title: Komission direktiivi 2007/11/EY, annettu 21 päivänä helmikuuta 2007 , neuvoston direktiivien 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/ETY tiettyjen liitteiden muuttamisesta asetamipridin, tiaklopridin, imatsosulfuronin, metoksifenosidin, S-metolaklorin, milbemektiinin ja tribenuronin jäämien enimmäismäärien osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti )

text:
               1.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 63/26

      KOMISSION DIREKTIIVI 2007/11/EY,
   annettu 21 päivänä helmikuuta 2007,
   neuvoston direktiivien 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/ETY tiettyjen liitteiden muuttamisesta asetamipridin, tiaklopridin, imatsosulfuronin, metoksifenosidin, S-metolaklorin, milbemektiinin ja tribenuronin jäämien enimmäismäärien osalta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon viljojen torjunta-ainejäämien enimmäismääristä 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/362/ETY (1) ja erityisesti sen 10 artiklan,
   ottaa huomioon eläinkunnasta peräisin olevissa elintarvikkeissa ja niiden pinnassa olevien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/363/ETY (2) ja erityisesti sen 10 artiklan,
   ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY (3) ja erityisesti sen 7 artiklan,
   ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (4) ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Nykyinen tehoaine tribenuroni on sisällytetty direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I komission direktiivillä 2005/54/EY (5).

               (2)

               Seuraavat uudet tehoaineet on sisällytetty direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I: asetamipridi ja tiaklopridi komission direktiivillä 2004/99/EY (6), imatsosulfuroni, metoksifenosidi ja S-metolaklori komission direktiivillä 2005/3/EY (7) ja milbemektiini komission direktiivillä 2005/58/EY (8).

               (3)

               Kyseisten tehoaineiden sisällyttäminen direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I perustui ehdotettua käyttötarkoitusta koskevien toimitettujen tietojen arviointiin. Eräät jäsenvaltiot ovat toimittaneet tätä käyttötarkoitusta koskevia tietoja kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti. Käytettävissä olevat tiedot on käyty läpi, ja ne riittävät tiettyjen jäämien enimmäismäärien vahvistamiseen.

               (4)

               Kun lopullista tai väliaikaista jäämien enimmäismäärää ei ole vahvistettu yhteisön tasolla, jäsenvaltioiden on vahvistettava väliaikainen kansallinen jäämien enimmäismäärä direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti ennen kuin kyseisiä tehoaineita sisältävät kasvinsuojeluaineet voidaan sallia.

               (5)

               Komission tarkastelukertomuksissa, jotka on laadittu kyseisten tehoaineiden sisällyttämiseksi direktiivin 91/414/EY liitteeseen I, vahvistetaan kyseisten aineiden hyväksyttävä päiväsaanti (ADI-arvo) ja tarvittaessa akuutin altistumisen viiteannos (ARfD). Kuluttajien altistumista asianomaisella tehoaineella käsitellyille elintarvikkeille on arvioitu ja mitattu yhteisön menettelyjen mukaisesti. Lisäksi on otettu huomioon Maailman terveysjärjestön julkaisemat ohjeet (9) ja kasveja käsittelevän tiedekomitean lausunto (10) käytetyistä menetelmistä. On todettu, että ehdotetut jäämien enimmäismäärät eivät johda hyväksyttävien päiväsaantien tai akuutin altistumisen viiteannosten ylittymiseen.

               (6)

               Jotta taattaisiin, että kuluttajia suojellaan riittävästi altistumiselta jäämille, jotka ovat peräisin kasvinsuojeluaineiden luvattomasta käytöstä, olisi aiheellista vahvistaa, että jäämien väliaikainen enimmäismäärä asianomaisissa tuote-/torjunta-aineyhdistelmissä on sama kuin analyysiherkkyyden alaraja.

               (7)

               Tällaiset yhteisön tasolla vahvistettavat jäämien väliaikaiset enimmäismäärät eivät estä jäsenvaltioita vahvistamasta kyseisille aineille väliaikaista jäämien enimmäismäärää direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan ja kyseisen direktiivin liitteen VI mukaisesti. Neljää vuotta on pidettävä riittävänä ajanjaksona asianomaisten tehoaineiden tulevien käyttötarkoitusten kehittämiselle. Tämän ajanjakson jälkeen jäämien väliaikaisen enimmäismäärän pitäisi muuttua lopulliseksi.

               (8)

               Sen vuoksi on tarpeen muuttaa direktiivien 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/ETY liitteissä vahvistettuja jäämien enimmäismääriä torjunta-aineiden käyttökiellon asianmukaisen valvonnan mahdollistamiseksi ja kuluttajien suojelemiseksi. Jos kyseisten direktiivien liitteissä on jo määritelty jäämien enimmäismäärät, niitä on aiheellista muuttaa. Jos jäämien enimmäismääriä ei ole vielä määritelty, ne on aiheellista vahvistaa ensimmäisen kerran.

               (9)

               Direktiivejä 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/EY olisi tämän vuoksi muutettava.

               (10)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivi 86/362/ETY tämän direktiivin liitteen I mukaisesti.
   2 artikla
   Muutetaan direktiivi 86/363/ETY tämän direktiivin liitteen II mukaisesti.
   3 artikla
   Muutetaan direktiivi 90/642/ETY tämän direktiivin liitteen III mukaisesti.
   4 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 1 päivänä syyskuuta 2007. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 2 päivästä syyskuuta 2007.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   5 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   6 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 21 päivänä helmikuuta 2007.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 221, 7.8.1986, s. 37. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2006/92/EY (EUVL L 311, 10.11.2006, s. 31).

      (2)  EYVL L 221, 7.8.1986, s. 43. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2006/62/EY (EUVL L 206, 27.7.2006, s. 27).

      (3)  EYVL L 350, 14.12.1990, s. 71. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2006/92/EY.

      (4)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2006/136/EY (EUVL L 349, 12.12.2006, s. 42).

      (5)  EUVL L 244, 20.9.2005, s. 21.

      (6)  EUVL L 309, 6.10.2004, s. 6.

      (7)  EUVL L 20, 22.1.2005, s. 19.

      (8)  EUVL L 246, 22.9.2005, s. 17.

      (9)  Ohjeet ravinnon mukana saatavien torjunta-ainejäämien arvioimiseksi (tarkistettu). Laadittu GEMS/Food Programme -ohjelmassa yhdessä elintarvikkeiden torjunta-ainejäämiä käsittelevän Codex-komitean kanssa. Maailman terveysjärjestön julkaisu, 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).

      (10)  Kasveja käsittelevän tiedekomitean lausunto neuvoston direktiivien 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/ETY liitteiden muuttamiseen liittyvistä kysymyksistä (kasveja käsittelevän tiedekomitean lausunto, 14. heinäkuuta.1998) (http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/index_en.html).

      LIITE I
      Lisätään direktiivin 86/362/ETY liitteessä II olevaan A osaan seuraavat asetamipridia, tiaklopridia, imatsosulfuronia, metoksifenosidia, S-metolakloria, milbemektiinia ja tribenuronia koskevat rivit:

                     Torjunta-ainejäämä

                     Enimmäismäärä mg/kg

                     ”Asetamipridi

                     0,01 (1)
                         (2)

                     Viljat

                     Imatsosulfuroni

                     0,01 (1)
                         (2)

                     Viljat

                     Metoksifenosidi

                     0,05 (1)
                         (2)

                     Viljat

                     Metolaklori ja muut sen isomeerien seokset S-metolaklori mukaan luettuna (isomeerien summa)

                     0,05 (1)
                         (2)

                     Viljat

                     Milbemektiini

                     0,05 (1)
                         (2)

                     Viljat

                     Tiaklopridi

                     0,02 (1)
                         (2)

                     Viljat

                     Tribenuronimetyyli

                     0,01 (1)
                         (2)

                     Viljat

         (1)  Analyysiherkkyyden alaraja.

         (2)

                  (p)

                  Jäämien väliaikainen enimmäismäärä direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti. Jollei muutoksia tehdä, tämä enimmäismäärä katsotaan lopulliseksi 21 päivästä maaliskuuta 2011.”

