Avis juridique important

|

31993L0065

Neuvoston direktiivi 93/65/ETY, annettu 19 päivänä heinäkuuta 1993, yhteensopivien teknisten eritelmien määrittelemisestä ja käytöstä lentoliikenteen hallinnan (ATM) laitteiden ja järjestelmien hankinnassa

Virallinen lehti nro L 187 , 29/07/1993 s. 0052 - 0056 Suomenk. erityispainos Alue 7 Nide 4 s. 0202  Ruotsink. erityispainos Alue 7 Nide 4 s. 0202

NEUVOSTON DIREKTIIVI 93/65/ETY,annettu 19 päivänä heinäkuuta 1993,yhteensopivien teknisten eritelmien määrittelemisestä ja käytöstä lentoliikenteen hallinnan (ATM) laitteiden ja järjestelmien hankinnassaEUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 84 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (),sekä katsoo, ettälentoliikenteen ruuhkautuminen aiheuttaa nykyisin huomattavia ongelmia Euroopan lentoliikenteessä,lentoliikenteen hallintajärjestelmiä on tähän asti kehitetty ja otettu käyttöön kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön ICAO:n määräysten mukaisesti, jotka sallivat kansallisen tai paikallisen tulkinnan,määrittelemällä ja ottamalla käyttöön yhteisön standardit voidaan tehokkaasti puuttua yleisen lentoliikenteen hoitamiseen, sillä kansallisiin ja paikallisiin järjestelmiin perustuvan nykytilanteen vuoksi esiintyy teknisiä ja toiminnallisia epäyhdenmukaisuuksia, jotka ovat esteenä valvottujen lentojen siirrolle jäsenvaltioiden lennonvalvontaviranomaisten välillä,on aiheellista muistaa Euroopan siviili-ilmailukonferenssin ECAC:in ja Eurocontrolin lentoliikenteen valvonnan alalla tekemä tärkeä työ sekä ECAC:issa kokoontuneiden ministereiden asiasta huhtikuussa 1990 ja marraskuussa 1992 tekemät päätelmät,on tarpeen toteuttaa toiminnallinen yhdentyminen, jotta voitaisiin pian purkaa ruuhkautumisia ja edistää liikenteen sujuvuutta,yhdenmukaistamis- ja yhdentymiskehitystä edistäisi kaikkien jäsenvaltioiden liittyminen lentoturvallisuusalan yhteistyöstä tehtyyn kansainväliseen yleissopimukseen (International Convention relating to Cooperation for the Safety of Air Navigation),päätöslauselman 89/C 189/02 () mukaisesti kaikkien jäsenvaltioiden liittymistä edellä mainittuun yleissopimukseen edistäisi se, että kyseisen yleissopimuksen sopimuspuolina jo olevat jäsenvaltiot pyrkisivät Eurocontrolissa tarvittaessa toteuttamaan yleissopimukseen liittymistä helpottavia toimenpiteitä,Eurocontrolin hyväksymät tekniset eritelmät noudattavat ICAO:n suosittelemia standardeja ja käytäntöjä,komissio, jonka apuna toimii jäsenvaltioiden edustajista muodostuva komitea, olisi valtuutettava komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä noudatettavista menettelytavoista 13 päivänä heinäkuuta 1987 annetussa neuvoston direktiivissä 87/373/ETY () säädetyn menettelyn mukaisesti määräämään tietyt Eurocontrol-standardit pakollisiksi yhteisössä,standardointi on Euroopassa ensiarvoisen tärkeätä yhdenmukaisen turvatason takaamiseksi ilmaliikenteen hallinnassa; Eurocontrolin ja eurooppalaisten standardointielinten tulisi toimia yhteistyössä keskenään,on tarpeen täsmentää, että teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY () mukaisesti komissio voi neuvoteltuaan ensin Eurocontrolin kanssa antaa eurooppalaisille standardointielimille tehtäväksi laatia eurooppalaisia standardeja ilmaliikenteen hallintajärjestelmien tueksi,jossain jäsenvaltiossa laillisesti kaupan pidetyn laitteen on joka tapauksessa sallittava liikkua vapaasti muiden jäsenvaltioiden alueella,lentoturvallisuusalan yhteistyöstä tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa nimetään Eurocontrol sopivaksi yhteistyöelimeksi, joka voi ryhtyä tarvittaviin toimiin Euroopassa esiintyvien ongelmien ratkaisemiseksi,turvallisuus on ensiarvoisen tärkeä tekijä yhteisön lentoliikenteessä; tässä direktiivissä olisi otettava huomioon Chicagossa 7 päivänä joulukuuta 1944 allekirjoitettu kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimus, jossa määrätään, että on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet kansainvälisen siviili-ilmailun asianmukaisen kehityksen varmistamiseksi turvallisissa olosuhteissa,julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1976 annettu neuvoston direktiivi 77/62/ETY () sekä vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelystä 17 päivänä syyskuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/531/ETY () koskevat myös ilmaliikenteen hoidon alaa, minkä vuoksi on tarpeen nimetä hankinnoista vastaavat elimet, jajoissain jäsenvaltioissa lentosuunnistuslaitteiden hankinta ei kuulu edellä mainittujen direktiivien sovellusalaan; yhteisön oikeusjärjestelmään otettuja Eurocontrol-standardeja on kuitenkin noudatettava kaikissa jäsenvaltioissa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tämä direktiivi koskee yhteensopivien teknisten eritelmien määrittelemistä ja käyttöä lentoliikenteen hallinnan (ATS) laitteiden ja järjestelmien hankinnassa ja erityisesti:- viestijärjestelmiä- valvontajärjestelmiä- automaattisia lennonvalvonnan apujärjestelmiä- suunnistusjärjestelmiä.2 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "teknisellä eritelmällä" erityisesti tarjousasiakirjoissa esiintyviä teknisiä vaatimuksia, joissa määritellään työsuoritukselta, materiaalilta, tuotteelta tai toimitukselta vaaditut ominaisuudet ja joiden avulla työsuoritus, materiaali, tuote tai toimitus voidaan kuvata objektiivisesti, siten että ne soveltuvat hankintayksikön tarkoittamaan käyttöön. Teknisiin vaatimuksiin voivat kuulua laatu, suorituskyky, turvallisuus tai mitat, mukaan lukien materiaalia, tuotetta tai toimitusta koskevat vaatimukset laadunvarmistuksen, termistön, tunnusten, testauksen ja testausmenetelmien sekä pakkauksen, merkitsemisen tai päällysmerkintöjen suhteen;b) "standardilla" tunnustetun standardointielimen toistuvaan tai jatkuvaan käyttöön vahvistamaa teknistä eritelmää, jonka noudattaminen ei ole pakollista;c) "Eurocontrol-standardilla" Eurocontrol-eritelmien pakollisia tietoja, jotka liittyvät fyysisiin ominaisuuksiin, laitteistokokonaisuuteen, materiaaleihin, suorituskykyyn, henkilöstöön tai menettelyihin ja joiden yhdenmukaista soveltamista pidetään keskeisenä integroidun lentoliikennepalvelujärjestelmän (ATS) täytäntöönpanon kannalta (pakolliset tiedot sisältyvät Eurocontrol-standardia käsitteleviin asiakirjoihin).3 artikla 1. Noudattaen 6 artiklassa säädettyä menettelyä komissio tunnistaa ja hyväksyy erityisesti liitteessä I esiintyvien vastuualueiden Eurocontrol-standardit ja niihin myöhemmin tehdyt muutokset, joiden noudattaminen on yhteisön lainsäädännön mukaan pakollista. Komissio julkaisee kaikkien pakollisiksi määrättyjen teknisten eritelmien viitenumerot Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.2. Sen varmistamiseksi, että liite I, johon on koottu laadittaviksi tarkoitetut Eurocontrol-standardit, olisi mahdollisimman täydellinen, komissio voi kuultuaan ensin Eurocontrolia tarvittaessa muuttaa liitettä I Eurocontrolin tekemien muutosten mukaiseksi noudattaen 6 artiklassa säädettyä menettelyä.3. Italian tasavalta ja Espanjan kuningaskunta saavat lykätä tämän artiklan soveltamista vuodella. Jos kyseiset jäsenvaltiot eivät mainitun ajan päätyttyä voi soveltaa Eurocontrol-standardeja, neuvosto päättää perustamissopimuksen mukaisesti toimenpiteistä, jotka on aiheellista toteuttaa.4 artikla Saattaakseen päätökseen Eurocontrol-standardien täytäntöönpanotyön komissio voi kuultuaan ensin Eurocontrolia antaa eurooppalaisille standardointielimille direktiivin 83/189/ETY mukaisesti standardointitoimeksiantoja.5 artikla 1. Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että hankkiessaan suunnistuslaitteita liitteessä II tarkoitetut hankintaviranomaiset viittaavat kuhunkin sopimukseen liittyvissä yleisissä asiakirjoissa ja rahtikirjoissa tämän direktiivin mukaisesti hyväksyttyihin eritelmiin, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivien 77/62/ETY ja 90/531/ETY soveltamista.2. Sen varmistamiseksi, että liite II on mahdollisimman täydellinen, jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle kaikki omiin luetteloihinsa tehdyt muutokset. Komissio muuttaa liitettä II noudattaen 6 artiklassa säädettyä menettelyä.6 artikla 1. Komissiota avustaa komitea, jossa on jäsenvaltioiden edustajat ja puheenjohtajana komission edustaja.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.4. Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.5. Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille siinä, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt mainittuja toimenpiteitä.7 artikla Käyttäessään toimivaltaansa komissio kuulee säännöllisesti asianomaisten eurooppalaisten järjestöjen, kuten ilmailualan toimielinten, ilmatilan käyttäjien ja ammattijärjestöjen eurooppalaisia edustajia. Se ilmoittaa kuulemisten tuloksista 6 artiklassa tarkoitetulle komitealle.8 artikla 1. Komissio antaa säännöllisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle tässä direktiivissä tarkoitetun järjestelyn toimivuudesta kertomuksen, johon se liittää tarvittaessa ehdotuksia 3 ja 4 artiklan täytäntöönpanosta.2. Jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle joka vuosi toimenpiteistä, jotka ne ovat toteuttaneet tässä direktiivissä vahvistettuihin tavoitteisiin pääsemiseksi.9 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan viimeistään vuoden kuluttua sen antamisesta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuissa kysymyksissä antamansa keskeiset kansalliset säännökset komissiolle. Komissio ilmoittaa niistä muille jäsenvaltioille.10 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 19 päivänä heinäkuuta 1993.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaW. CLAES() EYVL N:o C 244, 23.9.1992, s. 16() Lausunto annettu 25 päivänä kesäkuuta 1993.() EYVL N:o C 19, 25.1.1993, s. 39() EYVL N:o C 189, 26.7.1989, s. 3() EYVL N:o C 197, 18.7.1987, s. 33() EYVL N:o L 109, 26.4.1983, s. 8. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 92/400/ETY (EYVL N:o L 221, 6.8.1992, s. 55).() EYVL N:o L 13, 15.1.1977, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 92/50/ETY (EYVL N:o L 209, 24.7.1992, s. 1).() EYVL N:o L 297, 29.10.1990, s. 1LIITE I 3 ARTIKLASSA TARKOITETUT EUROCONTROL-STANDARDIT VIITELUETTELO Viestijärjestelmätlentosuunnitelmaan liittyvä tiedonvaihto (sanomamuoto) ()tutkatiedonvaihto (Asterix-sanomamuoto) ()puhelinjärjestelmät ilmaliikennepalvelua (ATS) varten ()On-Line Data Interchange (OLDI) ()automaattiset toisiovalvontatutka-koodinjakojärjestelmät (SSR-koodi) ()Suunnistusjärjestelmätaluesuunnistusjärjestelmät (RNAV) ()tutkaporrastus ()Short-Term-Conflict Alert (STCA) ()Valvontajärjestelmätvalvontaan liittyvät eritelmät ()tutkalaitteistojen yhteiskäyttö ()() valmisteilla() valmis() työtä ei vielä aloitettuLIITE II LENTOLIIKENTEEN ALAN VARUSTEHANKINNOISTA VASTAAVAT HANKINTAVIRANOMAISET Eurocontrolrue de la Loi, 72B-1040 BruxellesBelgiaRégie des Voies AériennesCCN - Rue du Progrès 80B-1210 BruxellesTanskaStatens Luftfartsvæsen(Civil Aviation Administration)Postbox 744DK-København SVSaksaDFS Deutsche Flugsicherung GMBHKaiserleistr. 29-35D-6050 Offenbach am MainKreikkaMinistry of Transport and CommunicationsCivil Aviation DepartmentFinancial Administration and ProcurementDirectorate Purchasing SectionPostiosoiteVasileos Georgiou 1PO Box 7375116.604-EllinikoAthens-GreeceTelefon (0030-1-) 89 47 71 21EspanjaAENA (Aeropuertos Españoles y Navegación Aérea)Calle Santa Engracia, 120E-MadridRanskaLe Directeur général de l'aviation civile93 boulevard du MontparnasseF-75270 Paris Cedex 06erityisesti seuraavan valtuuttamana- Monsieur le chef du service technique de la navigation aérienne246 rue LecourbeF-75732 Paris Cedex 15- Monsieur le directeur général des aéroports de Paris291 boulevard RaspailF-75675 Paris Cedex 14IrlantiThe Department of Tourism, Transport and CommunicationsAir Navigation Services OfficeCorporate Services DivisionScotch HouseHawkins StreetIRL-Dublin 2ItaliaAAAVTAGAzienda Autonoma Assistenza al Volo per il Traffico Aereo GeneraleVia Salaria, 715I-00138 RomaLuxembourgMinistère des TransportsDirection de l'Aviation civileL-2938 LuxembourgAlankomaatLuchtverkeersbeveiligingPostbus 7601NL-1118 ZJ Luchthaven SchipholPortugaliEmpresa Pública de Aereportos e Navegação Aérea (ANAep)Avenida Sidónio Pais, nº 8-5ºP-1000 LisboaPaikallisviranomaiset tai aluehallinto voivat hoitaa pienten lentoasemien ja -kenttien hankinnat.Yhdistynyt kuningaskuntaCivil Aviation AuthorityCAA House45-59 KingswayUK-London WC2B 6TEHighlands & Islands Airports Ltd (HIAL)Inverness AirportUK-Inverness


