6 kohdan a, b, h ja k alakohdassa määriteltyjä tietoja ei toimiteta Euroopan komissiolle.
               9.   Edellä 6 kohdan j alakohdassa yksilöidyn asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on lähetettävä, mikäli mahdollista sähköisin välinein, tiedot antaneelle toimivaltaiselle viranomaiselle vahvistus tietojen vastaanottamisesta viipymättä ja joka tapauksessa seitsemän työpäivän kuluessa. Tätä toimenpidettä sovelletaan, kunnes 21 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu rekisteri on toiminnassa.
               10.   Jäsenvaltiot voivat 5 artiklan mukaisesti ja 21 artiklan 4 kohdan huomioon ottaen pyytää lisätietoja, mukaan lukien rajatylittävää tilannetta varten annettavan ennakkopäätöksen taikka ennakkohinnoittelusopimuksen koko tekstin.
               8 b artikla
               Automaattista tietojenvaihtoa koskevat tilastot
               1.   Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ennen 1 päivää tammikuuta 2018 vuosikohtaiset tilastot 8 ja 8 a artiklan mukaisten automaattisten tietojenvaihtojen määristä sekä mahdollisuuksien mukaan tiedot hallinnollisista ja muista asiaankuuluvista kustannuksista ja hyödyistä, jotka liittyvät tapahtuneisiin tietojenvaihtoihin, ja kaikista mahdollisista muutoksista sekä verohallintojen että kolmansien osapuolten osalta.
               2.   Komissio antaa ennen 1 päivää tammikuuta 2019 kertomuksen, jossa esitetään yleiskatsaus ja arvio tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti saaduista tilastoista ja tiedoista sellaisten kysymysten osalta kuten automaattisesta tietojenvaihdosta aiheutuvat hallinnolliset ja muut asiaankuuluvat kustannukset ja hyödyt sekä siihen liittyvät käytännön näkökohdat. Komissio esittää tarvittaessa neuvostolle ehdotuksen, joka koskee 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ja siinä säädettyjä edellytyksiä, mukaan luettuna edellytys, jonka mukaan muissa jäsenvaltioissa asuvia henkilöitä koskevien tietojen on oltava saatavilla, taikka 8 artiklan 3 a kohdassa tarkoitettuja tietoja tai molempia.
               Tarkastellessaan komission ehdotusta neuvosto arvioi, onko automaattisen tietojenvaihdon tehokkuutta ja toimivuutta mahdollista lisätä sekä nostaa sen tasoa siinä tarkoituksessa, että

                           a)

                           kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava automaattisella tietojenvaihdolla toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa asuvia henkilöitä koskevat tiedot verokausilta 1 päivästä tammikuuta 2019 alkaen kaikista 8 artiklan 1 kohdassa luetelluista tulo- ja pääomalajeista, sellaisina kuin nämä on ymmärrettävä tiedot ilmoittavan jäsenvaltion lainsäädännön nojalla; ja

                           b)

                           edellä 8 artiklan 1 kohdassa ja 8 artiklan 3 a kohdassa säädettyjä tulo- ja pääomalajien ja tietojen luetteloja laajennetaan niin, että ne kattavat myös muut tulo- ja pääomalajit, rojaltit mukaan luettuina, ja muut tiedot.

                  (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/34/EU, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, tietyntyyppisten yritysten vuositilinpäätöksistä, konsernitilinpäätöksistä ja niihin liittyvistä kertomuksista, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/43/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY kumoamisesta (EUVL L 182, 29.6.2013, s. 19).”"

               4)

               Lisätään 20 artiklaan kohta seuraavasti:
               ”5.   Komission hyväksyy vakiomuotoisen lomakkeen, kielijärjestelyt mukaan lukien, 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti ennen 1 päivää tammikuuta 2017. Edellä olevan 8 a artiklan mukainen rajatylittäviä tilanteita varten annettavia ennakkopäätöksiä sekä ennakkohinnoittelusopimuksia koskeva automaattinen tietojenvaihto on toteutettava vakiomuotoista lomaketta käyttäen. Tässä vakiomuotoisessa lomakkeessa ei saa olla enempää tietojenvaihdon osia, kuin 8 a artiklan 6 kohdassa on lueteltu, eikä muita asiaankuuluvia aloja, jotka liittyvät 8 a artiklan mukaisten tavoitteiden saavuttamisen kannalta tarvittaviin osiin.
               Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut kielijärjestelyt eivät estä jäsenvaltioita toimittamasta 8 a artiklassa tarkoitettuja tietoja jollain unionin virallisella kielellä ja työkielellä. Näissä kielijärjestelyissä voidaan kuitenkin määrätä, että kyseisten tietojen keskeiset osat on lähetettävä myös jollain muulla unionin virallisella kielellä ja työkielellä.”

               5)

               Muutetaan 21 artikla seuraavasti:

                           a)

                           korvataan 3 kohta seuraavasti:
                           ”3.   Nämä tiedot voivat olla komission turvallisuusjärjestelyt hyväksyvän viranomaisen asianmukaisesti valtuuttamien henkilöiden käytettävissä vain sikäli, kuin 5 kohdassa tarkoitetun rekisterin ja CCN-verkon huolto, ylläpito ja kehittäminen sitä edellyttävät.”

                           b)

                           lisätään kohta seuraavasti:
                           ”5.   Komissio kehittää 31 päivään joulukuuta 2017 mennessä verotuksen alan hallinnollista yhteistyötä varten jäsenvaltioiden turvallisen keskusrekisterin, johon 8 a artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti toimitettavat tiedot kirjataan mainittujen kohtien mukaisen automaattisen tiedonvaihdon toteuttamiseksi, ja antaa teknistä ja logistista tukea. Kaikkien jäsenvaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava pääsy tähän rekisteriin kirjattuihin tietoihin. Myös komissiolla on pääsy tähän rekisteriin kirjattuihin tietoihin 8 a artiklan 8 kohdassa asetetuin rajoituksin. Komissio hyväksyy tätä artiklaa koskevat tarpeelliset käytännön järjestelyt 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
                           Edellä olevien 8 a artiklan 1 ja 2 kohdan mukainen automaattinen tietojenvaihto toteutetaan tämän artiklan 1 kohtaa ja sovellettavia käytännön järjestelyjä noudattaen, kunnes tämä turvallinen keskusrekisteri on toiminnassa.”

               6)

               Muutetaan 23 artikla seuraavasti:

                           a)

                           korvataan 3 kohta seuraavasti:
                           ”3.   Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittainen arviointi 8 ja 8 a artiklassa tarkoitetun automaattisen tietojenvaihdon tehokkuudesta ja saavutetuista käytännön tuloksista. Komissio vahvistaa tämän vuosittaisen arvioinnin toimittamismuodon ja toimittamisehdot 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.”

                           b)

                           kumotaan 5 ja 6 kohta.

               7)

               Lisätään artikla seuraavasti:
               ”23 a artikla
               Tietojen luottamuksellisuus
               1.   Komissio pitää sille tämän direktiivin mukaisesti toimitetut tiedot luottamuksellisina unionin viranomaisiin sovellettavien säännösten mukaisesti, eikä tietoja saa käyttää muuhun tarkoitukseen kuin sen määrittämiseen, noudattavatko jäsenvaltiot tätä direktiiviä ja missä määrin ne sitä noudattavat.
               2.   Jäsenvaltion komissiolle 23 artiklan mukaisesti toimittamia tietoja sekä kaikkia komission tällaisia tietoja käyttäen laatimia kertomuksia tai asiakirjoja voidaan lähettää muille jäsenvaltioille. Lähetettyjä tietoja koskee salassapitovelvollisuus, ja niihin on sovellettava tiedot vastaanottaneen jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä samanlaisille tiedoille säädettyä suojaa.
               Jäsenvaltiot voivat käyttää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja komission laatimia kertomuksia ja asiakirjoja ainoastaan analyysitarkoituksiin, ja niitä ei saa julkistaa tai saattaa minkään muun henkilön tai elimen saataville ilman komission nimenomaista lupaa.”

