Avis juridique important

|

31996L0026

Neuvoston direktiivi 96/26/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1996, maanteiden kansallisen ja kansainvälisen tavara- ja henkilöliikenteen harjoittajien ammattiin pääsystä sekä tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä näiden liikenteenharjoittajien sijoittautumisvapauden tehokkaan käyttämisen edistämiseksi

Virallinen lehti nro L 124 , 23/05/1996 s. 0001 - 0010

NEUVOSTON DIREKTIIVI 96/26/EY,annettu 29 päivänä huhtikuuta 1996,maanteiden kansallisen ja kansainvälisen tavara- ja henkilöliikenteen harjoittajien ammattiin pääsystä sekä tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä näiden liikenteenharjoittajien sijoittautumisvapauden tehokkaan käyttämisen edistämiseksi EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotukset (1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnot (2),noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa tarkoitettua menettelyä (3),sekä katsoo, ettämaanteiden kansallisen ja kansainvälisen tavaraliikenteen harjoittajan ammattiin pääsystä 12 päivänä marraskuuta 1974 annettua neuvoston direktiiviä 74/561/ETY (4), maanteiden kansallisen ja kansainvälisen henkilöliikenteen harjoittajan ammattiin pääsystä 12 päivänä marraskuuta 1974 annettua neuvoston direktiiviä 74/562/ETY (5) ja maanteiden tavara- ja henkilöliikenteen harjoittajien tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä näiden liikenteenharjoittajien sijoittautumisvapauden tehokkaan käyttämisen edistämiseksi 12 päivänä joulukuuta 1977 annettua neuvoston direktiiviä 77/796/ETY (6) on mukautettu olennaisella tavalla useaan otteeseen; selvyyden vuoksi olisi järkevää yhdistää mainitut direktiivit yhdeksi kokonaisuudeksi,kuljetusmarkkinoiden organisointi on olennainen osa perustamissopimuksessa määrättyä yhteisen liikennepolitiikan toteuttamista,maanteiden tavara- ja henkilöliikenteen harjoittajan (jäljempänä `maanteiden liikenteenharjoittaja`) ammattiin pääsyn edellytysten yhteensovittamiseen tähtäävillä toimenpiteillä edistetään sijoittautumisoikeuden tehokasta käyttöä,on tarpeen ottaa käyttöön yhteiset säännöt maanteiden kansallisen ja kansainvälisen liikenteenharjoittajan ammattiin pääsystä, jotta huolehdittaisiin siitä, että liikenteenharjoittajat olisivat nykyistä pätevämpiä, ja täten edistettäisiin markkinoiden järkeistämistä, mikä käyttäjien, maanteiden liikenteenharjoittajien ja koko talouselämän eduksi parantaisi tarjottavien palvelujen laatua ja edistäisi liikenneturvallisuutta,maanteiden liikenteenharjoittajan ammattiin pääsyä koskeviin sääntöihin olisi siksi sisällyttävä ammatinharjoittajien hyvä maine, vakavaraisuus ja ammatillinen pätevyys,näitä yhteisiä sääntöjä ei kuitenkaan ole tarpeen soveltaa tiettyihin kuljetuksiin, joiden taloudellinen merkitys on vähäinen,1 päivästä tammikuuta 1993 maanteiden kansainvälisen tavaraliikenteen rajan yli tapahtuvaa liikennettä säännellään markkinoille pääsystä laadullisin perustein myönnettyjen yhteisön lupien järjestelmällä,hyvää mainetta koskevan vaatimuksen osalta on markkinoiden tehokkaan uudelleenjärjestelyn vuoksi välttämätöntä tehdä liikenteenharjoittajan ammattiin pääsy yhdenmukaisesti riippuvaiseksi siitä, että hakijaa ei ole rangaistu vakavista rikoksista, mukaan luettuina talousrikokset, että häntä ei ole todettu sopimattomaksi tämän ammatin harjoittamiseen ja että hän noudattaa maanteiden liikenteenharjoittajan ammattiin sovellettavia säännöksiä,riittävän vakavaraisuuden osalta on erityisesti eri jäsenvaltioiden yritysten yhtäläisen kohtelun varmistamiseksi välttämätöntä määrätä tietyt kriteerit, jotka maanteiden liikenteenharjoittajien on täytettävä,olisi tarkoituksenmukaista hyväksyä riittäväksi todisteeksi hyvästä maineesta ja vakavaraisuudesta ammattiinpääsyä varten vastaanottavassa jäsenvaltiossa asianmukaiset sen maan toimivaltaisen viranomaisen antamat asiakirjat, josta maanteiden liikenteenharjoittaja on peräisin tai josta hän tulee,ammatillisen pätevyyden osalta on suositeltavaa säätää, että maanteiden liikenteenharjoittajan ammattiin pyrkivä osoittaa tämän pätevyyden suorittamalla kirjallisen kokeen, mutta että jäsenvaltiot voivat vapauttaa hakijan tällaisen kokeen suorittamisvelvollisuudesta, jos hän esittää todisteet riittävästä käytännön kokemuksesta,jäsenvaltioiden on hyväksyttävä riittäväksi todisteeksi ammatillisesta pätevyydestä todistukset, jotka on annettu yhteisön maanteiden liikenteenharjoittajan ammattiin pääsyä koskevien säännösten mukaisesti,olisi säädettävä jäsenvaltioiden välisestä vastavuoroisesta avunantojärjestelmästä tämän direktiivin soveltamiseksi,tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä II olevassa B osassa mainittujen direktiivien kansallisen lainsäädännön osaksi saattamis- ja soveltamisvelvollisuuteen annetussa määräajassa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:OTSIKKO I Pääsy liikenteenharjoittajan ammattiin 1 artikla1. Maanteiden liikenteenharjoittajan ammattiin pääsyyn sovelletaan tämän direktiivin yhteisten sääntöjen mukaisesti annettuja jäsenvaltioiden säännöksiä.2. Tässä direktiivissä tarkoitetaan- `maanteiden tavaraliikenteen harjoittajan ammatilla` luonnollisen henkilön tai yrityksen joko yksittäisellä moottoriajoneuvolla tai ajoneuvoyhdistelmällä toisen lukuun harjoittamaa tavaraliikennettä,- `maanteiden henkilöliikenteen harjoittajan ammatilla` luonnollisen henkilön tai yrityksen harjoittamaa toimintaa joko yleisön tai tietyn käyttäjäryhmän kuljettamiseksi matkustajan tai kuljetuksen järjestävän yrityksen suorittamaa maksua vastaan yli yhdeksän henkilön, kuljettaja mukaan lukien, kuljettamiseen rakennetulla ja varustetulla ja tähän käyttöön tarkoitetulla moottoriajoneuvolla,- `yrityksellä` voittoa tavoittelevaa tai tavoittelematonta luonnollista henkilöä tai voittoa tavoittelevaa tai tavoittelematonta oikeushenkilöä, henkilöyhdistystä tai ryhmää, joka ei ole oikeushenkilö, ja julkisen viranomaisen alaista elintä riippumatta siitä, onko se itse oikeushenkilö tai onko viranomainen, jonka alainen se on, oikeushenkilö.2 artikla1. Tämän direktiivin soveltamisalaan eivät kuulu yritykset, jotka harjoittavat maanteiden tavaraliikennettä ajoneuvoilla, joiden suurin sallittu hyötykuorma on enintään 3,5 tonnia tai joiden suurin sallittu kokonaispaino on enintään 6 tonnia. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin alentaa mainittuja rajoja joko kaikkien tai tiettyjen kuljetusten osalta.2. Jäsenvaltiot voivat komissiota kuultuaan jättää tämän direktiivin kaikkien tai joidenkin säännösten soveltamisalan ulkopuolelle yritykset, jotka harjoittavat ainoastaan kansallista maanteiden tavaraliikennettä, jolla on vain vähäinen vaikutus kuljetusmarkkinoihin joko- kuljetettavien tavaroiden luonteen vuoksi tai- kuljetettavien matkojen lyhyyden vuoksi.Odottamattomissa tilanteissa jäsenvaltiot voivat myöntää tilapäisen poikkeuksen siihen asti, kunnes neuvottelut komission kanssa on saatettu päätökseen.3. Jäsenvaltiot saavat komissiota kuultuaan jättää tämän direktiivin kaikkien tai joidenkin säännösten soveltamisalan ulkopuolelle yritykset, jotka harjoittavat ainoastaan tiettyä ei-kaupallista maanteiden henkilöliikennettä tai joiden pääammatti on muu kuin maanteiden henkilöliikenteen harjoittaminen, jos niiden kuljetuksilla on vain vähäinen vaikutus kuljetusmarkkinoihin.3 artikla1. Yrityksillä, jotka haluavat ryhtyä maanteiden liikenteenharjoittajiksi, on oltavaa) hyvä maine,b) riittävä vakavaraisuus,c) säädetty ammatillinen pätevyys.Jos hakija on luonnollinen henkilö, joka ei täytä edellä c alakohdassa mainittua edellytystä, toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin antaa hänelle luvan ryhtyä maanteiden liikenteenharjoittajaksi, jos hän nimeää toimivaltaisille viranomaisille toisen henkilön, joka täyttää edellä a ja c alakohdassa mainitut edellytykset ja joka jatkuvasti ja tosiasiallisesti johtaa yrityksen kuljetustoimintaa.Jos hakija ei ole luonnollinen henkilö:- Yrityksen kuljetustoimintaa jatkuvasti ja tosiasiallisesti johtavan henkilön tai johtavien henkilöiden on täytettävä edellä a alakohdassa mainitut edellytykset. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että myös muut yrityksessä toimivat henkilöt täyttävät tämän edellytyksen.- Ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetun henkilön tai siinä tarkoitettujen henkilöiden on täytettävä edellä c alakohdassa säädetty vaatimus.2. Jäsenvaltioiden on määritettävä ne edellytykset, jotka niiden alueelle sijoittautuneiden yritysten on täytettävä, jotta ne täyttäisivät hyvää mainetta koskevan vaatimuksen.Niiden on säädettävä, että tämä vaatimus ei täyty tai että se ei enää täyty, jos se luonnollinen henkilö tai ne luonnolliset henkilöt, joiden katsotaan täyttävän tämän edellytyksen 1 kohdan mukaisesti,a) on tuomittu vakavista rikoksista, mukaan luettuina talousrikokset,b) on jonkin voimassa olevan säännöksen nojalla todettu soveltumattomaksi harjoittamaan maanteiden liikenteenharjoittajan ammattia,c) on tuomittu vakavista, toistuvista rikoksista sellaisia voimassa olevia säännöksiä vastaan, jotka koskevat- tässä ammatissa sovellettavia palkka- ja työsuhteen ehtoja tai- maanteiden tavara- ja henkilökuljetuksia ja erityisesti kuljettajien ajo- ja lepoaikoja, kuorma-autojen painoja ja mittoja, liikenneturvallisuutta ja ajoneuvojen turvallisuutta koskevia määräyksiä.Edellä a, b ja c luetelmakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa hyvää mainetta koskevan ehdon ei saa katsoa täyttyvän, ennen kuin kyseinen asia on voimassa olevien kansallisten säännösten nojalla korjattu tai on ryhdytty muihin vaikutukseltaan vastaaviin toimenpiteisiin.3. a) Riittävällä vakavaraisuudella tarkoitetaan yrityksen toiminnan käynnistämisen ja asianmukaisen hoitamisen turvaamiseksi riittäviä varoja.b) Vakavaraisuuden arvioimiseksi toimivaltaisen viranomaisen on otettava huomioon yrityksen mahdolliset tilinpäätökset; sen käytettävissä olevat varat mukaan lukien pankissa olevat käteisvarat, tilinylitysoikeudet ja lainavarat; kaikki varat, mukaan lukien yrityksen vakuutena käytettävissä oleva omaisuus; kulut, mukaan lukien ajoneuvojen, tilojen, kalusteiden ja laitteiden ostomenot tai käsiraha, sekä käyttöpääoma.c) Yrityksellä, joka on maanteiden liikenteenharjoittaja, on oltava käytettävissään pääoma tai vararahasto, jonka määrä on vähintään- 3 000 ecua käytössä olevaa ajoneuvoa kohti tai- 150 ecua yrityksen tavarakuljetukseen käyttämien ajoneuvojen sallitun enimmäispainon tonnia kohti tai- 150 ecua yrityksen henkilöliikenteeseen käyttämien ajoneuvojen istuinpaikkaa kohtisen mukaan, mikä näistä määristä on pienin.Jäsenvaltiot voivat poiketa ensimmäisen alakohdan säännöksestä niiden liikenneyritysten osalta, jotka toimivat yksinomaan kansallisilla markkinoilla.d) Edellä a, b ja c alakohdan osalta toimivaltainen viranomainen voi hyväksyä todisteeksi vakavaraisuudesta pankin tai muun asianmukaisesti pätevän laitoksen antaman todistuksen tai vakuuden. Tällainen todiste tai vakuus voidaan antaa pankkitakuuna tai muussa vastaavassa muodossa.e) Edellä b, c ja d alakohtaa sovelletaan ainoastaan yrityksiin, joille jäsenvaltio on 1 päivän tammikuuta 1990 jälkeen kansallisten säännösten nojalla antanut luvan maanteiden liikenteen harjoittamiseen.4. Ammatillista pätevyyttä koskevana edellytyksenä on tietojen hallinta, joka osoitetaan suorittamalla kunkin jäsenvaltion tähän tehtävään nimeämän viranomaisen tai laitoksen liitteessä I luetelluissa aihepiireissä järjestämä kirjallinen koe, joka voi olla muodoltaan monivalintakoe.Jäsenvaltiot voivat vapauttaa tästä kokeesta ne hakijoina olevat maanteiden liikenteenharjoittajat, jotka osoittavat, että heillä on vähintään viiden vuoden käytännön kokemus liikennettä harjoittavan yrityksen johtotehtävistä.Jäsenvaltiot voivat vapauttaa tiettyjen korkeamman asteen ja teknisen alan tutkintotodistusten haltijat osallistumasta kokeeseen tutkintotodistuksiin sisältyvissä aihepiireissä, jos nämä todistukset osoittavat, että heillä on vakuuttavat tiedot liitteessä I luetelluista aihepiireistä.Ammatillinen pätevyys on osoitettava ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun viranomaisen tai laitoksen antamalla todistuksella.4 artiklaJäsenvaltioiden on määriteltävä ne olosuhteet, joissa maanteiden liikennettä harjoittava yritys voi 3 artiklan 1 kohdasta poiketen toimia asianmukaisesti todetuissa erityistapauksisssa tilapäisesti enintään yhden vuoden määräajan, jota voidaan pidentää enintään kuudella kuukaudella, jos maanteiden liikennettä harjoittava henkilö tai 3 artiklan 1 kohdan a ja c alakohdassa säädetyt edellytykset täyttävä henkilö kuolee, tulee työkyvyttömäksi tai menettää oikeustoimikelpoisuutensa.Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin poikkeustapauksissa erityisistä syistä antaa pysyvän luvan hoitaa yritystä henkilölle, joka ei täytä 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädettyä ammatillisen pätevyyden edellytystä, jos kyseisellä henkilöllä on vähintään kolmen vuoden käytännön kokemus yrityksen päivittäisestä johtamisesta.5 artikla1. Yritysten, jotka esittävät todisteen, että niillä oli ennen- 1 päivää tammikuuta 1978 Belgian, Tanskan, Saksan, Ranskan, Irlannin, Italian, Luxemburgin, Hollannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan osalta,- 1 päivää tammikuuta 1984 Kreikan osalta,- 1 päivää tammikuuta 1986 Espanjan ja Portugalin osalta,- 3 päivää lokakuuta 1989 entisen Saksan demokraattisen tasavallan osaltajäsenvaltion kansallisten säännösten nojalla lupa harjoittaa tapauskohtaisesti maanteiden kansallista ja/tai kansainvälistä tavara- tai henkilöliikennettä, ei tarvitse esittää todistetta, että ne täyttävät 3 artiklassa säädetyt edellytykset.2. Sellaisten luonnollisten henkilöiden, jotka- 31 päivän joulukuuta 1974 jälkeen ja ennen 1 päivää tammikuuta 1978 Belgian, Tanskan, Saksan, Ranskan, Irlannin, Italian, Luxemburgin, Hollannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan osalta,- 31 päivän joulukuuta 1980 jälkeen ja ennen 1 päivää tammikuuta 1984 Kreikan osalta,- 31 päivän joulukuuta 1982 jälkeen ja ennen 1 päivää tammikuuta 1986 Espanjan ja Portugalin osalta,- 2 päivän lokakuuta 1989 jälkeen ja ennen 1 päivää tammikuuta 1992 entisen Saksan demokraattisen tasavallan alueen osalta- ovat saaneet luvan harjoittaa tapauskohtaisesti maanteiden tavara- tai henkilöliikennettä ja jotka eivät olleet esittäneet kansallisten säännösten nojalla todistetta ammatillisesta pätevyydestään tai- on nimetty tosiasiallisesti ja jatkuvasti johtamaan yrityksen toimintaa,on täytettävä 3 artiklan 4 kohdassa säädetty ammatillisen pätevyyden edellytys ennen- 1 päivää tammikuuta 1980 Belgian, Tanskan, Saksan, Ranskan, Irlannin, Italian, Luxemburgin, Hollannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan osalta,- 1 päivää tammikuuta 1986 Kreikan osalta,- 1 päivää tammikuuta 1988 Espanjan ja Portugalin osalta,- 1 päivää heinäkuuta 1992 entisen Saksan demokraattisen tasavallan alueen osalta.Edellä olevaa säännöstä sovelletaan myös 3 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa.6 artikla1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on perusteltava tämän direktiivin nojalla toteutettujen toimenpiteiden mukaisesti tekemänsä päätökset hylätä hakemus pääsystä maanteiden liikenteenharjoittajan ammattiin.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että toimivaltaiset viranomaiset peruuttavat luvan harjoittaa maanteiden liikenteenharjoittajan ammattia, jos ne toteavat, että 3 artiklan 1 kohdan a, b tai c alakohdassa säädetyt edellytykset eivät enää täyty. Tällöin niiden on varattava riittävä aika, jonka kuluessa toinen henkilö voidaan osoittaa kelpoisuutensa menettäneen tilalle.3. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tässä direktiivissä tarkoitetut yritykset voivat asianmukaisin keinoin valvoa etujaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja päätöksiä tehtäessä.7 artikla1. Jos tapauskohtaisesti maanteiden tavara- tai henkilöliikenteenharjoittaja, joka on sijoittautunut toiseen jäsenvaltioon, syyllistyy maantieliikennettä koskevaan vakavaan rikokseen taikka vähäiseen, mutta toistuvaan rikokseen, joka saattaa johtaa maanteiden liikenteenharjoittajan luvan peruuttamiseen, jäsenvaltioiden on annettava jäsenvaltiolle, johon kyseinen maanteiden liikenteenharjoittaja on sijoittautunut, kaikki hallussaan olevat, tällaisia rikoksia ja niistä määräämiään rangaistuksia koskevat tiedot.2. Jos jäsenvaltio peruuttaa antamansa luvan kansainvälisen maantieliikenteen harjoittamiseen, sen on ilmoitettava asiasta komissiolle, joka välittää tarvittavat tiedot asianomaisille jäsenvaltioille.3. Jäsenvaltioiden on annettava toisilleen vastavuoroisesti apua tämän direktiivin soveltamiseksi.OTSIKKO II Tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroinen tunnustaminen 8 artikla1. Jäsenvaltioiden on tässä direktiivissä tarkoitetun toiminnan suhteen toteutettava tässä direktiivissä tarkoitetut toimenpiteet siltä osin, kuin on kyse sijoittautumisvapauden rajoitusten poistamista koskevan yleisen toimintaohjelman I osastossa tarkoitettujen luonnollisten henkilöiden ja yritysten sijoittumisesta niiden alueelle (7).2. Vastaanottavan jäsenvaltion on maanteiden liikenteenharjoittajan toiminnan harjoittamista varten hyväksyttävä riittäväksi todisteeksi hyvästä maineesta tai siitä, ettei asianomainen ole ollut konkurssissa, ote rikosrekisteristä tai, jos tällaista ei ole, mainittujen edellytysten toteutumista osoittava vastaava asiakirja, jonka on antanut sen maan toimivaltainen oikeus- tai hallintoviranomainen, josta liikenteenharjoittaja on peräisin tai josta hän tulee, sanotun kuitenkaan estämättä 3 ja 4 kohdan soveltamista.3. Jos vastaanottava jäsenvaltio asettaa omille kansalaisilleen tiettyjä vaatimuksia hyvästä maineesta eikä todistetta tällaisten vaatimusten täyttymisestä voida esittää 2 kohdassa tarkoitetulla asiakirjalla, tämän valtion on hyväksyttävä muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta riittäväksi todisteeksi mainittujen vaatimusten täyttymistä osoittava asiakirja, jonka on antanut sen maan toimivaltainen oikeus- tai hallintoviranomainen, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee. Tällaisen asiakirjan tulee koskea niitä erityisiä seikkoja, joita vastaanottava maa pitää asiaan vaikuttavina.4. Jos maa, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee, ei anna 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua asiakirjaa, sen sijasta voidaan antaa valaehtoinen ilmoitus tai juhlallinen vakuutus, jonka asianomainen antaa sen maan toimivaltaiselle oikeus- tai hallintoviranomaiselle tai tarvittaessa notaarille, josta asianomainen on peräisin tai josta hän tulee; mainitun viranomaisen tai notaarin on todistettava valaehtoinen ilmoitus tai juhlallisen vakuutuksen muodossa annettu ilmoitus oikeaksi. Ilmoitus siitä, ettei ole ollut konkurssissa, voidaan antaa samassa maassa myös toimivaltaiselle ammatilliselle toimielimelle.5. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut asiakirjat eivät niitä esitettäessä saa olla kolmea kuukautta vanhempia. Tämä edellytys koskee myös 4 kohdan mukaisesti annettuja ilmoituksia ja vakuutuksia.9 artikla1. Jos vastaanottavassa jäsenvaltiossa vaaditaan todistus vakavaraisuuden osoittamiseksi, tämän valtion on rinnastettava sen omalla alueella annetun todistuksen kanssa vastaava todistus, jonka on antanut sen maan pankki, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee, tai muu sen maan nimeämä toimielin.2. Jos jäsenvaltio asettaa omille kansalaisilleen tiettyjä vaatimuksia vakavaraisuudesta eikä todistetta tällaisten vaatimusten täyttymisestä voida esittää 1 kohdassa tarkoitetulla asiakirjalla, tämän valtion on hyväksyttävä muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta riittäväksi todisteeksi mainittujen vaatimusten täyttymistä osoittava todistus, jonka on antanut sen maan toimivaltainen hallintoviranomainen, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee. Todistuksen tulee koskea niitä erityisiä seikkoja, joita vastaanottava maa pitää asiaan vaikuttavina.10 artikla1. Tammikuun 1 päivästä 1990 jäsenvaltioiden on hyväksyttävä riittäväksi todisteeksi ammatillisesta pätevyydestä 3 artiklan 4 kohdan neljännessä alakohdassa tarkoitetut toisen jäsenvaltion antamat todistukset.2. Yrityksiltä, joille on kansallisten säännösten mukaisesti annettu Kreikassa ennen 1 päivää tammikuuta 1981 tai muissa jäsenvaltioissa ennen 1 päivää tammikuuta 1975 lupa harjoittaa maanteiden kansallista ja/tai kansainvälistä tavara- tai henkilöliikennettä, ja jos kyseiset yritykset ovat perustamissopimuksen 58 artiklassa tarkoitettuja yhtiöitä, jäsenvaltioiden on hyväksyttävä riittäväksi todisteeksi ammatillisesta pätevyydestä todistukset, joissa todetaan, että kyseistä toimintaa on tosiasiallisesti harjoitettu jäsenvaltiossa kolmen vuoden ajan. Toiminnan loppumisesta ei saa olla kulunut enempää kuin viisi vuotta todistusta esitettäessä.Oikeushenkilön osalta todistus, jossa todetaan toimintaa tosiasiallisesti harjoitetun, on annettava yhdelle luonnollisista henkilöistä, jotka ovat tosiasiallisesti vastuussa yrityksen kuljetustoiminnasta.3. Maanteiden liikenteenharjoittajille ennen 1 päivää tammikuuta 1990 tuohon päivään asti voimassa olevien säännösten nojalla annettujen ammatillisten pätevyystodistusten on katsottava vastaavan tällä direktiivillä muutettujen säännösten mukaisesti annettuja todistuksia.OTSIKKO III Muut toimenpiteet 11 artiklaJäsenvaltioiden on nimettävä ne viranomaiset ja toimielimet, jotka ovat toimivaltaisia antamaan 8 artiklan 2 kohdassa ja 9 artiklassa tarkoitettuja asiakirjoja ja 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun todistuksen. Niiden on viipymättä ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille ja komissiolle.12 artiklaEdellä 8 ja 11 artiklaa sovelletaan myös jäsenvaltioiden kansalaisiin, jotka työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (8) nojalla harjoittavat maanteiden liikennettä työntekijöinä.13 artikla1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet komissiota kuultuaan liitteen II osassa B mainittuihin päivämääriin mennessä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.14 artiklaLiitteen II osassa A mainitut direktiivit kumotaan, sen kuitenkaan vaikuttamatta jäsenvaltion velvollisuuteen noudattaa kansallisen lainsäädännön osaksi saattamista ja soveltamista koskevia määräaikoja liitteen II osan B mukaisesti.Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.15 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 29 päivänä huhtikuuta 1996.Neuvoston puolestaW. LUCHETTIPuheenjohtaja(1) EYVL N:o C 286, 14.11.1990, s. 4, ja tarkistus toimitettu 16 päivänä joulukuuta 1993.(2) EYVL N:o C 339, 31.12.1991, s. 5 ja EYVL N:o C 295, 22.10.1994, s. 30.(3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 13 päivänä joulukuuta 1991 (EYVL N:o C 13, 20.1.1992, s. 433) ja 20 päivänä huhtikuuta 1994 (EYVL N:o C 128, 9.5.1994, s. 136), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 8 päivänä joulukuuta 1995 (EYVL N:o C 356, 30.12.1995) ja Euroopan parlamentin päätös tehty 28 päivänä maaliskuuta 1996 (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(4) EYVL N:o L 308, 19.11.1974, s. 18, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3572/90 (EYVL N:o L 353, 17.12.1990, s. 12).(5) EYVL N:o L 308, 19.11.1974, s. 23, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3572/90 (EYVL N:o L 353, 17.12.1990, s. 12).(6) EYVL N:o L 334, 24.12.1977, s. 37, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/438/ETY (EYVL N:o L 212, 22.7.1989, s. 101). Oikaisu EYVL:ssä N:o L 298, 17.10.1989, s. 31.