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/36/EY, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2008 , muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 92/49/ETY muuttamisesta komissiolle siirretyn täytäntöönpanovallan osalta

text:
               20.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 81/69

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2008/36/EY,
   annettu 11 päivänä maaliskuuta 2008,
   muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 92/49/ETY muuttamisesta komissiolle siirretyn täytäntöönpanovallan osalta
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 47 artiklan 2 kohdan ja 55 artiklan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Direktiivissä 92/49/ETY (3) säädetään, että eräistä toimenpiteistä on päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (4) mukaisesti.

               (2)

               Päätöstä 1999/468/EY on muutettu päätöksellä 2006/512/EY, jolla otettiin käyttöön valvonnan käsittävä sääntelymenettely, jota käytetään päätettäessä sellaisista laajakantoisista toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on muuttaa perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen annetun perussäädöksen muita kuin keskeisiä osia, myös poistamalla joitakin niistä tai täydentämällä säädöstä lisäämällä siihen uusia muita kuin keskeisiä osia.

               (3)

               Päätökseen 2006/512/EY liittyvän Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission lausuman (5) mukaan, jotta valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä sovellettaisiin perustamissopimuksen 251 artiklan mukaista menettelyä noudattaen annettuihin jo voimassa oleviin säädöksiin, kyseiset säädökset on mukautettava niihin sovellettavia menettelyjä noudattaen.

               (4)

               Komissiolle olisi siirrettävä toimivalta hyväksyä direktiivien 73/239/ETY (6), 88/357/ETY (7) ja 92/49/ETY täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet, jotta voidaan ottaa huomioon vakuutusalan tai rahoitusmarkkinoiden tekninen kehitys ja varmistaa, että mainittuja direktiivejä sovelletaan yhdenmukaisesti. Kyseisten toimenpiteiden tarkoituksena on erityisesti laajentaa yhtiömuotojen luetteloa, muuttaa vakuutusluokkien luetteloa tai luettelossa käytettyä sanastoa, täsmentää solvenssimarginaalin muodostavia eriä, muuttaa takuurahaston vähimmäismäärää, vakuutusteknisen vastuuvelan kattamiseen hyväksyttävien varojen luetteloa, sijoitusten hajauttamista koskevia määräyksiä sekä lievennyksiä, joita on tehty vastaavuussääntöihin, ja selkeyttää määritelmiä. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa direktiivien 73/239/ETY, 88/357/ETY ja 92/49/ETY muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä niitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

               (5)

               Sen vuoksi direktiiviä 92/49/ETY olisi muutettava vastaavasti.

               (6)

               Koska direktiiviin 92/49/ETY tällä direktiivillä tehtävät muutokset ovat luonteeltaan teknisiä ja koskevat pelkästään komiteamenettelyä, jäsenvaltioiden ei tarvitse saattaa niitä osaksi kansallista lainsäädäntöään. Sen vuoksi ei ole tarpeen antaa tätä koskevia säännöksiä,

         OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutokset
   Korvataan direktiivin 92/49/ETY 51 artiklan johdantolause seuraavasti:

      ”Seuraavista direktiiveihin 73/239/ETY ja 88/357/ETY sekä tähän direktiiviin tehtävistä teknisistä mukautuksista, joiden tarkoituksena on muuttaa mainittujen direktiivien muita kuin keskeisiä osia myös täydentämällä niitä, päätetään direktiivin 91/675/ETY 2 artiklassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.”.

   2 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   3 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 11 päivänä maaliskuuta 2008.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         H.-G. PÖTTERING

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. LENARČIČ

      (1)  EUVL C 161, 13.7.2007, s. 45.

      (2)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 10. heinäkuuta 2007 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 3. maaliskuuta 2008.

      (3)  EYVL L 228, 11.8.1992, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/44/EY (EUVL L 247, 21.9.2007, s. 1).

      (4)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (5)  EUVL C 255, 21.10.2006, s. 1.

      (6)  Ensimmäinen neuvoston direktiivi 73/239/ETY, annettu 24 päivänä heinäkuuta 1973, muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta (EYVL L 228, 16.8.1973, s. 3). Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2006/101/EY (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 238).

      (7)  Toinen neuvoston direktiivi 88/357/ETY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1988, muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta ja säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyttämistä (EUVL L 172, 4.7.1988, s. 1). Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2005/14/EY (EUVL L 149, 11.6.2005, s. 14).


Avis juridique important

|

32002L0039

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/39/EY, annettu 10 päivänä kesäkuuta 2002, direktiivin 97/67/EY muuttamisesta yhteisön postipalvelujen kilpailulle avaamisen jatkamiseksi