      LIITE II
      Lisätään direktiivin 86/363/ETY liitteessä II olevaan A osaan seuraavat asetamipridia, metoksifenosidia ja tiaklopridia koskevat rivit:

                     Enimmäismäärä mg/kg

                     Torjunta-ainejäämä

                     lihassa olevassa rasvassa, lihavalmisteissa, muissa eläimenosissa ja eläinrasvoissa, jotka kuuluvat liitteessä I oleviin nimikkeisiin ex 0201, 0202, 0203, 0204, 0205 00 00, 0206, 0207, ex 0208, 0209 00, 0210, 1601 00 ja 1602

                     raakamaidossa ja täysmaidossa, jotka kuuluvat liitteessä I oleviin nimikkeisiin 0401, 0402, 0405 00 ja 0406

                     tuoreissa kuorettomissa munissa, linnunmunissa ja munankeltuaisissa, jotka kuuluvat liitteessä I oleviin nimikkeisiin 0407 00 ja 0408

                     ”Asetamipridi ja IM-2-1 metaboliitti

                     liha 0,05 (1)
                         (2), maksa 0,1 (2), munuaiset 0,2 (2), rasva 0,05 (1)
                         (2), muut 0,05 (1)
                         (2)

                     0,05 (1)
                         (2)

                     0,05 (1)
                         (2)

                     Metoksifenosidi

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,01 (1)
                         (2)

                     Tiaklopridi

                     liha 0,05 (2), maksa 0,3 (2), munuaiset 0,3 (2), rasva 0,05 (2), muut 0,01 (1)
                         (2)

                     0,03 (2)

                     0,01 (1)
                         (2)

         (1)  Analyysiherkkyyden alaraja.

         (2)

                  (p)

                  Jäämien väliaikainen enimmäismäärä direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti. Jollei muutoksia tehdä, tämä enimmäismäärä katsotaan lopulliseksi 21 päivästä maaliskuuta 2011.”

      LIITE III
      Lisätään direktiivin 90/642/ETY liitteessä II olevaan A osaan seuraavat asetamipridia, tiaklopridia, imatsosulfuronia, metoksifenosidia, S-metolakloria, milbemektiinia ja tribenuronia koskevat rivit:

                     Torjunta-ainejäämä ja enimmäismäärä (mg/kg)

                     Ryhmät ja esimerkkejä yksittäisistä tuotteista, joihin jäämien enimmäismääriä sovelletaan

                     Asetamipridi

                     Imatsosulfuroni

                     Metoksifenosidi

                     MA4:n ja + 8,9Z-MA4:n summa ilmaistuna milbemektiininä

                     Metolaklori ja muut sen isomeerien seokset S-metolaklori mukaan luettuna (isomeerien summa)

                     Tiaklopridi

                     Tribenuronimetyyli

                                 ”1.

                                 Tuoreet, kuivatut tai keittämättömät, jäädyttämällä ilman sokerin lisäystä säilötyt hedelmät; pähkinät

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,05 (1)
                         (2)

                     0,01 (1)
                         (2)

                                 i)

                                 SITRUSHEDELMÄT

                     1 (2)

                     1 (2)

                     0,05 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     Greipit

                     Sitruunat

                     Limetit

                     Mandariinit (klementiinit ja muut hybridit mukaan luettuina)

                     Appelsiinit

                     Pomelot

                     Muut

                                 ii)

                                 PÄHKINÄT (kuoritut tai kuorimattomat)

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     0,1 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     Mantelit

                     Parapähkinät

                     Cashewpähkinät

                     Kastanjat

                     Kookospähkinät

                     Hasselpähkinät

                     Makadamiapähkinät

                     Pekaanipähkinät

                     Pinjansiemenet

                     Pistaasimantelit

                     Saksanpähkinät

                     Muut

                                 iii)

                                 SIEMENHEDELMÄT

                     0,1 (2)

                     2 (2)

                     0,05 (1)
                         (2)

                     0,3 (2)

                     Omenat

                     Päärynät

                     Kvittenit

                     Muut

                                 iv)

                                 KIVIHEDELMÄT

                     0,05 (1)
                         (2)

                     Aprikoosit

                     0,1 (2)

                     0,3 (2)

                     Kirsikat

                     0,2 (2)

                     0,3 (2)

                     Persikat (nektariinit ja niiden kaltaiset hybridit mukaan luettuina)

                     0,1 (2)

                     0,3 (2)

                     0,3 (2)

                     Luumut

                     0,02

                     0,1 (2)

                     Muut

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                                 v)

                                 MARJAT JA PIENET HEDELMÄT

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,05 (1)
                         (2)

                                 a)

                                 Syötäväksi ja viinin valmistukseen tarkoitetut viinirypäleet

                     1 (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     Syötäväksi tarkoitetut viinirypäleet

                     Viinin valmistukseen tarkoitetut viinirypäleet

                                 b)

                                 Mansikat (muut kuin luonnonvaraiset)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     0,5 (2)

                                 c)

                                 Vadelmat ja vatukat (muut kuin luonnonvaraiset)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     1 (2)

                     Karhunvatukat

                     Sinivatukat

                     Jättivatukat (boysen- ja loganinmarjat)

                     Vadelmat

                     Muut

                                 d)

                                 Muut pienet hedelmät ja marjat (muut kuin luonnonvaraiset)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     1 (2)

                     Mustikat

                     Karpalot

                     Herukat (punaiset, mustat ja valkoiset)

                     Karviaismarjat

                     Muut

                                 e)

                                 Luonnonvaraiset marjat ja hedelmät

                     0,02 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                                 vi)

                                 MUUT HEDELMÄT

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,05 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     Avokadot

                     Banaanit

                     Taatelit

                     Viikunat

                     Kiivihedelmät

                     1 (2)

                     Kumkvatit

                     Litsit

                     Mangot

                     Oliivit (syötäviksi tarkoitetut)

                     Oliivit (öljyn valmistukseen tarkoitetut)

                     Papaijat

                     Passionhedelmät

                     Ananakset

                     Granaattiomenat

                     Muut

                     0,02 (1)
                         (2)

                                 2.

                                 Tuoreet tai keittämättömät, jäädytetyt tai kuivatut vihannekset

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,05 (1)
                         (2)

                     0,05 (1)
                         (2)

                     0,01 (1)
                         (2)

                                 i)

                                 JUUREKSET JA JUURIMUKULAT

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     Punajuurikkaat

                     Porkkanat

                     Kassavat

                     Mukulasellerit

                     Piparjuuret

                     Maa-artisokat

                     Palsternakat

                     Juuripersiljat

                     Retiisit

                     Kaurajuuret

                     Bataatit

                     Lantut

                     Nauriit

                     Jamssit

                     Muut

                                 ii)

                                 SIPULIKASVIT

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     Valkosipulit

                     Sipulit

                     Salottisipulit

                     Varhaissipulit

                     Muut

                                 iii)

                                 HEDELMÄVIHANNEKSET

                                 a)

                                    Solanaceae-heimo

                     Tomaatit

                     0,1 (2)

                     2 (2)

                     0,5 (2)

                     Paprikat

                     0,3 (2)

                     1 (2)

                     1 (2)

                     Munakoisot

                     0,1 (2)

                     0,5 (2)

                     0,5 (2)

                     Okra

                     Muut

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                                 b)

                                 Syötäväkuoriset, Cucurbitaceae-heimo

                     0,3 (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     0,3 (2)

                     Kurkut

                     Pikkukurkut

                     Kesäkurpitsat

                     Muut

                                 c)

                                 Paksukuoriset, Cucurbitaceae-heimo

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     Melonit

                     0,2 (2)

                     Kurpitsat

                     Vesimelonit

                     0,2 (2)

                     Muut

                     0,02 (1)
                         (2)

                                 d)

                                 Sokerimaissi

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                                 iv)

                                 KAALIKASVIT

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                                 a)

                                 Kukinnon muodostavat kaalit

                     Parsakaalit

                     Kukkakaalit

                     Muut

                                 b)

                                 Kerivät kaalit

                     Ruusukaalit

                     Keräkaalit

                     Muut

                                 c)

                                 Lehtikaalit

                     Kiinankaalit

                     Lehtikaali

                     Muut

                                 d)

                                 Kyssäkaali

                                 v)

                                 LEHTIVIHANNEKSET JA TUOREET YRTIT

                     0,02 (1)
                         (2)

                                 a)

                                 Lehtisalaatti ja sen kaltaiset

                     2 (2)

                     Vihanneskrassi

                     Vuonankaali

                     5

                     Lehtisalaatti

                     5

                     Siloendiivi

                     Sinappikaali (eli rucola)

                     Kaalin lehdet ja varret

                     Muut

                     0,01 (1)
                         (2)

                                 b)

                                 Pinaatti ja sen kaltaiset

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     Pinaatti

                     Mangoldi (eli lehtijuurikas)

                     Muut

                                 c)

                                 Vesikrassi

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                                 d)

                                 Sikuri (valkolehti)

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                                 e)

                                 Yrtit

                     0,01 (1)
                         (2)

                     3 (2)

                     Kirveli

                     Ruohosipuli

                     Persilja

                     Yrttiselleri

                     Muut

                                 vi)

                                 PALKOVIHANNEKSET (tuoreet)

                     0,01 (1)
                         (2)

                     Pavut (silpimättömät)

                     0,2 (2)

                     1 (2)

                     Pavut (silvityt)

                     Herneet (silpimättömät)

                     Herneet (silvityt)

                     Muut

                     0,02 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                                 vii)

                                 VARSIVIHANNEKSET (tuoreet)

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     Parsat

                     Kardoni

                     Lehtiselleri

                     Fenkoli

                     Latva-artisokka

                     Purjo

                     Raparperi

                     Muut

                                 viii)

                                 SIENET

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                                 a)

                                 Viljellyt sienet

                                 b)

                                 Luonnonvaraiset sienet

                                 3.