(7) EYVL N:o 2, 15.1.1962, s. 36/62(8) EYVL N:o L 257, 19.10.1968, s. 2, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2434/92 (EYVL N:o L 245, 26.8.1992, s. 1).LIITE I LUETTELO 3 ARTIKLAN 4 KOHDASSA TARKOITETUISTA AIHEPIIREISTÄ Ammatillisen pätevyyden tunnustamisessa huomioon otettavien tietojen täytyy kattaa ainakin jäljempänä luetellut aihepiirit. Ne täytyy kuvata yksityiskohtaisesti, ja toimivaltaisten kansallisten viranomaisten täytyy määritellä tai hyväksyä ne. Ne täytyy suunnitella niin, että ne ovat sellaisten henkilöiden omaksuttavissa, joiden koulutustaso vastaa oppivelvollisuuden suorittaneen henkilön yleensä saavuttamaa koulutustasoa.A. AIHEPIIRIT, JOIDEN TUNTEMUS VAADITAAN MAANTEIDEN LIIKENTEENHARJOITTAJILTA, JOTKA AIKOVAT HARJOITTAA AINOASTAAN KANSALLISTA LIIKENNETTÄ LainsäädäntöAmmatin harjoittamisessa tarvittavat perustiedot siviili-, kauppa-, sosiaali- ja vero-oikeudesta, erityisesti- sopimukset yleisesti,- kuljetussopimukset, erityisesti liikenteenharjoittajan vastuu (luonne ja rajat),- liikeyritykset,- laskentatoimi,- työlainsäädäntö ja sosiaaliturvasäännökset,- verotusjärjestelmät.1. Maanteiden tavaraliikenteen harjoittajaa) Yrityksen kaupallinen ja taloudellinen johtaminen- maksu- ja rahoitusmenetelmät,- kustannuslaskenta,- hinnoittelu ja kuljetusehdot,- liikekirjanpito,- vakuutukset,- laskutus,- kuljetusten välittäjät,- johtamistekniikat,- markkinointi.b) Markkinoille pääsy- ammatin aloittamiseen ja ammatin harjoittamiseen liittyvät säännökset,- kuljetusasiakirjat.c) Tekniset standardit ja toiminnan tekniset näkökohdat- ajoneuvojen painot ja mitat,- ajoneuvon valinta,- tyyppihyväksyntä ja rekisteröinti,- ajoneuvon huoltostandardit,- ajoneuvojen kuormaus ja purkaminen,- vaarallisten aineiden kuljetukset,- elintarvikkeiden kuljetukset,- asianmukainen ympäristönsuojelu moottoriajoneuvojen käytössä ja korjauksessa.d) Liikenneturvallisuus- liikennettä koskevat lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset,- liikenneturvallisuus,- onnettomuuksien ehkäisy ja menettely onnettomuustilanteessa.2. Maanteiden henkilöliikenteen harjoittajaa) Yrityksen kaupallinen ja taloudellinen johtaminen- maksu- ja rahoitusmenetelmät,- kustannuslaskenta,- hinnoittelu ja kuljetusehdot,- liikekirjanpito,- vakuutukset,- laskutus,- matkatoimistot,- johtamistekniikka,- markkinointi.b) Henkilöliikenteen sääntely- liikennepalveluiden ja liikennesuunnitelmien laadinta,- henkilöliikenteen harjoittamisehdot,- ammattiin pääsyä ja siinä toimimista koskevat säännökset,- kuljetusasiakirjat.c) Tekniset standardit ja toimintaperiaatteet- ajoneuvon valinta,- tyyppikatsastus ja rekisteröinti,- ajoneuvon huoltostandardit,- asianmukainen ympäristönsuojelu moottoriajoneuvojen käytössä ja korjauksessa.d) Liikenneturvallisuus- liikenteeseen sovellettavat lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset,- liikenneturvallisuus,- reittejä koskevat maantieteelliset tiedot,- onnettomuuksien ehkäisy ja menettely onnettomuustilanteessa.B. AIHEPIIRIT, JOIDEN TUNTEMUS VAADITAAN MAANTEIDEN LIIKENTEENHARJOITTAJILTA, JOTKA AIKOVAT HARJOITTAA KANSAINVÄLISTÄ LIIKENNETTÄ- tapauskohtaisesti A kohdassa luetellut asiat,- kansalliseen lainsäädäntöön, yhteisön standardeihin, kansainvälisiin yleissopimuksiin ja muihin kansainvälisiin sopimuksiin perustuvat säännökset, joita sovelletaan tapauskohtaisesti jäsenvaltioiden väliseen sekä yhteisön ja siihen kuulumattomien maiden maanteiden tavara- tai henkilöliikenteeseen,- tullauskäytäntö ja tullimuodollisuudet,- jäsenvaltioiden tärkeimmät liikennesäännöt.LIITE II OSA A KUMOTUT DIREKTIIVIT (joita tarkoitetaan 14 artiklassa)- direktiivi 74/561/ETY- direktiivi 74/562/ETY- direktiivi 77/796/ETYja niiden muutokset järjestyksessä:- direktiivi 80/1178/ETY- direktiivi 80/1179/ETY- direktiivi 80/1180/ETY- direktiivi 85/578/ETY- direktiivi 85/579/ETY- direktiivi 89/438/ETY- asetus (ETY) N:o 3572/90: ainoastaan 1 ja 2 artiklaOSA B >TAULUKON PAIKKA>LIITE III >TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31985L0320

Neuvoston direktiivi 85/320/ETY, annettu 12 päivänä kesäkuuta 1985, direktiivin 64/432/ETY muuttamisesta tiettyjen klassiseen sikaruttoon ja afrikkalaiseen sikaruttoon liittyvien toimenpiteiden osalta

Virallinen lehti nro L 168 , 28/06/1985 s. 0036 - 0038 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 18 s. 0197  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 35 s. 0169  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 18 s. 0197  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 35 s. 0169

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 12 päivänä kesäkuuta 1985,direktiivin 64/432/ETY muuttamisesta tiettyjen klassiseen sikaruttoon ja afrikkalaiseen sikaruttoon liittyvien toimenpiteiden osalta (85/320/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(),sekä katsoo, ettädirektiivissä 64/432/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 84/644/ETY(), säädetään terveyttä koskevista vaatimuksista, jotka yhteisön sisäiseen kauppaan tarkoitettujen elävien nautaeläinten ja sikojen on täytettävä,tietyissä yhteisön alueen osissa klassisen sikaruton kehittymisen huomioon ottaen, on tarpeen tehostaa kauppaan liittyviä toimenpiteitä ja täsmentää ne edellytykset, joiden vallitessa virallisesti sikarutosta vapaiden alueiden osien asemaa tämän taudin ilmaannuttua olisi muutettava, javaikka afrikkalaista sikaruttoa esiintyy vain poikkeuksellisesti tietyissä yhteisön osissa, se on vaarana tarttua jäsenvaltioiden sikaloihin; sen vuoksi on tarpeen saattaa voimaan säännökset elävien sikojen yhteisön sisäiseen kauppaan sovellettavista suojatoimenpiteistä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiiviä 64/432/ETY seuraavasti:1. Korvataan 3 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii alakohdassa sanat "on tilan ympärille muodostettava 15 päivän ajaksi suojavyöhyke, jonka säde on 2 kilometriä" sanoilla "on tilan ympärille muodostettava suojavyöhyke, jonka säde on 3 kilometriä 30 päivän ajaksi, jos tauti on sikarutto, ja muiden tautien ollessa kyseessä, vyöhyke, jonka säde on 2 kilometriä 15 päivän ajaksi".2. Korvataan 4 b artiklan 1 kohdan c alakohta seuraavasti:"c) tai jäsenvaltion osasta, joka muodostuu alueesta tai useista vierekkäisistä alueista, jotka neuvosto yksimielisesti komission ehdotuksesta kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia tuli neuvostossa vireille, tunnustaa yhteisön sisäistä kauppaa varten virallisesti sikarutosta vapaiksi.Sikaruton puhjettua kyseisen