Virallinen lehti nro L 176 , 05/07/2002 s. 0021 - 0025

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/39/EY,annettu 10 päivänä kesäkuuta 2002,direktiivin 97/67/EY muuttamisesta yhteisön postipalvelujen kilpailulle avaamisen jatkamiseksiEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 47 artiklan 2 kohdan, 55 artiklan ja 95 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon(3),noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(4),sekä katsovat seuraavaa:(1) Neuvosto on yhteisön postipalvelujen kehittämisestä 7 päivänä helmikuuta 1994 antamassaan päätöslauselmassa(5) määritellyt yhteisön postialan politiikan yhdeksi päätavoitteeksi sovittaa yhteen postimarkkinoiden asteittaisen ja säännellyn vapauttamisen jatkaminen ja yleispalvelun tarjoamisen jatkuva varmistaminen.(2) Yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä 15 päivänä joulukuuta 1997 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 97/67/EY(6) säädettiin postialan yhteisön tasoisesta sääntelykehyksestä, johon sisältyy toimenpiteitä yleispalvelun takaamiseksi ja enimmäisrajojen asettaminen niille postipalveluille, jotka jäsenvaltiot voivat yleispalvelun ylläpitämiseksi varata yleispalvelun tarjoajalleen/tarjoajilleen, ja aikataulu markkinoiden kilpailulle avaamisen jatkamista koskevan päätöksen tekemiselle, minkä tarkoituksena on luoda postipalvelujen yhtenäismarkkinat.(3) Perustamissopimuksen 16 artiklassa korostetaan yleistä taloudellista etua koskevien palvelujen tärkeää asemaa unionin yhteisten arvojen joukossa ja niiden merkitystä sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden edistämisessä. Artiklassa todetaan lisäksi, että olisi huolehdittava siitä, että tällaiset palvelut toimivat sellaisin perustein ja edellytyksin, että ne voivat täyttää tehtävänsä.(4) Euroopan postipalveluista 14 päivänä tammikuuta 1999(7) ja 18 päivänä helmikuuta 2000(8) annetuissa Euroopan parlamentin päätöslauselmissa korostetaan postipalvelujen sosiaalista ja taloudellista merkitystä ja tarvetta säilyttää yleispalvelun korkea laatu.(5) Toimenpiteet tällä alalla olisi muotoiltava niin, että myös perustamissopimuksen 2 artiklan mukainen yhteisön sosiaalisia tehtäviä koskeva tavoite eli työllisyyden ja sosiaalisen suojelemisen korkea taso toteutuu.(6) Maaseudun postiverkostolla on muun muassa vuoristo- ja saaristoalueilla merkittävä tehtävä maaseudun yritysten liittämisessä kansantalouteen ja maailmantalouteen sekä sosiaalisen yhtenäisyyden ja työllisyyden ylläpitäjänä maaseudun vuoristo- ja saaristoalueilla. Vuoristo- ja saaristoalueilla maaseudun postitoimistot voivat lisäksi tarjota ratkaisevan tärkeän perusrakenneverkon, jonka avulla uusi viestintäteknologia voidaan saada kaikkien ulottuville.(7) Lissabonissa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmissä esitettiin kaksi postipalveluja koskevaa päätöstä, joissa komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioita pyydettiin kutakin toimimaan toimivaltansa puitteissa. Pyydetyt toimet ovat: ensinnäkin vuoden 2000 loppuun mennessä laaditaan strategia postipalvelujen esteiden poistamiseksi ja toiseksi nopeutetaan vapauttamista sellaisilla aloilla kuin postipalvelut; ilmoitettuna tavoitteena on saada aikaan täysin toimivat palvelujen markkinat.(8) Lissabonissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto piti myös tärkeänä, että yleisen taloudellisen edun mukaisia palveluja ja tällaisia palveluja tuottavia yrityksiä koskevat perussopimusten määräykset otetaan sisämarkkinoilla ja osaamiseen perustuvassa taloudessa täysimääräisesti huomioon.(9) Komissio on tehnyt perusteellisen yhteisön postialaa koskevan selvityksen, johon sisältyi tutkimusten tilaaminen alan taloudellisesta, sosiaalisesta ja teknologisesta kehityksestä, ja on laajalti kuullut asianomaisia osapuolia.(10) Yhteisön postiala tarvitsee uudenaikaisen sääntelykehyksen, jolla pyritään erityisesti tehostamaan postipalvelujen sisämarkkinoita. Kilpailukykyä lisäämällä olisi pystyttävä integroimaan postiala vaihtoehtoisiin viestintämenetelmiin sekä parantamaan yhä vaativammille käyttäjille tarjottavien palvelujen laatua.(11) Perustavoite, joka on yleispalvelun pysyvän tarjonnan varmistaminen, voidaan turvata jäsenvaltioiden direktiivin 97/67/EY 3 artiklan mukaisesti määrittelemällä laatutasolla yhdenmukaisesti kaikkialla yhteisössä, jos tällä alalla säilytetään mahdollisuus palvelujen varaamiseen ja riittävä palvelujen tarjoamisen vapaus varmistaa samalla korkean tehokkuuden.(12) Ennakoitu koko postialan kysynnän lisääntyminen keskipitkällä aikavälillä voisi auttaa korvaamaan sitä markkinaosuuden menetystä, jonka markkinoiden avaamisen jatkaminen saattaa yleispalvelun tarjoajilla aiheuttaa, ja kysynnän lisäys turvaisi siten edelleen yleispalvelun.(13) Teknologinen kehitys ja markkinapaineet tehokkuuden lisäämiseksi ovat tärkeimpiä postialan työllisyyteen vaikuttavia muutostekijöitä; muiden muutostekijöiden joukossa on markkinoiden avautumisella vähäisempi osa. Markkinoiden avautuminen osaltaan suurentaa postimarkkinoiden kokoa ja mainituista toimenpiteistä (tai niiden ennakoinnista) mahdollisesti johtuvat yleispalvelun tarjoajien henkilöstösupistukset todennäköisesti korvautuvat avautumisen mukanaan tuomalla työllisyyden kasvulla yksityisten toimijoiden ja uusien markkinoille tulijoiden parissa.(14) On tarkoituksenmukaista säätää yhteisön tasolla kirjemarkkinoiden asteittaisen ja säännellyn kilpailulle avaamisen aikataulusta, joka antaa kaikille yleispalvelun tarjoajille riittävästi aikaa toteuttaa edelleen sellaisia uudenaikaistamistoimenpiteitä ja uudelleenjärjestelyjä, joita tarvitaan niiden elinkelpoisuuden varmistamiseksi uusissa markkinaolosuhteissa pitkällä aikavälillä. Tarvitaan myös riittävän pitkä ajanjakso, jona jäsenvaltiot voivat mukauttaa sääntelyjärjestelmänsä avoimempaan ympäristöön. Sen vuoksi on tarkoituksenmukaista säätää markkinoiden avaamisesta edelleen asteittain siten, että se muodostuu markkinoita merkittävästi mutta hallitusti avaavista välivaiheista, joiden jälkeen tehdään selvitys ja annetaan ehdotus, jossa tarvittaessa vahvistetaan vuosi 2009 postipalvelujen sisämarkkinoiden toteutusajankohdaksi tai määritellään selvityksen tulosten perusteella asianmukainen vaihtoehtoinen välivaihe.(15) On syytä varmistaa, että markkinoiden avaamisen seuraavat vaiheet ovat asiallisesti merkittäviä ja käytännössä jäsenvaltioiden toteutettavissa ja samalla takaavat myös yleispalvelun jatkumisen.(16) Yleispalvelun tarjoajille varattavissa olevien palvelujen painorajojen yleinen pienentäminen 100 grammaan vuonna 2003 ja 50 grammaan vuonna 2006 yhdessä lähtevän ulkomaanpostin täydellisen kilpailulle avaamisen kanssa, mahdollisin yleispalvelujen varmistamisen edellyttämin poikkeuksin, ovat suhteellisen yksinkertaisia ja hallittuja, mutta kuitenkin merkittäviä seuraavia vaiheita.(17) Tavalliset kirjelähetykset, joiden paino on 50-350 grammaa, edustavat yhteisössä keskimäärin noin 16:ta prosenttia yleispalvelun tarjoajien kokonaispostituloista, josta 9 prosenttia on tavallista 100-350 gramman kirjepostia, ja 50 gramman painorajan alle jäävä lähtevä ulkomaanposti edustaa puolestaan keskimäärin noin kolmea prosenttia yleispalvelun tarjoajien kokonaispostituloista.(18) Varattavissa olevien palvelujen hintarajat eli alimpaan painoluokkaan kuuluvan, nopeimman vakioluokan kirjelähetyksen normaali hinta kolminkertaisena vuonna 2003 ja kaksi ja puolin-kertaisena vuonna 2006, ovat asianmukaiset yhdessä tarvittaessa sovellettavien 100 gramman ja 50 gramman painorajojen kanssa.(19) Useimmissa jäsenvaltioissa suoramainontapostilla on jo nyt dynaamiset ja kasvavat markkinat merkittävine kasvunäkymineen, ja muissakin jäsenvaltioissa kasvumahdollisuudet ovat huomattavat. Suoramainonta on jo suurelta osin avointa kilpailulle kuudessa jäsenvaltiossa. Kilpailusta johtuva palvelun joustavuuden ja hinnoittelun tehostuminen parantaa suoramainonnan asemaa suhteessa vaihtoehtoisiin viestintävälineisiin, ja se puolestaan johtaa todennäköisesti uusiin postituotteisiin oheistuotteiden muodossa ja vahvistaa postialan asemaa kokonaisuudessaan. Kuitenkin siinä määrin kuin yleispalvelun tarjoamisen varmistamiseksi on tarpeen, suoramainontapostia voidaan varata, kun se ei ylitä mainittuja paino- ja hintarajoja.(20) Lähtevä ulkomaanposti edustaa keskimäärin kolmea prosenttia kokonaispostituloista. Markkinoiden tämän osan avaaminen kaikissa jäsenvaltioissa yleispalvelujen varmistamiseksi vaadittavin poikkeuksin antaa postin alan eri toimijoille mahdollisuuden kerätä, lajitella ja kuljettaa kaikkea lähtevää ulkomaanpostia.(21) Saapuvan ulkomaanpostin avaaminen kilpailulle tekisi mahdolliseksi kiertää 100 gramman (vuonna 2003) ja 50 gramman (vuonna 2006) rajan sääntöä siirtämällä osa kotimaan massapostin postittamisesta muualle ennalta arvaamattomin vaikutuksin. Kirjelähetysten alkuperän tunnistaminen voisi lisäksi aiheuttaa toteuttamisvaikeuksia. Tavallisten saapuvien ulkomaanlähetysten ja suoramainonnan sekä tavallisten kotimaan lähetysten 100 gramman ja 50 gramman painorajat ovat käytännön sanelemia, koska niihin ei sisälly vaaraa säännön kiertämisestä joko edellä mainitulla tavalla tai lisäämällä yksittäisten kirjelähetysten painoa keinotekoisesti.(22) Postipalvelujen sisämarkkinoiden toteuttamisen seuraavaa vaihetta koskevan aikataulun laatiminen nyt on tärkeää sekä yleispalvelun pitkän aikavälin elinkelpoisuuden että uudenaikaisten ja tehokkaiden postien jatkuvan kehittymisen kannalta.(23) Jäsenvaltiolle on syytä antaa mahdollisuus varata joitakin postipalveluja yleispalvelun tarjoajalleen/tarjoajilleen. Näillä järjestelyillä annetaan yleispalvelun tarjoajille mahdollisuus saattaa loppuun toimintojensa ja henkilöstönsä mukauttaminen tiukentuneeseen kilpailuun horjuttamatta niiden taloudellista tasapainoa ja näin vaarantamatta yleispalvelun turvaamista.(24) On tarkoituksenmukaista määritellä uudet paino- ja hintarajat ja palvelut, joihin niitä voidaan soveltaa, ja säätää myöhemmästä selvityksestä ja päätöksestä, jolla tarvittaessa vahvistetaan postipalvelujen sisämarkkinoiden täydellisen toteutumisen ajankohdaksi vuosi 2009 tai määritellään selvityksen tulosten perusteella asianmukainen välivaihe.