               8)

               Lisätään 25 artiklaan kohta seuraavasti:
               ”1 a.   Kun unionin toimielimet ja muut elimet käsittelevät henkilötietoja tämän direktiivin nojalla, sovelletaan asetusta (EY) N:o 45/2001. Tämän direktiivin asianmukaiseksi soveltamiseksi on kuitenkin rajoitettava asetuksen (EY) N:o 45/2001 11 artiklassa, 12 artiklan 1 kohdassa sekä 13–17 artiklassa säädettyjen velvollisuuksien ja oikeuksien soveltamisalaa siinä määrin kuin se on tarpeen mainitun asetuksen 20 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen etujen turvaamiseksi.”

         2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säädökset kirjallisina komissiolle.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2017.
   Näissä jäsenvaltioiden hyväksymissä säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säännellyistä kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä joulukuuta 2015.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         P. GRAMEGNA

      (1)  Lausunto annettu 27. lokakuuta 2015 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  EUVL C 332, 8.10.2015, s. 64.

      (3)  Lausunto annettu 14. lokakuuta 2015 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (4)  Neuvoston direktiivi 2011/16/EU, annettu 15 päivänä helmikuuta 2011, hallinnollisesta yhteistyöstä verotuksen alalla ja direktiivin 77/799/ETY kumoamisesta (EUVL L 64, 11.3.2011, s. 1).

      (5)  Neuvoston direktiivi 2014/107/EU, annettu 9 päivänä joulukuuta 2014, direktiivin 2011/16/EU muuttamisesta siltä osin kuin on kyse pakollisesta automaattisesta tietojenvaihdosta verotuksen alalla (EUVL L 359, 16.12.2014, s. 1).


title: Komission direktiivi (EU) 2016/774, annettu 18 päivänä toukokuuta 2016, romuajoneuvoista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY liitteen II muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
                  19.5.2016

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 128/4

            KOMISSION DIREKTIIVI (EU) 2016/774,
      annettu 18 päivänä toukokuuta 2016,
      romuajoneuvoista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY liitteen II muuttamisesta
      (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
      EUROOPAN KOMISSIO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
      ottaa huomioon romuajoneuvoista 18 päivänä syyskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Direktiivin 2000/53/EY 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetään, että 1 päivän heinäkuuta 2003 jälkeen markkinoille saatettavien ajoneuvojen materiaalit ja osat eivät saa sisältää lyijyä, elohopeaa, kadmiumia eikä kuusiarvoista kromia.

                  (2)

                  Direktiivin 2000/53/EY liitteessä II luetellaan ajoneuvojen materiaalit ja osat, joihin ei sovelleta direktiivin 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädettyä käyttökieltoa. Direktiivin mukaan liitteeseen II sisältyviä poikkeuksia 8 e), 8 f), 8 g), 8 h), 8 j) ja 10 d) tarkastellaan uudelleen vuonna 2014.

                  (3)

                  Tekniikan ja tieteen edistymisen arviointi on osoittanut, että lyijyn käyttöä poikkeusten 8 h), 8 j) ja 10 d) kattamissa käyttötarkoituksissa ei pitäisi jatkaa, sillä lyijyn käyttö tällaisissa sovelluksissa on nykyisin vältettävissä.

                  (4)

                  Tekniikan ja tieteen edistymisen arviointi on osoittanut myös, että lyijyn käyttöä poikkeusten 8 e), 8 f) ja 8 g) kattamissa käyttötarkoituksissa ei edelleenkään voida välttää, koska korvaavia aineita ei vielä ole käytettävissä. Koska kuitenkin on saatavilla tietoja aineista, joilla lyijy mahdollisesti voidaan korvata näissä käyttötarkoituksissa myöhemmin, on asiamukaista säätää uudelleentarkasteluajankohdasta, jolloin voidaan vahvistaa, voidaanko lyijyn käyttö kyseisissä käyttötarkoituksissa lopettaa.

                  (5)

                  Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY (2) 39 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,

            ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
      1 artikla
      Korvataan direktiivin 2000/53/EY liite II tämän direktiivin liitteellä.
      2 artikla
      1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun direktiivi on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säädökset.
      Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
      2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
      3 artikla
      Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
      4 artikla
      Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

         Tehty Brysselissä 18 päivänä toukokuuta 2016.

               Komission puolesta

               Puheenjohtaja

            Jean-Claude JUNCKER

         (1)  EYVL L 269, 21.10.2000, s. 34.

         (2)  EUVL L 312, 22.11.2008, s. 3.

         LIITE

               ”LIITE II

                  Materiaalit ja osat, joihin ei sovelleta 4 artiklan 2 kohdan a alakohtaa

                           Materiaalit ja osat

                           Poikkeuksen soveltamisala ja soveltamisen päättymisaika

                           Merkitään tai tehdään tunnistettaviksi 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan iv alakohdan mukaisesti

                              Lyijy seosaineena

                                       1. a)

                                       Työstettäväksi tarkoitettu teräs ja erinä kuumasinkityt teräskomponentit, jonka painosta korkeintaan 0,35 prosenttia on lyijyä

                                       1. b)

                                       Yhtäjaksoisesti kuumasinkitty teräslevy, jonka painosta korkeintaan 0,35 prosenttia on lyijyä

                           Ennen 1. tammikuuta 2016 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

                                       2. a)

                                       Työstettäväksi tarkoitettu alumiini, jonka painosta korkeintaan 2 prosenttia on lyijyä

                           Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2005

                                       2. b)

                                       Alumiini, jonka painosta korkeintaan 1,5 prosenttia on lyijyä

                           Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2008

                                       2. c)

                                       Alumiini, jonka painosta korkeintaan 0,4 prosenttia on lyijyä

                               (1)

                                       3.

                                       Kupariseos, jonka painosta korkeintaan 4 prosenttia on lyijyä

                               (1)

                                       4. a)

                                       Laakerikuoret ja helat

                           Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2008

                                       4. b)

                                       Laakerikuoret ja helat moottoreissa, vaihteistoissa ja ilmastointilaitteiden kompressoreissa

                           Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2011

                              Lyijy ja lyijy-yhdisteet osissa

                                       5.

                                       Paristot

                               (1)

                           X

                                       6.

                                       Tärinänvaimentimet

                           Ennen 1. tammikuuta 2016 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

                           X

                                       7. a)

                                       Jarruletkuissa, polttoaineletkuissa, ilmanvaihtoletkuissa sekä ajoneuvon alustasovellusten elastomeeri- ja metalliosissa ja moottorikiinnikkeissä käytettävien elastomeerien vulkanointi- ja stabilointiaineet

                           Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2005

                                       7. b)

                                       Jarruletkuissa, polttoaineletkuissa, ilmanvaihtoletkuissa sekä ajoneuvon alustasovellusten elastomeeri- ja metalliosissa ja moottorikiinnikkeissä käytettävien elastomeerien vulkanointi- ja stabilointiaineet, joiden painosta korkeintaan 0,5 prosenttia on lyijyä

                           Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2006

                                       7. c)

                                       Käyttövoimajärjestelmäsovelluksissa käytettävien elastomeerien sidosaineet, joiden painosta korkeintaan 0,5 prosenttia on lyijyä

                           Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2009

                                       8. a)

                                       Lyijy juotteissa, joilla kiinnitetään sähkö- ja elektroniikkakomponentteja elektroniikkakorteille sekä lyijy aineissa, joita käytetään muiden komponenttien kuin alumiinielektrolyyttikondensaattoreiden liitäntöjen, komponenttien liitäntänastojen ja elektroniikkakorttien pintakäsittelyyn

                           Ennen 1. tammikuuta 2016 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

                           X (3)

                                       8. b)

                                       Lyijy sähkösovellusten juotteissa elektroniikkakorttien juotoksia ja lasilla olevia juotoksia lukuun ottamatta

                           Ennen 1. tammikuuta 2011 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

                           X (3)

                                       8. c)

                                       Lyijy alumiinielektrolyyttikondensaattoreiden liitäntöjen pintakäsittelyaineissa

                           Ennen 1. tammikuuta 2013 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

                           X (3)

                                       8. d)

                                       Lasilla olevissa juotteissa käytetty lyijy ilmamassa-antureissa

                           Ennen 1. tammikuuta 2015 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

                           X (3)

                                       8. e)