                                 Kuivatut palkokasvit

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     0,05 (1)
                         (2)

                     0,05 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     0,01 (1)
                         (2)

                     Pavut

                     Linssit

                     Herneet

                     Lupiinit

                     Muut

                                 4.

                                 Öljykasvien siemenet

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,1 (1)
                         (2)

                     0,1 (1)
                         (2)

                     0,01 (1)
                         (2)

                     Pellavansiemenet

                     Maapähkinät

                     Unikonsiemenet

                     Seesaminsiemenet

                     Auringonkukansiemenet

                     Rapsinsiemenet

                     0,3 (2)

                     Soijapavut

                     2 (2)

                     Sinapinsiemenet

                     Puuvillansiemenet

                     0,02

                     2 (2)

                     Hampunsiemenet

                     Muut

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,05 (1)
                         (2)

                     0,05 (1)
                         (2)

                                 5.

                                 Perunat

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,01 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     0,05 (1)
                         (2)

                     0,05 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)
                         (2)

                     0,01 (1)
                         (2)

                     Varhaisperunat

                     Varastoperunat

                                 6.

                                 Tee (kuivatut lehdet ja lehtiruodit, fermentoitu ja muu, Camellia sinensis -laji)

                     0,1 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)

                     0,05 (1)
                         (2)

                     0,1 (1)
                         (2)

                     0,1 (1)
                         (2)

                     0,05 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)

                                 7.

                                 Humala (kuivattu), myös pelleteiksi valmistetut tai jauhetut humalantähkät

                     0,1 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)

                     0,05 (1)
                         (2)

                     0,1 (1)
                         (2)

                     0,1 (1)
                         (2)

                     0,05 (1)
                         (2)

                     0,02 (1)

         (1)  Analyysiherkkyyden alaraja.

         (2)

                  (p)

                  Jäämien väliaikainen enimmäismäärä direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti. Jollei muutoksia tehdä, tämä enimmäismäärä katsotaan lopulliseksi 21 päivästä maaliskuuta 2011.”


Avis juridique important

|

31991L0132

Neuvoston direktiivi 91/132/ETY, annettu 4 päivänä maaliskuuta 1991, haitallisten aineiden ja tuotteiden suurimmista sallituista pitoisuuksista rehuissa annetun direktiivin 74/63/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 066 , 13/03/1991 s. 0016 - 0017 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 37 s. 0003  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 37 s. 0003

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 4 päivänä maaliskuuta 1991,haitallisten aineiden ja tuotteiden suurimmista sallituista pitoisuuksista rehuissa annetun direktiivin 74/63/ETY muuttamisesta (91/132/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettädirektiivin 74/63/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 87/238/ETY(5), soveltamisalan ulkopuolelle on nimenomaisesti suljettu torjunta-ainejäämät,torjunta-ainejäämät rehuissa voivat, samoin kuin tiettyjen jo valvottavina olevien aineiden ja tuotteiden jäämät, vaarantaa ihmisten terveyden, koska yleensä on kyse vaarallisia vaikutuksia omaavista myrkyllisistä aineista tai valmisteista,on aiheellista jättää huomiotta se tosiasia, että torjunta-aineita - päinvastoin kuin useimpia muita haitallisia aineita ja tuotteita, joita koskevia sääntöjä on jo annettu - käytetään harkitusti suojaamaan kasveja, sillä niitä ei lisätä rehuihin tai niiden osiin; siitä huolimatta niiden mahdollinen esiintyminen on vaara samalla tavoin kuin niiden aineiden ja tuotteiden, joista säädetään direktiivissä 74/63/ETY,sen vuoksi torjunta-aineita tulisi käyttää siten, ettei niistä aiheudu vaaraa ihmisten terveydelle,sikäli kuin eräät jäsenvaltiot ovat jo päättäneet tiettyjen torjunta-ainejäämien suurimmista sallituista pitoisuuksista rehuissa, kyseiset pitoisuudet ovat erilaisia ja ovat esteenä rehujen vapaalle liikkuvuudelle yhteisössä; sen vuoksi on suotavaa lähentää voimassa olevat säännökset sisällyttämällä nämä edellä mainittuun direktiiviin, joka soveltuu hyvin tähän tarkoitukseen,näyttää perustellulta säätää ensivaiheessa tiettyjen torjunta-aineissa käytettävien tai käytettyjen erityisen haitallisten ja vahingollisten aktiivisten aineiden, nimittäin orgaanisten klooriyhdisteiden, suurimmista sallituista pitoisuuksista rehuissa; sen vuoksi jäsenvaltiot saavat pitää voimassa määräämänsä enimmäispitoisuudet sellaisten torjunta-ainejäämien osalta, joita ei ole luetteloitu liitteessä I olevassa B osassa, kunnes annettujen säännösten mukaisesti tehdään yhteisön päätös niiden osalta liitteiden muuttamisesta, jayhteisön tuomioistuin on mitätöinyt 16 päivänä marraskuuta 1989 tapauksesta 11/88 antamassaan tuomiossa direktiivin 87/519/ETY(6); sen vuoksi on tarpeen antaa uusi direktiivi asianmukaisin oikeudellisin perustein,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiiviä 74/63/ETY seuraavasti:1. Korvataan 1 artiklan 2 kohdan c alakohta seuraavasti:"c) torjunta-ainejäämien suurimpien sallittujen pitoisuuksien vahvistamista eläinten rehuksi tarkoitetuissa tuotteissa siltä osin kuin jäämiä ei ole luetteloitu liitteessä I olevassa B osassa."2. Lisätään liitteessä I olevaan B osaan kohdat seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>3. Korvataan liitteessä I olevan C osan taulukon kolmannen sarakkeen otsikko seuraavasti:"Enimmäispitoisuus mg/kg (ppm) rehusta, jonka kosteuspitoisuus on 12 %".2 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä elokuuta 1991. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 4 päivänä maaliskuuta 1991.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaR. STEICHEN(1) EYVL N:o C 210, 23.8.1990, s. 5(2) EYVL N:o C 48, 25.2.1991(3) EYVL N:o C 31, 6.2.1991, s. 44(4) EYVL N:o L 38, 11.2.1974, s. 31(5) EYVL N:o L 110, 25.4.1987, s. 25(6) EYVL N:o L 304, 27.10.1987, s. 38


Avis juridique important

|

31971L0401

Neljäs neuvoston direktiivi 71/401/ETY, annettu 20 päivänä joulukuuta 1971, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - arvonlisäverojärjestelmän voimaansaattaminen Italiassa

Virallinen lehti nro L 283 , 24/12/1971 s. 0041 - 0042 Suomenk. erityispainos Alue 9 Nide 1 s. 0015  Kreikank. erityispainos: Luku 09 Nide 1 s. 0028  Ruotsink. erityispainos Alue 9 Nide 1 s. 0015  Espanjank. erityispainos: Luku 09 Nide 1 s. 0031  Portugalink. erityispainos: Luku 09 Nide 1 s. 0031