(25) Jäsenvaltion päättämiin toimenpiteisiin, mukaan lukien korvausrahaston perustaminen tai sen toiminnan mahdollinen muuttaminen tai täytäntöönpano tai rahastosta maksaminen, voi kuulua Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan tarkoittamaa jäsenvaltion myöntämää taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnettyä tukea, josta on annettava etukäteen ilmoitus komissiolle perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti.(26) Toimilupien antamiseen yleispalvelualueen kilpailijoille voidaan yhdistää toimilupien haltijoita koskeva velvoite osallistua yleispalvelun tarjontaan.(27) Direktiivissä 97/67/EY säädetään, että jäsenvaltioiden on nimettävä postialalle yksi tai useampi postialan toimijoista oikeudellisesti ja toiminnallisesti riippumaton kansallinen sääntelyviranomainen. Euroopan postimarkkinoiden elinvoimaisuuden vuoksi olisi tärkeää tunnustaa kansallisten sääntelyviranomaisten merkittävä tehtävä ja sitä olisi edistettävä, erityisesti sille kuuluvaa tehtävää varmistaa, että varattuja palveluja koskevia sääntöjä noudatetaan, paitsi jäsenvaltioissa, joissa ei ole varattuja palveluja. Direktiivin 97/67/EY 9 artiklassa jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus ylittää kyseisessä direktiivissä asetetut tavoitteet.(28) Kansallisten sääntelyviranomaisten saattaa olla tarkoituksenmukaista liittää toimilupien käyttöönottoon vaatimus, että toimilupien haltijoiden palveluita käyttäviä kuluttajia varten on oltava olemassa avoimet, yksinkertaiset ja edulliset valitusmenettelyt riippumatta siitä, koskevatko valitukset yleispalvelun tarjoajan/tarjoajien palveluita vai valtuutettujen toimijoiden, mukaan lukien yksittäiset toimilupien haltijat, palveluita. Lisäksi saattaa olla tarkoituksenmukaista, että nämä menettelyt ovat kaikkien postipalveluiden käyttäjien käytettävissä riippumatta siitä, ovatko kyseiset palvelut yleispalveluita. Tällaisiin menettelyihin olisi kuuluttava menettelyt vastuun määrittelemiseksi tapauksissa, joissa postilähetys on kadonnut tai vahingoittunut.(29) Yleispalvelun tarjoajat tarjoavat tavallisesti esimerkiksi yritysasiakkaille, eri asiakkailta peräisin olevan postin kokoajille ja massapostittajille palveluja, jotka antavat niille mahdollisuuden päästä postivirtaan eri kohdissa ja eri edellytyksin kuin tavallisessa kirjepalvelussa. Yleispalvelun tarjoajien on noudatettava siinä avoimuuden ja syrjimättömyyden periaatteita sekä kaikkien kolmansien osapuolten välillä että kolmansien osapuolten ja vastaavia palveluja hoitavien yleispalvelun tarjoajien välillä. Jotta palvelujen tarjoamisessa noudatettaisiin syrjimättömyyden periaatetta, tällaisten palvelujen on oltava myös samoilla ehdoilla postia lähettävien yksityisasiakkaiden saatavilla.(30) Komission olisi määräajoin annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus tämän direktiivin soveltamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston pitämiseksi ajan tasalla postipalvelujen sisämarkkinoiden kehityksestä.(31) On tarkoituksenmukaista lykätä direktiivin 97/67/EY voimassaolon päättyminen 31 päivään joulukuuta 2008. Tämä ei vaikuta jäsenvaltioiden laatimiin direktiivin 97/67/EY mukaisiin lupamenettelyihin.(32) Direktiiviä 97/67/EY olisi sen takia muutettava vastaavasti.(33) Tämä direktiivi ei vaikuta perustamissopimuksen kilpailua ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevien määräysten soveltamiseen, kuten todetaan erityisesti komission tiedonannossa kilpailusääntöjen soveltamisesta postialalla ja tiettyjen postipalveluja koskevien valtion toimenpiteiden täytäntöönpanemisesta(9),OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 97/67/EY seuraavasti:1) Korvataan 7 artikla seuraavasti: " 7 artikla1. Siinä määrin kuin yleispalvelun ylläpidon varmistamiseksi on tarpeen, jäsenvaltiot voivat jatkaa palvelujen varaamista yleispalvelun tarjoajalle/tarjoajille. Nämä palvelut on rajattu kotimaanpostin ja saapuvan ulkomaanpostin kirjelähetysten keräilyyn, lajitteluun, kuljetukseen ja jakeluun, lähetysten toimitusnopeudesta riippumatta, seuraavien paino- ja hintarajojen puitteissa. Painoraja on 100 grammaa 1 päivästä tammikuuta 2003 alkaen ja 50 grammaa 1 päivästä tammikuuta 2006 alkaen. Näitä painorajoja ei sovelleta 1 päivästä tammikuuta 2003 alkaen, jos hinta on vähintään kolme kertaa nopeimman lähetystavan alimman painoluokan kirjelähetyksen normaali hinta, eikä 1 päivästä tammikuuta 2006 alkaen, jos hinta on vähintään kaksi ja puoli kertaa kyseinen hinta.Sokeille ja heikkonäköisille tarkoitetuissa maksuttomissa postipalveluissa voidaan poiketa paino- ja hintarajoista.Siinä määrin kuin yleispalvelun tarjoamisen varmistamiseksi on tarpeen, suoramainontaposti voi samojen paino- ja hintarajojen puitteissa edelleen kuulua varattuihin palveluihin.Siinä määrin kuin yleispalvelun tarjoamisen varmistamiseksi on tarpeen, esimerkiksi kun tietyt postin toiminnan osa-alueet on jo vapautettu tai jäsenvaltion postipalveluille ominaisten erityispiirteiden niin edellyttäessä, lähtevä ulkomaanposti voi samojen paino- ja hintarajojen puitteissa edelleen kuulua varattuihin palveluihin.2. Asiakirjojen vaihto ei voi kuulua varattuihin palveluihin.3. Komissio viimeistelee tutkimuksen, jossa arvioidaan kunkin jäsenmaan osalta vaikutuksia, joita postipalvelujen sisämarkkinoiden täysimääräisellä toteuttamisella vuonna 2009 on yleispalveluun. Tutkimuksen tulosten pohjalta komissio antaa 31 päivään joulukuuta 2006 mennessä kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle sekä liittää siihen asianmukaisen ehdotuksen, jossa vahvistetaan tarvittaessa postipalvelujen sisämarkkinoiden toteutuminen täysimääräisesti vuonna 2009 tai määritellään muu vaihe tutkimuksen päätelmien perusteella."2) Lisätään 12 artiklaan luetelmakohdat seuraavasti: "- jos yleispalvelun tarjoajat soveltavat erityishintoja, esimerkiksi yrityksille, joukkolähetysten postittajille tai eri asiakkailta saadun postin kokoajille, niiden on noudatettava avoimuuden ja syrjimättömyyden periaatteita sekä hintojen että niihin liittyvien edellytysten osalta. Hinnoissa on otettava huomioon vältetyt kustannukset verrattuna peruspalveluun kattaen kaikki ominaisuudet, joita tarjotaan yksittäisten postilähetysten keräilyn, lajittelun, kuljetuksen ja jakelun osalta, ja hintoja ja niihin liittyviä ehtoja on sovellettava samalla tavalla sekä kolmansien osapuolten välillä että kolmansien osapuolten ja yleispalvelun tarjoajien välillä, jotka tarjoavat vastaavanlaisia palveluja. Kaikkien tällaisten hintojen on oltava tarjolla myös yksityisasiakkaille, jotka lähettävät postia samoilla edellytyksillä,- varattujen palvelujen alaan kuulumattomien yleispalvelujen tukeminen varattujen palvelujen alasta saaduilla tuloilla on kiellettyä paitsi siltä osin kuin voidaan osoittaa sen olevan ehdottoman tarpeellista erityisten yleispalveluvelvoitteiden täyttämiseksi kilpailulle avoimella alueella; niitä jäsenvaltioita lukuun ottamatta, joissa ei ole varattuja palveluja, kansallisten sääntelyviranomaisten on annettava tätä koskevat säännöt ja ilmoitettava tällaisista toimenpiteistä komissiolle."3) Korvataan 19 artiklan ensimmäinen ja toinen kohta seuraavasti: "Jäsenvaltioiden on varmistettava, että palveluiden käyttäjien valitusten käsittelylle vahvistetaan avoimet, yksinkertaiset ja kustannuksiltaan kohtuulliset menettelyt, joita noudatetaan erityisesti lähetysten katoamis-, varastamis-, vahingoittumis- tai palvelujen laatustandardien noudattamatta jättämisen tapauksissa (mukaan lukien menettelyt vastuun määrittelemiseksi tapauksissa, joissa toimijoita on useampia kuin yksi).Jäsenvaltiot voivat säätää, että tätä periaatetta sovelletaan myös sellaisten palvelujen käyttäjiin, jotka:- eivät kuulu 3 artiklassa määritellyn yleispalvelun piiriin, tai- kuuluvat 3 artiklassa määritellyn yleispalvelun piiriin, mutta joita yleispalvelun tarjoaja ei tarjoa.Jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että riitaisuudet voidaan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettujen menettelyiden avulla ratkaista oikeudenmukaisesti ja joutuisasti, ja menettelyjen on tarvittaessa käsitettävä korvaus- ja/tai hyvitysjärjestelmä."4) Korvataan 22 artiklan kolmas kohta seuraavasti: "Kansallisilla sääntelyviranomaisilla on erityisesti tehtävänään varmistaa tästä direktiivistä johtuvien velvoitteiden täyttäminen, ja niiden on tarvittaessa otettava käyttöön tarkastuksia ja erityismenettelyjä varmistaakseen, että varattuja palveluita koskevia säännöksiä noudatetaan. Niiden tehtävänä voi myös olla kilpailusääntöjen noudattamisen varmistaminen postialalla."5) Korvataan 23 artikla seuraavasti: " 23 artiklaKahden vuoden välein ja ensimmäisen kerran viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2004 komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin soveltamista koskevan kertomuksen, johon sisältyy asianmukaiset tiedot alan kehityksestä, erityisesti taloudellisista, yhteiskunnallisista sekä työllisyyttä ja teknologiaa koskevista näkökohdista ja palvelun laadusta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 artiklan soveltamista. Kertomukseen liitetään mahdolliset ehdotukset Euroopan parlamentille ja neuvostolle."6) Korvataan 27 artikla seuraavasti: " 27 artiklaTämän direktiivin säännösten, 26 artiklaa lukuun ottamatta, voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2008, jollei 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti toisin päätetä. Tämä päivämäärä ei vaikuta 9 artiklassa kuvattuihin valtuutusmenettelyihin."2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 10 päivänä kesäkuuta 2002.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesP. CoxNeuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. Piqué I Camps(1) EYVL C 337 E, 28.11.2000, s. 220 jaEYVL C 180 E, 26.6.2001, s. 291.(2) EYVL C 116, 20.4.2001, s. 99.(3) EYVL C 144, 16.5.2001, s. 20.(4) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 14. joulukuuta 2000 (EYVL C 232, 17.8.2001, s. 287), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 6. joulukuuta 2001 (EYVL C 110 E, 7.5.2002, s. 37), ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 13. maaliskuuta 2002 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Neuvoston päätös, tehty 7. toukokuuta 2002.(5) EYVL C 48, 16.2.1994, s. 3.(6) EYVL L 15, 21.1.1998, s. 14.(7) EYVL C 104, 14.4.1999, s. 134.(8) EYVL C 339, 29.11.2000, s. 297.(9) EYVL C 39, 6.2.1998, s. 2.


