Avis juridique important

|

31982L0621

Komission direktiivi 82/621/ETY, annettu 1 päivänä heinäkuuta 1982, sähköenergiamittareita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/891/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen

Virallinen lehti nro L 252 , 27/08/1982 s. 0001 - 0001 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 12 s. 0106  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 12 s. 0249  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 12 s. 0106  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 12 s. 0249

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 1 päivänä heinäkuuta 1982,sähköenergiamittareita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/891/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen (82/621/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, JOKAottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon sähköenergiamittareita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 4 päivänä marraskuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/891/ETY(1) ja erityisesti sen 3 artiklan kolmannen kohdan,sekä katsoo, ettädirektiivin 76/891/ETY 3 artiklan mukaan on tarpeen arvioida uudelleen sähköenergiamittareiden suurimmat sallitut virheet ETY-ensivakausta varten saadun kokemuksen ja kansainvälisten tulosten huomioon ottamiseksi,tällä alalla yhteisössä saadut kokemukset antavat selvästi aiheen säilyttää ne suurimpien sallittujen poikkeamien arvot, jotka jo vahvistetaan sanotun direktiivin liitteessä yleisenä luokitteluna ja jotka ovat tarkemmat kuin kansainvälisesti hyväksytyt, jatämän direktiivin edellyttämät toimenpiteet ovat mittauslaitteiden kaupan teknisten esteiden poistamiseksi annettujen direktiivien mukauttamisesta tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaJäsenvaltioiden, jotka ovat käyttäneet direktiivin 76/891/ETY 3 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettua valinnan mahdollisuutta, on ennen 1 päivää tammikuuta 1983 kumottava sen nojalla suorittamansa toimenpiteet.Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 1 päivänä heinäkuuta 1982.Komission puolestaKarl-Heinz NARJESKomission jäsen(1) EYVL N:o L 336, 4.12.1976, s. 30


Avis juridique important

|

31991L0673

Neuvoston direktiivi 91/673/ETY, annettu 19 päivänä joulukuuta 1991, direktiivin 69/169/ETY muuttamisesta Tanskalle ja Irlannille myönnettyjen matkustajiin sovellettavia verovapautuksia koskevien poikkeusten pidentämisen ja muuttamisen osalta

Virallinen lehti nro L 373 , 31/12/1991 s. 0033 - 0033 Suomenk. erityispainos Alue 9 Nide 2 s. 0031  Ruotsink. erityispainos Alue 9 Nide 2 s. 0031

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 19 päivänä joulukuuta 1991,direktiivin 69/169/ETY muuttamisesta Tanskalle ja Irlannille myönnettyjen matkustajiin sovellettavia verovapautuksia koskevien poikkeusten pidentämisen ja muuttamisen osalta (91/673/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 99 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,()ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(),sekä katsoo, ettäTanskan kuningaskunta ja Irlanti saavat 31 päivään joulukuuta 1991 soveltaa poikkeusta direktiivistä 69/169/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 91/191/ETY(), vapautusten yleisten tasojen soveltamisen osalta,mainittuja poikkeuksia olisi tarkasteltava suhteessa perustamissopimuksen 8 a artiklaan, jossa määritellään sisämarkkinat alueeksi, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan, sekä määrätään sisämarkkinat toteutettaviksi asteittain 31 päivänä joulukuuta 1992 päättyvän kauden kuluessa, jamainittujen poikkeuksien välitön lakkauttaminen voisi aiheuttaa Tanskan kuningaskunnassa ja Irlannissa taloudellisia vaikeuksia; sen vuoksi poikkeuksia olisi pidennettävä, Irlannin osalta muutettuna, 31 päivään joulukuuta 1992,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 69/169/ETY seuraavasti:1. korvataan 7 b artiklan 1 kohdan b alakohdassa määrä "95 ecua" määrällä "150 ecua",2. korvataan 7 c artiklassa päivämäärä "31 päivään joulukuuta 1991" päivämäärällä "31 päivään joulukuuta 1992"3. korvataan 7 d artikla seuraavasti:"7 d artiklaPoiketen siitä, mitä 2 artiklan 1 kohdassa säädetään ja kyseisessä artiklassa säädetyin rajoituksin Irlanti saa 31 päivään joulukuuta 1992 soveltaa oluen 30 litran määrällistä rajoitusta kaikkien Irlantiin saapuvien matkustajien osalta.Poiketen siitä, mitä 2 artiklan 1 kohdassa, 4 artiklan 1 kohdassa ja 7 b artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, Irlanti saa 31 päivään joulukuuta 1992 soveltaa seuraaviin tavaroihin, joita Irlannissa asuvat matkustajat tuovat maahan oleskeltuaan Irlannin ulkopuolella vähemmän kuin 24 tuntia, seuraavia määrällisiä rajoituksia:a) 175 ecua yhteisöstä saapuvien matkustajien osalta, jolloin yksikköarvo ei saa olla suurempi kuin 110 ecua;b) olut: 15 litraa."2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään tammikuuta 1992 mennessä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 1991.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaP. DANKERT() Lausunto annettu 10 päivänä joulukuuta 1991.() Lausunto annettu 17 päivänä joulukuuta 1991.() EYVL N:o L 133, 4.6.1969, s. 6() EYVL N:o L 94, 16.4.1991, s. 24


Avis juridique important

|

31988L0609

Neuvoston direktiivi 88/609/ETY, annettu 24 päivänä marraskuuta 1988, tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan pääsevien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta

Virallinen lehti nro L 336 , 07/12/1988 s. 0001 - 0013 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 9 s. 0027  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 9 s. 0027