NELJÄS NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 20 päivänä joulukuuta 1971,jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - arvonlisäverojärjestelmän voimaansaattaminen Italiassa (71/401/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 99 ja 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon edustajakokouksen lausunnon,sekä katsoo, ettäItalian tasavalta on korvannut kasautuvan liikevaihtoverojärjestelmän arvonlisäverojärjestelmällä 9 päivänä lokakuuta 1971 annetulla verouudistuslailla n:o 825 jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 11 päivänä huhtikuuta 1967 annetun neuvoston ensimmäisen direktiivin mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna 9 päivänä joulukuuta 1969 annetulla direktiivillä(),Italian tasavalta kuitenkin ilmoittaa, ettei se voi teknisistä syistä säätää sellaisista soveltamissäännöksistä, jotka ovat tarpeen arvonlisäveron tehokkaalle soveltamiselle jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 9 päivänä joulukuuta 1969 annetussa neuvoston kolmannessa direktiivissä() säädetystä 1 päivänä tammikuuta 1972 alkavasta ajankohdasta, minkä vuoksi se pyytää kyseisen veron soveltamiselle kuuden kuukauden lisämääräaikaa,sen vuoksi, että lain antamisen ja 1 päivän tammikuuta 1972 väliin jää erittäin lyhyt määräaika, jonka kuluessa Italian hallituksen olisi hyväksyttävä tarpeelliset tekniset säännökset, on tähän pyyntöön suostuttava,eräs liikevaihtoverojen yhdenmukaistamisen keskeisimmistä tavoitteista on yhteisen arvonlisäverojärjestelmän toteuttamisella luoda sellaiset olosuhteet, jotka mahdollistavat liikevaihtoverojen kilpailua vääristävien vaikutusten välttämisen, jatätä tavoitetta ei voida etenkään kaupan alalla saavuttaa 1 päivästä tammikuuta 1972 alkaen, koska yksi jäsenvaltio jatkaa edelleen keskimääräisen hyvitysverokannan soveltamista kotimaisiin liikevaihtoveromaksuihin, jotka vakioluonteensa vuoksi voivat aiheuttaa eroja verotuskohtelussa tiettyjen vientituotteiden hyväksi ja joidenkin tuontituotteiden vahingoksi; tämän vuoksi on soveliasta, että Italian tasavalta ei korota voimassa olevaa keskimääräistä hyvitysverokantaansa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaPoiketen 11 päivänä huhtikuuta 1967 annetusta neuvoston ensimmäisen direktiivin 1 artiklasta, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 9 päivänä joulukuuta 1969 annetulla direktiivillä, Italian tasavalta valtuutetaan panemaan täytäntöön yhteinen arvonlisäverojärjestelmä viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1972.2 artiklaJäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 11 päivänä huhtikuuta 1967 annetuissa neuvoston ensimmäisesssä ja toisessa direktiivissä() säädettyihin neuvotteluihin ryhtyäkseen Italian tasavallan on toimitettava mahdollisimman nopeasti tarpeelliset tiedot.3 artiklaTällä hetkellä voimassa olevaa keskimääräistä verokantaa, sellaisena kuin se määritellään 9 päivänä joulukuuta 1969 annetun direktiivin 2 artiklassa, ei saa korottaa.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu Italian tasavallalle.Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 1971.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. PEDINI() EYVL N:o 71, 14.4.1967, s. 1301/67() EYVL N:o L 320, 20.12.1969, s. 34() EYVL N:o 71, 14.4.1967, s. 1301/67 ja 1303/67


Avis juridique important

|

31970L0523

Neuvoston direktiivi 70/523/ETY, annettu 30 päivänä marraskuuta 1970, itsenäisten ammatinharjoittajien toimintaan hiilen tukkukaupassa ja välittäjien toimintaan hiilikaupan alalla (ISIC-ryhmästä 6112) sovellettavista, siirtymätoimenpiteitä koskevista yksityiskohtaisista säännöksistä

Virallinen lehti nro L 267 , 10/12/1970 s. 0018 - 0019 Suomenk. erityispainos Alue 6 Nide 1 s. 0100  Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1970(III) s. 0740  Ruotsink. erityispainos Alue 6 Nide 1 s. 0100  Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1970(III) s. 0835  Kreikank. erityispainos: Luku 06 Nide 1 s. 0128  Espanjank. erityispainos: Luku 06 Nide 1 s. 0122  Portugalink. erityispainos: Luku 06 Nide 1 s. 0122

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 30 päivänä marraskuuta 1970,itsenäisten ammatinharjoittajien toimintaan hiilen tukkukaupassa ja välittäjien toimintaan hiilikaupan alalla (ISIC-ryhmästä 6112) sovellettavista, siirtymätoimenpiteitä koskevista yksityiskohtaisista säännöksistä (70/523/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 54 artiklan 2 kohdan, 57 artiklan, 63 artiklan 2 kohdan sekä 66 artiklan,ottaa huomioon sijoittautumisvapauden rajoitusten poistamiseksi annetun yleisen toimintaohjelman (1) ja erityisesti sen V osaston 2 ja 3 kohdan,ottaa huomioon palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitusten poistamiseksi annetun yleisen toimintaohjelman (2) ja erityisesti sen VI osaston 2 ja 3 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (3),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (4),sekä katsoo, ettäyleisissä toimintaohjelmissa edellytetään rajoitusten poistamisen ohella selvitettäväksi, tulisiko tällaista poistamista edeltää, siihen liittyä tai sitä seurata tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroinen tunnustaminen sekä kyseisen toiminnan aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien ja asetusten säännösten tai hallinnollisten määräysten yhteensovittaminen, sekä tuleeko tarvittaessa ottaa käyttöön siirtymätoimenpiteitä, kunnes tällainen tunnustaminen tai yhteensovittaminen on toteutettu,kaikki jäsenvaltiot eivät aseta ehtoja hiilen tukkukaupan toiminnan aloittamiselle ja harjoittamiselle; toisinaan on- vapaus sellaisen toiminnan aloittamiseen ja harjoittamiseen;- rajoittavia määräyksiä, jotka joko rajoittavat vapautta tuoda maahan hiiltä toisesta jäsenvaltiosta kauppiaille, jotka voivat osoittaa jo myyneensä edellytetyn vähimmäismäärän hiiltä tai joissa asetetaan lakimääräisiä edellytyksiä ammatillisille kelpoisuusvaatimuksille kuten, että on oltava todistus ammatillisesta kelpoisuudesta tai vastaava tutkintotodistus,tästä johtuen ei ole mahdollista toteuttaa edellytettyä yhteensovittamista samanaikaisesti rajoitusten poistamisen kanssa; tällainen yhdenmukaistaminen on toteutettava myöhemmin,vaikka välitöntä yhteensovittamista ei olekaan suoritettu, on kuitenkin suotavaa helpottaa sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden toteuttamista kyseisen toiminnan osalta toteuttamalla yleisissä toimintaohjelmissa edellytettyjä siirtymätoimenpiteitä; tämä tulisi tehdä ensisijaisesti, jotta ei aiheutettaisi poikkeuksellisia vaikeuksia sellaisten jäsenvaltioiden kansalaisille, joissa ei ole asetettu tällaisen toiminnan aloittamiselle mitään ehtoja,jotta vältettäisiin tällaisten vaikeuksien muodostuminen, siirtymätoimenpiteiden pääasiallisena kohteena tulee olla, että niissä vastaanottajavaltioissa, joissa on säännöksiä tällaisen toiminnan aloittamisesta, hyväksytään riittäväksi todisteeksi kyseisen toiminnan aloittamista varten asetettujen kelpoisuusehtojen täyttämisestä seuraavaa:a) verrattavissa olevan määrän myyminen vastaavana ajanjaksona valtiossa, josta asianomainen on peräisin tai josta hän tulee;b) ammatin harjoittaminen kohtuullisen ajan valtiossa, josta asianomainen henkilö tulee ja niin äskettäin, että se riittää varmistamaan kyseisen henkilön ammattitaidon vastaavan vastaanottajavaltion omilta kansalaisiltaan vaatimaa ammattitaitoa, jatässä direktiivissä edellytettyjen toimenpiteiden pääasiallinen tarkoitus tulee häviämään kyseisiin toimintoihin ryhtymiselle ja harjoittamiselle asetettujen ehtojen yhteensovittamisen ja tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisen tunnustamisen myötä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava jäljempänä säädettyjen edellytysten mukaisesti seuraavat siirtymätoimenpiteet siltä osin kuin on kyse yleisten toimintaohjelmien I osastossa tarkoitettujen luonnollisten henkilöiden tai yhtiöiden, jäljempänä "edunsaajat", sijoittautumisesta tai palvelujen tarjoamisesta 2 kohdassa tarkoitetuilla itsenäisten ammatinharjoittajien toimialoilla.2. Kyseisellä toiminnalla tarkoitetaan sitä toimintaa, josta on säädetty sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden toteuttamisesta itsenäisten ammatinharjoittajien harjoittamassa hiilen tukkukaupassa ja hiilikaupan välittäjien toiminnassa (ISIC-ryhmästä 6112) 30 päivänä marraskuuta 1970 annetussa neuvoston direktiivissä (5).2 artikla Jos jäsenvaltiossa vaaditaan toisesta jäsenvaltiosta tapahtuvan hiilentuonnin aloittamista varten, että hakija on tietyn ajan kuluessa myynyt minimimäärän hiiltä vastaanottajajäsenvaltion alueella, on tuon jäsenvaltion hyväksyttävä riittäväksi kelpoisuudeksi, että asianomainen henkilö on vastaavana ajanjaksona joko itsenäisesti tai yrityksen johtajana myynyt vastaavan määrän hiiltä valtiossa, josta hän on peräisin tai josta hän tulee.3 artikla Jos jäsenvaltiossa jonkin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun toiminnan aloittamista tai harjoittamista varten edellytetään, että asianomaisella on yleiset, kaupalliset tai ammatilliset tiedot ja taidot, tämän jäsenvaltion tulee hyväksyä riittäväksi näytöksi tällaisista tiedoista ja taidoista, että asianomainen on harjoittanut kyseistä toimintaa toisessa jäsenvaltiossa kolme vuotta joko itsenäisesti tai yrityksen johtajana edellyttäen, että tällainen toiminta ei ole päättynyt enemmän kuin kaksi vuotta ennen 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun hakemuksen tekemistä, ellei vastaanottava jäsenvaltio salli omille kansalaisilleen pidempää ammatillisen toiminnan keskeytymistä.4 artikla 1. Henkilön on katsottava harjoittaneen toimintaa 2 ja 3 artiklassa tarkoitettuna yrityksen johtajana harjoitettuaan tällaista toimintaa yrityksessä kyseisellä toimialalla:a) yrityksen johtajana tai sivuliikkeen johtajana;b) yrityksen omistajan tai johtajan sijaisena, milloin tällaiseen asemaan sisältyy omistajan tai johtajan vastuuseen verrattava vastuu; taikkac) johtajana, jonka tehtävät ovat kaupallisluonteisia ja jonka vastuulla on ainakin yksi yrityksen osasto.2. Edellä 2 tai 3 artiklassa mainittujen edellytysten olemassaolo osoitetaan sen valtion, josta asianomainen on peräisin, toimivaltaisen viranomaisen tai toimielimen antamilla todistuksilla, jotka asianomaisen on toimitettava lupahakemuksensa tueksi, joka koskee kyseisen toiminnan harjoittamista vastaanottavassa jäsenvaltiossa.3. Jäsenvaltioiden on 6 artiklassa asetetussa määräajassa nimettävä ne viranomaiset ja toimielimet, jotka ovat toimivaltaisia antamaan 2 kohdassa mainittuja todistuksia, sekä ilmoitettava tästä välittömästi muille jäsenvaltioille ja komissiolle.5 artikla Tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan siihen asti, kunnes säännökset kyseisiin toimintoihin ryhtymistä ja harjoittamista koskevien kansallisten määräysten yhtenäistämisestä tulevat voimaan.6 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet voimaan kuuden kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.7 artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että ne toimittavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.8 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 30 päivänä marraskuuta 1970.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaH. D. GRIESAU(1) EYVL N:o 2, 15.1.1962, s. 36/62(2) EYVL N:o 2, 15.1.1962, s. 32/62(3) EYVL N:o C 51, 29.4.1970, s. 4(4) EYVL N:o C 108, 26.8.1970, s. 20(5) EYVL N:o L 267, 10.12.1970, s. 14