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/59/EY, annettu 27 päivänä marraskuuta 2000, aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa

text:
Avis juridique important

|

32000L0059

Virallinen lehti nro L 332 , 28/12/2000 s. 0081 - 0090

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/59/EY,annettu 27 päivänä marraskuuta 2000,aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon(3),noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(4), ja ottavat huomioon sovittelukomitean 18 päivänä heinäkuuta 2000 hyväksymän yhteisen tekstin,sekä katsovat seuraavaa:(1) Yhteisön ympäristöpolitiikalla pyritään korkeatasoiseen suojeluun. Tämä politiikka perustuu ennalta varautumisen periaatteeseen sekä periaatteisiin, joiden mukaan saastuttajan olisi maksettava ja ennalta ehkäiseviä toimia olisi toteutettava.(2) Merten pilaantumisen vähentäminen on merkittävä meriliikennettä koskevien yhteisön toimien ala. Se voidaan saavuttaa noudattamalla kansainvälisiä yleissopimuksia, säännöstöjä ja päätöslauselmia samalla kun säilytetään Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen mukainen merenkulun vapaus sekä yhteisön lainsäädännön mukainen palvelujen tarjoamisen vapaus.(3) Yhteisö on vakavasti huolissaan aluksista päästettyjen jätteiden ja lastijäämien aiheuttamasta meren ja jäsenvaltioiden rannikoiden pilaantumisesta sekä erityisesti alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä vuonna 1973 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen täytäntöönpanosta, sellaisena kuin yleissopimus on muutettuna siihen liittyvällä vuoden 1978 pöytäkirjalla (Marpol 73/78 -yleissopimus), jossa määrätään, mitä jätteitä alukset voivat päästää meriympäristöön ja vaaditaan, että sopimusvaltiot varmistavat asianmukaisten jätteen vastaanottolaitteiden tarjoamisen satamissa. Kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet Marpol 73/78 -yleissopimuksen.(4) Meriympäristön suojelua voidaan tehostaa vähentämällä aluksella syntyvien jätteiden ja lastijäämien mereen päästämistä. Tähän voidaan päästä edistämällä jätteen vastaanottolaitteiden saatavuutta ja käyttöä sekä tehostamalla sääntöjen noudattamisen valvontaa. Yhteisestä meriturvallisuuspolitiikasta 8 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa neuvoston päätöslauselmassa(5) vastaanottolaitteiden saatavuuden parantaminen ja käytön tehostaminen yhteisössä määritellään yhdeksi painopistealueeksi.(5) Alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) 19 päivänä kesäkuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/21/EY(6) mukaisesti alukset, jotka aiheuttavat kohtuuttoman uhan meriympäristölle, eivät saa lähteä merelle.(6) Merten pilaantumisella on aina yli rajojen ulottuvia vaikutuksia. Yhteisön tason toimet ovat toissijaisuusperiaate huomioon ottaen tehokkain tapa varmistaa aluksia ja satamia koskevien yhteisten ympäristönormien noudattaminen kaikkialla yhteisössä.(7) Direktiivi on suhteellisuusperiaate huomioon ottaen tarkoitukseen soveltuva oikeudellinen väline, koska siinä annetaan puitteet ympäristönormien yhtenäiselle ja pakolliselle soveltamiselle jäsenvaltioissa, mutta jätetään kullekin jäsenvaltiolle oikeus päättää, mitkä täytäntöönpanotavat sopivat parhaiten sen omaan järjestelmään.(8) Olisi varmistettava yhdenmukaisuus voimassa olevien alueellisten sopimusten, kuten Itämeren alueen merellisen ympäristön suojelua koskevan vuosien 1974 ja 1992 yleissopimuksen kanssa.(9) Pilaantumisen ehkäisemiseksi entistä tehokkaammin ja kilpailun vääristymisen välttämiseksi olisi ympäristönsuojeluvaatimuksia sovellettava kaikkiin aluksiin riippumatta siitä, minkä valtion lipun alla ne purjehtivat, ja kaikissa yhteisön satamissa olisi oltava saatavilla asianmukaiset jätteen vastaanottolaitteet.(10) Asianmukaisten satamissa olevien vastaanottolaitteiden olisi vastattava kaikkien käyttäjien - suurimmista kauppalaivoista aina pienimpiin huvialuksiin - sekä ympäristön tarpeita aiheuttamatta niitä käyttäville aluksille kohtuutonta viivästystä. Vaikka jäsenvaltioiden velvollisuus on varmistaa asianmukaisten vastaanottolaitteiden saatavuus satamissa, ne voivat suurelta osin itse päättää, miten jätteen vastaanotto järjestetään sopivimmalla tavalla, ja ne voivat muun muassa tarjota kiinteät vastaanottolaitteet tai nimetä palvelujen tarjoajat, jotka toimittavat tarvittaessa satamiin siirrettäviä jätteen vastaanottolaitteita. Tähän sisältyy myös velvoite tarjota kaikkia palveluja ja/tai muita oheisjärjestelyjä, joita vastaanottolaitteiden oikea ja asianmukainen käyttö edellyttää.(11) Laitteiden asianmukaisuutta voidaan parantaa ajanmukaisilla jätteen vastaanottoa ja käsittelyä koskevilla suunnitelmilla, joita laadittaessa kuullaan asianomaisia osapuolia.(12) Satamien vastaanottolaitteita voidaan parantaa vaatimalla aluksia ilmoittamaan tarpeestaan käyttää niitä. Ilmoituksista saataisiin myös tietoa jätehuollon tehokasta suunnittelua varten. Kalastusaluksista ja enintään 12 matkustajalle sallituista huvialuksista peräisin oleva jäte voidaan käsitellä sataman vastaanottolaitteissa ilman ennakkoilmoitusta.(13) Aluksella syntyvän jätteen mereen päästämistä voidaan vähentää vaatimalla kaikkia aluksia toimittamaan jätteensä sataman vastaanottolaitteisiin ennen satamasta lähtöä. Meriliikenteen kitkattoman sujumisen ja ympäristönäkökohtien yhteensovittamiseksi olisi oltava mahdollisuus poiketa tästä vaatimuksesta ottaen huomioon aluksessa olevan erillisen varastotilan riittävyys, mahdollisuus toimittaa jätteet toiseen satamaan ilman vaaraa, että jätteet päästetään mereen ja erityiset jätteiden toimittamista koskevat vaatimukset, jotka on hyväksytty kansainvälisen oikeuden mukaisesti.(14) Saastuttaja maksaa -periaatteen mukaisesti alusten olisi vastattava satamien vastaanottolaitteiden kustannuksista aluksella syntyvän jätteen käsittely ja hävittäminen mukaan lukien. Maksujärjestelmän avulla olisi ympäristönsuojelun edistämiseksi rohkaistava aluksella syntyvän jätteen toimittamista satamiin sen sijaan, että ne päästetään mereen. Tätä voidaan edistää määräämällä, että kaikki alukset osallistuvat aluksella syntyvän jätteen vastaanotto- ja käsittelykustannusten kattamiseen, ja näin vähentää taloudellista houkutusta päästää jätteet mereen. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioilla olisi kansallisen lainsäädäntönsä ja voimassa olevien käytäntöjen mukaan oltava edelleen toimivalta määrätä, sisällytetäänkö ja miltä osin alusten todellisuudessa toimittamiin määriin suhteutetut maksut satamien vastaanottolaitteiden käytöstä aiheutuvien kustannusten johdosta perittäviin maksuihin. Palvelujen käytöstä perittävien maksujen olisi oltava kohtuullisia, tasapuolisia ja selkeästi esitettyjä.(15) Aluksia, jotka tuottavat vain pieniä määriä aluksella syntyvää jätettä, olisi suosittava kustannusten kattamiseen käytettävissä järjestelmissä. Yhteisten arviointiperusteiden luominen helpottaisi tällaisten alusten tunnistamista.(16) Asianomaisiin osapuoliin kohdistuvan kohtuuttoman rasitteen välttämiseksi alukset, jotka ovat säännöllisessä liikenteessä ja käyvät satamissa usein ja säännöllisesti, voidaan vapauttaa joistakin tämän direktiivin mukaisista velvoitteista, jos on riittävästi näyttöä järjestelyistä, joilla varmistetaan jätteen toimittaminen ja siihen liittyvien maksujen suorittaminen.(17) Lastijäämät olisi toimitettava satamassa jätteen vastaanottolaitteisiin Marpol 73/78 -yleissopimuksen mukaisesti. Marpol 73/78 -yleissopimuksessa edellytetään, että lastijäämät toimitetaan satamassa jätteen vastaanottolaitteisiin siltä osin kuin se on tarpeen säiliöiden puhdistamista koskevien vaatimusten noudattamiseksi. Vastaanottolaitteiden käyttäjän olisi suoritettava tällaiseen toimittamiseen liittyvät maksut. Käyttäjä voidaan määritellä asianomaisten osapuolten välisillä sopimusjärjestelyillä tai muilla paikallisilla järjestelyillä.(18) Direktiivin noudattamisen varmistamiseksi on tehtävä kohdennettuja tarkastuksia. Tarkastusten määrän sekä sovellettavien seuraamusten olisi oltava riittävät, jotta tätä direktiiviä noudatettaisiin. Tehokkuuteen ja kustannustehokkuuteen liittyvistä syistä tällaiset tarkastukset voidaan soveltuvin osin suorittaa direktiivin 95/21/EY puitteissa.(19) Jäsenvaltioiden olisi huolehdittava asianmukaisista hallinnollisista järjestelyistä vastaanottolaitteiden asianmukaista toimintaa varten. Sataman vastaanottolaitteiden riittämättömyyttä koskevat huomautukset olisi Marpol 73/78 -yleissopimuksen nojalla toimitettava Kansainväliselle merenkulkujärjestölle (IMO). Nämä tiedot voitaisiin samanaikaisesti toimittaa tiedoksi komissiolle.(20) Tietojärjestelmä saastuttavien tai mahdollisesti saastuttavien alusten tunnistamiseksi helpottaisi tämän direktiivin noudattamisen valvontaa ja siitä olisi apua arvioitaessa sen täytäntöönpanoa. Satamavaltioiden suorittamaa tarkastustoimintaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan mukaisesti perustettu Sirenac-tietojärjestelmä antaa runsaasti tähän tarkoitukseen tarvittavia lisätietoja.(21) Jäsenvaltioiden edustajista koostuvan komitean on avustettava komissiota tämän direktiivin tehokkaassa täytäntöönpanossa. Koska tämän säädöksen täytäntöönpanoa varten tarvittavat toimenpiteet ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(7) 2 artiklassa tarkoitetulla tavalla laajakantoisia, ne olisi annettava mainitun päätöksen 5 artiklassa säädetyn sääntelymenettelyn mukaisesti.