                                       Lyijy korkeita sulamislämpötiloja kestävissä juotoksissa (lyijyperustaiset seokset, jotka sisältävät lyijyä vähintään 85 painoprosenttia)

                               (2)

                           X (3)

                                       8. f) a)

                                       Lyijy compliant pin -tyyppisissä nastaliitinjärjestelmissä

                           Ennen 1. tammikuuta 2017 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

                           X (3)

                                       8. f) b)

                                       Lyijy compliant pin -tyyppisissä nastaliitinjärjestelmissä, muualla kuin ajoneuvojen johdinsarjojen liittimien kytkentäalueella

                               (2)

                           X (3)

                                       8. g)

                                       Lyijy juotoksissa, joilla mahdollistetaan toimiva sähköliitos puolijohdepalan ja substraatin välillä integroitujen piirien kääntösiru- eli flip chip -tekniikassa

                               (2)

                           X (3)

                                       8. h)

                                       Lyijy juotteissa, joilla kiinnitetään lämmönjakajalevyjä lämpönieluun tehopuolijohdeasennelmissa, joiden sirukoko on projektioalaltaan vähintään 1 cm2 ja joiden nimellinen virrantiheys on vähintään 1 A/mm2 mikrosirualan neliömillimetriä kohden

                           Ennen 1. tammikuuta 2016 tyyppihyväksytyt ajoneuvot niiden varaosat

                           X (3)

                                       8. i)

                                       Lyijy lasilla olevissa sähkösovelluksissa lukuun ottamatta juotoksia laminoidussa lasissa

                           Ennen 1. tammikuuta 2016 tyyppihyväksytyt ajoneuvot niiden varaosat

                           X (3)

                                       8. j)

                                       Lyijy laminoidussa lasissa olevissa juotteissa

                           Ennen 1. tammikuuta 2020 tyyppihyväksytyt ajoneuvot niiden varaosat

                           X (3)

                                       9.

                                       Venttiilien istukat

                           Ennen 1. heinäkuuta 2003 kehitettyjen moottorityyppien varaosat

                                       10. a)

                                       Sähkö- ja elektroniikkaosat, jotka sisältävät lyijyä lasissa tai keramiikassa, lasisessa tai keraamisessa matriisiyhdisteessä, lasi-keraamisessa materiaalissa tai lasi-keraamisessa matriisiyhdisteessä
                                       Tämä poikkeus ei koske lyijyn käyttöä

                                                   —

                                                   hehkulamppujen lasissa ja sytytystulppien lasitteessa,

                                                   —

                                                   kohdassa 10 b), 10 c) ja 10 d) lueteltujen osien keraamisissa eristemateriaaleissa.

                           X (4) (muissa osissa kuin moottorin pietso-komponenteissa)

                                       10. b)

                                       Lyijy PZT-pohjaisissa keraamisissa eristemateriaaleissa kondensaattoreissa, jotka ovat osa integroituja piirejä tai erillisiä puolijohteita

                                       10. c)

                                       Lyijy keraamisissa eristemateriaaleissa kondensaattoreissa, joiden nimellisjännite on alle 125 V AC tai 250 V DC

                           Ennen 1. tammikuuta 2016 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

                                       10. d)

                                       Lyijy keraamisissa eristemateriaaleissa kondensaattoreissa, joilla kompensoidaan lämpötilaan liittyviä anturien poikkeamia ultraäänikaikuluotaimissa

                           Ennen 1. tammikuuta 2017 tyyppihyväksytyt ajoneuvot niiden varaosat

                                       11.

                                       Pyrotekniset sytyttimet

                           Ennen 1. heinäkuuta 2006 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

                                       12.

                                       Lyijyä sisältävät termoelektriset materiaalit ajoneuvojen sähkösovelluksissa, joilla vähennetään CO2–päästöjä ottamalla talteen pakokaasujen lämpö

                           Ennen 1. tammikuuta 2019 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

                           X

                              Kuudenarvoinen kromi

                                       13. a)

                                       Syöpymistä ehkäisevät pinnoitteet

                           Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2007

                                       13. b)

                                       Ajoneuvon alustan mutteripulttiliitosten syöpymistä ehkäisevät pinnoitteet

                           Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2008

                                       14.

                                       Korroosionestoaineena asuntoautojen absorptiojäähdytyskoneiden hiiliteräsjäähdytysjärjestelmissä, joissa sen osuus on korkeintaan 0,75 prosenttia jäähdytysnesteen painosta lukuun ottamatta tapauksia, joissa muiden jäähdytysmenetelmien käyttö on mahdollista (esim. saatavilla markkinoilla käytettäväksi asuntoautoissa) eikä niiden käytöstä aiheudu haitallisia vaikutuksia ympäristölle, terveydelle ja/tai kuluttajien turvallisuudelle.

                           X

                              Elohopea

                                       15. a)

                                       Ajovalosovellusten purkauslamput

                           Ennen 1. heinäkuuta 2012 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

                           X

                                       15. b)

                                       Kojetaulujen näyttövalaisimissa käytettävät loistelamput

                           Ennen 1. heinäkuuta 2012 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

                           X

                              Kadmium

                                       16.

                                       Sähköajoneuvojen akut

                           Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 31. joulukuuta 2008

                  Huomautukset:

               Homogeenisessa materiaalissa olevan lyijyn, kuudenarvoisen kromin ja elohopean sallittu enimmäispitoisuus on 0,1 painoprosenttia ja kadmiumin 0,01 painoprosenttia.
               Sellaisten ajoneuvojen osien uudelleenkäyttö, jotka jo olivat markkinoilla poikkeuksen päättymispäivänä, on sallittava rajoituksitta, koska tämä ei kuulu 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan soveltamisalaan.
               Sellaisiin varaosiin, jotka on saatettu markkinoille 1 päivän heinäkuuta 2003 jälkeen ja joita käytetään ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1 päivää heinäkuuta 2003, ei sovelleta 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan säännöksiä (*).

            (1)  Tätä poikkeusta tarkastellaan uudelleen vuonna 2015.

            (2)  Tätä poikkeusta tarkastellaan uudelleen vuonna 2019.

            (3)  Purkaminen, jos keskimääräinen kynnysarvo 60 grammaa ajoneuvoa kohti ylitetään yhdessä 10 a) kohdan kanssa. Tätä lauseketta sovellettaessa ei oteta huomioon elektronisia laitteita, joita valmistaja ei ole asentanut tuotantolinjalla.

            (4)  Purkaminen, jos keskimääräinen kynnysarvo 60 grammaa ajoneuvoa kohti ylitetään yhdessä 8 a) – 8j) kohdan kanssa. Tätä lauseketta sovellettaessa ei oteta huomioon elektronisia laitteita, joita valmistaja ei ole asentanut tuotantolinjalla.

            (*)  Lauseketta ei sovelleta pyörien tasapainoihin, sähkömoottoreiden hiiliharjoihin eikä jarruhihnoihin.”


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/28/EU, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012 , orpoteosten tietyistä sallituista käyttötarkoituksista  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               27.10.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 299/5

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2012/28/EU,
   annettu 25 päivänä lokakuuta 2012,
   orpoteosten tietyistä sallituista käyttötarkoituksista
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 53 artiklan 1 kohdan, 62 artiklan ja 114 artiklan,
   ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Jäsenvaltioihin sijoittautuneet yleisölle avoimet kirjastot, oppilaitokset ja museot sekä arkistot, elokuva- tai äänitearkistot ja julkisen palvelun yleisradio-organisaatiot ovat käynnistäneet kokoelmiensa tai arkistojensa laajamittaisen digitoinnin Euroopan digitaalisten kirjastojen luomiseksi. Ne auttavat osaltaan säilyttämään ja levittämään eurooppalaista kulttuuriperintöä, mikä myös on tärkeää Euroopan digitaalisten kirjastojen, kuten Europeanan, luomiselle. Painetun aineiston laajamittaisessa digitoinnissa käytettävät tekniikat sekä haku- ja indeksointitekniikat lisäävät kirjastojen kokoelmien tutkimusarvoa. Suurten verkkokirjastojen luominen edistää niiden sähköisten hakutyökalujen käyttöä, jotka tarjoavat uusia tieteellisten löytöjen lähteitä tutkijoille ja tiedeyhteisön edustajille, joiden olisi muutoin tyydyttävä perinteisiin analogisiin hakumenetelmiin.