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/63/EU, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014 , hunajasta annetun neuvoston direktiivin 2001/110/EY muuttamisesta

text:
               3.6.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 164/1

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2014/63/EU,
   annettu 15 päivänä toukokuuta 2014,
   hunajasta annetun neuvoston direktiivin 2001/110/EY muuttamisesta
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan,
   ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Neuvoston direktiivissä 2001/110/EY (3) hunaja määritellään luontoperäiseksi makeaksi aineeksi, jonka hunajamehiläinen (Apis mellifera), jäljempänä ’mehiläinen’, on tuottanut. Hunaja koostuu olennaiselta osaltaan erilaisista sokereista, ennen kaikkea hedelmäsokerista ja rypälesokerista, sekä muista aineista, kuten orgaanisista hapoista, entsyymeistä ja kiinteistä hiukkasista, jotka on saatu kerätystä hunajasta. Direktiivillä 2001/110/EY rajoitetaan ihmisen toimia, joilla saatettaisiin muuttaa hunajan koostumusta, ja siten mahdollistetaan hunajan alkuperäisen luonteen säilyttäminen. Direktiivillä 2001/110/EY kielletään erityisesti elintarvikkeiden ainesosien, mukaan lukien elintarvikelisäaineiden, ja muun kuin hunajan lisääminen hunajaan. Direktiivillä kielletään myös hunajalle ominaisten osatekijöiden, siitepöly mukaan luettuna, poistaminen, paitsi jos tätä ei voida välttää vierasta ainetta poistettaessa. Kyseiset vaatimukset ovat yhdenmukaisia Codex Alimentarius -kokoelman hunajaa koskevien vaatimusten kanssa (Codex Stan 12-1981).

               (2)

               Siitepöly sisältyy direktiivissä 2001/110/EY vahvistettuihin hunajan koostumusta koskeviin vaatimuksiin. Käytettävissä olevat empiiriset ja tutkimukseen perustuvat tiedot vahvistavat, että hunajaan sisältyvä siitepöly on peräisin mehiläisistä. Siitepölyhiukkaset joutuvat mehiläisten keräämään meteen. Mehiläiset muuntavat siitepölyhiukkasia sisältävän meden hunajaksi mehiläispesässä. Käytettävissä olevien tietojen mukaan lisää siitepölyä voi siirtyä hunajaan mehiläisten karvapeitteestä, pesän sisällä olevan ilman siitepölystä sekä mehiläisten pesän soluihin varastoimasta siitepölystä, jota saattaa tahattomasti vapautua, kun elintarvikealan toimijat keräävät hunajaa. Näin ollen voidaan todeta, että siitepölyä siirtyy pesään mehiläisten toiminnan seurauksena ja se on hunajan luontainen ainesosa riippumatta siitä, keräävätkö elintarvikealan toimijat kyseisen hunajan. Lisäksi direktiivissä 2001/110/EY kielletään se, että elintarvikealan toimijat lisäävät siitepölyä tarkoituksellisesti hunajaan.

               (3)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 (4)’ainesosalla’tarkoitetaan elintarvikkeen tuotannossa tai valmistuksessa käytettyä ainetta, joka on mukana valmiissa tuotteessa sellaisenaan tai jossakin muussa muodossa. Määritelmä sisältää aineen tarkoituksellisen käytön elintarvikkeen tuotannossa tai valmistuksessa. Koska hunaja on luonnontuote ja koska hunajalle ominaiset osatekijät ovat peräisin luonnosta, siitepölyä ei hunajalle ominaisena osatekijänä olisi pidettävä asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 tarkoitettuna ainesosana.

               (4)

               Tämä direktiivi ei vaikuta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003 (5) soveltamiseen muuntogeenistä siitepölyä sisältävään hunajaan, koska mainittu hunaja katsotaan kyseisen asetuksen mukaisista muuntogeenisistä organismeista valmistetuksi elintarvikkeeksi. Asiassa C-442/09 (6), Karl Heinz Bablok ja muut vastaan Freistaat Bayern, Euroopan unionin tuomioistuin totesi, että asetuksen (EY) N:o 1829/2003 johdanto-osan 16 kappaleeseen sisältyvä kyseisen säännöksen määrittävä soveltamiskriteeri on se, onko elintarvikkeessa muuntogeenisestä lähtöaineesta johdettua ainesta. Muuntogeenistä siitepölyä sisältävä hunaja olisi näin ollen luokiteltava asetuksen (EY) N:o 1829/2003 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuksi ”(osittain) muuntogeenisestä organismista valmistetuksi elintarvikkeeksi”. Sellaisen säännöksen vahvistaminen, jonka mukaan siitepöly ei ole hunajan ainesosa, ei näin ollen vaikuta tuomioistuimen edellä asiassa C-442/09 esittämään johtopäätökseen, jonka mukaan muuntogeenistä siitepölyä sisältävä hunaja kuuluu asetuksen (EY) N:o 1829/2003 soveltamisalaan ja siihen sovelletaan erityisesti asetukseen sisältyviä vaatimuksia, jotka koskevat ennen markkinoille saattamista tarvittavaa lupaa, valvontaa ja tarvittaessa merkintöjä.

               (5)

               Asetuksen (EY) N:o 1829/2003 merkintöjä koskevat vaatimukset eivät sisällä velvollisuutta ilmoittaa hunajan sisältämää muuntogeenistä siitepölyä hunajan merkinnässä, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: kyseistä siitepölyä on enintään 0,9 prosenttia hunajasta, ja sen esiintyminen hunajassa on satunnaista, tai se ei ole teknisesti vältettävissä. On syytä huomata, että Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/18/EY (7) säädetään siitä, että jäsenvaltiot voivat toteuttaa tarpeellisia toimenpiteitä, jotta vältetään muuntogeenisten organismien tahaton esiintyminen hunajassa.