jäsenvaltion on peruutettava väliaikaisesti tämä asema ja sen on välittömästi ilmoitettava tästä komissiolle ja muille jäsenvaltioille, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisuutta soveltaa 9 artiklaa. Kyseisen jäsenvaltion on kumottava tämä peruutus joko 30 päivän kuluttua viimeisen tautipesäkkeen hävittämisestä siinä tapauksessa, että rokottamista ei ole käytetty, tai 30 päivän kuluttua viimeisen tautipesäkkeen hävittämisestä ja rokotettujen sikojen hävittämisestä siinä tapauksessa, että rokottamista on käytetty. Sen on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille peruutuksen kumoamisesta. Kun ensimmäisen tautipesäkkeen virallisen toteamisen ja viimeisen tautipesäkkeen toteamisen välillä on kulunut kaksi kuukautta, kyseisen jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava tästä komissiolle. Tässä tapauksessa asema voidaan peruuttaa 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.Kun kyse on peruutuksesta, asema voidaan myöntää uudestaan kyseiselle jäsenvaltion osalle tätä samaa menettelyä noudattaen vasta sellaisen ajanjakson jälkeen, joka ei ole vähemmän kuin:" P kolme kuukautta viimeisen tautipesäkkeen hävittämisestä, jos tämä on tehty rokottamista käyttämättä," P kuusi kuukautta viimeisen tautipesäkkeen hävittämisestä ja rokotettujen sikojen hävittämisestä, jos rokottamista on käytetty."3. Lisätään 4 b artiklaan seuraava kohta:"3. Tätä artiklaa sovelletaan 31 päivään joulukuuta 1987 asti.Komissio antaa neuvostolle 1 päivään heinäkuuta 1987 mennessä kertomuksen tilanteen kehittymisestä erityisesti kaupan osalta siihen liittyvine, sikaruttoa koskevine aiheellisine ehdotuksineen.Neuvosto tekee päätöksen näistä ehdotuksista viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1987."4. Lisätään 9 artiklan 1 kohtaan seuraava alakohta:"Kuitenkin, jos kyseinen tauti on afrikkalainen sikarutto, sovelletaan 9 a artiklaa."5. Lisätään seuraava artikla:"9 a artikla1. Jäsenvaltiosta, jonka alueella on todettu afrikkalaista sikaruttoa ainakin 12 edeltäneen kuukauden aikana, ei saa viedä eläviä sikoja muiden jäsenvaltioiden alueille.Jäljempänä 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan päättää, että ensimmäisen alakohdan säännöksiä ei sovelleta kyseisen jäsenvaltion alueen yhteen tai useampaan osaan. Tämä poikkeus ei ole esteenä 9 artiklan soveltamiselle, jos yksi tai useampi afrikkalaisen sikaruton tapaus uusiutuisi edellä mainitulla alueella tai sen osissa.2. Kun afrikkalaista sikaruttoa ilmaantuu jäsenvaltion alueen sellaisessa osassa, jossa tautia ei ole todettu ainakaan 12 kuukauteen, voidaan 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen päättää, että 1 kohdan säännöksiä ei sovelleta muuhun kuin kyseisen alueen osaan. Ennen tätä päätöstä ja rajoittamatta 9 artiklan soveltamista, kyseisen jäsenvaltion on huolehdittava, että siitä alueen osasta, jossa tätä epitsoottista tautia esiintyy, peräisin olevien elävien sikojen vienti muihin jäsenvaltioihin kielletään välittömästi. Tätä jäsenvaltion alueen osaa määritettäessä on otettava huomioon perusteet, joista säädetään 9 b artiklan 2 kohdassa.Yksi tai useampi afrikkalaisen sikaruton tapaus jäsenvaltion alueen osassa, joka ei ole maantieteellisesti yhteydessä tämän jäsenvaltion alueen pääosaan, ei ole esteenä ensimmäisen alakohdan soveltamiselle.Ensimmäisen alakohdan soveltamisen edellytykset katsotaan olevan vielä olemassa, jos seuraavat edellytykset täytetään:i) ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun afrikkalaisen sikaruton ilmaantuessa havaittu tautipesäke tai tautipesäkkeet on hävitetty mahdollisimman lyhyessä ajassa;ii) uusi tautipesäke, josta ensimmäisen alakohdan mukaisesti pyydetään uusi päätös, ei ole epidemiologisesti yhteydessä i alakohdassa tarkoitettuun tautipesäkkeeseen tai tautipesäkkeisiin.3. Päätökset 2 kohdan perusteella määrättyjen toimenpiteiden kumoamisesta on tehtävä 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen."6. Lisätään seuraava artikla:"9 b artikla1. Edellä 9 a artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden alueen osien määrittämisessä on erityisesti otettava huomioon: P afrikkalaisen sikaruton valvomiseksi ja hävittämiseksi käytetyt menetelmät, P se, että tautia ei ole esiintynyt ainakaan 12 kuukauteen, mikä on todettu käyttäen kaikkia havaitsemismenetelmiä, serologiset tutkimukset mukaan lukien, P alueen osien pinta-alat ja niiden hallinnolliset ja maantieteelliset rajat, P suojatoimenpiteet, jotka on toteutettu tartunnan tai uudelleen tartunnan ehkäisemiseksi sikakarjassa, P toimenpiteet, jotka on toteutettu sikojen liikkumisen valvomiseksi.2. Edellä 9 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja alueen osia määritettäessä on erityisesti otettava huomioon seuraavat seikat: P taudin torjunnassa käytetyt menetelmät, erityisesti tartunnan saaneiden, saastuneiden tai saastuneiksi epäiltyjen tilojen sikojen hävittäminen, P alueen osien pinta-alat ja niiden hallinnolliset ja maantieteelliset rajat, P taudin esiintyminen ja sen taipumus levitä, P toimenpiteet taudin kaiken leviämisvaaran ehkäisemiseksi, P toimenpiteet, jotka on toteutettu sikojen liikkumisen rajoittamiseksi ja valvomiseksi sekä kyseisen alueen osassa että sen ulkopuolella."2 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1986.Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle välittömästi.3 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 12 päivänä kesäkuuta 1985.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaC. DEGAN() EYVL N:o C 272, 12.10.1984, s. 6() EYVL N:o C 12, 14.1.1985, s. 127() EYVL N:o C 44, 15.2.1985, s. 4() EYVL N:o 121, 29.7.1964, s. 1977/64() EYVL N:o L 339, 27.12.1984, s. 30


Avis juridique important

|

32001L0022

Komission direktiivi 2001/22/EY, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2001, näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeissa olevien lyijyn, kadmiumin, elohopean ja 3-MCPD:n enimmäismäärien virallista tarkastusta varten (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti.)