(22) Tulevaisuudessa voimaan tulevien yhteisön tai IMOn toimenpiteiden huomioon ottamiseksi ja niiden yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi voidaan joitakin tämän direktiivin säännöksiä muuttaa sen soveltamisalaa laajentamatta noudattamalla mainittua menettelyä,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTavoiteTämän direktiivin tavoitteena on vähentää aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien päästämistä ja erityisesti laitonta päästämistä mereen aluksista, jotka käyttävät yhteisön satamia, edistämällä aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteiden saatavuutta ja käyttöä satamissa tehostaen näin meriympäristön suojelua.2 artiklaMääritelmätTässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "aluksella" kaikenlaisia meriympäristössä toimivia merialuksia, mukaan lukien kantosiipialukset, ilmatyynyalukset, vedenalaiset ja kelluvat alukset;b) "Marpol 73/78 -yleissopimuksella" alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä vuonna 1973 tehtyä kansainvälistä yleissopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna vuonna 1978 tehdyllä pöytäkirjalla ja sellaisena kuin se on voimassa tämän direktiivin antamispäivänä;c) "aluksella syntyvällä jätteellä" kaikkia sellaisia jätteitä, käymäläjätevesi mukaan lukien, ja muita jäämiä kuin lastijäämiä, joita syntyy aluksen matkan aikana ja jotka kuuluvat Marpol 73/78 -yleissopimuksen liitteen I, IV ja V soveltamisalaan, sekä lastiin liittyviä jätteitä sellaisina kuin ne määritellään Marpol 73/78 -yleissopimuksen liitteen V täytäntöönpanoa koskevissa ohjeissa;d) "lastijäämillä" aluksen lastitilassa tai tankeissa olevia lastin jäännöksiä, jotka jäävät jäljelle purkamisen ja puhdistuksen jälkeen ja joihin kuuluvat myös lastauksen tai purkamisen ylijäämät ja valumat;e) "sataman vastaanottolaitteilla" kiinteitä, kelluvia tai liikkuvia laitteita, jotka pystyvät ottamaan vastaan aluksella syntyvät jätteet tai lastijäämät;f) "kalastusaluksella" kalojen tai muiden meren elollisten luonnonvarojen pyyntiin varustettua tai siihen kaupallisesti käytettävää alusta;g) "huvialuksella" urheilukäyttöön tai vapaa-aikaan tarkoitettua alusta sen tyypistä tai käyttövoimasta riippumatta;h) "satamalla" paikkaa tai maantieteellistä aluetta, jossa on tehty sellaisia parannustöitä ja joka on varustettu siten, että se voi pääasiallisesti ottaa vastaan aluksia, mukaan lukien kalastusalukset ja huvialukset.Edellä c ja d alakohdassa määriteltyjä "aluksella syntyvää jätettä" ja "lastijäämiä" pidetään jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY(8) 1 artiklan a kohdassa tarkoitettuna jätteenä.3 artiklaSoveltamisalaTätä direktiiviä sovelletaan:a) kaikkiin aluksiin kalastus- ja huvialukset mukaan lukien, jotka käyvät tai harjoittavat toimintaa jäsenvaltion satamassa, riippumatta siitä, minkä lipun alla ne purjehtivat, lukuun ottamatta sota-aluksia, sotalaivaston apualuksia tai muita aluksia, jotka ovat valtion omistuksessa tai käytössä ja joita sillä hetkellä käytetään vain valtion muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin, jab) kaikkiin jäsenvaltioiden satamiin, joissa yleensä käy a alakohdan mukaiseen soveltamisalaan kuuluvia aluksia.Jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteet sen varmistamiseksi, että alukset, jotka eivät a alakohdan mukaisesti kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan, huolehtivat aluksella syntyvästä jätteestä ja lastijäämistä tämän direktiivin mukaisesti kohtuullisessa määrin ja käytännön mahdollisuuksien mukaan.4 artiklaJätteen vastaanottolaitteet satamassa1. Jäsenvaltioiden on taattava, että satamissa on käytettävissä asianmukaiset jätteen vastaanottolaitteet, jotka vastaavat satamaa yleensä käyttävien alusten tarpeita aiheuttamatta niille kohtuutonta viivästystä.2. Laitteet ovat riittävät, jos niiden avulla kyetään ottamaan vastaan niitä lajeja ja ne määrät aluksella syntyvää jätettä ja lastijäämiä, joita kyseistä satamaa yleensä käyttävät alukset toimittavat, ottaen huomioon sataman käyttäjien toiminnalliset tarpeet, sataman koon ja maantieteellisen sijainnin, satamassa käyvien alusten tyypin ja 9 artiklassa säädetyt vapautukset.3. Jäsenvaltioiden on vahvistettava Kansainvälisen merenkulkujärjestön sopimien menettelyjen mukaiset menettelyt, jotta satamavaltiolle voidaan ilmoittaa sataman vastaanottolaitteiden väitetystä puutteellisuudesta.5 artiklaJätteen vastaanotto- ja käsittelysuunnitelmat1. Kullekin satamalle on laadittava ja pantava täytäntöön asianmukainen jätteen vastaanotto- ja käsittelysuunnitelma asianomaisia osapuolia, erityisesti sataman käyttäjiä tai käyttäjien edustajia kuullen sekä 4, 6, 7, 10 ja 12 artiklassa olevat vaatimukset huomioon ottaen. Suunnitelmien laatimista koskevat yksityiskohtaiset vaatimukset ovat liitteessä I.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut jätteen vastaanotto- ja käsittelysuunnitelmat voidaan tehokkuussyistä laatia alueellisesti kunkin sataman osallistuessa siihen asianmukaisesti edellyttäen, että yksilöidään kunkin yksittäisen sataman vastaanottolaitteiden tarve ja saatavuus.3. Jäsenvaltioiden on arvioitava ja hyväksyttävä jätteen vastaanotto- ja käsittelysuunnitelma, valvottava sen täytäntöönpanoa ja huolehdittava siitä, että se hyväksytetään uudelleen vähintään joka kolmas vuosi ja aina sen jälkeen, kun sataman toiminta muuttuu merkittävästi.6 artiklaIlmoittaminen1. Yhteisössä sijaitsevaan satamaan matkalla olevan aluksen päällikön, kalastusaluksia ja enintään 12 matkustajalle sallittuja huvialuksia lukuun ottamatta, on täytettävä totuudenmukaisesti ja tarkasti liitteessä II oleva lomake ja ilmoitettava tiedot sen jäsenvaltion tätä tarkoitusta varten nimeämälle viranomaiselle tai laitokselle, jossa satama sijaitsee:a) vähintään 24 tuntia ennen saapumista, jos käyntisatama on tiedossa, taib) heti kun käyntisatama tiedetään, jos tieto ei ole saatavissa 24 tuntia ennen saapumista, taic) viimeistään lähdettäessä edellisestä satamasta, jos matkan kesto on alle 24 tuntia.Jäsenvaltio voi päättää, että tiedot ilmoitetaan sataman vastaanottolaitteiden hoitajalle, joka toimittaa ne edelleen asiaa hoitavalle viranomaiselle.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on pidettävä aluksella vähintään seuraavaan käyntisatamaan asti, ja ne on pyynnöstä esitettävä jäsenvaltioiden viranomaisille.7 artiklaAluksella syntyvän jätteen toimittaminen satamaan1. Yhteisön satamassa käyvän aluksen päällikön on ennen satamasta lähtöä toimitettava kaikki aluksella syntyneet jätteet satamassa oleviin jätteen vastaanottolaitteisiin.2. Edellä 1 kohdan estämättä alus saa jatkaa matkaansa seuraavaan käyntisatamaan toimittamatta aluksella syntyneitä jätteitä satamaan, jos 6 artiklan ja liitteen II mukaisesti annetuista tiedoista käy ilmi, että aluksella on riittävästi erillistä varastotilaa kaikelle alukselle kertyneelle ja aiotun toimitussatamaan tehtävän matkan aikana kertyvälle, aluksella syntyvälle jätteelle.Jos on perusteltua aihetta uskoa, että siinä satamassa, jonne jätteet aiotaan toimittaa, ei ole asianmukaisia vastaanottolaitteita tai jos tämä satama ei ole tiedossa, ja siksi on olemassa vaara, että jätteet päästetään mereen, jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet meren pilaantumisen ehkäisemiseksi vaatimalla tarvittaessa alusta toimittamaan jätteensä satamaan ennen lähtöä.3. Edellä olevaa 2 kohtaa sovelletaan rajoittamatta kuitenkaan sellaisten tiukempien toimitusvaatimusten soveltamista, jotka on hyväksytty kansainvälisen oikeuden mukaisesti.8 artiklaAluksella syntyvästä jätteestä perittävät maksut1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että aluksella syntyvän jätteen satamassa olevien vastaanottolaitteiden aiheuttamat, myös jätteen käsittelystä ja hävittämisestä syntyvät kustannukset, katetaan aluksilta kerättävillä maksuilla.2. Satamassa olevien vastaanottolaitteiden käytöstä aiheutuvien kustannusten kattamiseen käytettävällä järjestelmällä ei saa rohkaista aluksia päästämään jätteitään mereen. Tämän vuoksi seuraavia periaatteita sovelletaan muihin paitsi kalastusaluksiin ja enintään 12 matkustajalle sallittuihin huvialuksiin:a) kaikki jäsenvaltion satamassa käyvät alukset osallistuvat merkittävästi 1 kohdassa tarkoitettujen kustannusten kattamiseen riippumatta siitä, käyttävätkö ne laitteita. Tämä voidaan järjestää joko sisällyttämällä maksut satamamaksuihin tai asettamalla erillinen kiinteä jätemaksu. Maksut voivat olla erilaiset esimerkiksi aluksen luokan, tyypin tai koon mukaan;b) se osa kustannuksista, jota mahdollisesti ei kateta a alakohdassa tarkoitetulla maksulla, katetaan laivalta tosiasiallisesti toimitetun aluksella syntyvän jätteen tyypin ja määrän perusteella;c) maksuja voidaan alentaa, jos aluksen ympäristöasioiden hallinta, suunnittelu, varustus ja toiminta on sellaista, että aluksen päällikkö voi osoittaa aluksella syntyvän tavanomaista vähemmän jätettä.3. Maksujen suuruus ja laskentaperusteet olisi esitettävä selvästi sataman käyttäjille sen varmistamiseksi, että maksut ovat kohtuullisia, selkeästi esitettyjä ja tasapuolisia sekä että ne vastaavat saatavilla olevien ja mahdollisesti käytettyjen laitteiden ja palvelujen kustannuksia.4. Komissio toimittaa kolmen vuoden kuluttua 16 artiklan 1 kohdassa mainitusta päivämäärästä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jossa arvioidaan 2 kohdassa tarkoitettujen kustannusten kattamiseen käytettävien järjestelmien moninaisuuden vaikutusta meriympäristöön ja jätevirtoihin. Kertomus laaditaan yhteistyössä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja satamien edustajien kanssa.Komissio esittää tämän arvioinnin perusteella tarvittaessa ehdotuksen direktiivin muuttamiseksi siten, että otettaisiin käyttöön järjestelmä, jossa kaikilta jäsenvaltioiden satamissa käyviltä aluksilta peritään maksu, joka vastaa asianmukaista prosenttiosuutta ja vähintään kolmannesta 1 kohdassa tarkoitetuista kustannuksista, riippumatta siitä, käyttävätkö alukset laitteita, tai vaihtoehtoinen järjestelmä, jolla on vastaavat vaikutukset.9 artiklaVapautukset1. Jos alukset ovat säännöllisessä liikenteessä ja käyvät satamissa usein ja säännöllisesti ja jos on riittävästi näyttöä järjestelystä, jolla varmistetaan, että aluksella syntyvä jäte toimitetaan ja siihen liittyvät maksut suoritetaan johonkin aluksen reitin varrella olevaan satamaan, jäsenvaltiot, joissa kyseiset satamat sijaitsevat, voivat vapauttaa tällaiset alukset 6 artiklassa, 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ja 8 artiklassa säädetyistä velvoitteista.2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 1 kohdan mukaisesti myönnetyistä vapautuksista säännöllisesti ja vähintään kerran vuodessa.10 artiklaLastijäämien toimittaminen satamaanYhteisön satamassa käyvän aluksen päällikön on varmistettava, että lastijäämät toimitetaan sataman vastaanottolaitteisiin Marpol 73/78 -yleissopimuksen määräysten mukaisesti. Vastaanottolaitteiden käyttäjän on suoritettava lastijäämien toimituksesta perittävät maksut.11 artiklaTäytäntöönpano1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jokainen alus voidaan tarkastaa sen varmistamiseksi, että se noudattaa 7 ja 10 artiklan säännöksiä, sekä että tarkastuksia suoritetaan riittävä määrä.2. Muiden kuin kalastusalusten ja enintään 12 matkustajalle sallittujen huvialusten osaltaa) jäsenvaltioiden on tarkastettavia aluksia valitessaan kiinnitettävä erityistä huomiota- aluksiin, jotka eivät ole noudattaneet 6 artiklan mukaista ilmoittamisvelvoitetta;- aluksiin, joiden osalta aluksen päällikön 6 artiklan mukaisesti toimittamat tiedot ovat antaneet muita perusteita uskoa, että alus ei noudata tämän direktiivin säännöksiä;b) tarkastukset voidaan suorittaa soveltuvin osin direktiivin 95/21/ETY puitteissa; kyseisessä direktiivissä asetettua velvoitetta, jonka mukaan 25 prosenttia aluksista on tarkastettava, on noudatettava riippumatta siitä, missä puitteissa tarkastukset suoritetaan;c) jos asiaa hoitava viranomainen ei ole tyytyväinen tarkastuksen tulokseen, sen