               (6)

               Jos hunaja on peräisin useammasta kuin yhdestä jäsenvaltiosta tai kolmannesta maasta, alkuperämaita koskeva pakollinen merkintä voidaan direktiivin 2001/110/EY mukaan korvata tapauksen mukaan jollakin seuraavista merkinnöistä: ”EY:stä peräisin olevan hunajan sekoitus”, ”EY:n ulkopuolelta peräisin olevan hunajan sekoitus”tai ”EY:stä ja EY:n ulkopuolelta peräisin olevan hunajan sekoitus”. Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen Euroopan unioni on korvannut Euroopan yhteisön sen seuraajana. Sen vuoksi on syytä tarkentaa merkintöjä koskevia vaatimuksia korvaamalla ilmaus ”EY”ilmauksella ”EU”.

               (7)

               Direktiivissä 2001/110/EY siirretään komissiolle valtaa panna täytäntöön joitakin sen säännöksiä, erityisesti valta hyväksyä sellaisten säännösten täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä, jotka koskevat mukautuksia tekniseen kehitykseen ja direktiivin yhdenmukaistamista unionin yleisen elintarvikelainsäädännön kanssa. Lisäksi direktiivissä 2001/110/EY siirretään komissiolle valta hyväksyä menetelmiä, joilla voidaan varmistaa, että hunaja on kyseisen direktiivin säännösten mukaista. On syytä tarkistaa kyseisten valtuuksien soveltamisalaa.

               (8)

               Oikeudenmukaisten kaupallisten käytäntöjen varmistamiseksi, kuluttajien etujen suojelemiseksi ja analyysimenetelmien vahvistamisen mahdollistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti, jotta voidaan säätää määrälliset raja-arvot kriteerille ”pääasiallisesti”, kun kyse on hunajan kukka- tai kasvialkuperästä ja siitepölyn vähäisestä määrästä suodatetussa hunajassa vieraan epäorgaanisen tai orgaanisen aineen poistamisen jälkeen. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.

               (9)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 178/2002 (8) sovelletaan elintarvikkeiden ja rehujen tuotannon, käsittelyn ja jakelun kaikissa vaiheissa unionissa ja jäsenvaltioissa, ja asetuksen hyväksymisen jälkeen elintarvikkeita koskevia yleisiä säännöksiä sovelletaan suoraan direktiivin 2001/110/EY soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin. Näin ollen komissiolla ei enää tarvitse olla valtaa mukauttaa kyseisen direktiivin säännöksiä elintarvikkeita koskevan unionin yleisen lainsäädännön mukaiseksi. Näiden valtuuksien siirtämistä koskevat säännökset olisi sen vuoksi kumottava.

               (10)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (9) hyväksymisen jälkeen on aiheellista mukauttaa direktiivin 2001/110/EY asiaa koskevia säännöksiä kyseiseen asetukseen.

               (11)

               Jotta jäsenvaltiot voivat antaa direktiivin 2001/110/EY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, noudattamisen edellyttämät kansalliset lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, määräajaksi direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi vahvistettava 12 kuukautta. Tänä aikana sovelletaan edelleen direktiivin 2001/110/EY vaatimuksia ilman siihen tällä direktiivillä tehtyjä muutoksia.

               (12)

               On tarpeen säätää asianmukaisista siirtymätoimenpiteistä, jotta voidaan ottaa huomioon niiden elintarvikealan toimijoiden edut, jotka saattavat tuotteitaan markkinoille tai merkitsevät ne noudattaen vaatimuksia, jotka ovat voimassa ennen niiden kansallisten säännösten soveltamista, joilla direktiivi 2001/110/EY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Sen vuoksi olisi oltava mahdollista, että ennen kyseisten säännösten soveltamista markkinoille saatettuja tai merkittyjä tuotteita saa pitää kaupan varastojen loppumiseen saakka.

               (13)

               Direktiiviä 2001/110/EY olisi sen vuoksi muutettava.

               (14)

               Koska muutokset, jotka liittyvät säädösvallan siirtämiseen komissiolle, koskevat ainoastaan komission valtuuksia, jäsenvaltioiden ei tarvitse saattaa niitä osaksi kansallista lainsäädäntöään.

               (15)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitteita, joita ovat säätää siitä, että siitepölyä, joka on hunajalle ominainen luonnollinen osatekijä, ei saisi pitää hunajan ainesosana, selventää merkitsemistä koskevia vaatimuksia tapauksissa, joissa hunaja on peräisin useammasta kuin yhdestä jäsenvaltiosta tai kolmannesta maasta, sekä tarkistaa nykyisen komissiolle siirretyn säädösvallan soveltamisalaa, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,

         OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutokset
   Muutetaan direktiivi 2001/110/EY seuraavasti:

               1)

               Korvataan 2 artiklan 4 kohdan a alakohta seuraavasti:

                           ”a)

                           Merkinnässä on ilmoitettava yksi tai useampi alkuperämaa, josta hunaja on kerätty.
                           Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jos hunaja on peräisin useammasta kuin yhdestä jäsenvaltiosta tai kolmannesta maasta, alkuperämaiden merkintä voidaan korvata tapauksen mukaan jollakin seuraavista merkinnöistä:

                                       —

                                       ”EU:sta peräisin olevan hunajan sekoitus”,

                                       —

                                       ”EU:n ulkopuolelta peräisin olevan hunajan sekoitus”,

                                       —

                                       ”EU:sta ja EU:n ulkopuolelta peräisin olevan hunajan sekoitus”.”

               2)

               Lisätään 2 artiklaan kohta seuraavasti:

                           ”5.

                           Siitepölyä, joka on hunajalle ominainen luonnollinen osatekijä, ei pidetä tämän direktiivin liitteessä I määriteltyjen tuotteiden ainesosana Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1169/2011 (10) 2 artiklan 2 kohdan f alakohdassa tarkoitetulla tavalla.

                  (10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1169/2011, annettu 25 päivänä lokakuuta 2011, elintarviketietojen antamisesta kuluttajille, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 1924/2006 ja (EY) N:o 1925/2006 muuttamisesta sekä komission direktiivin 87/250/ETY, neuvoston direktiivin 90/496/ETY, komission direktiivin 1999/10/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY, komission direktiivien 2002/67/EY ja 2008/5/EY sekä komission asetuksen (EY) N:o 608/2004 kumoamisesta (EUVL L 304, 22.11.2011, s. 18).”"

               3)

               Korvataan 4 artikla seuraavasti:
               ”4 artikla
               1.   Sovellettaessa tämän direktiivin 9 artiklan toista kohtaa komissio voi 7 artiklan mukaisesti annettavilla täytäntöönpanosäädöksillä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 882/2004 (11) noudattaen ja ottaen huomioon kansainväliset standardit ja teknisen kehityksen vahvistaa analyysimenetelmiä, joilla voidaan varmistaa se, onko hunaja tämän direktiivin säännösten mukaista. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään tämän direktiivin 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Ennen tällaisten menetelmien käyttöönottoa ja aina kun se on mahdollista, jäsenvaltioiden on käytettävä päteviä kansainvälisesti vahvistettuja analyysimenetelmiä, kuten Codex Alimentariuksen hyväksymiä menetelmiä, joilla varmistetaan, että hunaja on tämän direktiivin säännösten mukaista.
               2.   Jotta voidaan varmistaa oikeudenmukaiset kaupalliset käytännöt, suojella kuluttajien etuja ja vahvistaa analyysimenetelmät, siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 6 artiklan mukaisesti tämän direktiivin täydentämiseksi säätämällä määrälliset raja-arvot seuraaville:

                           a)

                           kriteeri ’pääasiallisesti’, kun kyse on 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetusta hunajan kukka- tai kasvialkuperästä; sekä

                           b)

                           siitepölyn vähäinen määrä liitteessä I olevan 2 kohdan b alakohdan viii alakohdassa tarkoitetussa suodatetussa hunajassa vieraan epäorgaanisen tai orgaanisen aineen poistamisen jälkeen.

                     Komissio vahvistaa kyseisissä delegoiduissa säädöksissä asianmukaiset siirtymäjärjestelyt tuotteille, jotka on saatettu markkinoille ennen kyseisten säädösten soveltamispäivää.

                  (11)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 882/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta (EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1).”"

               4)

               Korvataan 6 artikla seuraavasti:
               ”6 artikla
               1.   Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
               2.   Siirretään komissiolle 23 päivästä kesäkuuta 2014viiden vuoden ajaksi 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
               3.   Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
               4.   Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
               5.   Edellä olevan 4 artiklan 2 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.”