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 24 päivänä marraskuuta 1988,tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan pääsevien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta (88/609/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 s artiklan,ottaa huomioon komission ehdotukset(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnot(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäEuroopan yhteisöjen toimintaohjelmissa ympäristöalan toimenpiteiksi vuosilta 1973(4), 1977(5), 1983(6) ja 1987(7) korostetaan ilman pilaantumisen ehkäisemisen ja ilman epäpuhtauksien vähentämisen tärkeyttä,neuvostossa kokoontuneet neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajat painottavat vuosien 1987-1992 ympäristön toimintaohjelmaa koskevassa päätöslauselmassaan sitä, että yhteisön on tärkeää toiminnassaan keskittyä ensi sijassa ilman pilaantumista aiheuttavien päästöjen vähentämiseen muun muassa hyväksymällä ja panemalla täytäntöön toimenpiteitä, jotka koskevat suurten polttolaitosten päästöjä,lisäksi yhteisöstä tuli päätöksellä 81/462/ETY(8) ilmansaasteiden kaukokulkeutumista koskevan yleissopimuksen osapuoli,teollisuuslaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen estämisestä 28 päivänä kesäkuuta 1984 annetussa neuvoston direktiivissä 84/360/ETY(9), säädetään sellaisten menettelyjen ja toimenpiteiden käyttöönotosta, joilla pyritään ehkäisemään ja vähentämään teollisuuslaitoksista peräisin olevia ilman epäpuhtauksia, etenkin niistä luetteloon sisältyviin ryhmiin kuuluvista teollisuuslaitoksista, joihin suuret polttolaitokset kuuluvat,saman direktiivin 84/360/ETY 8 artiklassa säädetään, että komission ehdotuksesta neuvosto vahvistaa yksimielisesti tarvittaessa uusille laitoksille parhaaseen saatavissa olevaan tekniikkaan perustuvat päästörajat, jotka eivät aiheuta kohtuuttomia kustannuksia ja joissa otetaan huomioon kyseisten päästöjen laatu, määrät ja haitallisuus; mainitun direktiivin 13 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on sovellettava politiikkoja ja strategioita, mukaan lukien tarpeelliset toimenpiteet, joilla luetteloon sisältyviin luokkiin kuuluvat olemassa olevat laitokset asteittain mukautetaan parhaaseen mahdolliseen saatavissa olevaan tekniikkaan ottaen huomioon laitosten tietyt ominaispiirteet,ilman pilaantumisesta ympäristölle aiheutuvien vahinkojen vuoksi on tärkeää, että uusien ja nykyisten suurten polttolaitosten päästöjä vähennetään ja valvotaan; tätä tarkoitusta varten on tarpeen asettaa yleiset tavoitteet nykyisistä polttolaitoksista tulevien rikkidioksidin ja typen oksidien vuosittaisten kokonaispäästöjen asteittaiselle ja vaiheittaiselle vähentämiselle ja määrätä uusille laitoksille rikkidioksidin, typen oksidien ja hiukkasten päästörajat direktiivin 84/360/ETY 8 artiklassa ilmaistun periaatteen mukaisesti,tällaisia uusien laitosten päästörajoja on tarkasteltava tekniikan kehityksen ja ympäristövaatimusten kehittymisen perusteella; komissio tekee tarvittavat ehdotukset, jaolemassa olevien suurten polttolaitosten yleisten vuosittaisten päästöjen enimmäismäärän määrittämisessä on otettu asianmukaisesti huomioon vertailukelpoisten tulosten tarve ja samalla otettu huomioon kunkin jäsenvaltion erityistilanne; uusien laitosten päästöjen vähentämisvaatimusten määrittelyn yhteydessä kohtuuttomien kulujen välttämiseksi on otettu asianmukaisesti huomioon eräitä teknisiä ja taloudellisia tekijöitä; Espanjalle on myönnetty väliaikainen ja rajoitettu poikkeus uusille laitoksille määrätyn rikkidioksidin päästörajan täysimääräisestä soveltamisesta, koska tuo jäsenvaltio katsoo tarvitsevansa erityisen suuren määrän uutta sähkön tuotantokapasiteettia energiantuotantoaan ja teollista kasvuaan varten,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tämä direktiivi koskee polttoainetyypistä (kiinteä, nestemäinen, kaasumainen) riippumatta polttolaitoksia, joiden mitattu polttoaineteho on vähintään 50 MW.2 artikla Tässä direktiivissä:1 "päästöllä" tarkoitetaan aineiden päästämistä ilmaan polttolaitoksesta;2 "savukaasulla" tarkoitetaan kaasupäästöjä, jotka sisältävät kiinteitä, nestemäisiä tai kaasumaisia päästöjä; niiden tilavuusvirrat on ilmaistava kuutiometreinä tunnissa standardilämpötilassa (273 K) ja -paineessa (101,3 kPa) vesihöyryn määrän mukaan tehtävän korjauksen jälkeen, jäljempänä (Nm³/h);3 "päästöraja-arvolla" tarkoitetaan polttolaitoksesta tulevien savukaasujen sisältämän aineen sallittua määrää, joka voidaan päästää ilmaan tietyn ajan kuluessa; se määritellään massan osuutena savukaasujen tilavuudesta, mg/Nm³, kun oletetaan, että savukaasun happipitoisuus nestemäisten ja kaasumaisten polttoaineiden tapauksessa on kolme prosenttia ja kiinteiden polttoaineiden tapauksessa kuusi prosenttia savukaasun tilavuudesta;4 "rikinpoistoasteella" tarkoitetaan polttolaitoksella tietyn ajan kuluessa erityisesti tätä tarkoitusta varten suunnitelluin menetelmin erotetun rikin määrän suhdetta polttolaitoksen laitteisiin syötetyn ja saman ajan kuluessa käytetyn polttoaineen rikin määrään;5 "käyttäjällä" tarkoitetaan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka käyttää polttolaitosta, tai jolle on uskottu toimivaltaa sitä koskevissa taloudellisissa ratkaisuissa;6 "polttoaineella" tarkoitetaan kaikkia kiinteitä, nestemäisiä tai kaasumaisia poltettavia aineita, joita polttolaitoksessa poltetaan, lukuun ottamatta talousjätteitä sekä myrkyllisiä tai vaarallisia jätteitä;7 "polttolaitoksella" tarkoitetaan kaikkia teknisiä laitteita, joissa polttoaineet hapetetaan, jotta täten syntyvää lämpöä voidaan käyttää.Tätä direktiiviä sovelletaan vain energiantuotantoon tarkoitettuihin polttolaitoksiin, lukuun ottamatta niitä, jotka käyttävät palamistuotteita suoraan hyväkseen valmistusprosesseissa.Erityisesti tätä direktiiviä ei sovelleta seuraaviin laitoksiin:- laitokset, joissa palamistuotteita käytetään suoraan lämmitykseen, kuivaukseen tai esineiden tai materiaalien muuhun käsittelyyn, esimerkiksi uudelleenlämmitysuunit, lämpökäsittelyuunit,- jälkipolttolaitokset, toisin sanoen kaikki tekniset laitteet, jotka on suunniteltu puhdistamaan savukaasuja polttamalla, ja joita ei käytetä erillisinä polttolaitoksina,- katalyyttisia krakkauskatalyyttejä regeneroivat laitteet,- laitteet, joilla rikkivety muunnetaan rikiksi,- kemianteollisuudessa käytetyt reaktorit,- koksaamot,- Cowperin ilmankuumentimet.Laitokset, jotka toimivat diesel-, bensiini- tai kaasukäyttöisillä moottoreilla, taikka mitä tahansa polttoainetta käyttävällä kaasuturbiinilla, eivät liioin kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan.Kun kaksi tai useampia uusia laitoksia rakennetaan siten, että toimivaltaisten viranomaisten mielestä niiden savukaasut voitaisiin tekniset ja taloudelliset tekijät huomioon ottaen purkaa yhteisen piipun kautta, tällaisten laitosten muodostamaa kokonaisuutta pidetään yhtenä yksikkönä;8 "monipolttoaineyksiköllä" tarkoitetaan kaikkia polttolaitoksia, joissa voidaan yhtä aikaa tai vuorotellen polttaa kahta tai useampaa polttoainetta;9 "uudella laitoksella" tarkoitetaan kaikkia polttolaitoksia, joiden alkuperäinen rakennuslupa, tai, jos tällaista menettelyä ei ole, alkuperäinen käyttölupa on myönnetty 1 päivänä heinäkuuta 1987 tai sen jälkeen;10 "olemassa olevalla laitoksella" tarkoitetaan kaikkia polttolaitoksia, joita varten alkuperäinen rakennuslupa, tai tällaisen menettelyn puuttuessa alkuperäinen käyttölupa on myönnetty ennen 1 päivää heinäkuuta 1987.3 artikla 1 Jäsenvaltioiden on 1 päivään heinäkuuta 1990 mennessä laadittava asianmukaiset ohjelmat olemassa olevien laitosten kokonaisvuosipäästöjen asteittaiseksi vähentämiseksi. Ohjelmiin on sisällyttävä aikataulut ja täytäntöönpanomenettelyt.2 Ohjelmat on laadittava ja pantava täytäntöön siten, että niiden tavoitteena on ainakin saavuttaa liitteessä I ja II määriteltyihin päivämääriin mennessä päästöjen asianmukaisen rajoittamisen kautta päästöjen enimmäismäärä ja vastaavat prosentuaaliset vähennykset, joista rikkidioksidin osalta asetetaan liitteessä I olevassa 1-6 sarakkeessa ja typen oksidien osalta liitteessä II olevassa 1-4 sarakkeessa.3 Ohjelmien toteuttamisen yhteydessä jäsenvaltioiden on myös määritettävä kokonaisvuosipäästöt liitteessä IX olevan C kohdan mukaisesti.4 Vuonna 1994 komissio laatii jäsenvaltioiden 16 artiklan mukaisesti toimittamien yhteenvetojen perusteella neuvostolle kertomuksen tässä artiklassa tarkoitettujen vähennysten täytäntöönpanosta ja tekee tarvittaessa ehdotuksia rikkidioksidin 3 vaiheen vähennystavoitteiden tai päivämäärän ja typen oksidien 2 vaiheen vähennystavoitteiden tai päivämäärän muuttamisesta. Neuvosto päättää tällaisista ehdotuksista yksimielisesti.5 Jos merkittävä ja odottamaton energian saatavuutta taikka tiettyjen polttoaineiden tai tuotantolaitosten saatavuutta koskeva muutos aiheuttaa jäsenvaltion 1 kohdan mukaisesti laatiman ohjelman täytäntöönpanolle vakavia teknisiä vaikeuksia, komissio tekee kyseisen jäsenvaltion pyynnöstä ja pyynnön perusteet huomioon ottaen päätöksen, jolla se muuttaa päästöjen enimmäismääriä tai liitteessä I ja II asetettuja päivämääriä tuon jäsenvaltion osalta ja ilmoittaa päätöksestään neuvostolle ja jäsenvaltioille.Kaikki jäsenvaltiot voivat kolmen kuukauden kuluessa saattaa komission päätöksen neuvoston käsiteltäväksi; neuvosto voi määräenemmistöllä kolmen kuukauden kuluessa päättää asiasta toisin.4 artikla 1 Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kaikkiin rakennuslupiin tai tällaisen menettelyn puuttuessa uusien laitosten käyttölupiin sisältyy ehdot, jotka liittyvät liitteessä III - VII määrättyjen rikkidioksidin, typen oksidien ja hiukkasten päästörajojen noudattamiseen.2 Komissio tekee 1 päivään heinäkuuta 1995 mennessä teknologian tason ja ympäristön senhetkisten vaatimusten perusteella ehdotukset sovellettavien raja-arvojen muuttamisesta. Neuvosto päättää tällaisista ehdotuksista yksimielisesti.3 Jäsenvaltiot voivat vaatia noudatettavaksi päästörajoja ja toimeenpanon aikarajoja, jotka ovat tiukempia kuin 1 ja 2 kohdassa vahvistetut; niihin voi sisältyä muita epäpuhtauksia, ja niissä voidaan määrätä