               (2)

               Osaamisen ja innovoinnin vapaan liikkuvuuden edistäminen sisämarkkinoilla on tärkeä osa Eurooppa 2020 -strategiaa, joka vahvistetaan komission tiedonannossa ”Eurooppa 2020 – Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia” ja jonka lippulaivahankkeisiin kuuluu Euroopan digitaalistrategian kehittäminen.

               (3)

               Oikeudellisen kehyksen luominen niin sanottujen orpoteosten eli tekijänoikeus- tai lähioikeussuojan alaisten teosten ja muun suojatun aineiston, joiden oikeudenhaltijaa ei ole tunnistettu tai tunnistamisesta huolimatta paikannettu, digitoinnin ja levittämisen helpottamiseksi on yksi keskeisistä toimista, jotka on määritetty Euroopan digitaalistrategiassa, sellaisena kuin se on vahvistettu komission tiedonannossa ”Euroopan digitaalistrategia”. Tässä direktiivissä pyritään puuttumaan erityiseen ongelmaan, joka liittyy orpoteoksen aseman oikeudelliseen määrittämiseen, ja siitä aiheutuviin seurauksiin orpoteoksiksi katsottujen teosten tai äänitteiden käyttöön luvan saaneille käyttäjille ja niiden sallituille käyttötarkoituksille.

               (4)

               Tämä direktiivi ei rajoita jäsenvaltioissa kehitettäviä ratkaisuja, joilla käsitellään laajamittaisen digitoinnin kysymyksiä, esimerkiksi sellaisten teosten tapauksessa, jotka eivät ole kaupallisesti saatavilla (out-of-commerce-works). Tällaisissa ratkaisuissa otetaan huomioon erilaisten sisältötyyppien ja erilaisten käyttäjien erityispiirteet, ja ne perustuvat eri sidosryhmien väliseen yhteisymmärrykseen. Eurooppalaisten kirjastojen, kirjoittajien, kustantajien ja yhteisvalvontajärjestöjen edustajat allekirjoittivat 20 päivänä syyskuuta 2011 komission läsnä ollessa yhteisymmärryspöytäkirjan sellaisten teosten digitointia ja saataville saattamista koskevista perusperiaatteista, jotka eivät ole kaupallisesti saatavilla, ja siinä noudatetaan samaa lähestymistapaa. Tämän direktiivin soveltaminen ei vaikuta mainittuun yhteisymmärryspöytäkirjaan, jossa jäsenvaltioita ja komissiota kehotetaan varmistamaan, että käyttäjien, oikeudenhaltijoiden ja oikeuksien yhteishallinnoinnista vastaavien järjestöjen välisillä vapaaehtoisilla sopimuksilla, joilla annetaan yhteisymmärryspöytäkirjaan sisältyvien periaatteiden mukaisesti lupa sellaisten teosten käyttöön, jotka eivät ole kaupallisesti saatavilla, on vaadittava oikeusvarmuus sekä kansallisissa että kansainvälisissä yhteyksissä.

               (5)

               Tekijänoikeus on luovien alojen taloudellinen perusta, koska se edistää innovointia, luovaa työtä, investointeja ja tuotantoa. Näin ollen teosten laajamittainen digitointi ja levittäminen edistävät Euroopan kulttuuriperinnön suojelua. Tekijänoikeus on tärkeä väline, jolla varmistetaan luovien alojen työstä palkitseminen.

               (6)

               Koska oikeudenhaltijoilla on tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päivänä toukokuuta 2001 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/29/EY (3) yhdenmukaistetut yksinoikeudet valmistaa teoksestaan ja muusta suojatusta aineistosta kappale ja sallia sen saattaminen yleisön saataville, teosten tai muun suojatun aineiston digitointi ja yleisön saataville saattaminen edellyttävät oikeudenhaltijoiden etukäteen antamaa suostumusta.

               (7)

               Orpoteosten tapauksessa tällaista etukäteistä suostumusta kappaleen valmistamiseen tai saattamiseen yleisön saataville ei voida saada.

               (8)

               Jäsenvaltioiden eri tavat tunnustaa orpoteoksen asema voivat olla sisämarkkinoiden toiminnan sekä orpoteosten käytön ja rajat ylittävän saatavuuden esteenä. Lähestymistapojen väliset erot voivat myös rajoittaa kulttuurisisältöä sisältävien tavaroiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta. Siksi on tarkoituksenmukaista varmistaa orpoteosten aseman vastavuoroinen tunnustaminen, koska siten mahdollistetaan orpoteosten saatavuus kaikissa jäsenvaltioissa.

               (9)

               Jotta yleisölle avoimille kirjastoille, oppilaitoksille ja museoille sekä arkistoille, elokuva- tai äänitearkistoille ja julkisen palvelun yleisradio-organisaatioille voidaan varmistaa sisämarkkinoilla orpoteosten käyttöön liittyvä oikeusvarmuus, tarvitaan erityisesti yhteinen tapa määrittää orpoteoksen asema ja orpoteosten sallitut käyttötarkoitukset.

               (10)

               Julkisen palvelun yleisradio-organisaatioiden tuottamiin ja niiden arkistoissa oleviin elokuvateoksiin tai audiovisuaalisiin teoksiin ja äänitteisiin sisältyy orpoteoksia. Kun otetaan huomioon yleisradiotoiminnan harjoittajien erityinen asema äänitteiden ja audiovisuaalisen materiaalin tuottajina ja tarve toteuttaa toimenpiteitä, joilla rajoitetaan orpoteosten esiintymistä vastaisuudessa, on aiheellista säätää määräajasta, joka koskee tämän direktiivin soveltamista, kun kyseessä ovat yleisradio-organisaatioiden arkistoissa olevat teokset ja äänitteet.

               (11)

               Julkisen palvelun yleisradio-organisaatioiden arkistoissa olevien ja näiden organisaatioiden tuottamien elokuvateosten, audiovisuaalisten teosten ja äänitteiden olisi tämän direktiivin soveltamiseksi katsottava sisältävän sellaiset elokuvateokset, audiovisuaaliset teokset ja äänitteet, jotka kyseiset organisaatiot tai muut yhteistuotantoon osallistuvat julkisen palvelun yleisradio-organisaatiot ovat tilanneet yksinomaiseen käyttöönsä. Julkisen palvelun yleisradio-organisaatioiden arkistoissa olevat elokuvateokset, audiovisuaaliset teokset ja äänitteet, joita kyseiset organisaatiot eivät ole tuottaneet tai tilanneet mutta joiden käyttämiseen niille on annettu lupa käyttöoikeussopimuksen mukaisesti, olisi sen sijaan jätettävä tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle.

               (12)

               Kansainvälisen kohteliaisuuden vuoksi tätä direktiiviä olisi sovellettava vain teoksiin ja äänitteisiin, jotka on julkaistu ensimmäisen kerran jonkin jäsenvaltion alueella, tai jos niitä ei ole julkaistu, jotka on yleisradioitu ensimmäisen kerran jonkin jäsenvaltion alueella, tai jos niitä ei ole julkaistu eikä yleisradioitu, jotka tämän direktiivin edunsaajat ovat asettaneet julkisesti saataville oikeudenhaltijoiden suostumuksella. Jälkimmäisessä tapauksessa tätä direktiiviä olisi sovellettava ainoastaan, jos on perusteltua olettaa, että oikeudenhaltijat eivät vastustaisi teosten tai äänitteiden tässä direktiivissä sallittua käyttöä.

               (13)

               Ennen kuin teosta tai äänitettä voidaan pitää orpoteoksena, olisi suoritettava vilpittömässä mielessä huolellinen selvitys teoksen tai äänitteen oikeudenhaltijoista siten, että se kattaa myös teokseen tai äänitteeseen sisältyvien teosten ja muun suojatun aineiston oikeudenhaltijat. Jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus säätää, että tämän huolellisen oikeuksien selvityksen voivat suorittaa joko tässä direktiivissä tarkoitetut organisaatiot tai muut organisaatiot. Kyseiset organisaatiot voivat periä huolellisen oikeuksien selvityksen suorittamisesta maksun.