               5)

               Korvataan 7 artikla seuraavasti:
               ”7 artikla
               1.   Komissiota avustaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 (12) 58 artiklan 1 kohdalla perustettu elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea, jäljempänä ’komitea’. Komitea on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 182/2011 (13) tarkoitettu komitea.
               2.   Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
               Jos komitea ei anna lausuntoa, komissio ei hyväksy ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi, ja tuolloin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.

                  (12)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 178/2002, annettu 28 päivänä tammikuuta 2002, elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä (EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1)."

                  (13)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).”"

               6)

               Korvataan liitteessä II oleva kolmas kohta seuraavasti:
               ”Siitepölyä tai mitään muita hunajalle ominaisia osatekijöitä ei saa poistaa, paitsi ellei tätä voida välttää vierasta epäorgaanista tai orgaanista ainetta poistettaessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteessä I olevan 2 kohdan b alakohdan viii alakohdan soveltamista.”

         2 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava 1 artiklan 1, 2 ja 6 kohdan sekä 3 artiklan noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on sovellettava 1 kohdassa tarkoitettuja säännöksiä 24 päivästä kesäkuuta 2015.
   3 artikla
   Siirtymätoimenpiteet
   Direktiivin 2001/110/EY mukaisesti ennen 24 päivää kesäkuuta 2015 markkinoille saatettuja tai merkittyjä tuotteita saa pitää kaupan varastojen loppumiseen saakka.
   4 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   5 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 15 päivänä toukokuuta 2014.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         M. SCHULZ

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         D. KOURKOULAS

      (1)  EUVL C 11, 15.1.2013, s. 88.

      (2)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 16. huhtikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 8. toukokuuta 2014.

      (3)  Neuvoston direktiivi 2001/110/EY, annettu 20 päivänä joulukuuta 2001, hunajasta (EYVL L 10, 12.1.2002, s. 47).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1169/2011, annettu 25 päivänä lokakuuta 2011, elintarviketietojen antamisesta kuluttajille, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 1924/2006 ja (EY) N:o 1925/2006 muuttamisesta sekä komission direktiivin 87/250/ETY, neuvoston direktiivin 90/496/ETY, komission direktiivin 1999/10/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY, komission direktiivien 2002/67/EY ja 2008/5/EY sekä komission asetuksen (EY) N:o 608/2004 kumoamisesta (EUVL L 304, 22.11.2011, s. 18).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1829/2003, annettu 22 päivänä syyskuuta 2003, muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista (EUVL L 268, 18.10.2003, s. 1).

      (6)  Kok. 2011, s. I-7419.

      (7)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/18/EY, annettu 12 päivänä maaliskuuta 2001, geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta (EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1).

      (8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 178/2002, annettu 28 päivänä tammikuuta 2002, elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä (EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1).

      (9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).


Avis juridique important

|

31984L0533

Neuvoston direktiivi 84/533/ETY, annettu 17 päivänä syyskuuta 1984, kompressorien sallittua äänitehotasoa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 300 , 19/11/1984 s. 0123 - 0129 Espanjank. erityispainos: Luku 15 Nide 5 s. 0066  Portugalink. erityispainos: Luku 15 Nide 5 s. 0066  Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 6 s. 0166  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 6 s. 0166