lisävaatimuksia tai vaatia laitoksen mukauttamista tekniikan kehitykseen.5 artikla Sen estämättä, mitä liitteessä III määrätään:1 uusia laitoksia, joiden mitattu polttoaineteho on yhtä suuri tai suurempi kuin 400 MW, ja jotka eivät toimi yli 2 200 tuntia vuodessa (viiden vuoden jakson liukuva keskiarvo), koskee rikkidioksidipäästöjen raja-arvo 800 mg/Nm³;2 kotimaista kiinteää polttoainetta polttavat uudet laitokset, joissa polttoaineen erityisluonteen vuoksi ei voida saavuttaa kyseisiä laitoksia koskevia rikkidioksidin päästörajoja ilman kohtuuttoman kalliin tekniikan käyttöä, voivat ylittää liitteessä III vahvistetut raja-arvot.Tällaisissa laitoksissa on ainakin saavutettava liitteessä VIII asetetut rikinpoistamisen tasot;3 Espanjan kuningaskunta voi 31 päivään joulukuuta 1999 asti myöntää toimiluvan uusille voimalaitoksille, joiden polttoaineteho on vähintään 500 MW, ja jotka polttavat kotimaista tai maahan tuotua kiinteää polttoainetta, ja jotka otetaan käyttöön vuoden 2005 loppuun mennessä ja täyttävät seuraavat vaatimukset:- maahan tuotujen kiinteiden polttoaineiden tapauksessa rikkidioksidien päästöraja on 800 mg/Nm³,- kotimaisten kiinteiden polttoaineiden tapauksessa rikinpoistoaste on vähintään 60 prosenttia,edellyttäen, että laitoksien, joita tämä poikkeus koskee, sallittu kokonaiskapasiteetti ei ylitä:- kun on kysymys kotimaisista kiinteitä polttoaineita polttavista laitoksista, 2 000 MWe,- kun on kysymys maahan tuotuja kiinteitä polttoaineita polttavista laitoksista, 7 500 MWe tai 50 prosenttia kaikkien kiinteitä polttoaineita polttavien laitosten kaikesta uudesta kapasiteetista, joille on myönnetty toimilupa 31 päivään joulukuuta 1999 mennessä, sen mukaan kumpi on alhaisempi.6 artikla Jäsenvaltiot voivat sallia, että kotimaista ruskohiiltä polttavat laitokset ylittävät 4 artiklan mukaisesti vahvistetut päästörajat, jos parhaan saatavilla olevan tekniikan, josta ei aiheudu kohtuuttomia kustannuksia, käytöstä huolimatta ruskohiilen ominaisuuksiin liittyvät suuret vaikeudet sitä edellyttävät, ja edellyttäen, että ruskohiili on laitosten välttämätön polttoaine.Komissiolle on välittömästi ilmoitettava tällaisista tapauksista ja neuvoston kanssa on neuvoteltava tarvittavista aiheellisista toimenpiteistä.7 artikla Liitteessä VI vahvistettujen typen oksidien päästörajojen noudattamisen varmistamiseksi 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa luvissa voidaan vaatia muun muassa laadittavaksi asianmukaiset tekniset eritelmät suunnittelua varten.Jos valvonnassa ilmenee, että päästörajoja ei ennalta arvaamattomien seikkojen vuoksi noudateta, toimivaltaisen viranomaisen on vaadittava käyttäjää toteuttamaan kaikki aiheelliset alustavat toimenpiteet, jotta päästöraja-arvoa noudatetaan mahdollisimman pian ja joka tapauksessa yhden vuoden kuluessa. Komissiolle on välittömästi ilmoitettava tällaisista tapauksista ja keinoista, jotka on tilanteen korjaamiseksi toteutettu.Tämän artiklan säännöksiä tarkastellaan uudelleen komission neuvostolle tekemän ehdotuksen perusteella samalla kuin 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja ehdotuksia.8 artikla 1 Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa luvissa määrätään menettelystä poistolaitteiden toimintahäiriöiden tai rikkoutumisen varalta. Rikkoutumisista on ilmoitettava viipymättä toimivaltaiselle viranomaiselle, ja tämän on päätettävä asianmukaisista toimenpiteistä. Toimivaltaisen viranomaisen on erityisesti vaadittava käyttäjää vähentämään tai lopettamaan toiminnan mahdollisimman pian, kunnes tavanomaiseen toimintaan voidaan palata, tai käyttämään laitosta vähän pilaavilla polttoaineilla, lukuun ottamatta tapauksia, joissa toimivaltaisen viranomaisen arvion mukaan on välttämätöntä turvata sähkön saanti. Viranomaisen on erityisesti huolehdittava, että käyttäjä toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet poistolaitteiston saamiseksi jälleen käyttöön mahdollisimman pian.2 Toimivaltainen viranomainen voi sallia, että normaalisti vähärikkistä polttoainetta käyttävä laitos vapautetaan rikkidioksidille 4 artiklassa säädettyjen päästörajojen noudattamisvelvoitteesta enintään kuudeksi kuukaudeksi, kun käyttäjä ei kykene noudattamaan näitä raja-arvoja sen vuoksi, että vähärikkisen polttoaineen toimitukset ovat keskeytyneet polttoaineen vakavan puutteen takia.3 Toimivaltainen viranomainen voi sallia, että 4 artiklassa säädettyjen päästörajojen noudattamisvelvoitteesta poiketaan korkeintaan kuuden kuukauden ajan, jos laitos, joka tavanomaisesti käyttää vain kaasumaista polttoainetta ja joka muutoin olisi varustettava savukaasun puhdistuslaitteella, poikkeuksellisesti ja lyhyen ajan turvautuu muihin polttoaineisiin kaasun toimituksessa ilmenneen äkillisen keskeytyksen vuoksi. Toimivaltaiselle viranomaiselle on viipymättä ilmoitettava kaikista erityistapauksista.4 Jäsenvaltioiden on viipymättä ilmoitettava komissiolle tässä artiklassa tarkoitetuista tapauksista.9 artikla 1 Kahta tai useampaa polttoainetta samanaikaisesti käyttäville uuden laitoksen monipolttoaineyksiköille myönnettävää 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua lupaa varten toimivaltaisen viranomaisen on asetettava päästörajat seuraavasti:- ensinnäkin mittaamalla kunkin yksittäisen polttoaineen ja epäpuhtauden asiaa koskeva päästöraja, joka vastaa polttolaitoksen mitattua liitteessä III-VII määrättyä polttoainetehoa;- toiseksi määrittämällä polttoainepainotetut päästörajat, jotka saadaan kertomalla edellä mainittu yksilöllinen päästöraja kunkin polttoaineen polttoaineteholla ja jakamalla tulo kaikkien polttoaineiden polttoainetehojen summalla;- kolmanneksi yhdistämällä polttoainepainotetut päästörajat.2 Monipolttoaineyksiköissä, jotka käyttävät omaan kulutukseensa raakaöljyn jalostamisesta saatuja tislaus- ja konversiojakeita yksin tai yhdessä muiden polttoaineiden kanssa, ovat voimassa suurimman päästöarvon polttoainetta (pääasiallinen polttoaine) koskevat säännökset, huolimatta edellä olevasta 1 kohdasta, jos polttolaitoksen käytön aikana tuon polttoaineen osuus kaikkien polttoaineiden polttoainetehojen summasta on vähintään 50 prosenttia.Kun pääasiallisen polttoaineen osuus on pienempi kuin 50 prosenttia, päästöraja määritellään suhteellisesti yksittäisten polttoaineiden antaman polttoainetehon ja kaikkien polttoaineiden antamien polttoainetehojen summan suhteena seuraavasti:- ensiksi mittaamalla kunkin yksittäisen polttoaineen ja epäpuhtauden asiaa koskeva päästöraja, joka vastaa liitteessä III-VII määrättyä polttolaitoksen mitattua polttoainetehoa;- toiseksi laskemalla pääasiallisen polttoaineen (polttoaine, jolla liitteen III-VII mukaan on suurin päästöraja, ja mikäli kahdella polttoaineella on sama päästöraja, se polttoaine, jolla on suurempi polttoaineteho) päästöraja; tämä arvo saadaan kertomalla tuolle polttoaineelle liitteessä III-VII annettu päästöraja kertoimella kaksi ja vähentämällä tästä luvusta päästörajaltaan alhaisimman polttoaineen päästöraja;- kolmanneksi määrittämällä polttoainepainotetut päästörajat, jotka saadaan kertomalla laskettu polttoaineen päästöraja pääasiallisen polttoaineen polttoaineteholla ja muut yksittäiset päästörajat kunkin polttoaineen tuottamalla polttoaineteholla sekä jakamalla tulo kaikkien polttoaineiden polttoainetehojen summalla;- neljänneksi yhdistämällä polttoainepainotetut päästörajat.3 Vaihtoehtona 2 kohdan osalta voidaan soveltaa rikkidioksidipäästöjen raja-arvoa 1 000 mg/Nm³ kaikkien jalostamon uusien laitosten keskiarvona ja riippumatta käytetyistä polttoaineyhdistelmistä.Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että tämän säännöksen soveltaminen ei johda olemassa olevien laitosten päästöjen lisääntymiseen.4 Kahta tai useampaa polttoainetta vuorotellen käyttävällä monipolttoaineyksiköllä varustetulle uudelle laitokselle myönnettävää 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua lupaa varten ovat voimassa liitteessä III-VII annetut kutakin käytettyä polttoainetta vastaavat päästörajat.10 artikla Polttolaitosten savukaasut on poistettava hallitulla tavalla savupiipun kautta.Päästöehdot on määrättävä 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa luvassa. Toimivaltaisen viranomaisen on huolehdittava erityisesti, että savupiipun korkeus lasketaan siten, että ihmisten terveyttä ja ympäristöä suojellaan.11 artikla Kun polttolaitosta laajennetaan vähintään 50 MW:llä, laitoksen uuteen osaan sovellettavat päästörajat on määritettävä suhteessa koko laitoksen lämpötehoon. Tätä säännöstä ei sovelleta 9 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa.12 artikla Kun rakennetaan polttolaitoksia, joilla todennäköisesti on huomattavia vaikutuksia toisen jäsenvaltion ympäristöön, jäsenvaltioiden on varmistettava kaikki asianmukainen tiedottaminen ja neuvottelu tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY(10) 7 artiklan mukaisesti.13 artikla 1 Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että liitteen IX mukainen tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien polttolaitosten päästöjä ja kaikkia muita tämän direktiivin täytäntöönpanon edellyttämiä arvoja valvotaan. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että käyttäjä vastaa tällaisen valvonnan kustannuksista.2 Rikkidioksidi-, hiukkas-, typenoksidi- ja happipitoisuuksien sekä muiden tämän direktiivin täytäntöönpanon valvonnassa vaadittavien arvojen määrittämisessä käytettävien mittausmenetelmien tai -laitteiden ja kaikkien muiden tulosten arvioinnissa käytettyjen laitteiden on vastattava parasta teollista mittaustekniikkaa ja annettava toistokelpoisia ja verrattavia tuloksia.Määritysmenetelmien on oltava toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiä.3 Toimivaltaisten viranomaisten on asetettava tätä tarkoitusta varten käytettyjen mittaus-, kalibrointi- ja tietojenkäsittelylaitteiden tai -menetelmien suorituskykykriteereihin liittyvät tiedot saataville ja toimitettava nämä tiedot komissiolle.14 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että käyttäjä ilmoittaa toimivaltaisille viranomaisille kohtuullisen ajan kuluessa jatkuvien mittausten tuloksista, mittalaitteiden tarkastuksesta ja yksittäisistä mittauksista sekä kaikista muista mittauksista, joiden avulla on tarkoitus arvioida, onko tämän direktiivin säännöksiä noudatettu.15 artikla 1 Jatkuvissa mittauksissa katsotaan liitteessä III-VII vahvistettuja päästörajoja noudatetun, jos tulosten arviointi osoittaa kalenterivuoden käyttötunneista, että:a) yhdenkään kalenterikuukauden keskiarvo ei ylitä päästörajaa, jab) seuraavissa tapauksissa:- rikkidioksidi ja hiukkaset: 97 prosenttia kaikista 48 tunnin keskiarvoista eivät ylitä 110 prosenttia päästörajoista;- typen oksidit: 95 prosenttia kaikista 48 tunnin keskiarvoista eivät ylitä 110 prosenttia päästörajoista.Huomioon ei oteta 8 artiklassa tarkoitettuja jaksoja sekä käynnistys- ja pysäytysjaksoja.2 Tapauksissa, joissa määritystä varten vaaditaan vain kertamittauksia tai muita soveltuvia määritysmenetelmiä, liitteessä III-VII vahvistettuja päästörajoja katsotaan noudatetun, jos kunkin mittaussarjan tai muiden määritysten tulokset, jotka on määritetty toimivaltaisten viranomaisten antamien sääntöjen mukaisesti, eivät ylitä päästörajoja.3 Rikinpoistoastetta katsotaan noudatetun 5 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, jos liitteessä IX olevan A.2 kohdan mukaisesti suoritettu mittausten arviointi osoittaa, että kaikki kalenterikuukausittaiset keskiarvot tai kaikki liukuvat kuukausittaiset keskiarvot saavuttavat vaaditut rikinpoistoasteet.Huomioon ei oteta 8 artiklassa tarkoitettuja jaksoja sekä käynnistys- ja pysäytysjaksoja.16 artikla 1 Jäsenvaltioiden on viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1990 ilmoitettava komissiolle 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti laadituista ohjelmista.Viimeistään vuoden kuluttua olemassa olevien laitosten päästöjen vähentämisen eri vaiheiden päättymisestä jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle yhteenvetokertomus tuloksista ohjelmien täytäntöönpanossa.Kunkin vaiheen puolivälissä laaditaan lisäksi osakertomus.2 Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa kertomuksissa on annettava yleiskatsaus:- kaikista tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvista polttolaitoksista;- rikkidioksidin ja typen oksidien päästöistä tonneina vuodessa sekä näiden aineiden pitoisuuksista savukaasuissa;- toimenpiteistä, joihin jo on ryhdytty tai joita suunnitellaan päästöjen rajoittamiseksi sekä muutoksista käytetyn polttoaineen valinnassa;- jo tehdyistä tai suunnitelluista käyttötavan muutoksista;- jo toimeenpannuista tai suunnitelluista polttolaitosten lopullisista sulkemisista;- ja tarvittaessa nykyisiä laitoksia varten tehdyissä ohjelmissa asetetuista päästörajoista.Savukaasujen sisältämien epäpuhtauksien vuosipäästöjen ja pitoisuuksien määrittelyssä jäsenvaltioiden on otettava huomioon 13, 14 ja 15 artiklan säännökset.3 Komissio yhdessä jäsenvaltioitten kanssa huolehtii 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen ohjelmien vertailun järjestämisestä säännöllisesti varmistaakseen ohjelmien yhdenmukainen täytäntöönpano yhteisön tasolla.Komission on erityisesti huolehdittava, että ohjelmien täytäntöönpanolla saavutetaan odotetut tulokset päästöjen yleisen vähenemisen suhteen, ja se tekee tarvittaessa aiheelliset ehdotukset.4 Jäsenvaltioiden, jotka soveltavat 5 artiklaa, on annettava siitä vuosittain kertomus komissiolle.17 artikla 1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1990. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.18 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 24 päivänä marraskuuta 1988.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaV. KEDIKOGLOU(1) EYVL N:o C 49, 21.2.1984, s. 1 ja EYVL N:o C 76, 22.3.1985, s. 6(2) EYVL N:o C 337, 17.12.1984, s. 446 ja EYVL N:o C 175, 15.7.1985, s. 297(3) EYVL N:o C 25, 28.1.1985, s. 3(4) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 1(5) EYVL N:o C 139, 13.6.1977, s. 1(6) EYVL N:o C 46, 17.2.1983, s. 1(7) EYVL N:o C 328, 7.12.1987, s. 1(8) EYVL N:o L 171, 27.6.1981, s. 11(9) EYVL N:o L 188, 16.7.1984, s. 20(10) EYVL N:o L 175, 5.7.1985, s. 40LIITE I >TAULUKON PAIKKA>(1) Lisäpäästöjä voi aiheutua kapasiteetista, joka on saanut toimintaluvan 1 päivänä heinäkuuta 1987 tai sen jälkeen.(2) Päästöjen, jotka tulevat polttolaitoksista, joille on myönnetty toimilupa ennen 1 päivää heinäkuuta 1987, mutta jotka eivät vielä ole käytössä ennen tuota päivää, ja joita ei ole otettu huomioon tässä liitteessä määrättyjä päästön enimmäismääriä määritettäessä, on joko täytettävä tässä direktiivissä uusille laitoksille asetetut vaatimukset, tai ne on otettava huomioon nykyisten laitosten kokonaispäästöissä, jotka eivät saa ylittää tässä liitteessä määrättyä kattoa.LIITE II >TAULUKON PAIKKA>(1) Lisäpäästöjä voi aiheutua kapasiteetista, joka on saanut toimiluvan 1 päivänä heinäkuuta 1987 tai sen jälkeen.(2) Päästöjen, jotka tulevat polttolaitoksista, joille on myönnetty toimilupa ennen 1 päivää heinäkuuta 1987, mutta jotka eivät vielä ole käytössä ennen tuota päivää, ja joita ei ole otettu huomioon tässä liitteessä määrättyjä päästön enimmäismääriä määritettäessä, on joko täytettävä tässä direktiivissä uusille laitoksille asetetut vaatimukset, tai ne on otettava huomioon nykyisten laitosten kokonaispäästöissä, jotka eivät saa ylittää tässä liitteessä määrättyä enimmäismäärät.LIITE III UUSIEN LAITOSTEN SO2-PÄÄSTÖRAJAT(1) Kiinteät polttoaineet >VIITTAUS KAAVIOON>>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>(1) Neuvosto päättää vuonna 1990 komission vähärikkisen polttoaineen saatavuudesta laatiman kertomuksen ja komission asianmukaisen ehdotuksen perusteella lämpöteholtaan 50 ja 100 MWth:n välillä olevien laitosten päästörajoistaLIITE IV UUSIEN LAITOSTEN SO2-PÄÄSTÖRAJAT Nestemäiset polttoaineet >VIITTAUS KAAVIOON>>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>LIITE V >TAULUKON PAIKKA>LIITE VI >TAULUKON PAIKKA>LIITE VII >TAULUKON PAIKKA>LIITE VIII RIKINPOISTOASTEET (5 artiklan 2 kohdan mukaisesti) >VIITTAUS KAAVIOON>>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>LIITE IX PÄÄSTÖJEN MITTAUSMENETELMÄT A Uusien laitosten päästöjen mittaus- ja arviointimenettelyt1 Uusissa laitoksissa, joiden mitattu polttoaineteho on yli 300 MW, SO2-, hiukkas-, NOx- ja happipitoisuuksia on mitattava jatkuvasti. SO2:n ja hiukkaspäästön valvonta voidaan kuitenkin suorittaa kertamittauksin tai muita asianmukaisia määritysmenetelmiä käyttäen, kun tällaisia mittauksia tai menettelyjä, jotka toimivaltaisten viranomaisten on tutkittava ja hyväksyttävä, voidaan käyttää pitoisuuden mittaamiseen.Laitoksissa, jotka eivät kuulu ensimmäisen alakohdan alaan, toimivaltaiset viranomaiset voivat vaatia suoritettaviksi mainittujen kolmen epäpuhtauden ja hapen jatkuvia mittauksia, jos niitä pidetään tarpeellisina. Jos jatkuvia mittauksia ei vaadita, toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiä kertamittauksia tai asianmukaisia määritysmenetelmiä on käytettävä säännöllisesti päästöissä esiintyvien edellä mainittujen aineiden määrien arviointiin.2 Laitoksissa, joiden on täytettävä 5 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrätyt rikinpoistoasteet, ovat voimassa 1 kohdan mukaisesti määrätyt SO2-päästömittauksia koskevat vaatimukset. Polttolaitoksessa käytettävän polttoaineen rikkipitoisuutta on lisäksi tarkkailtava säännöllisesti.3 Olennaisista käytetyn polttoainetyypin tai laitoksen käyttötavan muutoksista on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille. Näiden on päätettävä, ovatko 1 kohdassa annetut valvontavaatimukset yhä riittävät, vai onko niitä muutettava.4 Jatkuvatoimiset mittausjärjestelmät on tarkastettava säännöllisin välein toimivaltaisten viranomaisten kanssa neuvotellen. SO2-, hiukkas-, NOx- ja happipitoisuuksien mittaukseen käytetyt laitteet on peruskalibroitava, ja niiden toiminta on tarkastettava asianmukaisin säännöllisin välein. Jatkuvatoimiset mittalaitteet on kalibroitava toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän vertailumittausmenetelmän mukaisesti.B Uusien laitosten vuosittaisten kokonaispäästöjen määrittelySO2:n ja NOx:n vuosittaisten kokonaispäästöjen määrityksestä on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille. Kun käytetään jatkuvaa tarkkailua, polttolaitoksen käyttäjän on laskettava kunkin epäpuhtauden osalta erikseen kunakin päivänä päästetyn epäpuhtauden massa savukaasujen tilavuusvirran pohjalta. Kun jatkuvaa valvontaa ei käytetä, käyttäjän on arvioitava vuosittaiset päästöt A.1 kohdan pohjalta toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla.Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle uusien polttolaitosten vuosittaiset SO2:n ja NOx:n kokonaispäästöt samalla kertaa kuin nykyisten laitosten vuosittaisia kokonaispäästöjä koskevat C.3 kohdassa vaaditut tiedot.C Olemassa olevien laitosten kokonaispäästöjen määrittely1 Jäsenvaltioiden on vuodesta 1990 alkaen ja kunakin seuraavana vuonna laadittava nykyisistä laitoksista täydellinen SO2- ja NOx-päästökartoitus:- laitoksittain yli 300 MWth:n laitosten ja jalostamoiden tapauksessa,- yleiseltä pohjalta muiden tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien polttolaitosten osalta.2 Näihin kartoituksiin käytetyn menetelmän on vastattava vuonna 1980 polttolaitosten SO2- ja NOx-pitoisuuksien määrittelyyn käytettyä menetelmää.Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle vuoteen 1990 mennessä olemassa olevien polttolaitosten SO2- ja NOx-pitoisuuksien määrittelyyn käytettyjen menetelmien ja perustana käytettyjen tietojen yksityiskohdat, joihin viitataan liitteessä I ja II olevalla O palstalla.3 Tämän kartoituksen tulokset on toimitettava komissiolle sopivassa muodossa yhdeksän kuukauden kuluessa kyseisen vuoden päättymisestä.Tällaisten päästökartoituksien laatimiseen käytetyt menetelmät ja niiden perustana olevat yksityiskohtaiset tiedot on komission pyynnöstä annettava sen käyttöön.4 Komissio järjestää tällaisten kansallisten kartoituksien järjestelmällisen vertailun ja tarpeen mukaan tekee neuvostolle ehdotuksia, joilla pyritään yhdenmukaistamaan päästöjen kartoituksen menetelmät tämän direktiivin tehokkaaksi täytäntöönpanemiseksi.