Virallinen lehti nro L 077 , 16/03/2001 s. 0014 - 0021

Komission direktiivi 2001/22/EY,annettu 8 päivänä maaliskuuta 2001,näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeissa olevien lyijyn, kadmiumin, elohopean ja 3-MCPD:n enimmäismäärien virallista tarkastusta varten(ETAn kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon elintarvikkeiden tarkastamisessa tarvittavien yhteisön näytteenottomenetelmien ja analyysimenetelmien käyttöön ottamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/591/ETY(1) ja erityisesti sen 1 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Elintarvikkeissa olevia vieraita aineita koskevista yhteisön menettelyistä 8 päivänä helmikuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 315/93(2) säädetään, että elintarvikkeissa olevia tiettyjä vieraita aineita koskevat enimmäismäärät on vahvistettava kansanterveyden suojelemiseksi.(2) Tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien vahvistamisesta 8 päivänä maaliskuuta 2000 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 466/2001(3) vahvistetaan muun ohella enimmäismäärät elintarvikkeiden lyijy-, kadmium-, elohopea- ja 3-monoklooripropaani-1,2-diolipitoisuuksille (3-MCPD) sekä viitataan toimenpiteisiin, joilla vahvistetaan käytettävät näytteenotto- ja määritysmenetelmät.(3) Virallisesta elintarvikkeiden tarkastuksesta 14 päivänä kesäkuuta 1989 annetussa neuvoston direktiivissä 89/397/ETY(4) vahvistetaan elintarvikkeiden tarkastuksen yleiset periaatteet. Virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevista lisätoimenpiteistä 29 päivänä lokakuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/99/ETY(5) otetaan käyttöön laatustandardijärjestelmä laboratorioille, joiden tehtäväksi jäsenvaltiot ovat antaneet elintarvikkeiden virallisen tarkastuksen.(4) Näytteenotolla on suuri merkitys, kun pyritään saamaan edustavia tuloksia määritettäessä tutkittavan erän sisällä mahdollisesti epätasaisesti esiintyvien vieraiden aineiden pitoisuuksia.(5) Direktiivissä 85/591/ETY vahvistetaan yleiset vaatimukset näytteenotto- ja määritysmenetelmille, mutta joissain tapauksissa tarvitaan yksityiskohtaisempia kriteereitä sen varmistamiseksi, että tarkastuksesta vastaavat laboratoriot käyttävät samantasoisia määritysmenetelmiä.(6) Näytteenotto- ja määritysmenetelmiä koskevat säännökset perustuvat nykyiseen tietämykseen, ja niitä on mahdollista mukauttaa tieteen ja tekniikan kehitykseen.(7) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän elintarvikekomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaJäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että näytteenotto elintarvikkeissa olevien lyijyn, kadmiumin, elohopean ja 3-MCPD:n enimmäispitoisuuksien virallista tarkastusta varten tehdään tämän direktiivin liitteessä I esitettyjen menetelmien mukaisesti.2 artiklaJäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että näytteiden valmistaminen ja elintarvikkeissa olevien lyijyn, kadmiumin, elohopean ja 3-MCPD:n enimmäispitoisuuksien virallisessa tarkastuksessa käytetyt analyysimenetelmät vastaavat tämän direktiivin liitteessä II esitettyjä vaatimuksia.3 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 5 päivänä huhtikuuta 2003. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.4 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 8 päivänä maaliskuuta 2001.Komission puolestaDavid ByrneKomission jäsen(1) EYVL L 372, 31.12.1985, s. 50.(2) EYVL L 37, 13.2.1993, s. 1.(3) Ks. tämän virallisen lehden sivu 1.(4) EYVL L 186, 30.6.1989, s. 23.(5) EYVL L 290, 24.11.1993, s. 14.LIITE INÄYTTEENOTTOMENETELMÄT TIETYISSÄ ELINTARVIKKEISSA OLEVIEN LYIJYN, KADMIUMIN, ELOHOPEAN JA 3-MCPD:N ENIMMÄISPITOISUUKSIEN VIRALLISTA TARKASTUSTA VARTEN1. SOVELTAMISALAElintarvikkeiden lyijy-, kadmium-, elohopea- ja 3-MCPD-pitoisuuden viralliseen tarkastukseen tarkoitetut näytteet on otettava jäljempänä esitettyjen menettelyjen mukaisesti. Tällä tavoin saatujen kokoomanäytteiden katsotaan edustavan eriä tai osaeriä, joista ne on otettu. Laboratorionäytteistä määritettyjen pitoisuuksien perusteella arvioidaan, noudattavatko tutkittavat erät komission asetuksessa (EY) N:o 466/2000 vahvistettuja enimmäismääriä.2. MÄÄRITELMÄT>TAULUKON PAIKKA>3. YLEISET SÄÄNNÖKSET3.1 HenkilöstöNäytteenottajan on oltava jäsenvaltioissa voimassa olevien määräysten mukaisesti tähän tehtävään valtuutettu pätevä henkilö.3.2 Tuote, josta näyte otetaanJokaisesta tutkittavasta erästä otetaan erilliset näytteet.3.3 VarotoimenpiteetNäytteenoton ja laboratorionäytteiden valmistuksen aikana on toteutettava varotoimenpiteitä, joilla vältetään kaikki mahdolliset muutokset, jotka voivat vaikuttaa lyijy-, kadmium-, elohopea- ja 3-MCPD-pitoisuuksiin, määrityksen suorittamiseen tai kokoomanäytteen edustavuuteen.3.4 PerusnäytteetPerusnäytteet on mahdollisuuksien mukaan otettava tutkittavan erän tai osaerän eri kohdista. Jos tästä säännöstä poiketaan, siitä on aina ilmoitettava kohdassa 3.8 säädetyssä näytteenottotodistuksessa.3.5 Kokoomanäytteen valmistusKokoomanäyte saadaan yhdistämällä kaikki perusnäytteet. Näytteen painon on oltava vähintään 1 kg, ellei tämä ole epäkäytännöllistä esimerkiksi siksi, että näyte on yksittäinen pakkaus.3.6 Kokoomaerän jakaminen laboratorionäytteiksi valvontatoimenpiteitä, kaupankäyntiä ja kiistojen ratkaisumenettelyitä vartenValvontatoimenpiteisiin, kaupankäyntiin tai kiistojen ratkaisumenettelyihin tarkoitetut laboratorionäytteet on otettava homogenoidusta kokoomanäytteestä, jos tällainen menettely on kyseisen jäsenvaltion näytteenottoa koskevien säännösten mukainen. Valvontatoimenpiteisiin tarkoitettujen laboratorionäytteiden on oltava kooltaan riittävän suuria, jotta ainakin kaksinkertainen määritys on tehtävissä.3.7 Kokooma- ja laboratorionäytteiden pakkaaminen ja lähettäminenJokainen kokooma- ja laboratorionäyte on pakattava inertistä materiaalista valmistettuun puhtaaseen astiaan, joka suojaa näytettä riittävästi kontaminaatiolta, määritettävien aineiden imeytymiseltä astian sisäseinämiin ja mahdollisilta kuljetusvaurioilta. On myös toteutettava kaikki tarvittavat varotoimenpiteet, joilla estetään kokooma- ja laboratorionäytteiden koostumuksen muuttuminen kuljetuksen tai varastoinnin aikana.3.8 Kokooma- ja laboratorionäytteiden sinetöinti ja merkitseminenJokainen viranomaisen käyttöön