               (14)

               Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien korkeatasoisen suojelun turvaamiseksi unionissa on aiheellista säätää yhdenmukaisesta tavasta tehdä tällainen huolellinen oikeuksien selvitys. Huolelliseen oikeuksien selvitykseen olisi sisällyttävä hakuja lähteistä, joissa annetaan tietoa teoksista ja muusta suojatusta aineistosta, ja siitä päättää tämän direktiivin mukaisesti jäsenvaltio, jossa huolellinen oikeuksien selvitys on suoritettava. Näin toimiessaan jäsenvaltiot voisivat noudattaa huolellista oikeuksien selvitystä koskevia suuntaviivoja, joista sovittiin digitaalista kirjastoa koskevan i2010 -aloitteen yhteydessä perustetussa digitaalisia kirjastoja käsittelevässä korkean tason työryhmässä.

               (15)

               Päällekkäisten hakutoimien välttämiseksi oikeuksien selvitys olisi suoritettava jäsenvaltiossa, jossa teos tai äänite on julkaistu ensimmäisen kerran, tai jos sitä ei ole julkaistu, jäsenvaltiossa, jossa se on yleisradioitu ensimmäisen kerran. Elokuvateosten tai audiovisuaalisten teosten osalta huolellinen oikeuksien selvitys olisi suoritettava jäsenvaltiossa, jossa teosten tuottajalla on päätoimipaikka tai vakituinen asuinpaikka. Jos elokuvateoksella tai audiovisuaalisella teoksella on useampi kuin yksi tuottaja, jotka ovat sijoittautuneet eri jäsenvaltioihin, huolellinen oikeuksien selvitys olisi suoritettava kussakin näistä jäsenvaltioista. Kun kyseessä ovat teokset ja äänitteet, joita ei ole julkaistu eikä yleisradioitu mutta jotka tämän direktiivin edunsaajat ovat asettaneet julkisesti saataville oikeudenhaltijoiden suostumuksella, huolellinen oikeuksien selvitys olisi suoritettava jäsenvaltiossa, johon teoksen tai äänitteen oikeudenhaltijoiden suostumuksella julkisesti saataville asettanut organisaatio on sijoittautunut. Teokseen tai äänitteeseen sisältyvien teosten ja muun suojatun aineiston oikeudenhaltijoita koskeva huolellinen oikeuksien selvitys olisi suoritettava jäsenvaltiossa, jossa suoritetaan sitä teosta tai äänitettä koskeva huolellinen oikeuksien selvitys, johon teos tai muu suojattu aineisto sisältyy. Tietoa olisi haettava myös muissa valtioissa käytettävissä olevista tietolähteistä, jos on näyttöä siitä, että kyseisistä valtioista löytyy merkityksellistä tietoa oikeudenhaltijoista. Huolellisen oikeuksien selvityksen tuloksena saattaa syntyä erilaista tietoa, kuten selvitystä koskeva kirjanpito ja selvityksen tulokset. Selvitystä koskeva kirjanpito olisi säilytettävä, jotta asianomainen organisaatio voi osoittaa, että selvitys on ollut huolellinen.

               (16)

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kyseessä olevat organisaatiot pitävät kirjaa suorittamistaan huolellisista oikeuksien selvityksistä ja että tällaisten selvitysten tulokset, joihin sisältyy mahdollisesti havainto, että teos tai äänite on katsottava tässä direktiivissä tarkoitetuksi orpoteokseksi, sekä tietoa teoksen aseman muuttumisesta ja siitä, kuinka organisaatiot käyttävät orpoteoksia, kootaan yhteen ja saatetaan julkisesti saataville erityisesti siten, että merkitykselliset tiedot tallennetaan verkkotietokantaan. Euroopan laajuinen merkitys huomioon ottaen ja koska on syytä välttää päällekkäisiä toimia, on syytä säätää, että unionille perustetaan yksi yhteinen verkkotietokanta, joka sisältää edellä mainitut tiedot ja jossa tiedot ovat avoimesti kansalaisten saatavilla. Tällä tavoin kyseiset tiedot olisivat helposti sekä huolellisia oikeuksien selvityksiä suorittavien organisaatioiden että oikeudenhaltijoiden saatavilla. Tietokannalla voisi olla tärkeä rooli pyrittäessä estämään ja lopettamaan mahdolliset tekijänoikeuksien loukkaukset erityisesti, kun teosten ja äänitteiden orpoteoksen asema muuttuu. Asetuksen (EU) N:o 386/2012 (4) mukaisesti sisämarkkinoilla toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle, jäljempänä ’virasto’, annetaan tiettyjä tehtäviä ja toimia, se rahoittaa toimintansa käyttäen omia talousarviomäärärahojaan ja sen tarkoituksena on helpottaa ja tukea kansallisten viranomaisten, yksityisen sektorin edustajien ja unionin toimielinten toimia teollis- ja tekijänoikeuksiin kohdistuvien loukkausten torjunnassa ja ennaltaehkäisemisessä.
               Mainitun asetuksen 2 artiklan 1 kohdan g mukaan näihin tehtäviin kuuluu erityisesti sellaisten mekanismien tarjoaminen, joiden avulla voidaan parantaa merkityksellisten tietojen vaihtoa verkossa asiasta vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten välillä sekä edistää näiden viranomaisten välistä yhteistyötä. Sen vuoksi on aiheellista antaa viraston tehtäväksi perustaa unionin tietokanta, joka sisältää tiedot tässä direktiivissä tarkoitetuista orpoteoksista, ja hallinnoida sitä.

               (17)

               Teoksilla ja äänitteillä voi olla useita oikeudenhaltijoita, ja teokset ja äänitteet voivat sisältää muita teoksia tai muuta suojattua aineistoa. Tämä direktiivi ei saisi vaikuttaa tunnistettujen ja paikannettujen oikeudenhaltijoiden oikeuksiin. Jos ainakin yksi oikeudenhaltija on tunnistettu ja paikannettu, teosta tai äänitettä ei pitäisi katsoa orpoteokseksi. Tämän direktiivin edunsaajilla olisi oltava lupa käyttää teosta tai äänitettä, jonka yhtä tai useampaa oikeudenhaltijaa ei ole tunnistettu tai paikannettu, ainoastaan, jos heillä on tunnistettujen ja paikannettujen oikeudenhaltijoiden, myös teoksiin tai äänitteisiin sisältyvien teosten tai muun suojatun aineiston oikeudenhaltijoiden, antama lupa valmistaa kappaleita tai saattaa teos tai äänite yleisön saataville direktiivin 2001/29/EY 2 ja 3 artiklan mukaisesti. Tunnistetut ja paikannetut oikeudenhaltijat voivat antaa tällaisen luvan vain sellaisten oikeuksien osalta, jotka kuuluvat heille itselleen joko siten, että oikeudet ovat heidän omia oikeuksiaan, tai siten, että oikeudet on siirretty heille, eikä heidän pitäisi voida antaa tämän direktiivin mukaisesti lupaa teosten tai äänitteiden käyttöön sellaisten oikeudenhaltijoiden puolesta, joita ei ole tunnistettu ja paikannettu. Vastaavasti jos oikeudenhaltija, jota ei ole aiemmin tunnistettu tai paikannettu, vaatii oikeuksiaan teokseen tai äänitteeseen, edunsaajat voivat edelleen käyttää teosta tai äänitettä laillisesti ainoastaan, jos kyseiset oikeudenhaltijat antavat siihen luvan direktiivin 2001/29/EY mukaisesti omien oikeuksiensa osalta.

               (18)

               Oikeudenhaltijalla olisi oltava oikeus lopettaa teoksen tai muun suojatun aineiston asema orpoteoksena, jos hän ryhtyy vaatimaan oikeuksiaan teokseen tai muuhun suojattuun aineistoon. Jos oikeudenhaltija lopettaa teoksen tai muun suojatun aineiston aseman orpoteoksena, hänen olisi saatava teoksensa tai muun suojatun aineiston käytöstä tämän direktiivin nojalla kohtuullinen korvaus, jonka määrittää jäsenvaltio, johon orpoteosta käyttävä organisaatio on sijoittautunut. Jäsenvaltioiden olisi voitava määritellä olosuhteet, joissa tällainen korvaus voidaan maksaa, mukaan lukien ajankohta, jolloin maksu on suoritettava. Kohtuullisen korvauksen mahdollisen tason määrittämiseksi olisi otettava asianmukaisesti huomioon muun muassa kulttuurin edistämiseen liittyvät jäsenvaltioiden tavoitteet, se, että kyseiset organisaatiot ovat käyttäneet teosta ei-kaupallisiin tarkoituksiin saavuttaakseen yleisen edun mukaiseen tehtäväänsä liittyvät tavoitteet, joita voivat olla oppimisen edistäminen tai kulttuurin välittäminen, ja oikeudenhaltijalle mahdollisesti aiheutunut haitta.