Avis juridique important

|

31999L0062

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/62/EY, annettu 17 päivänä kesäkuuta 1999, verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä

Virallinen lehti nro L 187 , 20/07/1999 s. 0042 - 0050

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 1999/62/EY,annettu 17 päivänä kesäkuuta 1999,verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstäEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan 1 kohdan ja 93 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon(3),noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(4),sekä katsovat, että1) jäsenvaltioiden kuljetusyritysten välisen kilpailun vääristymien poistaminen edellyttää sekä maksujärjestelmien yhdenmukaistamista että oikeudenmukaisen järjestelyn käyttöönottoa infrastruktuurikustannusten veloittamiseksi liikenteenharjoittajilta,2) nämä tavoitteet voidaan saavuttaa ainoastaan asteittain,3) kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/81/ETY(5) ja kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/82/ETY(6), saavutettiin tietty yhdenmukaisuuden taso maksujärjestelmien osalta,4) Euroopan yhteisöjen tuomioistuin kumosi 5 päivänä heinäkuuta 1995 antamassaan tuomiossa asiassa C 21/94, parlamentti v. neuvosto(7), tiettyjen maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen verotuksen sekä tiettyjen infrastruktuurien käytöstä perittävien tie- ja käyttömaksujen soveltamisesta jäsenvaltioissa 25 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/89/ETY(8) pitäen direktiivin vaikutukset voimassa siihen asti, kunnes neuvosto on antanut uuden direktiivin; sen vuoksi direktiivi 93/89/ETY korvataan tällä direktiivillä,5) nykyisissä olosuhteissa kansallisten maksujärjestelmien mukauttaminen olisi rajoitettava kokonaismassaltaan tietyn rajan ylittäviin hyötyajoneuvoihin,6) tämän vuoksi on suotavaa vahvistaa vähimmäismäärät nykyään jäsenvaltioissa sovellettaville tai ne mahdollisesti korvaaville ajoneuvoveroille,7) tiestöä vähemmän vahingoittavien ja vähemmän saastuttavien ajoneuvojen käyttöä olisi edistettävä verojen ja maksujen suuremmalla porrastamisella siten, että porrastaminen ei häiritse sisämarkkinoiden toimintaa,8) on aiheellista sallia muutamien jäsenvaltioiden siirtymäkauden aikana poiketa vähimmäisvaatimuksista tämän direktiivin vaatimuksiin mukautumisen helpottamiseksi,9) tiettyihin kotimaan paikalliskuljetuksiin, joiden vaikutus yhteisön kuljetusmarkkinoihin on vähäinen, sovelletaan tällä hetkellä alennettua ajoneuvoveroa; kitkattoman siirtymävaiheen varmistamiseksi jäsenvaltioiden olisi sallittava vahvistaa väliaikaisia poikkeuksia vähimmäismääristä,10) jäsenvaltioiden olisi sallittava soveltaa alennettuja ajoneuvoveroja tai verovapautuksia sellaisiin ajoneuvoihin, joiden käyttö ei todennäköisesti vaikuta yhteisön kuljetusmarkkinoihin,11) tiettyjen erityistilanteiden huomioon ottamiseksi olisi vahvistettava menettely, jonka mukaan jäsenvaltioiden sallitaan pitää voimassa muut verovapautukset tai veronalennukset,12) nykyisiä kilpailun vääristymiä ei voida poistaa ainoastaan yhdenmukaistamalla veroja tai polttoaineveroja, mutta siihen saakka kun teknisesti ja taloudellisesti asianmukaisemmat maksumuodot otetaan käyttöön, vääristymiä voidaan lieventää antamalla mahdollisuus jatkaa moottoriteiden tietullien ja/tai käyttäjämaksujen kantamista tai ottaa ne käyttöön; lisäksi jäsenvaltioiden olisi saatava kantaa maksuja siltojen, tunnelien ja vuoristosolien käytöstä,13) Alppien teiden erityisolosuhteiden vuoksi jonkin jäsenvaltion voi olla syytä jättää soveltamatta käyttäjämaksujärjestelmää jollakin tarkoin määritellyllä moottoritieverkkonsa osalla, jotta voitaisiin soveltaa infrastruktuuriin perustuvia maksuja,14) tietullit ja käyttäjämaksut eivät saa olla syrjiviä eikä niistä saa aiheutua liiallisia muodollisuuksia tai esteitä sisärajoilla; sen vuoksi olisi toteutettava asianmukaiset toimenpiteet, jotta tietullit ja käyttäjämaksut voidaan maksaa milloin tahansa ja erilaisilla maksuvälineillä,15) käyttäjämaksujen määrien olisi perustuttava kyseisen infrastruktuurin käytön kestoon, ja niiden olisi oltava porrastettuja sen mukaan, millaisia kustannuksia maantieajoneuvot aiheuttavat,16) Kreikassa rekisteröityihin ajoneuvoihin olisi tilapäisesti sovellettava alennettuja käyttäjämaksuja maan geopoliittisen aseman huomioon ottamiseksi,17) tietullien ja käyttäjämaksujen yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi olisi säädettävä tietyistä niiden soveltamistapaa koskevista säännöistä, kuten kyseisten maksujen alaisen infrastruktuurin ominaisuuksista, tiettyjen maksujen enimmäistasoista sekä muista noudatettavista yleisedellytyksistä; painotettujen keskimääräisten tietullien olisi perustuttava asianomaisen infrastruktuuriverkon rakennus-, käyttö- ja kehittämiskustannuksiin,18) on säädettävä, että jäsenvaltiot voivat osoittaa osuuden tietullien ja käyttäjämaksujen määrästä ympäristönsuojeluun ja kuljetusverkkojen tasapainoiseen kehittämiseen, jos kyseinen määrä lasketaan tämän direktiivin säännösten mukaisesti,19) euron käyttöön ottavien jäsenvaltioiden kansallisina valuuttayksikköinä tässä direktiivissä ilmaistut määrät on vahvistettu 1 päivänä tammikuuta 1999, jolloin euron arvosta päätettiin euron ja euron käyttöönottaneiden jäsenvaltioiden valuuttojen välisistä muuntokursseista 31 päivänä joulukuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2866/98(9) mukaisesti; on aiheellista, että jäsenvaltiot, jotka eivät ota käyttöön euroa, tarkastelevat vuosittain kansallisina valuuttoina tässä direktiivissä ilmaistuja määriä ja mukauttavat niitä tarvittaessa vaihtokurssimuutosten mukaisesti; kansallisten valuuttojen vuosittaiset mukautukset eivät ole pakollisia, jos uusien vaihtokurssien muutosten soveltamisesta aiheutuva muutos on alle tietyn osuuden,20) olisi sovellettava alueperiaatetta; kaksi tai useampi jäsenvaltio voi toimia yhdessä yhteisen käyttäjämaksujärjestelmän käyttöönottamiseksi, jollei tietyistä lisäedellytyksistä muuta johdu,21) tämä direktiivi rajoittuu suhteellisuusperiaatteen mukaisesti siihen, mikä on tarpeen sen tavoitteiden saavuttamiseksi perustamissopimuksen 5 artiklan kolmannen kohdan määräysten mukaisesti, ja22) tämän direktiivin säännösten uudelleen tarkastelua ja tarvittaessa mukauttamista varten olisi vahvistettava tiukka aikataulu alueellisemman maksujärjestelmän kehittämiseksi,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:I LUKUYleiset säännökset1 artiklaTätä direktiiviä sovelletaan 2 artiklassa määritellyistä ajoneuvoista kannettaviin ajoneuvoveroihin, tietulleihin ja käyttäjämaksuihin.Tämä direktiivi ei koske ajoneuvoja, joita käytetään kuljetuksiin yksinomaan jäsenvaltioiden Euroopan ulkopuolisilla alueilla.Tämä direktiivi ei myöskään koske Kanariansaarilla, Ceutassa, Melillassa, Azoreilla tai Madeiralla rekisteröityjä ajoneuvoja, joita käytetään kuljetuksiin yksinomaan näillä alueilla tai näiden alueiden välillä sekä näiden alueiden ja Manner-Espanjan ja -Portugalin välillä.2 artiklaTässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "moottoritiellä" tietä, joka on erityisesti suunniteltu ja rakennettu moottoriajoneuvoliikennettä varten ja jolle sen varrella olevilta kiinteistöiltä ei ole välittömiä liittymiä jai) jolla on, yksittäisiä alueita lukuun ottamatta tai muutoin kuin tilapäisesti, molempiin ajosuuntiin kulkevat ajoradat, jotka erotetaan toisistaan joko maa-alueella, jota ei ole tarkoitettu liikenteelle, tai poikkeustapauksissa jollain muulla tavalla;ii) joka ei risteä samassa tasossa minkään tien, rautatien, raitiotien tai jalankulkutien kanssa;iii) jonka on erityisesti osoitettu olevan moottoritie;b) "tietullilla" tietyn summan maksamista siitä, että ajoneuvolla kuljetaan kahden paikan välinen matka käyttäen 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja infrastruktuureja; määrän on perustuttava kuljettuun matkaan sekä ajoneuvotyyppiin;c) "käyttäjämaksulla" tietyn summan maksamista, joka oikeuttaa ajoneuvon käyttämään tietyn ajan 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja infrastruktuureja;d) "ajoneuvolla" moottoriajoneuvoa tai auton ja puoliperävaunun yhdistelmää, joka on tarkoitettu ainoastaan tavarankuljetukseen maanteillä ja jonka suurin sallittu kokonaispaino on vähintään 12 tonnia;e) "EURO I -ajoneuvolla" ajoneuvoa, jonka ominaisuudet määritellään ajoneuvojen dieselmoottoreiden kaasumaisten ja hiukkasmaisten epäpuhtauspäästöjen vähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 3 päivänä joulukuuta 1987 annetun neuvoston direktiivin 88/77/ETY(10), liitteessä I olevan 8.3.1.1 kohdan taulukon rivillä A;f) "EURO II -ajoneuvolla" ajoneuvoa, jonka ominaisuudet määritellään direktiivin 88/77BTY liitteessä I olevan 8.3.1.1 kohdan taulukon rivillä B.II LUKUAjoneuvovero3 artikla1. Ajoneuvoverot, joita tarkoitetaan 1 artiklassa ovat seuraavat:- Belgia:taxe de circulation sur les véhicules automobiles / /verkeersbelasting op de autovoertuigen,- Tanska:vægtafgift af motorkøretøjer m.v.,- Saksa:Kraftfahrzeugsteuer,- Kreikka:Τέλη κυκλοφορίας,- Espanja:a) impuesto sobre vehículos de tracción mecánica,b) impuesto sobre actividades económicas (ainoastaan moottoriajoneuvoista kannettavien maksujen määrän osalta),- Ranska:a) taxe spéciale sur certains véhicules routiers,b) taxe différentielle sur les véhicules à moteur,- Irlanti:vehicle excise duty,- Italia:a) tassa automobilistica,b) addizionale del 5 % sulla tassa automobilistica,- Luxemburg:taxe sur les véhicules automoteurs,- Alankomaat:motorrijtuigenbelasting,- Itävalta:Kraftfahrzeugsteuer,- Portugali:a) imposto de camionagem,b) imposto de circulação,- Suomi:varsinainen ajoneuvovero//egentlig fordonsskatt,- Ruotsi:fordonsskatt,- Yhdistynyt kuningaskunta:a) vehicle excise duty,b) motor vehicles license.2. Jäsenvaltion, joka korvaa jonkun 1 kohdassa tarkoitetuista veroista toisella samankaltaisella verolla, on ilmoitettava siitä komissiolle, joka tekee tarvittavat mukautukset.4 artiklaKukin jäsenvaltio vahvistaa 3 artiklassa tarkoitettujen verojen kantamis- ja perimismenettelyt.5 artiklaAinoastaan rekisteröinnin suorittanut jäsenvaltio voi kantaa 3 artiklassa tarkoitetut verot siellä rekisteröidyistä ajoneuvoista.6 artikla1. Edellä 3 artiklassa tarkoitettujen verojen rakenteesta riippumatta jäsenvaltiot vahvistavat veromäärät siten, että kunkin liitteessä I tarkoitetun ajoneuvoluokan ja -alaluokan veromäärä ei alita liitteessä vahvistettua vähimmäismäärää.Kreikka, Italia, Portugali ja Espanja voivat kahden vuoden ajan direktiivin voimaantulosta soveltaa alennettua vähimmäisveroa, jonka on kuitenkin kussakin tapauksessa oltava vähintään 65 prosenttia liitteessä I vahvistetuista vähimmäismääristä.2. Jäsenvaltiot saavat soveltaa alennettuja määriä tai poikkeuksia seuraaviin ajoneuvoihin:a) kansalliseen maanpuolustukseen tai väestönsuojeluun käytetyt ja palokuntien, muiden pelastuspalvelujen tai poliisin käyttämät ajoneuvot sekä teiden kunnossapitoon käytetyt ajoneuvot;b) ajoneuvot, joita käytetään ainoastaan satunnaisesti ne rekisteröineen jäsenvaltion yleisillä teillä ja joita käyttävät sellaiset luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, joiden päätoimi ei ole tavaraliikenteen harjoittaminen, jos näillä ajoneuvoilla suoritetut kuljetukset eivät vääristä kilpailua ja jos komissio hyväksyy asian.3. a) Neuvosto voi yksimielisesti komission