on varmistettava, että alus ei poistu satamasta, ennen kuin se on toimittanut aluksella syntyvän jätteensä ja lastijäämänsä sataman jätteen vastaanottolaitteisiin 7 ja 10 artiklan säännösten mukaisesti;d) jos on selvää näyttöä siitä, että alus on jatkanut matkaansa noudattamatta 7 tai 10 artiklan säännöksiä, seuraavan käyntisataman toimivaltaiselle viranomaiselle on ilmoitettava asiasta, eikä alukselle saa antaa lupaa lähteä tästä satamasta ennen kuin on arvioitu yksityiskohtaisemmin ne tekijät, jotka liittyvät aluksen tämän direktiivin noudattamiseen, esimerkiksi arvioimalla 6 artiklan mukaisesti annettujen tietojen oikeellisuus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 13 artiklassa tarkoitettujen seuraamusten soveltamista.3. Jäsenvaltioiden on vahvistettava tarpeelliset valvontamenettelyt kalastusaluksia ja enintään 12 matkustajalle sallittuja huvialuksia varten sen varmistamiseksi, että ne noudattavat tämän direktiivin soveltuvia vaatimuksia.12 artiklaLiitännäistoimenpiteet1. Jäsenvaltioiden ona) toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että alusten päälliköt, sataman vastaanottolaitteiden tarjoajat ja muut asianomaiset henkilöt saavat riittävästi tietoa heitä koskevista tämän direktiivin mukaisista vaatimuksista ja että he noudattavat niitä;b) nimettävä asianmukaiset viranomaiset tai laitokset suorittamaan tämän direktiivin mukaisia tehtäviä;c) säädettävä yhteistyöstä jäsenvaltion asianomaisten viranomaisten ja kaupallisten yhteisöjen välillä tämän direktiivin tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi;d) varmistettava, että alusten päälliköiden 6 artiklan mukaisesti ilmoittamat tiedot tutkitaan asianmukaisesti;e) varmistettava, että jätteen vastaanottolaitteiden käyttöön satamassa liittyvät muodollisuudet ovat yksinkertaisia ja nopeita, jotta alusten päälliköitä rohkaistaisiin käyttämään vastaanottolaitteita ja jotta vältettäisiin alusten tarpeeton viivyttäminen;f) varmistettava, että komissiolle toimitetaan jäljennös 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista, vastaanottolaitteiden väitettyä puutteellisuutta koskevista ilmoituksista;g) varmistettava, että aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien käsittely, talteenotto ja hävittäminen suoritetaan direktiivin 75/442/ETY ja muun yhteisön jätehuoltoa koskevan lainsäädännön mukaisesti, erityisesti jäteöljyhuollosta 16 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/439/ETY(9) ja vaarallisista jätteistä 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY(10) mukaisesti;h) varmistettava kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti, että kaikki aluksella syntyvän jätteen tai lastijäämien toimittamiseen tai vastaanottamiseen liittyvät osapuolet voivat vaatia korvausta tarpeettomista viivytyksistä aiheutuneista vahingoista.2. Aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien toimittamista on pidettävä luovutuksena vapaaseen liikkeeseen yhteisön tullikoodeksista 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2913/92 ETY(11) 79 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Tulliviranomaiset eivät saa vaatia yhteisön tullikoodeksin 45 artiklan mukaista yleisilmoitusta.3. Jäsenvaltiot ja komissio toimivat yhteistyössä perustaakseen asianmukaisen ja vähintään koko yhteisön kattavan tieto- ja valvontajärjestelmän, jolla- helpotetaan sellaisten alusten tunnistamista, jotka eivät ole toimittaneet aluksella syntyvää jätettä ja lastijäämiä tämän direktiivin mukaisesti,- arvioidaan, onko direktiivin 1 artiklassa vahvistetut tavoitteet saavutettu.4. Jäsenvaltiot ja komissio tekevät yhteistyötä yhteisten arviointiperusteiden luomiseksi, jotta 8 artiklan 2 kohdan c alakohdassa mainitut alukset voidaan tunnistaa.13 artiklaSeuraamuksetJäsenvaltioiden on säädettävä seuraamusjärjestelmästä, jota sovelletaan, jos tämän direktiivin mukaisesti annettuja kansallisia säännöksiä ei noudateta, ja toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että seuraamukset pannaan täytäntöön. Näin säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia14 artiklaSääntelykomitea1. Komissiota avustaa direktiivin 93/75/ETY(12) 12 artiklan mukaisesti perustettu komitea, jäljempänä "komitea".2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon kyseisen päätöksen 8 artiklan säännökset.Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.15 artiklaMuutosmenettelyTämän direktiivin liitteitä, 2 artiklan b alakohdan määritelmää sekä viittauksia yhteisön ja IMOn oikeudellisiin asiakirjoihin voidaan muuttaa 14 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti niiden saattamiseksi voimaan tulleiden yhteisön tai IMOn toimenpiteiden mukaisiksi, mikäli muutoksilla ei laajenneta tämän direktiivin soveltamisalaa.Tämän direktiivin liitteitä voidaan lisäksi muuttaa saman menettelyn mukaisesti myös, jos se on tarpeen tällä direktiivillä perustetun järjestelmän parantamiseksi, mikäli muutoksilla ei laajenneta tämän direktiivin soveltamisalaa.16 artiklaTäytäntöönpano1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 28 päivää joulukuuta 2002 ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle.Tämän direktiivin täytäntöönpanoa kuitenkin lykätään 2 artiklan c alakohdassa tarkoitetun käymäläjäteveden osalta siihen asti, kunnes on kulunut 12 kuukautta Marpol 73/78 -yleissopimuksen liitteen IV voimaantulosta, noudattaen yleissopimuksessa tehtyä jakoa uusiin ja vanhoihin aluksiin.2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä tällainen viittaus. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.17 artiklaArviointi1. Jäsenvaltioiden on joka kolmas vuosi toimitettava komissiolle tilanneraportti direktiivin täytäntöönpanosta.2. Komissio toimittaa jäsenvaltioiden 1 kohdan mukaisesti toimittamien raporttien perusteella Euroopan parlamentille ja neuvostolle tässä direktiivissä säädetyn järjestelmän toiminnasta arviointikertomuksen, jossa on tarvittaessa tämän direktiivin täytäntöönpanoa koskevia ehdotuksia.18 artiklaVoimaantuloTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.19 artiklaVastaanottajatTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 27 päivänä marraskuuta 2000.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesN. FontaineNeuvoston puolestaPuheenjohtajaL. Fabius(1) EYVL C 271, 31.8.1998, s. 79 jaEYVL C 148, 28.5.1999, s. 7.(2) EYVL C 138, 18.5.1999, s. 12.(3) EYVL C 198, 14.7.1999, s. 27.(4) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 11. helmikuuta 1999 (EYVL C 150, 28.5.1999, s. 432), vahvistettu 16. syyskuuta 1999, neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 8. marraskuuta 1999 (EYVL C 10, 13.1.2000, s. 14) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 14. maaliskuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Euroopan parlamentin päätös, tehty 6. syyskuuta 2000 ja neuvoston päätös, tehty 14. syyskuuta 2000.(5) EYVL C 271, 7.10.1993, s. 1.(6) EYVL L 157, 7.7.1995, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 98/42/EY (EYVL L 184, 27.6.1998, s. 40).(7) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.(8) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 96/350/EY (EYVL L 135, 6.6.1996, s. 32).(9) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 23, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 91/692/ETY (EYVL L 377, 31.12.1991, s. 48).(10) EYVL L 377, 31.12.1991, s. 20, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/31/ETY (EYVL L 168, 2.7.1994, s. 28).(11) EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 955/1999 (EYVL L 119, 7.5.1999, s. 1).(12) EYVL L 247, 5.10.1993, s. 19, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 98/74/EY (EYVL L 276, 13.10.1998, s. 7).LIITE ISATAMISSA OLEVIEN JÄTTEEN VASTAANOTTO- JA -KÄSITTELYSUUNNITELMIA KOSKEVAT VAATIMUKSET(5 artiklassa tarkoitetut vaatimukset)Suunnitelmassa on otettava huomioon kaikentyyppiset kyseisessä satamassa tavallisesti käyvillä aluksilla syntyvät jätteet ja lastijäämät, ja se on laadittava sataman koon ja siellä käyvien alustyyppien mukaisesti.Suunnitelmassa on käsiteltävä seuraavia asioita:- arvio sataman vastaanottolaitteiden tarpeesta satamassa tavallisesti käyvien alusten tarpeiden mukaisesti,- kuvaus sataman vastaanottolaitteiden tyypistä ja kapasiteetista,- yksityiskohtainen kuvaus aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanotto- ja keräysmenettelyistä,- kuvaus maksujärjestelmästä,- menettelyt, joilla ilmoitetaan sataman vastaanottolaitteiden väitetystä puutteellisuudesta,- menettelyt, joita noudatetaan sataman käyttäjien, jäteurakoitsijoiden, satamaterminaalien hoitajien ja muiden asianomaisten osapuolten kanssa käytävissä neuvotteluissa, ja- vastaanotettujen ja käsiteltyjen aluksella syntyvien jätteiden ja lastijäämien lajit ja määrät.Lisäksi suunnitelmaan olisi sisällyttävä seuraavat seikat:- yhteenveto asiaan liittyvästä lainsäädännöstä ja jätteiden toimittamiseen liittyvistä muodollisuuksista,- tiedot suunnitelman täytäntöönpanosta vastaavasta yhdestä tai useammasta henkilöstä,- kuvaus satamassa mahdollisesti olevista jätteen esikäsittelylaitteista ja -prosesseista,- kuvaus menetelmistä, joilla sataman vastaanottolaitteiden todellista käyttöä seurataan,- kuvaus aluksella syntyvien jätteiden ja lastijäämien vastaanotettujen määrien kirjaamismenetelmistä, ja- kuvaus aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien hävittämismenetelmistä.Jätteen vastaanottoa, keräämistä, varastointia, käsittelyä ja hävittämistä koskevien menettelyjen olisi oltava sellaisen ympäristöasioiden hallintajärjestelmän mukaisia, jolla pyritään asteittain vähentämään näiden toimien ympäristövaikutuksia. Menettelyjen oletetaan olevan suunnitelman mukaisia, jos ne ovat teollisuusyritysten vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään 29 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1836/93(1) mukaisia.Kaikille sataman käyttäjien saataville annettavat tiedot:- lyhyt maininta aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien asianmukaisen toimittamisen keskeisestä merkityksestä,- kunkin laituripaikan sataman vastaanottolaitteiden sijainti kartan tai kaavion avulla,- luettelo tavallisesti käsiteltävistä aluksella syntyvistä jätteistä ja lastijäämistä,- luettelo yhteyspisteistä, palvelujen toimittajista ja tarjolla olevista palveluista,- kuvaus jätteen toimittamismenettelystä,- kuvaus maksujärjestelmästä, ja- menettely, jolla ilmoitetaan väitetyistä puutteellisuuksista sataman vastaanottolaitteissa.(1) EYVL L 168, 10.7.1993, s. 1.LIITE II>PIC FILE= "L_2000332FI.008802.EPS">>PIC FILE= "L_2000332FI.008901.EPS">Komission lausuntoKomission tulkinnan mukaan ilmaisu "merkittävästi" tarkoittaa lukua, joka on vähintään 30 % 8 artiklan 1 kohdassa mainituista kustannuksista.