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 17 päivänä syyskuuta 1984,kompressorien sallittua äänitehotasoa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä(84/533/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäEuroopan yhteisöjen toimintaohjelmissa ympäristöalan toimenpiteiksi vuosilta 1973 ja 1977(4) kiinnitetään huomiota meluhaittaongelman merkittävyyteen ja erityisesti tarpeeseen säädellä pahimpia melulähteitä,erot kompressorien melupäästötasojen rajoittamista koskevien, eri jäsenvaltioissa sovellettavien tai valmisteltavina olevien toimenpiteiden välillä johtavat erilaisten kilpailun edellytysten muodostumiseen ja vaikuttavat siten suoraan yhteismarkkinoiden toimintaan; tämän vuoksi on suotavaa ryhtyä lähentämään tämän alan lainsäädäntöä perustamissopimuksen 100 artiklassa määrätyllä tavalla,rakennuskoneisiin ja -laitteisiin liittyviä yleisiä määräyksiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 17 päivänä syyskuuta 1984 annetussa neuvoston direktiivissä 84/532/ETY(5) säädetään erityisesti ETY-tyyppitarkastusmenettelystä; mainitun direktiivin mukaisesti on tarpeen määrätä yhtenäistetyt vaatimukset, jotka kunkin laiteryhmän on täytettävä,rakennuskoneiden ja -laitteiden melupäästöjen määrittämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetussa neuvoston direktiivissä 79/113/ETY(5), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 81/1051/ETY(6), säädetään erityisesti menetelmästä, jota olisi käytettävä kompressorien akustisten kriteerien määrittämiseen,lisäksi on tarpeen kompressoreista syntyvän melun ympäristölle sekä erityisesti ihmisten hyvinvoinnille ja terveydelle aiheuttamien vaikutusten vuoksi alentaa kompressorien suurinta sallittua äänitehotasoa asteittain ja tuntuvasti,on tarpeen, että säädellään kompressorien käyttöä tietyillä erityisen herkkinä pidettävillä alueilla tällaisten kompressorien tuottaman, ilmassa kantautuvan melun aiheuttamien haittojen rajoittamiseksi, jatekniset säännökset olisi voitava nopeasti mukauttaa tekniikan kehitykseen; tätä varten on tarpeen säätää direktiivin 79/113/ETY 5 artiklassa säädetyn menettelyn soveltamisesta,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla1. Tätä direktiiviä sovelletaan tie- ja vesirakennuksen sekä talonrakennuksen työmailla käytettävien kompressorien sallittuun äänitehotasoon.2. Tämä on direktiivin 84/532/ETY, jäljempänä "kehysdirektiivi", 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi.2 artiklaTässä direktiivissä "kompressorilla" tarkoitetaan kaikkia moottorikäyttöisiä laitteita, jotka on tarkoitettu ilman kierrätykseen ja kokoon puristamiseen, lukuun ottamatta seuraavia laitteita:- tuulettimet; laitteet, jotka kierrättävät ilmaa ylipaineella, joka ei ole suurempi kuin 1,1;- tyhjiöpumput: laitteet tai välineet, jotka siirtävät ilmaa suljetusta tilasta paineella, joka ei ylitä ilmanpainetta.3 artikla1. Hyväksyttyjen tarkastuslaitosten on annettava ETYtyyppitarkastustodistus kaikille kompressorityypeille, joiden ilmassa kantautuvan melun äänitehotaso on direktiivin 79/113/ETY liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna tämän direktiivin liitteellä I, määrätyissä olosuhteissa mitattuna alempi kuin seuraavassa taulukossa esitetyt, sallitut äänitehotasot:>TAULUKON PAIKKA>2. Kaikkiin, kompressorin sallittua äänitehotasoa koskevia, ETY-tyyppitarkastustodistuksia koskeviin hakemuksiin on liitettävä ilmoituslomake, joka on liitteessä II esitetyn mallin mukainen.3. Hyväksytyn tarkastuslaitoksen on kunkin hyväksymänsä kompressorityypin osalta täytettävä kaikki kehysdirektiivin liitteessä III vahvistetun mallin mukaisen ETYtyyppitarkastustodistuksen kohdat.4. ETY-tyyppitarkastustodistuksen voimassaoloaika on rajoitettava viideksi vuodeksi. Voimassaoloa voidaan jatkaa viidellä vuodella edellyttäen, että hakemus tehdään ensimmäisen viisivuotiskauden päättymistä edeltävän 12 kuukauden aikana.Tämän direktiivin tiedoksi antamista seuraavan viiden vuoden jakson päättyessä ETY-tyyppitarkastustodistukset lakkaavat kuitenkin olemasta voimassa, jollei niitä ole annettu kompressoreille, jotka täyttävät tuona päivänä voimaan tulevat enimmäistasot.5. Kehysdirektiivin 19 artiklan 1 kohdasta poiketen tässä artiklassa säädetyt edut eivät viiden ja puolen vuoden kuluttua direktiivin tiedoksi antamisesta enää koske kompressoreita, joiden mukana toimitetaan vaatimustenmukaisuustodistus, kun se on laadittu ensimmäisen jakson lukuja varten annetun tyyppitarkastustodistuksen perusteella; voimassaoloaika on vastaavasti esitettävä kyseisessä vaatimustenmukaisuustodistuksessa.6. Valmistajan on täytettävä kaikista ETY-tyyppitarkastuksessa hyväksytyn tyypin mukaisesti valmistetuista kompressoreista vaatimustenmukaisuustodistus, joka on kehysdirektiivin liitteen IV ETY-tyyppitarkastustodistusta koskevilla palstoilla annetun mallin mukainen.7. Jokaisessa kompressorissa, joka on rakennettu ETYtyyppitarkastuksessa hyväksytyn tyypin mukaisesti, on oltava selvä ja pysyvä merkki, jossa ilmoitetaan valmistajan takaama äänitaso dB(A) / 1pW, joka on määritelty direktiivin 79/113/ETY liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna tämän direktiivin liitteellä I, säädetyllä tavalla, sekä merkki (epsilon). Tämän merkin malli esitetään tämän direktiivin liitteessä III.4 artiklaJäsenvaltiot voivat toteuttaa toimenpiteitä, joilla kompressorien käyttöä säädellään niiden merkittävinä pitämillä alueilla.5 artiklaSen tarkastaminen, ovatko tuotantomallit kehysdirektiivin 12 artiklassa säädetyllä tavalla tutkitun tyypin mukaisia, tehdään liitteessä IV vahvistettuja teknisiä menettelyjä noudattaen.6 artiklaNeuvosto päättää 18 kuukauden määräajan kuluessa yksimielisesti melutasojen alentamisesta komission mahdollisimman pian ja viimeistään viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin antamisesta tekemän ehdotuksen perusteella.7 artiklaDirektiivin 79/113/ETY 5 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti annetaan:- yksityiskohtaiset säännökset liitteessä I olevassa 6.2.2 kohdassa tarkoitetusta ilmavirran tarkastusmenettelystä;- liitteessä IV tarkoitetut tekniset menettelyt sen tarkastamiseksi, että tuotantomalli on tutkittavan tyypin mukainen;- muutokset, jotka ovat tarpeen liitteissä vahvistettujen vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen.8 artiklaJäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 2 artiklassa määriteltyjä kompressoreja ei voida saattaa markkinoille, elleivät ne ole tämän direktiivin ja kehysdirektiivin säännösten mukaisia.9 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 18 kuukauden kuluessa direktiivin tiedoksi antamisesta(7) ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.10 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 17 päivänä syyskuuta 1984.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaP. BARRY(1) EYVL N:o C 94, 19.4.1978, s. 2 ja EYVL N:o C 87, 3.4.1979, s. 16(2) EYVL N:o C 39, 12.1.1979, s. 72(3) EYVL N:o C 283, 27.11.1978, s. 35(4) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 1 ja EYVL N:o C 139, 13.6.1977, s. 1(5) EYVL N:o L 300, 19.11.1984, s. 111(6) EYVL N:o L 33, 8.2.1979, s. 15(7) EYVL N:o L 376, 30.12.1981, s. 49(8) Tämä direktiivi on annettu tiedoksi jäsenvaltioille 26 päivänä syyskuuta 1984.LIITE I MENETELMÄ KOMPRESSOREISTA SYNTYVÄN, ILMASSA KANTAUTUVAN MELUN MITTAAMISEKSI SOVELTAMISALATätä mittausmenetelmää sovelletaan kompressoreihin. Siinä täsmennetään menettelyt tällaisten laitteiden äänitehotason määrittämiseksi ETY-tyyppitarkastusta ja vaatimustenmukaisuuden testausta varten.Näiden teknisten menettelyjen on oltava direktiivin 79/113/ETY liitteessä I vahvistettujen vaatimusten mukaiset.Kaikkia direktiivin 79/113/ETY liitteen I kohtia sovelletaan kompressoreihin seuraavin erityismuutoksin:4. TULOSTEN ILMOITTAMISESSA KÄYTETTÄVÄT KRITEERIT4.1. Kompressorien ympäristön akustinen kriteeri on niiden äänitehotaso.6. MITTAUSOLOSUHTEET6.1. Testauksen aikana kompressoriin ei saa olla kiinnitettynä mitään työkaluja. Kussakin mittauspisteessä kompressorin ilmanpoistoventtiileihin kytketyistä ulkoisista letkuista pääsevän ja purkautuvan ilman melutason on oltava enemmän kuin 10 dB:iä alempi kuin kompressorin melutason.6.2. Äänilähteen toiminta mittauksen aikana.6.2.1. Ei sovelleta.6.2.2. Kompressori on saatettava vakaaseen käyttölämpötilaansa, joka on valmistajan määrittämällä alueella. Sen on toimittava nimellisnopeudellaan ja nimellispaineellaan.Nimellisnopeus ja -paine ovat ne, jotka esitetään ostajalle annetussa käyttöohjeessa.Näissä käyttöolosuhteissa ilmavirta on tarkastettava kansainvälisen ISO 1217 standardin, vuodelta 1975 olevan ensimmäisen painoksen mukaisesti.6.3. MittauspaikkaKompressori on sijoitettava heijastavalle tasolle, joka on valmistettu betonista tai tiiviistä asfaltista. Jalaksille asennetut kompressorit on sijoitettava 0,40 m korkeille tuille, jollei valmistajan asennusohjeissa toisin määrätä.6.4.1. MittauspintaTestaukseen käytettävä mittauspinta on puolipallo. Puolipallon keskipisteen on oltava heijastavalla tasolla kompressorin geometrisen keskipisteen pystyprojektiossa. Säteen tulee olla:- 4 m, kun testattavan kompressorin suurin mitta ei ole yli 1,5 m;- 10 m, kun testattavan kompressorin suurin mitta on yli 1,5 m, mutta ei yli 4 m;- 16 m, kun testattavan kompressorin suurin mitta on yli 4 m.Mittauspisteiden koordinaatit vahvistetaan direktiivin 79/113/ETY liitteessä I olevassa taulukossa I.6.4.2.1. Niiden koordinaattien sarjan x-akselin, joilla määritetään mittauspisteiden paikat, on oltava yhdensuuntainen kompressorin pääakselin kanssa.7. MITTAUKSET7.1.1. Vain taustamelu otetaan huomioon korjauksia varten.7.1.5. EsteetSilmämääräinen tarkastus ympyränmuotoisella alueella, jonka säde on kolme kertaa niin suuri kuin mittauspuolipallo ja jonka keskus vastaa puolipallon keskustaa, on riittävä sen varmistamiseksi, että direktiivin 79/113/ETY liitteessä I olevan 6.3 kohdan 3 alakohtaa noudatetaan.7.2. Jos mittauspisteiden äänen painetasot määritellään äänitasomittarista saatavilla lukemilla, tällaisia lukemia on otettava säännöllisin välein vähintään viisi.8. TULOSTEN KÄYTTÖ8.2. Ei sovelleta.8.6.2. Ottaen huomioon 6.3 kohta, 8.6.2 kohtaa ei sovelleta ja C = 0.LIITE II ETY-TYYPPITARKASTUSTA VARTEN TOIMITETTAVAN, KOMPRESSORITYYPPIÄ KOSKEVAN ILMOITUSLOMAKKEEN MALLI 1. Yleistä1.1. Valmistajan nimi ja osoite .1.2. Valmistajan edustajan (jos sellainen on) nimi ja osoite ..1.3. Merkki (toiminimi) .1.4. Myyntinimitys .1.5. Tyyppi .1.6. Kompressorityyppi: mäntäkompressori, pyörivä kompressori vai keskipakokompressori(1)2. Kompressorin mitat2.1. Pituus . mLeveys . mKorkeus . mMassa . kg3. Toiminta3.1. Käyttömoottorin toiminta3.1.1. Merkki ja tyyppi .3.1.2. Käytetty energian lähde: bensiini, diesel, sähkö, kaasu(2)3.1.3. Nimellisnopeus .rpm3.1.4. Moottoriteho .kW (DIN 6270 B)3.2. Kompressorin toiminta3.2.1. Merkki ja tyyppi .3.2.2. Nimellisnopeus täydellä kuormalla .rpm3.2.3. Nimellispaine .kPA3.2.4. Nimellisilmavirta edellä mainitulla nopeudella ja paineella, mitattu standardin ISO 1217 mukaan ..m3/min4. Oheen on liitettävä selostava myyntiesite, jos sellainen on.(1) Tarpeeton viivataan yli.LIITE III ÄÄNITEHOTASOA ILMAISEVAN MERKIN MALLI >VIITTAUS FILMIIN>LIITE IV TEKNINEN MENETTELY TUOTANTOMALLIN TUTKITUN TYYPIN MUKAISUUDEN TARKASTAMISEKSI Mahdollisuuksien mukaan tarkastetaan pistokokein, että tuotantomalli vastaa tutkittua tyyppiä.