               (19)

               Jos oikeuksien selvitys ei ole ollut huolellinen ja teos tai äänite on virheellisesti katsottu orpoteokseksi, jäsenvaltioiden lainsäädäntöön sisältyvät tekijänoikeusloukkausta koskevat oikeussuojakeinot ovat käytettävissä asiaan liittyvien kansallisten säännösten ja unionin oikeuden mukaisesti.

               (20)

               Jotta voidaan edistää oppimista ja kulttuurin välittämistä, jäsenvaltioiden olisi säädettävä poikkeuksesta tai rajoituksesta direktiivin 2001/29/EY 5 artiklassa tarkoitettujen poikkeusten ja rajoitusten lisäksi. Tällä poikkeuksella tai rajoituksella olisi sallittava se, että tietyt organisaatiot eli direktiivin 2001/29/EY 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut organisaatiot ja elokuva- tai äänitearkistot, jotka eivät toiminnassaan pyri tuottamaan taloudellista voittoa, sekä julkisen palvelun yleisradio-organisaatiot, valmistavat orpoteoksista kappaleita ja saattavat orpoteoksia yleisön saataville mainitussa direktiivissä tarkoitetulla tavalla, kunhan tällainen käyttö vastaa niiden yleisen edun mukaista tehtävää, erityisesti niiden kokoelmien, digitaaliset kokoelmat mukaan luettuina, säilyttämistä, restaurointia sekä niiden kulttuuri- ja opetuskäytön mahdollistamista. Tämän direktiivin soveltamiseksi elokuva- tai äänitearkistoihin olisi katsottava kuuluvan organisaatiot, jotka jäsenvaltiot ovat valinneet keräämään, luetteloimaan, säilyttämään ja restauroimaan kulttuuriperintöönsä kuuluvia elokuvia ja muita audiovisuaalisia teoksia tai äänitteitä. Julkisen palvelun yleisradio-organisaatioihin olisi tämän direktiivin soveltamiseksi katsottava kuuluvan yleisradiotoiminnan harjoittajat, joilla on jäsenvaltion antama, määrittelemä ja organisoima julkisen palvelun tehtävä. Tässä direktiivissä tarkoitettu orpoteosten käyttöä koskeva poikkeus tai rajoitus ei vaikuta direktiivin 2001/29/EY 5 artiklassa tarkoitettuihin poikkeuksiin ja rajoituksiin. Sitä voidaan soveltaa ainoastaan tiettyihin erikoistapauksiin, jotka eivät ole ristiriidassa teoksen tai muun suojatun aineiston tavanomaisen käytön kanssa eivätkä haittaa kohtuuttomasti oikeudenhaltijan perusteltuja etuja.

               (21)

               Digitoinnin kannustamiseksi tämän direktiivin edunsaajien olisi sallittava kerryttää tuloja, kun ne käyttävät orpoteoksia tämän direktiivin mukaisesti saavuttaakseen yleisen edun mukaiseen tehtäväänsä liittyvät tavoitteet, myös julkisen ja yksityisen sektorin välisten kumppanuussopimusten yhteydessä.

               (22)

               Sopimusjärjestelyillä voidaan osaltaan edistää Euroopan kulttuuriperinnön digitointia, ja yleisölle avoimien kirjastojen, oppilaitosten ja museoiden sekä arkistojen, elokuva- tai äänitearkistojen ja julkisen palvelun yleisradio-organisaatioiden olisi sallittava tehdä tässä direktiivissä sallitun käytön aloittaakseen kaupallisten kumppaneiden kanssa sopimuksia orpoteosten digitoinnista ja saattamisesta yleisön saataville. Näihin sopimuksiin voi sisältyä rahoitusta kyseisiltä kumppaneilta. Tällaisissa sopimuksissa ei pitäisi asettaa tämän direktiivin edunsaajille rajoituksia, jotka koskevat orpoteosten käyttöä, eikä niissä pitäisi myöntää kaupallisille kumppaneille oikeuksia orpoteosten käyttämiseen tai niiden käytön valvontaan.

               (23)

               Jotta edistetään unionin kansalaisten mahdollisuutta käyttää Euroopan kulttuuriperintöä, on myös varmistettava, että yhdessä jäsenvaltiossa digitoidut ja yleisön saataville saatetut orpoteokset voidaan saattaa yleisön saataville myös muissa jäsenvaltioissa. Yleisesti käytettävissä olevien kirjastojen, oppilaitosten ja museoiden sekä arkistojen, elokuva- tai äänitearkistojen ja julkisen palvelun yleisradio-organisaatioiden, jotka käyttävät orpoteoksia yleisen edun mukaisten tehtäviensä hoitamisessa, olisi voitava saattaa ne yleisön saataville muissa jäsenvaltioissa.

               (24)

               Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden järjestelyjä, jotka koskevat oikeuksien hallinnointia, kuten laajennettuja kollektiivisia lupia, edustus- tai siirto-oikeusolettamuksia, yhteisvalvontaa tai vastaavia järjestelyjä eikä edellä mainittujen yhdistelmiä, laajamittainen digitointi mukaan luettuna.

               (25)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta eli orpoteosten käyttöön liittyvää oikeusvarmuutta, vaan se voidaan orpoteosten käyttöä ohjaavien sääntöjen yhdenmukaisuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,

         OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Kohde ja soveltamisala
   1.   Tämä direktiivi koskee orpoteosten käyttöä tiettyihin tarkoituksiin jäsenvaltioihin sijoittautuneissa yleisölle avoimissa kirjastoissa, oppilaitoksissa ja museoissa sekä arkistoissa, elokuva- ja äänitearkistoissa ja julkisen palvelun yleisradio-organisaatioissa, jotta ne voivat saavuttaa yleisen edun mukaiseen tehtäväänsä liittyvät tavoitteet.
   2.   Tätä direktiiviä sovelletaan

               a)

               kirjojen, aikakausjulkaisujen, sanomalehtien, aikakauslehtien tai muiden kirjoitusten muodossa julkaistuihin teoksiin, jotka sisältyvät yleisölle avoimien kirjastojen, oppilaitosten tai museoiden kokoelmiin sekä arkistojen tai elokuva- ja äänitearkistojen kokoelmiin;

               b)

               elokuvateoksiin tai audiovisuaalisiin teoksiin ja äänitteisiin, jotka sisältyvät yleisölle avoimien kirjastojen, oppilaitosten tai museoiden kokoelmiin sekä arkistojen tai elokuva- ja äänitearkistojen kokoelmiin; sekä

               c)

               elokuvateoksiin tai audiovisuaalisiin teoksiin ja äänitteisiin, jotka julkisen palvelun yleisradio-organisaatiot ovat tuottaneet 31 päivään joulukuuta 2002 mennessä ja jotka sisältyvät niiden arkistoihin