esityksestä sallia jäsenvaltion jatkaa verovapautuksia tai ajoneuvoveron alennuksia sosiaalis-taloudellisten erityistoimintaperiaatteiden tai kyseisen valtion infrastruktuuriin liittyvien syiden perusteella. Tällaiset vapautukset tai alennukset voivat koskea ainoastaan kyseisessä jäsenvaltiossa rekisteröityjä ajoneuvoja, joita käytetään liikenteessä yksinomaan kyseisen valtion tarkkaan määritellyllä alueella.b) Jäsenvaltio, joka haluaa jatkaa tällaisia vapautuksia tai alennuksia, ilmoittaa siitä komissiolle ja toimittaa komissiolle myös kaikki tarvittavat tiedot. Komissio ilmoittaa muille jäsenvaltioille ehdotetuista vapautuksista tai alennuksista kuukauden kuluessa.Neuvoston katsotaan sallineen ehdotettujen vapautuksien tai alennusten jatkaminen, jolleivät komissio tai toiset jäsenvaltiot ole pyytäneet kahden kuukauden kuluttua siitä päivästä, jolloin muille jäsenvaltioille ilmoitettiin asiasta edellisen alakohdan mukaisesti, että neuvosto tutkii asian.4. Rajoittamatta tämän artiklan 1 kohdan toisen alakohdan sekä 2 ja 3 kohdan sekä tietynlaisia jäsenvaltioiden välisiä tavaroiden yhdistettyjä kuljetuksia koskevista yhteisistä säännöistä 7 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/106/ETY(11) 6 artiklan soveltamista jäsenvaltiot eivät saa myöntää sellaisia poikkeuksia tai alennuksia 3 artiklassa tarkoitetuista veroista, jotka tekisivät maksettavan veromäärän alemmaksi kuin tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut vähimmäismäärät.III LUKUTietullit ja käyttäjämaksut7 artikla1. Jäsenvaltiot voivat säilyttää tai ottaa käyttöön tietullit ja/tai käyttäjämaksut 2-10 kohdassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti.2. a) Tietulleja ja käyttäjämaksuja kannetaan ainoastaan moottoriteiden tai muiden ominaisuuksiltaan moottoriteiden kaltaisten monikaistaisten teiden käyttäjiltä tai siltojen, tunneleiden ja vuoristosolien käyttäjiltä.Jos jäsenvaltiossa ei kuitenkaan ole yleistä moottoritieverkostoa eikä ominaisuuksiltaan moottoritien kaltaisia kaksikaistaisia teitä, tietulleja ja käyttäjämaksuja voidaan kantaa kyseisen valtion tekniseltä kannalta ylimmän tieluokan käyttäjiltä.b) Komission kuulemisen jälkeen ja tiettyihin, jäsenvaltioiden suunnittelemiin liikenteen alan lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin etukäteen sovellettavasta tarkastelu- ja kuulemismenettelystä 21 päivänä maaliskuuta 1962 tehdyssä neuvoston päätöksessä(12) säädetyn menettelyn mukaisesti,i) tietullit ja käyttäjämaksut voidaan kantaa myös perustieverkon muiden osuuksien käyttäjiltä, erityisesti- kun turvallisuussyyt oikeuttavat sen,- jäsenvaltioissa, joilla ei ole suurimmassa osassa valtiota yhtenäistä moottoritieverkkoa tai ominaisuuksiltaan moottoritien kaltaisten kaksikaistaisten teiden verkkoa, edellä tarkoitetulla alueella, mutta vain niiden teiden osalta, joita käytetään kansainväliseen tai alueiden väliseen tavaraliikenteeseen, sillä edellytyksellä, ettei kyseisen alueen liikenteen tarpeiden ja väestötiheyden vuoksi ole taloudellisesti perusteltua rakentaa teknisesti korkeamman tasoisia teitä;ii) asianomaiset jäsenvaltiot voivat toteuttaa erityisjärjestelyjä raja-alueilla;iii) Itävalta voi antaa vapautuksen Kufsteinin ja Brennerin välistä moottoritien osaa koskevasta Itävallan käyttäjämaksusta.3. Tietullia ja käyttäjämaksua ei saa kantaa yhtä aikaa tieosuuden käytöstä. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin kantaa tietulleja sellaisissa tieverkoissa, joissa kannetaan myös käyttäjämaksua siltojen, tunnelien ja vuoristosolien käytöstä.4. Tietullit ja käyttäjämaksut eivät saa olla suoraan tai välillisesti syrjiviä liikenteenharjoittajan kansallisuudesta tai ajoneuvon alkuperästä tai määräpaikasta johtuvin perustein.5. Tietulleja ja käyttäjämaksuja on sovellettava ja kannettava sekä niiden maksamista on valvottava siten, että aiheutetaan mahdollisimman vähän häiriötä liikenteen sujuvuudelle ja vältetään pakollista valvontaa tai tarkastuksia yhteisön sisärajoilla. Jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä menetelmien vahvistamiseksi siten liikenteenharjoittajille, että näillä on 24 tunnin ajan vuorokaudessa mahdollisuus maksaa käyttäjämaksut, ainakin tärkeimmissä myyntipisteissä, kaikkia tavanomaisia maksuvälineitä käyttäen jäsenvaltiossa, jossa maksuja kannetaan, sekä sen ulkopuolella. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tietullien ja käyttäjämaksujen maksupaikoilla on kunnolliset tilat, siten että voidaan ylläpitää tavanomaisia tieturvallisuusstandardeja.6. Jäsenvaltio voi määrätä, että kyseisessä valtiossa rekisteröidyiltä ajoneuvoilta peritään käyttäjämaksut valtion koko tieverkon käyttämisestä.7. Kaikkia ajoneuvoluokkia koskevat käyttäjämaksut, mukaan lukien hallintokulut, vahvistetaan kyseisissä jäsenvaltioissa tasolle, joka ei ylitä liitteessä II säädettyjä enimmäismääriä.Näitä enimmäismääriä on tarkasteltava uudelleen 1 päivänä heinäkuuta 2002 ja joka toinen vuosi tämän jälkeen. Tarvittaessa komissio ehdottaa asianmukaisia mukautuksia ja Euroopan parlamentti ja neuvosto päättävät niistä perustamissopimuksessa määrättyjen edellytysten mukaisesti.Käyttäjämaksua soveltavien jäsenvaltioiden on kahden vuoden ajan tämän direktiivin voimaantulosta sovellettava Kreikassa rekisteröityjen ajoneuvojen käyttäjämaksuihin 50 prosentin alennusta maan geopoliittisen aseman vuoksi. Komissio voi päättää antaa kyseisille jäsenvaltioille luvan jatkaa tämän alennuksen soveltamista vuoden kerrallaan.8. Käyttäjämaksujen määrien on oltava suhteessa infrastruktuurin käytön kestoon.Jäsenvaltiot saavat kantaa ainoastaan vuosimaksuja kyseisessä valtiossa rekisteröidyistä ajoneuvoista.9. Keskimääräisten tietullien on perustuttava kyseisen infrastruktuuriverkon rakentamis-, käyttö- ja kehittämiskuluihin.10. Edellä olevassa 9 kohdassa tarkoitetuista keskimääräisistä tietulleista riippumatta jäsenvaltiot voivat muuttaa kannettavien tietullien määriäa) ajoneuvojen päästöluokituksen mukaan, edellyttäen, että mitkään tietullit eivät ole yli 50 prosenttia korkeampia kuin vastaavista ankarimpia päästönormeja noudattavista ajoneuvoista kannettavat tietullit;b) vuorokaudenajan mukaan edellyttäen, että mitkään tietullit eivät ole yli 100 prosenttia korkeampia kuin vuorokauden halvimpana aikana kannettavat tietullit.Kaikki ajoneuvojen päästöluokituksen tai vuorokaudenajan mukaan kannettavien tietullien muutokset on suhteutettava asetettuun tavoitteeseen.8 artikla1. Kaksi tai useampi jäsenvaltio voi toimia yhteistyössä ottaakseen käyttöön koko niiden alueella sovellettavan yhteisen käyttäjämaksujärjestelmän. Jäsenvaltioiden on siinä tapauksessa huolehdittava, että käyttäjämaksujärjestelmän käyttöönottaminen, toteuttaminen ja mahdolliset myöhemmät muutokset tehdään kiinteässä yhteistyössä komission kanssa.2. Yhteiseen järjestelmään sovelletaan 7 artiklan lisäksi seuraavia vaatimuksia:a) Järjestelmään osallistuvien jäsenvaltioiden on vahvistettava yhteiset käyttömäärien maksut siten, että ne eivät ole korkeammat kuin 7 artiklan 7 kohdassa tarkoitetut enimmäismäärät.b) Yhteisen käyttäjämaksun maksamalla on päästävä kunkin järjestelmään osallistuvan jäsenvaltion 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti määrittelemään tieverkkoon.c) Muut jäsenvaltiot saavat liittyä yhteiseen järjestelmään.d) Järjestelmään osallistuvat jäsenvaltiot kehittävät jakojärjestelmän, jonka mukaan kukin niistä saa kohtuullisen osuuden käyttäjämaksuista saaduista tuloista.IV LUKULoppusäännökset9 artikla1. Tämä direktiivi ei estä jäsenvaltioita soveltamastaa) erityisveroja tai -maksuja, joita kannetaan- ajoneuvon rekisteröinnin yhteydessä tai- epätavallisen painavia tai suuria kuormia kuljettavista ajoneuvoista;b) pysäköintimaksuja ja erityisiä kaupunkiliikennemaksuja;c) säänteleviä maksuja, jotka on erityisesti suunniteltu torjumaan ajankohtaan ja paikkaan liittyviä liikenneruuhkia.2. Tämä direktiivi ei myöskään estä jäsenvaltioita osoittamasta tiettyä prosenttiosuutta tietullista tai käyttäjämaksusta saaduista tuloista ympäristön suojeluun ja liikenneverkkojen tasapainoiseen kehittämiseen, edellyttäen, että asianomainen osuus lasketaan 7 artiklan 7 ja 9 kohdan mukaisesti.10 artikla1. Tämän direktiivin soveltamiseksi euron ja jäsenvaltioiden, jotka eivät ole ottaneet käyttöön euroa, kansallisten valuuttojen väliset vaihtokurssit ovat ne, jotka ovat voimassa lokakuun ensimmäisenä työpäivänä ja jotka julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä; näitä kursseja sovelletaan seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1 päivästä.2. Jäsenvaltiot, jotka eivät ole ottaneet käyttöön euroa, voivat pitää voimassa ne määrät, jotka ovat voimassa 1 kohdassa säädetyn vuosittaisen mukautuksen aikana, jos näiden euroina ilmoitettujen määrien muuntaminen kansalliseksi valuutaksi aiheuttaisi alle 5 prosentin muutoksen.11 artikla1. Komissio esittää 7 artiklan 7 kohdan toisessa alakohdassa mainittuihin päivämääriin mennessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta ottaen huomioon teknologiassa ja liikenteen ruuhkautumisessa tapahtuneen kehityksen.2. Jäsenvaltiot toimittavat tarvittavan tiedon komissiolle viimeistään kuusi kuukautta ennen 1 kohdassa mainittuja päivämääriä, jotta komissio voisi laatia edellä mainitut kertomukset.3. Jäsenvaltioiden, jotka ottavat käyttöön elektronisen tietullien ja/tai käyttäjämaksujen kantojärjestelmän, on toimittava keskenään yhteistyössä asianmukaisen yhteentoimivuuden toteuttamiseksi.12 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään heinäkuuta 2000 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. Komission on ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille.13 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.14 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 17 päivänä kesäkuuta 1999.Euroopan parlamentin puolestaJ.M. GIL-ROBLESPuhemiesNeuvoston puolestaF. MÜNTEFERINGPuheenjohtaja(1) EYVL C 59, 26.2.1997, s. 9.(2) EYVL C 206, 7.7.1997, s. 17.(3) Lausunto annettu 3. kesäkuuta 1999 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(4) Euroopan parlamentin lausunto annettu 17. heinäkuuta 1997 (EYVL C 286, 22.9.1997, s. 217), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 18. tammikuuta 1999 (EYVL C 58, 1.3.1999, s. 1) ja Euroopan parlamentin päätös tehty 7. toukokuuta 1999 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(5) EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).(6) EYVL L 316, 31.10.1992, s. 19, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 94/74/EY.(7) Kok. 1995, s. I-1827.(8) EYVL L 279, 12.11.1993, s. 32.(9) EYVL L 359, 31.12.1998, s. 1.(10) EYVL L 36, 9.2.1988, s. 33, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 96/1/EY (EYVL L 40, 17.2.1996, s. 1).(11) EYVL L 368, 17.12.1992, s. 38.(12) EYVL 23, 3.4.1962, s. 720/62, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 73/402/ETY (EYVL L 347, 17.12.1973, s. 48).LIITE IAJONEUVOIHIN SOVELLETTAVAT VEROJEN VÄHIMMÄISMÄÄRÄT>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>LIITE IIKÄYTTÄJÄMAKSUJEN ENIMMÄISMÄÄRÄT EUROISSA, MUKAAN LUKIEN 7 ARTIKLAN 7 KOHDASSA TARKOITETUT HALLINTOKULUTVuosittaiset>TAULUKON PAIKKA>Kuukautta ja viikkoa kohtiKuukausittaiset ja viikottaiset enimmäismäärät on suhteutettava infrastruktuurin käytön kestoon.Päivää kohtiPäiväkohtainen käyttäjämaksu on määrältään 8 euroa kaikissa ajoneuvoluokissa.