title: Komission direktiivi 2004/94/EY, annettu 15 päivänä syyskuuta 2004, neuvoston direktiivin 76/768/ETY muuttamisesta liitteen IX osalta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               17.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 294/28

      KOMISSION DIREKTIIVI 2004/94/EY,
   annettu 15 päivänä syyskuuta 2004,
   neuvoston direktiivin 76/768/ETY muuttamisesta liitteen IX osalta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/768/ETY (1) ja erityisesti sen 4 a artiklan 1 kohdan toisen alakohdan,
   on kuullut kosmetiikan ja kuluttajille tarkoitettujen muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden tiedekomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivin 76/768/ETY liitteen IX sisältö olisi vahvistettava niiden eläinkokeille vaihtoehtoisten menetelmien luettelemiseksi, jotka yhteisen tutkimuskeskuksen Euroopan vaihtoehtoisten tutkimusmenetelmien keskus (ECVAM) on validoinut ja joita ei mainita vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY (2) liitteessä V olevassa luettelossa.

               (2)

               Koska eläinkokeita ei ehkä täysin korvata vaihtoehtoisella menetelmällä, liitteessä IX olisi mainittava, korvaako vaihtoehtoinen menetelmä eläinkokeen kokonaan vai osittain.

               (3)

               Tämän vuoksi olisi muutettava direktiiviä 76/768/ETY vastaavasti.

               (4)

               Tätä nykyä ei ole olemassa muita ECVAMin validoimia menetelmiä kuin direktiivin 67/548/ETY liitteessä V mainitut menetelmät.

               (5)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat kosmeettisia valmisteita käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Lisätään tämän direktiivin liitteessä oleva teksti direktiivin 76/768/ETY liitteeseen IX.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 21 päivään syyskuuta 2004 mennessä. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kyseiset säädöstekstit sekä kyseisten säännösten ja tämän direktiivin säännösten välinen vastaavuustaulukko.
   2.   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   3.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säädökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 15 päivänä syyskuuta 2004.

            Komission puolesta

         Olli REHN

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 262, 27.9.1976, s. 169. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2004/88/EY (EUVL L 287, 8.9.2004, s. 5).

      (2)  EYVL 196, 16.8.1967, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/73/EY (EUVL L 152, 30.4.2004, s. 1).

      LIITE
      Lisätään seuraava teksti direktiivin 76/768/ETY liitteeseen IX:

            ”LIITE IX
            LUETTELO ELÄINKOKEILLE VAIHTOEHTOISISTA VALIDOIDUISTA MENETELMISTÄ
            Tässä liitteessä luetellaan yhteisen tutkimuskeskuksen Euroopan vaihtoehtoisten tutkimusmenetelmien keskuksen (ECVAM) validoimat vaihtoehtoiset menetelmät, jotka ovat käytettävissä tämän direktiivin vaatimusten täyttämiseksi ja joita ei mainita direktiivin 67/548/ETY liitteessä V olevassa luettelossa. Koska eläinkokeita ei ehkä täysin korvata vaihtoehtoisella menetelmällä, liitteessä IX olisi mainittava, korvaako vaihtoehtoinen menetelmä eläinkokeen kokonaan vai osittain.

                        Viitenumero

                        Validoitu vaihtoehtoinen menetelmä

                        Korvaavuus täydellinen vai osittainen

                        A

                        B

                        C”