         ja jotka kuuluvat tekijänoikeus- tai lähioikeussuojan piiriin ja jotka on julkaistu ensimmäisen kerran jossakin jäsenvaltiossa, tai jos niitä ei ole julkaistu, yleisradioitu ensimmäisen kerran jossakin jäsenvaltiossa.
   3.   Tätä direktiiviä sovelletaan myös 2 kohdassa tarkoitettuihin teoksiin ja äänitteisiin, joita ei ole koskaan julkaistu tai yleisradioitu mutta jotka 1 kohdassa tarkoitetut organisaatiot ovat asettaneet yleisesti saataville oikeudenhaltijoiden suostumuksella, mikäli on perusteltua olettaa, että oikeudenhaltijat eivät vastusta teosten tai äänitteiden 6 artiklassa tarkoitettua käyttöä. Jäsenvaltiot voivat rajoittaa tämän kohdan soveltamista teoksiin ja äänitteisiin, jotka on talletettu kyseisiin organisaatioihin ennen 29 päivää lokakuuta 2014.
   4.   Tätä direktiiviä sovelletaan myös teoksiin ja muuhun suojattuun aineistoon, jotka sisältyvät 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuihin teoksiin tai äänitteisiin tai muodostavat niiden olennaisen osan.
   5.   Tässä direktiivissä ei puututa oikeuksien hallinnointia kansallisella tasolla koskeviin järjestelyihin.
   2 artikla
   Orpoteokset
   1.   Teos tai äänite katsotaan orpoteokseksi, ellei ainuttakaan teoksen tai äänitteen oikeudenhaltijaa ole tunnistettu tai, siitä huolimatta, että yksi tai useampi oikeudenhaltijoista on tunnistettu, ketään ei ole paikannettu, vaikka oikeudenhaltijoita koskeva huolellinen oikeuksien selvitys on tehty ja kirjattu 3 artiklan mukaisesti.
   2.   Jos teoksella tai äänitteellä on useampi kuin yksi oikeudenhaltija eikä heitä kaikkia ole tunnistettu tai heidät on tunnistettu mutta ei paikannettu, vaikka huolellinen oikeuksien selvitys on tehty ja kirjattu 3 artiklan mukaisesti, teosta tai äänitettä saa käyttää tämän direktiivin mukaisesti, mikäli tunnistetut ja paikannetut oikeudenhaltijat ovat antaneet omien oikeuksiensa osalta 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille organisaatioille luvan valmistaa kappaleita ja saattaa teoksen tai äänitteen yleisön saataville direktiivin 2001/29/EY 2 ja 3 artiklan mukaisesti.
   3.   Edellä olevan 2 kohdan säännökset eivät vaikuta tunnistettujen ja paikannettujen oikeudenhaltijoiden teosta tai äänitettä koskeviin oikeuksiin.
   4.   Jäljempänä olevaa 5 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin 2 kohdassa tarkoitettujen teosten sellaisiin oikeudenhaltijoihin, joita ei ole tunnistettu eikä paikannettu.
   5.   Tämä direktiivi ei vaikuta nimettömänä tai salanimellä julkaistuja teoksia koskeviin kansallisiin säännöksiin.
   3 artikla
   Huolellinen oikeuksien selvitys
   1.   Määrittääkseen, onko teos tai äänite orpoteos, 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen organisaatioiden on varmistettava, että kustakin teoksesta tai muusta suojatusta aineistosta tehdään vilpittömässä mielessä huolellinen oikeuksien selvitys tutustumalla kyseisen teosluokan tai muun suojatun aineiston luokan osalta tarkoituksenmukaisiin lähteisiin. Huolellinen selvitys on tehtävä ennen teoksen tai äänitteen käyttöä.
   2.   Kukin jäsenvaltio määrittää oikeudenhaltijoiden ja käyttäjien kanssa, mitkä lähteet ovat kunkin kyseessä olevan teos- tai ääniteluokan osalta tarkoituksenmukaisia, ja näihin lähteisiin sisältyvät ainakin liitteessä luetellut merkitykselliset lähteet.
   3.   Huolellinen oikeuksien selvitys on tehtävä siinä jäsenvaltiossa, jossa teos on julkaistu ensimmäisen kerran tai, jos sitä ei ole julkaistu, yleisradioitu ensimmäisen kerran, paitsi siinä tapauksessa, että kyse on elokuvateoksesta tai audiovisuaalisesta teoksesta, jonka tuottajalla on päätoimipaikka tai vakituinen asuinpaikka jäsenvaltiossa, jolloin huolellinen oikeuksien selvitys on tehtävä siinä jäsenvaltiossa, jossa tuottajalla on päätoimipaikka tai vakituinen asuinpaikka.
   Edellä 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa huolellinen oikeuksien selvitys on tehtävä siinä jäsenvaltiossa, johon teoksen tai äänitteen oikeudenhaltijoiden suostumuksella julkisesti saataville asettanut organisaatio on sijoittautunut.
   4.   Jos on näyttöä siitä, että muista maista löytyy merkityksellistä tietoa oikeudenhaltijoista, myös kyseisissä muissa maissa saatavilla olevia tietolähteitä on käytettävä.
   5.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut organisaatiot pitävät kirjaa tekemistään huolellisista oikeuksien selvityksistä ja että ne antavat toimivaltaisille kansallisille viranomaisille seuraavat tiedot:

               a)

               organisaatioiden tekemien huolellisten oikeuksien selvitysten tulokset, jos näiden selvitysten perusteella on johtanut siihen, että teos tai äänite katsotaan orpoteokseksi;

               b)

               se, kuinka organisaatio käyttää orpoteoksia tämän direktiivin mukaisesti;

               c)

               muutokset organisaation käyttämien teosten ja äänitteiden orpoteoksen asemaan 5 artiklan mukaisesti;

               d)

               kyseessä olevan organisaation yhteystiedot.

         6.   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 5 kohdassa tarkoitetut tiedot kirjataan yhteen yleisesti käytettävissä olevaan verkkotietokantaan, jonka sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto, jäljempänä ’virasto’, perustaa ja jota se hallinnoi asetuksen (EU) N:o 386/2012 mukaisesti. Tätä tarkoitusta varten niiden on toimitettava tiedot virastolle viipymättä saatuaan ne 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilta organisaatioilta.
   4 artikla
   Orpoteoksen aseman vastavuoroinen tunnustaminen
   Teos tai äänite, joka katsotaan 2 artiklan mukaisesti orpoteokseksi yhdessä jäsenvaltiossa, on katsottava orpoteokseksi kaikissa jäsenvaltioissa. Kyseistä teosta tai äänitettä voidaan käyttää tämän direktiivin mukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa. Tätä säännöstä sovelletaan myös 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin teoksiin ja äänitteisiin sellaisten oikeudenhaltijoiden oikeuksien osalta, joita ei ole tunnistettu tai paikannettu.
   5 artikla
   Teoksen aseman lopettaminen orpoteoksena
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että orpoteoksena pidetyn teoksen tai äänitteen oikeudenhaltijalla on milloin tahansa mahdollisuus lopettaa teoksen tai äänitteen asema orpoteoksena omien oikeuksiensa osalta.
   6 artikla
   Orpoteosten sallitut käyttötarkoitukset
   1.   Jäsenvaltioiden on säädettävä poikkeuksesta tai rajoituksesta, joka koskee direktiivin 2001/29/EY 2 artiklassa tarkoitettua oikeutta valmistaa kappaleita ja 3 artiklassa tarkoitettua oikeutta saattaa teos tai äänite yleisön saataville, jotta voidaan varmistaa, että 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut organisaatiot saavat käyttää kokoelmiinsa kuuluvia orpoteoksia seuraavin tavoin:

               a)

               saattamalla orpoteoksen yleisön saataville direktiivin 2001/29/EY 3 artiklassa tarkoitetulla tavalla;

               b)

               valmistamalla kappaleita direktiivin 2001/29/EY 2 artiklassa tarkoitetulla tavalla digitointia, saataville saattamista, indeksointia, luettelointia, säilyttämistä tai restaurointia koskeviin tarkoituksiin.