Avis juridique important

|

31989L0341

Neuvoston direktiivi 89/341/ETY, annettu 3 päivänä toukokuuta 1989, lääkevalmisteita koskevan lainsäädännön lähentämisestä annettujen direktiivien 65/65/ETY, 75/318/ETY ja 75/319/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 142 , 25/05/1989 s. 0011 - 0013 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 19 s. 0009  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 19 s. 0009

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 3 päivänä toukokuuta 1989,lääkevalmisteita koskevan lainsäädännön lähentämisestä annettujen direktiivien 65/65/ETY, 75/318/ETY ja 75/319/ETY muuttamisesta (89/341/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäkaikkien lääkkeiden tuotantoa, jakelua ja käyttöä ohjaavien säännösten ensisijaisena tavoitteena on oltava kansanterveyden turvaaminen,lääkevalmisteita koskevan lainsäädännön lähentämisestä annetut direktiivit on mukautettava tieteen kehitykseen ja niissä on otettava huomioon niiden antamisen jälkeen saatu kokemus niin, että korkeampi laatu ja parempi turvallisuus ja teho varmistetaan,lääkevalmisteiden kulutuskäytön parantamisesta 15 päivänä toukokuuta 1987 esittämissään päätelmissä(4) neuvosto katsoi, että yhteisössä markkinoille saatettuihin, ihmisille tarkoitettuihin lääkevalmisteisiin liitettävien pakkausselosteiden järjestelmää tulisi kehittää,olisi pidettävä yllä takeita yhteisössä valmistettujen lääkkeiden laadusta vaatimalla hyvien tuotantotapojen periaatteiden noudattamista kaikkien lääkkeiden osalta, riippumatta siitä, mihin lääkkeet on lopullisesti tarkoitettu,komissiolle tulisi antaa valtuudet määritellä yksityiskohtaisesti lääkkeiden hyvien tuotantotapojen periaatteet kiinteässä yhteistyössä lääkevalmistesektorin teknisten esteiden poistamisesta annettujen direktiivien mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean kanssa,Euroopan parlamentin 13 päivänä kesäkuuta 1986 antaman päätöslauselman takia, joka koskee lääkevalmisteiden vientiä kolmanteen maailmaan, tulisi toteuttaa toimenpiteet lääkkeiden käytön edellytyksiä jäsenvaltioissa koskevien tietojen toimittamisen parantamiseksi kolmansille maille, jadirektiivin 65/65/ETY(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 87/21/ETY(6), direktiivin 75/318/ETY(7), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 87/19/ETY(8), ja toisen neuvoston direktiivin 75/319/ETY(9), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 83/570/ETY(10), soveltamisala tulisi laajentaa kattamaan muut teollisesti tuotetut lääkkeet, joita direktiivit eivät tähän asti ole koskeneet,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiiviä 65/65/ETY seuraavasti:1 Otsikossa, johdanto-osassa ja II V luvussa kaikki viittaukset "lääkevalmisteeseen" korvataan "lääkkeellä".2 Lisätään 1 artiklaan alakohdat seuraavasti:"4 `tiettyä tapausta varten tehdyllä valmisteella`:yksittäiselle potilaalle kirjoitetun lääkemääräyksen mukaisesti apteekissa valmistettua lääkettä.5 `apteekkivalmisteella`:farmakopean ohjeiden mukaan apteekissa valmistettua ja kyseessä olevan apteekin palvelemille potilaille suoraan toimitettavaksi tarkoitettua lääkettä."3 Korvataan 2 artikla seuraavasti:"2 artikla1 Jäljempänä II V lukujen säännöksiä sovelletaan ihmisille tarkoitettuihin lääkevalmisteisiin, jotka on tarkoitettu jäsenvaltioissa saatettavaksi markkinoille.2 Mikäli jäsenvaltio myöntää lupia sellaisten teollisesti tuotettujen lääkkeiden saattamiseksi markkinoille, jotka eivät täytä lääkevalmisteen määritelmää, sen tulee myös soveltaa II V luvun säännöksiä niihin.3 Jäljempänä II V luvun säännöksiä ei sovelleta:- tiettyä tapausta varten tehtyihin valmisteisiin ja apteekkivalmisteisiin,- tutkimukseen ja kehittelykokeisiin tarkoitettuihin lääkkeisiin,- välituotteisiin, joita toimiluvan saanut valmistaja edelleen tuotannollisesti käsittelee.4 Jäsenvaltio voi, voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti ja täyttääkseen erityiset tarpeet olla soveltamatta II V lukujen säännöksiä lääkkeeseen, joka on valmistettu laillistetun terveydenhuollon ammattihenkilön antamien laatuvaatimusten mukaisesti ja tarkoitettu hänen välittömällä henkilökohtaisella vastuullaan yksittäisille potilailleen, ja joka toimitetaan vilpittömässä mielessä vapaaehtoisesti tehtyä määräystä vastaan."4 Lisätään 4 a artiklaan alakohta seuraavasti:"6.6 tarvittaessa erityiset varotoimet käyttämättömien valmisteiden tai tällaisista valmisteista peräisin olevien jätteiden hävittämisessä."5 Lisätään 13 artiklaan alakohta seuraavasti:"9 tarvittaessa erityiset varotoimet käyttämättömien valmisteiden tai tällaisista valmisteista peräisin olevien jätteiden hävittämisessä."6 Lisätään 14 artiklaan viides luetelmakohta seuraavasti:"- valmisteen eränumero."2 artikla Korvataan direktiivissä 75/318/ETY kaikki viittaukset "lääkevalmisteeseen" "lääkkeellä".3 artikla Muutetaan direktiivi 75/319/ETY seuraavasti:1 Korvataan 4 artiklassa b alakohta seuraavasti:"b) toimivaltaiset viranomaiset voivat toimittaa lääkkeen, sen lähtöaineet ja tarvittaessa sen välituotteen tai muun ainesosan tutkittavaksi valtion laboratorioon tai tähän tarkoitukseen osoitettuun laboratorioon varmistuakseen siitä, että valmistajan käyttämät ja hakemuksen liitteenä olevissa erityistiedoissa direktiivin 65/65/ETY 4 artiklan toisen kohdan 7 alakohdan mukaisesti kuvatut tarkastusmenetelmät ovat tyydyttävät."2 Korvataan 6 artiklan viimeinen alakohta seuraavasti:"Lääkepakkaukseen on ehdottomasti sisällytettävä pakkausseloste, jollei kaikkia tämän artiklan edellyttämiä tietoja ole jo ilmaistu itse pakkauksessa tai ulommassa päällyksessä."3 Korvataan 16 artiklan 1 alakohta seuraavasti:"1 Jäsenvaltioiden tulee toteuttaa kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että lääkkeiden valmistamiseksi tarvitaan lupa. Tämä valmistuslupa tulee vaatia siitä huolimatta, että valmistetut lääkkeet on tarkoitettu vientiin."4 Lisätään 19 artiklaan alakohta seuraavasti:"f) noudattaa hyvien tuotantotapojen periaatteita ja yleisohjeita lääkkeiden valmistamisessa siten kuin yhteisön oikeudessa on säädetty."5 Lisätään artikla seuraavasti:"19 a artiklaEdellä 19 artiklan f alakohdassa tarkoitetut hyvien tuotantotapojen periaatteet ja yleisohjeet lääkkeiden valmistuksessa annetaan jäsenvaltioille osoitetussa direktiivissä, direktiivin 75/318/ETY 2 c artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Komissio julkaisee yksityiskohtaiset ohjeet ja tarvittaessa muuttaa niitä niiden periaatteiden mukaisesti sikäli kun on tarpeen ottaa huomioon tekniikan ja tieteen kehitys."6 Edelleen 26 artiklassa:- korvataan ensimmäinen kohta seuraavasti:"Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tulee toistuvin tarkastuksin varmistaa, että lääkkeitä säänteleviä lainsäädännön vaatimuksia noudatetaan.",- lisätään kohta seuraavasti:"Jokaisen ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun tarkastuksen jälkeen toimivaltaista viranomaista edustavien virkamiesten tulee antaa kertomus siitä, noudattaako valmistaja yhteisön oikeudessa säädettyjä hyvien tuotantotapojen periaatteita ja ohjeistoa lääkkeiden valmistuksessa. Näiden kertomusten sisältö tulee toimittaa sille valmistajalle, johon tarkastus kohdistuu."7 Lisätään artikla seuraavasti:"28 a artiklaValmistajan, viejän tai kolmannen tuovan maan viranomaisten pyynnöstä jäsenvaltion tulee todistaa, että lääkkeen valmistajalla on 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu lupa. Antaessaan tällaisia todistuksia niiden tulee noudattaa seuraavia vaatimuksia:1 Jäsenvaltioiden tulee ottaa huomioon voimassa olevat Maailman terveysjärjestön hallinnolliset järjestelyt.2 Heidän tulee toimittaa vientiin tarkoitetuista, alueellaan luvan saaneista lääkkeistä valmisteen, sellaisena kuin se on hyväksytty direktiivin 65/65/ETY 4 artiklan b alakohdan mukaisesti, ominaisuuksia koskeva yhteenveto.3 Mikäli valmistajalla ei ole lupaa hänen tulee saattaa tuote markkinoille, toimittaa edellä tarkoitetun todistuksen vahvistamisesta vastaaville viranomaisille ilmoitus, jossa selostetaan miksi myyntilupaa ei ole."8 Lisätään 30 artiklaan kohta seuraavasti:"Jäsenvaltioiden tulee perustellusta pyynnöstä viipymättä toimittaa 26 artiklan kolmannessa kohdassa tarkoitetut kertomukset toisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Jos kertomukset vastaanottava jäsenvaltio niitä tarkasteltuaan katsoo, ettei se voi hyväksyä kertomukset vahvistaneen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten tekemiä johtopäätöksiä, sen tulee esittää kyseessä oleville toimivaltaisille viranomaisille perustelunsa ja pyytää lisätietoja. Kyseessä olevien jäsenvaltioiden tulee pyrkiä yhteisymmärrykseen. Niissä tapauksissa, joissa on vakavia käsityseroja, yhden kyseessä olevista jäsenvaltioista tulee tarvittaessa ilmoittaa asiasta komissiolle."9 Lisätään 33 artiklaan kohdat seuraavasti:"2 Lääkkeen saattamisesta markkinoille vastaava henkilö on velvollinen saattamaan viipymättä kyseessä olevien jäsenmaiden tietoon kaikki ne toimenpiteensä, jotka hän on toteuttanut keskeyttääkseen valmisteen saattamisen markkinoille tai poistaakseen sen markkinoilta ilmoittaen samalla perusteet toimenpiteille, jos ne koskevat lääkkeen tehoa tai kansanterveyden turvaamista. Jäsenvaltioiden tulee huolehtia, että tämä tieto saatetaan komitean tietoon.3 Jäsenvaltioiden tulee varmistua, että aiheelliset tiedot 1 ja 2 kohdan mukaisesti suoritetuista toimenpiteistä, jotka voivat vaikuttaa kansanterveyden turvaamiseen kolmansissa maissa, saatetaan viipymättä yhdessä komitealle osoitetun jäljennöksen kanssa Maailman terveysjärjestön tietoon.4 Komission tulee julkaista vuosittain luettelo yhteisössä kielletyistä lääkkeistä."10 Muutetaan 34 artiklan ensimmäinen kohta seuraavasti:"Tätä direktiiviä sovelletaan ihmisille tarkoitettuihin lääkkeisiin niissä rajoissa, joista säädetään direktiivin 65/65/ETY 2 artiklassa."4 artikla 1 Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet 1 päivään tammikuuta 1992 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2 Markkinoille saattamista koskevien lupahakemusten, jotka on jätetty 1 kohdassa tarkoitetun määräajan jälkeen, on oltava tämän direktiivin mukaisia.3 Edellä 1, 2 ja 3 artiklat tulee tarvittaessa asteittain ulottaa olemassa oleviin lääkkeisiin 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä.5 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 3 päivänä toukokuuta 1989.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaP. SOLBES(1) EYVL N:o C 36, 8.2.1988, s. 22(2) EYVL N:o C 290, 14.11.1988, s. 128 ja EYVL N:o C 120, 16.5.1989(3) EYVL N:o C 208, 8.8.1988, s. 64(4) EYVL N:o C 178, 7.7.1987, s. 2(5) EYVL N:o 22, 9.2.1965, s. 369/65(6) EYVL N:o L 15, 17.1.1987, s. 3(7) EYVL N:o L 147, 9.6.1975, s. 1(8) EYVL N:o L 15, 17.1.1987, s. 31(9) EYVL N:o L 147, 9.6.1975, s. 13(10) EYVL N:o L 332, 28.11.1983, s. 1


Avis juridique important

|

31995L0050

Neuvoston direktiivi 95/50/EY, annettu 6 päivänä lokakuuta 1995, yhtenäisestä menettelystä vaarallisten aineiden tiekuljetusten tarkastuksissa

Virallinen lehti nro L 249 , 17/10/1995 s. 0035 - 0040

NEUVOSTON DIREKTIIVI 95/50/EY,annettu 6 päivänä lokakuuta 1995,yhtenäisestä menettelystä vaarallisten aineiden tiekuljetusten tarkastuksissa EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),toimii perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen (3),sekä katsoo, ettäyhteisö on päättänyt useista, sellaisen ilman sisäisiä rajoja olevan alueen muodostavien sisämarkkinoiden toteuttamiseksi tarkoitetuista toimenpiteistä, jossa tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan perustamissopimuksen mukaisesti,vaarallisten aineiden tiekuljetusten tarkastukset suoritetaan valvonnan poistamisesta jäsenvaltioiden rajoilla maantie- ja sisävesiliikenteessä 17 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3912/92 (4) mukaisesti ja kolmannessa maassa rekisteröityjen tai liikenteeseen hyväksyttyjen ajoneuvojen maantie- ja sisävesiliikenteen alalla yhteisössä suoritetusta valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4060/89 (5) mukaisesti,neuvosto on antanut 21 päivänä marraskuuta 1994 direktiivin 94/55/EY (6) vaarallisten aineiden tiekuljetusta koskevien jäsenvaltioiden lakien lähentämisestä; sen vuoksi olisi tällaisiin kuljetuksiin liittyvät tarkastusmenetelmät sekä vastaavat määritelmät yhdenmukaistettava näin vahvistettujen turvallisuusmääräyksien noudattamisen valvonnan tehostamiseksi,olisi varmistettava, että jäsenvaltioiden suorittamien tarkastusten taso on riittävä niiden koko alueella välttäen samalla mahdollisuuksien mukaan tällaisten ajoneuvojen tarkastusten moninkertaistumista,toissijaisuusperiaatteen mukaisesti yhteisön toiminta on siis välttämätöntä vaarallisten aineiden kuljetusten turvallisuuden tason parantamiseksi,tarkastukset olisi suoritettava käyttämällä näihin kuljetuksiin yhteisön koko alueella soveltuvaa samansisältöistä luetteloa,lisäksi olisi tarpeen laatia luettelo rikkomuksista, joita kaikki jäsenvaltiot pitävät niin vakavina, että niistä seuraa aiheuttajina oleviin ajoneuvoihin kohdistuvat olosuhteisiin tai turvallisuusvaatimuksiin nähden aiheelliset toimenpiteet, mukaan lukien tarvittaessa kyseessä olevien ajoneuvojen yhteisöön tulon kieltäminen,turvallisuusmääräysten noudattamisen parantamiseksi vaarallisten aineiden tiekuljetuksissa on välttämätöntä määrätä yrityksissä suoritettavista ennalta ehkäisevistä tarkastuksista tai vaarallisten aineiden kuljetusta koskevien lakien vakavista laiminlyönneistä tiellä,kyseisten tarkastuksien on ulotuttava kaikkiin kokonaan tai osittain jäsenvaltioiden alueella tapahtuviin vaarallisten aineiden maantiekuljetuksiin riippumatta aineen lähtö- tai määräpaikasta tai ajoneuvon rekisteröintimaasta,kun kyse vakavista toistuvista laiminlyönneistä, sen jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia, jossa ajoneuvo on rekisteröity tai jossa yritys on perustettu, voidaan pyytää ryhtymään aiheellisiin toimenpiteisiin ja heidän on ilmoitettava pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle mahdollisista jatkotoimenpiteistä, jatämän direktiivin soveltamista olisi seurattava komission antaman kertomuksen perusteella,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Tätä direktiiviä sovelletaan jäsenvaltioiden suorittamiin vaarallisten aineiden tiekuljetusten tarkastuksiin alueellaan tapahtuvassa tai kolmannesta maasta saapuvassa ajoneuvoliikenteessä.Tätä direktiiviä ei sovelleta vaarallisten aineiden kuljetuksiin, jotka suoritetaan puolustusvoimille kuuluvilla tai näiden valvonnassa olevilla ajoneuvoilla.2. Tämä direktiivi ei kuitenkaan rajoita jäsenvaltioiden oikeutta tarkastaa, yhteisön lakeja noudattaen, sellaisilla ajoneuvoilla kansallisessa tai kansainvälisessä liikenteessä alueellaan suoritettavia vaarallisten aineiden kuljetuksia, joita tämä direktiivi ei koske.2 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan:- `ajoneuvolla` kaikkia tieliikenteeseen tarkoitettuja valmiita tai keskeneräisiä vähintään nelipyöräisiä moottoriajoneuvoja, joiden suurin rakenteellinen nopeus on yli 25 km/h, sekä niiden perävaunuja, lukuun ottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja sekä maa- ja metsätaloustraktoreita ja kaikkia liikkuvia koneita;- `vaarallisilla aineilla` direktiivissä 94/55/EY tarkoitettuja vaarallisia aineita;- `kuljetuksella` maantiekuljetusta, joka suoritetaan ajoneuvolla kokonaan tai osittain yleisillä teillä jäsenvaltioiden alueella, mukaan lukien tavaroiden kuormaus ja purkaminen direktiivin 94/55/EY mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden laeissa säädettyjä, näiden toimien vastuuta koskevia järjestelyjä;- `yrityksellä` voittoa tavoittelevaa tai tavoittelematonta luonnollista henkilöä tai voittoa tavoittelevaa tai tavoittelematonta oikeushenkilöä, henkilöyhdistystä tai ryhmää, joka ei ole oikeushenkilö, ja julkisen viranomaisen alaista elintä riippumatta siitä, onko se itse oikeushenkilö tai onko viranomainen, jonka alainen se on, oikeushenkilö, joka kuljettaa, kuormaa tai purkaa tai kuljetuttaa vaarallisia aineita sekä joka väliaikaisesti varastoi, kerää, pakkaa tai vastaanottaa tällaisia aineita osana kuljetustoimintaa, ja joka sijaitsee yhteisön alueella;- `valvonnalla` vaarallisten aineiden kuljetuksen turvallisuuteen liittyvien seikkojen vuoksi toimivaltaisen viranomaisen suorittamaa tarkastusta, todentamista tai muodollisuutta.3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että edustavalle osalle vaarallisten aineiden tiekuljetuksia tehdään tässä direktiivissä säädetyt tarkastukset sen todentamiseksi, että näissä kuljetuksissa noudatetaan vaarallisten aineiden tiekuljetuksia koskevaa lainsäädäntöä.2. Nämä tarkastukset on suoritettava jäsenvaltion alueella asetuksen (ETY) N:o 4060/89 3 artiklan ja asetuksen (ETY) N:o 3912/92 1 artiklan mukaisesti.4 artikla Tässä direktiivissä säädettyjä tarkastuksia suorittaessaan jäsenvaltioiden on käytettävä liitteenä I olevaa tarkastusluetteloa. Tämän tarkastusluettelon kappale tai tarkastuksen toteuttaneen viranomaisen antama asiakirja tarkastuksesta on annettava ajoneuvon kuljettajalle ja se on esitettävä pyydettäessä myöhemmin suoritettavan tarkastuksen yksinkertaistamiseksi ja sen päällekkäisyyden estämiseksi. Tämä kohta ei rajoita jäsenvaltioiden oikeutta suorittaa erityisiä kohdennettuja tarkastustoimia.2. Tarkastukset on suoritettava pistokokein ja niiden on katettava mahdollisimman laaja osa tieverkkoa.3. Tarkastusta varten valittujen paikkojen on oltava sellaisia, että ajoneuvot, joissa havaitaan rikkomuksia, voidaan niillä saattaa asianmukaiseen kuntoon tai, jos tarkastava viranomainen katsoo aiheelliseksi, kyseiset ajoneuvot voidaan turvallisuutta vaarantamatta pidättää liikenteestä tällä paikalla tai paikalla, jonka viranomainen tätä tarkoitusta varten osoittaa.4. Tarvittaessa, jos tästä ei aiheudu vaaraa turvallisuudelle, voivat toimivaltaisen viranomaisen hyväksymät laboratoriot ottaa kuljetettavista aineista näytteitä tutkimuksia varten.5. Tarkastuksiin ei saa kulua kohtuuttomasti aikaa.5 artikla Ajoneuvot voidaan pidättää liikenteestä joko tarkastuspaikalla tai paikalla, jonka viranomaiset ovat tähän tarkoitukseen osoittaneet, ja voidaan vaatia, että ajoneuvot saatetaan asianmukaiseen kuntoon ennen matkan jatkamista tai niiltä voidaan edellyttää muita asianmukaisia toimenpiteitä olosuhteista tai turvallisuusvaatimuksista riippuen, mukaan lukien näiden ajoneuvojen yhteisöön tulon kieltäminen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta seuraamuksia, joita mahdollisesti sovelletaan, kun vaarallisten aineiden maantiekuljetuksissa on todettu yksi tai useampi liitteessä II lueteltu rikkomus.6 artikla 1. Tarkastuksia voidaan myös suorittaa yrityksissä ennalta ehkäisevästi, kun maantiellä on todettu turvallisuutta vaarantavia rikkomuksia vaarallisten aineiden kuljetuksessa.2. Näillä tarkastuksilla on tarkoitus varmistaa, että olosuhteet, joissa vaarallisia aineita kuljetetaan, ovat asiaa koskevan lainsäädännön mukaiset.Jos vaarallisten aineiden tiekuljetuksissa on todettu yksi tai useampia liitteessä II luetelluista rikkomuksista, on kuljetukset ennen niiden lähtöä yrityksestä saatettava asianmukaiseen kuntoon tai niiltä on edellytettävä muita asianmukaisia toimenpiteitä.7 artikla 1. Jäsenvaltiot sopivat antavansa toisilleen apua tämän direktiivin moitteettomaksi soveltamiseksi.2. Jäsenvaltiossa rekisteröimättömän ajoneuvon tai yrityksen vakavista tai toistuvista rikkomuksista, jotka vaarantavat vaarallisten aineiden kuljetusten turvallisuuden, on ilmoitettava sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa ajoneuvo on rekisteröity tai yritys on perustettu.Sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jossa vakavat tai toistuvat laiminlyönnit on todettu, voivat pyytää sen jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia, jossa ajoneuvo on rekisteröity tai yritys on perustettu, toteuttamaan asianmukaiset toimenpiteet laiminlyöjää tai laiminlyöjiä kohtaan.Jälkimmäisten toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa rikkomukset todettiin, mahdollisista liikenteenharjoittajaan tai yritykseen nähden toteutetuista toimenpiteistä.8 artikla Jos toisessa jäsenvaltiossa rekisteröityä ajoneuvoa tiellä tarkastettaessa tehdyt havainnot antavat aihetta epäillä vakavia tai toistuvia rikkomuksia, joita ei tämän tarkastuksen aikana voi tarvittavan tiedon puuttuessa osoittaa, kyseisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on sovittava keskinäisestä avusta tilanteen selvittämiseksi. Jos toimivaltainen jäsenvaltio tässä tarkoituksessa suorittaa tarkastuksen yrityksessä, toiselle kyseessä olevalle jäsenvaltiolle on annettava tieto tämän tarkastuksen tuloksista.9 artikla 1. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle viimeistään kahdentoista kuukauden kuluessa kunkin kalenterivuoden päättymisestä tämän direktiivin soveltamisesta liitteen III mukainen vuosikertomus, joka sisältää seuraavat tiedot:- mahdollisuuksien mukaan todellinen tai arvioitu tiellä kuljetettujen vaarallisten aineiden määrä (kuljetetut tonnit tai tonni/kilometrit),- suoritettujen tarkastusten lukumäärä,- tarkastettujen ajoneuvojen määrä rekisteröintipaikan mukaan (kansallisesti toisessa jäsenvaltiossa tai kolmansissa maissa rekisteröidyt ajoneuvot),- todettujen rikkomusten määrä ja laji,- määrättyjen seuraamusten määrä ja laji.2. Komission on toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuonna 1999 ensimmäisen kerran ja sen jälkeen vähintään joka kolmas vuosi kertomus tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa alkaen 1 kohdassa tarkoitettujen ilmoitusten perusteella.10 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 1 päivään tammikuuta 1997 mennessä. Niiden on viipymättä ilmoitettava tästä komissiolle.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tämän direktiivin alalla antamansa keskeiset kansalliset säännökset komissiolle kirjallisina.11 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.12 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 6 päivänä lokakuuta 1995.Neuvoston puolestaJ. BORRELL FONTELLESPuheenjohtaja(1) EYVL N:o C 26, 29.1.1994, s. 10 ja EYVL N:o C 238, 26.8.1991, s. 4(2) EYVL N:o C 195, 18.7.1994, s. 18(3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 3 päivänä toukokuuta 1994 (EYVL N:o C 205, 25.7.1994, s. 55), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 21 päivänä marraskuuta 1994 (EYVL N:o C 354, 13.12.1994, s. 1), ja Euroopan parlamentin päätös tehty 14 päivänä maaliskuuta 1995 (EYVL N:o C 89, 10.4.1995, s. 29).(4) EYVL N:o L 390, 30.12.1989, s. 18, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3356/91 (EYVL N:o L 318, 20.11.1991, s. 1)(5) EYVL N:o L 395, 30.12.1992, s. 6(6) EYVL N:o L 319, 12.12.1994, s. 7LIITE I >KAAVION ALKU>TARKASTUSLUETTELO1. Tarkastuspaikka 		2. Päivämäärä 		3. Kellonaika 	4. Ajoneuvon kansallisuustunnus jarekisterinumero 		5. Perävaunun/puoliperävaunun kansallisuustunnusja rekisterinumero 	6. Ajoneuvotyyppi a kuorma-auto a kuorma-auton ja varsinaisen perävaunun yhdistelmä a lavalla tai korirakenteella varustettu puoliperävaunuyhdistelmä7. Kuljettava yritys, osoite 			8. Kansallisuus 	9. Kuljettaja 	10. Kuljettajan apulainen 	11. Lähettäjä, osoite, kuormauspaikka (1) 		12. Vastaanottaja, osoite, purkauspaikka (1) 		13. Vaarallisen aineen bruttomassa kuljetusyksikköä kohden 	14. Reunanumeron 10 011 määrä ylitetty a kyllä a ei15. Tavara on:a kiinteässä säiliössä a irrotettavassa säiliössä a säiliökontissa a astiayhdistelmänäa irrallisena a kontissa a kollissaMukana olevat asiakirjat:16. Kuljetusasiakirjat/kuljetusasiakirjojen liitteet	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton17. Kirjalliset turvallisuusohjeet	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton18. Kahdenvälinen/monenvälinen sopimus/kansallinen lupa	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton19. Ajoneuvojen hyväksymistodistus	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton20. Todistus kuljettajan ammattikoulutuksesta	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheetonAjoneuvon liikkuminen:	21. Tavaroiden kuljetus sallitaan	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton22. Kuljetus irtotavarana	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton23. Kuljetus säiliössä	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton24. Kuljetus kontissa	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton25. Sallitut tavarat ajoneuvotyyppiin nähden	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton(1) Täsmennettävä huomautuksissa, kun on kyse useasta kuljetustapahtumasta.26. Yhteenkuormauskielto	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton27. Käsittely ja lastaus (2)	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton28. Tavaroiden vuotaminen tai kollien vaurioituminen (2)	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton29. YK-Numero/kollin merkintä/YK-pakkauskoodi (1) (2)	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton30. Ajoneuvon ja/tai kontin merkintä	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton31. Säiliö- tai irtokuljetuksen varoituslipukkeet	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheetonAjoneuvon varusteet:	32. Työkalut satunnaisia korjauksia varten	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton33. Vähintään yksi pyöräkiila ajoneuvoa kohden	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton34. Kaksi oranssinväristä valoa antavaa merkkilamppua	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton35. Palosammutin/sammuttimet	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton36. Kuljettajan henkilökohtaiset suojavarusteet	a tarkastettu a havaittu rikkomus a aiheeton37. Muuta/huomautukset38. Tarkastuksen suorittanut viranomainen/viranhaltija(1) Täsmennettävä huomautuksissa, kun on kyse useasta kuljetustapahtumasta.(2) Näkyvillä olevien rikkomusten tarkastus.>KAAVION LOOPU>LIITE II RIKKOMUKSET Tässä direktiivissä tarkoitettuina rikkomuksina pidetään erityisesti jos:1) aineiden kuljetus ei ole sallittu;2) lähetyksen mukana ei ole lähettäjän varmistusta aineiden ja niiden pakkauksen vaatimustenmukaisuudesta;3) ajoneuvossa on tarkastettaessa havaittavissa vaarallisten aineiden vuotoa, joka johtuu siitä, että säiliöt tai pakkaukset eivät ole tiiviisti suljettuja;4) ajoneuvolla ei ole tyyppihyväksyntätodistusta tai siinä oleva hyväksymistodistus ei ole määräysten mukainen;5) ajoneuvoon ei ole kiinnitetty asianmukaisia oranssikilpiä tai kilvet eivät ole määräysten mukaisia;6) ajoneuvossa ei ole turvallisuusohjeita tai turvallisuusohjeet eivät ole asianmukaiset;7) ajoneuvo tai pakkaukset eivät ole asianmukaisia;8) kuljettajalla ei ole määräysten mukaista todistusta ammatillisesta koulutuksesta vaarallisten aineiden tiekuljetusta varten;9) ajoneuvossa ei ole sammuttimia;10) ajoneuvossa tai kollissa ei ole määräysten mukaisia varoitusmerkintöjä;11) ajoneuvossa ei ole kuljetus-/saateasiakirjoja tai kuljetettavia vaarallisia aineita koskevat tiedot eivät ole määräysten mukaisia;12) ajoneuvot eivät ole kahdenvälisen/monenvälisen sopimuksen mukaisia tai ajoneuvot eivät ole sopimuksen mukaisia,13) säiliö on ylitäytetty.LIITE III KOMISSIOLLE LÄHETETTÄVÄN RIKKOMUKSIA JA SEURAAMUKSIA KOSKEVAN KERTOMUKSEN STANDARDIMALLIN MUKAINEN LOMAKE >KAAVION ALKU>Valtio: 	Vuosi: ....................Tienvarsitarkastukset		Ajoneuvojen rekisteröintipaikka (1)	Tarkastuspaikan valtio	Muut EU:n jäsenvaltiot	Kolmannet maat	Yhteensä				Tarkastettujen ajoneuvojen määrä								Todettujen rikkomusten määrä rikkomustyypeittäin								Määrättyjen seuraamusten määrä ja tyyppi								(1) Tässä liitteessä rekisteröintivaltio on moottoriajoneuvon rekisteröintivaltio.>KAAVION LOOPU>


Avis juridique important

|

31996L0089

Komission direktiivi 96/89/EY, annettu 17 päivänä joulukuuta 1996, neuvoston direktiivin 92/75/ETY täytäntöönpanemiseksi kotitalouksien pesukoneiden energiankulutuksen osoittamisen osalta 23 päivänä toukokuuta 1995 annetun komission direktiivin 95/12/EY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 338 , 28/12/1996 s. 0085 - 0085

KOMISSION DIREKTIIVI 96/89/EY,annettu 17 päivänä joulukuuta 1996,neuvoston direktiivin 92/75/ETY täytäntöönpanemiseksi kotitalouksien pesukoneiden energiankulutuksen osoittamisen osalta 23 päivänä toukokuuta 1995 annetun komission direktiivin 95/12/EY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kodinkoneiden energian ja muiden voimavarojen kulutuksen osoittamisesta merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin 22 päivänä syyskuuta 1992 (1) annetun neuvoston direktiivin 92/75/ETY ja erityisesti sen 9 ja 12 artiklan,ottaa huomioon neuvoston direktiivin 92/75/ETY täytäntöönpanemiseksi kotitalouksien pesukoneiden energiankulutuksen osoittamisen osalta 23 päivänä toukokuuta 1995 annetun komission direktiivin 95/12/EY (2),sekä katsoo, ettänykyisten mittausmenetelmien ja tietojen perusteella ei voida varustaa asianmukaisin merkinnöin pesukoneita, joissa ei ole sisäänrakennettua vedenlämmitysjärjestelmää; tämän vuoksi tällaiset laitteet eivät kuulu direktiivin 95/12/EY soveltamisalaan, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 92/75/ETY 10 artiklassa perustetun komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Lisätään seuraava luetelmakohta direktiivin 95/12/EY 1 artiklan 1 kohdassa olevaan tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle jätettyjen kotitalouksien pesukoneiden luetteloon:"- 31.6.1998 asti koneita, joissa ei ole sisäistä vedenlämmitysjärjestelmää."2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 15.4.1997. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Niiden on sovellettava kyseisiä säännöksiä 15.5.1997 alkaen.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuissa kysymyksissä toteuttamansa toimenpiteet tiedoksi komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 1996.Komission puolestaChristos PAPOUTSISKomission jäsen(1) EYVL N:o L 297, 13.10.1992, s. 16(2) EYVL N:o L 136, 21.6.1995, s. 1