         2.   Edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen organisaatioiden on käytettävä orpoteoksia tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti ainoastaan saavuttaakseen yleisen edun mukaisiin tehtäviinsä liittyvät tavoitteet, joiksi katsotaan erityisesti niiden kokoelmissa olevien teosten ja äänitteiden säilyttäminen, restaurointi sekä niiden kulttuuri- ja opetuskäytön mahdollistaminen. Organisaatiot voivat kerryttää tällaisen käytön yhteydessä tuloja yksinomaan kattaakseen niille orpoteosten digitoinnista ja yleisön saataville saattamisesta aiheutuvat kustannukset.
   3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut organisaatiot ilmoittavat tunnistettujen tekijöiden ja muiden oikeudenhaltijoiden nimet aina orpoteoksen käytön yhteydessä.
   4.   Tämä direktiivi ei rajoita edellä tarkoitettujen organisaatioiden sopimusvapautta, jota ne käyttävät yleisen edun mukaisten tehtäviensä hoitamisessa, ei varsinkaan julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuussopimusten osalta.
   5.   Jäsenvaltioiden on säädettävä, että jos oikeudenhaltijat lopettavat teostensa tai muun suojatun aineiston aseman orpoteoksena, heille maksetaan kohtuullinen korvaus siitä, että 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut organisaatiot ovat käyttäneet tällaisia teoksia tai muuta suojattua aineistoa tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat määritellä olosuhteet, joissa tällainen korvaus voidaan maksaa. Korvauksen taso määritetään unionin oikeudessa asetettuja rajoja noudattaen sen jäsenvaltion lainsäädännössä, johon kyseessä olevaa orpoteosta käyttävä organisaatio on sijoittautunut.
   7 artikla
   Muiden säännösten soveltaminen
   Tämä direktiivi ei vaikuta niiden säännösten soveltamiseen, jotka koskevat erityisesti patentteja, tavaramerkkejä, malleja, hyödyllisyysmalleja, puolijohdetuotteiden piirimalleja, typografisia merkkejä, ehdollista pääsyä, yleisradiopalvelujen pääsyä kaapeliverkkoihin, kansallisaarteiden suojaa, aineistojen tallentamis- tai luovuttamisvaatimuksia, kilpailun rajoituksia ja vilpillistä kilpailua koskevaa oikeutta, liikesalaisuutta, turvallisuutta, luottamuksellisuutta, tietosuojaa ja yksityisyyden suojaa, julkisten asiakirjojen saatavuutta, sopimusoikeutta ja lehdistönvapautta koskevia sääntöjä sekä tiedotusvälineiden ilmaisuvapautta.
   8 artikla
   Ajallinen soveltaminen
   1.   Tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan kaikkiin 1 artiklassa tarkoitettuihin teoksiin ja äänitteisiin, jotka kuuluvat jäsenvaltioiden tekijänoikeuslainsäädännön suojan piiriin 29 päivänä lokakuuta 2014 tai sen jälkeen.
   2.   Tämän direktiivin soveltaminen ei vaikuta ennen 29 päivänä lokakuuta 2014 toteutettuihin toimiin eikä ennen mainittua päivää hankittuihin oikeuksiin.
   9 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 29 päivänä lokakuuta 2014. Niiden on toimitettava viipymättä nämä säännökset kirjallisina komissiolle.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säännellyistä kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   10 artikla
   Uudelleentarkastelulauseke
   Komissio seuraa jatkuvasti oikeuksia koskevien tietolähteiden kehitystä ja antaa viimeistään vuoden kuluessa 29 päivänä lokakuuta 2015 ja sen jälkeen vuosittain kertomuksen sen soveltamisalaan kuulumattomien kustantajien ja teosten tai soveltamisalaan kuulumattoman muun suojatun aineiston, erityisesti erillisten valokuvien ja muiden kuvien, mahdollisesta sisällyttämisestä tämän direktiivin soveltamisalaan.
   Komissio antaa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle viimeistään 29 päivänä lokakuuta 2015 kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta ottaen huomioon digitaalisten kirjastojen kehityksen.
   Komissio tekee tarvittaessa ehdotuksia tämän direktiivin muuttamisesta erityisesti sisämarkkinoiden toiminnan varmistamiseksi.
   Jos jäsenvaltiolla on perustellut syyt katsoa, että tämän direktiivin täytäntöönpano haittaa jotakin sen 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista oikeuksien hallinnointia koskevista kansallisista järjestelyistä, se voi ilmoittaa asiasta komissiolle ja toimittaa samalla kaiken tarvittavan aineiston. Komissio ottaa tällaisen aineiston huomioon laatiessaan tämän artiklan toisessa kohdassa tarkoitetun kertomuksen ja arvioidessaan, onko tarpeen antaa ehdotuksia tämän direktiivin muuttamisesta.
   11 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   12 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 25 päivänä lokakuuta 2012.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         M. SCHULZ

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  EUVL C 376, 22.12.2011, s. 66.

      (2)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 13. syyskuuta 2012 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 4. lokakuuta 2012.

      (3)  EYVL L 167, 22.6.2001, s. 10.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 386/2012, annettu 19 päivänä huhtikuuta 2012, teollis- ja tekijänoikeuksien täytäntöönpanoon liittyvien tehtävien antamisesta sisämarkkinoilla toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle (tavaramerkit ja mallit), mukaan luettuna julkisen ja yksityisen sektorin edustajien kutsuminen koolle teollis- ja tekijänoikeuksien loukkausten eurooppalaisena seurantakeskuksena (EUVL L 129, 16.5.2012, s. 1).

      LIITE
      Tämän direktiivin 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja lähteitä ovat muun muassa seuraavat:

                  1)

                  julkaistujen kirjojen osalta:

                              a)

                              vapaakappalekirjasto, kirjastojen aineistoluettelot sekä kirjastojen ja muiden laitosten auktoriteettitietueet;

                              b)

                              kyseisen valtion kustantaja- ja kirjailijaliitot

                              c)

                              olemassa olevat tietokannat ja rekisterit, kuten WATCH- (Writers, Artists and their Copyright Holders) ja ISBN (International Standard Book Number) -tietokannat, sekä kirjallisuuden julkaisuluettelot;

                              d)

                              asiaankuuluvien yhteisvalvontajärjestöjen, erityisesti kappaleiden valmistusoikeuksien haltijaorganisaatioiden, tietokannat;

                              e)

                              lähteet, joissa yhdistyy useita tietokantoja ja rekistereitä, kuten VIAF (Virtual International Authority Files) ja ARROW (Accessible Registries of Rights Information and Orphan Works);

                  2)

                  sanomalehtien, aikakauslehtien ja aikakausjulkaisujen osalta:

                              a)

                              aikakausjulkaisujen ISSN (International Standard Serial Number) -tietokanta;

                              b)

                              kirjastojen kokoelmia koskevat hakemistot ja luettelot;

                              c)

                              vapaakappalekirjasto;

                              d)

                              kyseisen valtion kustantaja-, kirjailija- ja toimittajaliitot;

                              e)

                              asiaankuuluvien yhteisvalvontajärjestöjen, myös kappaleiden valmistusoikeuksien haltijaorganisaatioiden, tietokannat;

                  3)

                  visuaalisten teosten, kuten kuvataiteen, valokuvien, kuvituksen, muotoilun, arkkitehtuurin, viimeksi mainittujen teosten luonnosten ja muiden tällaisten teosten, jotka sisältyvät kirjoihin, aikakausjulkaisuihin, sanomalehtiin ja aikakauslehtiin tai muihin teoksiin, osalta:

                              a)

                              edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut lähteet;

                              b)

                              asiaankuuluvien yhteisvalvontajärjestöjen, erityisesti visuaalisen taiteen yhteisvalvontajärjestöjen ja myös kappaleiden valmistusoikeuksien haltijaorganisaatioiden, tietokannat;

                              c)

                              tarvittaessa kuvatoimistojen tietokannat;

                  4)

                  audiovisuaalisten teosten ja äänitteiden osalta:

                              a)

                              vapaakappalekirjasto;

                              b)

                              kyseisen valtion tuottajajärjestöt;

                              c)

                              elokuva- ja äänitearkistojen ja kansalliskirjastojen tietokannat;

                              d)

                              tietokannat, joissa käytetään asiaankuuluvia standardeja ja tunnisteita, kuten audiovisuaalisen materiaalin osalta ISAN-numeroa (International Standard Audiovisual Number), musiikkiteosten osalta ISWC-koodia (International Standard Music Work Code) ja äänitteiden osalta ISRC-koodia (International Standard Recording Code);

                              e)

                              asiaankuuluvien yhteisvalvontajärjestöjen, erityisesti tekijöiden, esittäjien, äänitetuottajien ja audiovisuaalisten teosten tuottajien yhteisvalvontajärjestöjen, tietokannat;

                              f)

                              teoksen pakkauksissa olevat tiedot tuotantoon osallistuneista ja muut tiedot;

                              g)

                              muiden asiaan liittyvien, tiettyjä oikeudenhaltijoiden ryhmiä edustavien järjestöjen tietokannat.