otettu näyte on sinetöitävä näytteenottopaikalla ja merkittävä jäsenvaltioissa voimassa olevien määräysten mukaisesti. Kustakin näytteenotosta on laadittava näytteenottotodistus, jonka perusteella on mahdollista yksiselitteisesti tunnistaa erä, josta näyte on otettu. Näytteenottotodistuksessa on ilmoitettava näytteenottopaikka ja -aika sekä kaikki lisätiedot, joista voi olla hyötyä määrityksen tekijälle.4. NÄYTTEENOTTOSUUNNITELMATNäytteenotto olisi suotavinta tehdä sillä hetkellä, kun hyödyke tulee elintarvikeketjuun ja erillinen erä on tunnistettavissa. Käytettävällä näytteenottomenetelmällä on varmistettava, että kokoomanäyte on edustava otos tarkastettavasta erästä.4.1 Perusnäytteiden lukumääräKun kyseessä ovat nestemäiset tuotteet, joista voidaan olettaa, että vieras aine on erässä tasaisesti jakaantuneena, riittää, että kustakin erästä otetaan yksi perusnäyte, joka muodostaa kokoomanäytteen. Erän numero on annettava. Nestemäiset tuotteet, jotka sisältävät hydrolysoitua kasviproteiinia (HVP) tai nestemäistä soijakastiketta, on ravistettava hyvin tai homogenoitava muulla sopivalla tavalla ennen perusnäytteen ottamista.Muiden tuotteiden osalta erästä otettavien perusnäytteiden vähimmäislukumäärän on oltava taulukossa 1 annetun mukainen. Perusnäytteiden on oltava samanpainoisia. Jos tästä säännöstä poiketaan, siitä on aina ilmoitettava kohdassa 3.8 säädetyssä näytteenottotodistuksessa.Taulukko 1: Tutkittavasta erästä otettavien perusnäytteiden vähimmäislukumäärä>TAULUKON PAIKKA>Jos erä koostuu erillisistä pakkauksista, kokoomanäytteen muodostamiseksi vaadittava pakkauksien vähimmäislukumäärä annetaan taulukossa 2.Taulukko 2: Kokoomanäytteen muodostamiseksi otettavien pakkausten (perusnäytteiden) lukumäärä, jos erä koostuu erillisistä pakkauksista>TAULUKON PAIKKA>5. ERÄN TAI OSAERÄN SÄÄNNÖSTENMUKAISUUSTarkastuslaboratorio tekee laboratorionäytteestä valvontatoimenpiteitä varten vähintään kaksi erillistä määritystä ja laskee tulosten keskiarvon. Erä hyväksytään, jos keskiarvo on asetuksessa (EY) N:o 466/2000 vahvistetun vastaavan enimmäismäärän mukainen. Erä hylätään, jos keskiarvo ylittää vastaavan enimmäismäärän.LIITE IINÄYTTEIDEN VALMISTUS JA VAATIMUKSET, JOTKA TIETTYJEN ELINTARVIKKEIDEN LYIJY-, KADMIUM-, ELOHOPEA- JA 3-MCPD- PITOISUUKSIEN VIRALLISESSA TARKASTUKSESSA KÄYTETTYJEN MÄÄRITYSMENETELMIEN ON TÄYTETTÄVÄ1. JOHDANTOPerusvaatimuksena on, että erästä saadaan edustava ja homogeeninen laboratorionäyte aiheuttamatta jälkikontaminaatiota.2. ERITYISET NÄYTTEIDENVALMISTUSMENETTELYT LYIJYÄ, KADMIUMIA JA ELOHOPEAA VARTENMonia erityisiä näytteidenvalmistusmenettelyitä voidaan käyttää menestyksekkäästi tarkasteltaviin tuotteisiin. Tyydyttäviksi on todettu menettelyt, jotka on selvitetty Euroopan standardointikomitean (CEN) standardiluonnoksessa "Foodstuffs - Determination of trace elements - Performance criteria and general consideration" [a], mutta muut voivat olla yhtä päteviä.Kaikkien menettelyiden käytössä on huomattava seuraavat seikat:- Simpukat, äyriäiset ja pienikokoiset kalat: jos nämä syödään tavallisesti kokonaisina, sisälmysten on sisällyttävä määritettävään materiaaliin.- Vihannekset: vain syötävä osa testataan, ottaen huomioon asetuksen (EY) N:o 466/2001 vaatimukset.3. KÄYTETTÄVÄ MÄÄRITYSMENETELMÄ JA LABORATORION VALVONTA3.1 Määritelmät>TAULUKON PAIKKA>3.2 Yleiset vaatimuksetElintarvikkeiden tarkastuksessa käytettyjen määritysmenetelmien on mahdollisimman suuressa määrin vastattava direktiivin 85/591/ETY liitteessä olevan kohdan 1 ja 2 säännöksiä.Viinin lyijypitoisuuden määrittämisessä käytettävä menetelmä vahvistetaan yhteisön viinianalyysimenetelmistä annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2676/90(1) liitteen 35 luvussa.3.3 Erityiset vaatimukset3.3.1 Lyijy-, kadmium- ja elohopeamäärityksetLyijyn, kadmiumin ja elohopean määrittämisessä käytettyjä yksityiskohtaisia menetelmiä ei ole määrätty. Laboratorioiden on käytettävä validoitua menetelmää, joka täyttää taulukossa 3 annetut laatuvaatimukset. Validoinnissa monilaboratoriotestausten materiaaliin on sisällyttävä sertifioituja vertailumateriaaleja.Taulukko 3: Lyijyn, kadmiumin ja elohopean määrityksen laatuvaatimukset>TAULUKON PAIKKA>3.3.2 3-MCPD-määritysYksityiskohtaisia 3-MCPD:n määrittämisessä käytettyjä menetelmiä ei ole määrätty. Laboratorioiden on käytettävä validoitua menetelmää, joka täyttää taulukossa 4 annetut laatuvaatimukset. Validoinnissa monilaboratoriotestausten materiaaliin on sisällyttävä sertifioituja vertailumateriaaleja. Yksittäinen menetelmä on validoitu monilaboratoriotestauksessa ja sen on todistettu täyttävän taulukossa 4 annetut vaatimukset [c].Taulukko 4: 3-MCPD:n määrityksen laatuvaatimukset>TAULUKON PAIKKA>3.4 Arvio määrityksen tarkkuudesta ja saannon laskeminenAina kun mahdollista, määritysten tarkkuus on arvioitava ottamalla määrityskokonaisuuteen mukaan sopivia sertifioituja vertailumateriaaleja.Huomioon on otettava IUPAC:n, ISO:n ja AOAC:n kehittämät ohjeet "Harmonised Guidelines for the Use of Recovery Information in Analytical Measurement" [d].Analyyttinen tulos on raportoitava korjattuna tai korjaamattomana. Raportointitapa ja saantoprosentti on ilmoitettava.3.5 Laboratorioiden laatuvaatimuksetLaboratorioiden on täytettävä direktiivin 93/99/ETY vaatimukset.3.6 Tulosten ilmoittaminenTulokset on ilmoitettava samoissa yksiköissä kuin asetuksessa (EY) N:o 466/2001 vahvistetut enimmäismäärät.KIRJALLISUUSVIITTEET(a) Standardiluonnos prEN 13804, "Foodstuffs - Determination of Trace Elements - Performance Criteria and General Considerations", CEN, Rue de Stassart 36, B-1050 Brussels.(b) W. Horwitz, "Evaluation of Analytical Methods for Regulation of Foods and Drugs", Anal. Chem., 1982, No 54, 67A-76A.(c) Method of Analysis to determine 3-Monochloropropane-1,2-Diol in Food and Food Ingredients using Mass Spectrometric Detection, submitted to CEN TC 275 and AOAC International (julkaistu myös nimellä "Report of the Scientific Cooperation task 3.2.6: Provision of validated methods to support the Scientific Committee on Food's recommendations regarding 3-MCPD in hydrolysed protein and other foods").(d) ISO/AOAC/IUPAC Harmonised Guidelines for the Use of Recovery Information in Analytical Measurement. Toim. Michael Thompson, Steven L. R. Ellison, Ales Fajgelj, Paul Willetts and Roger Wood, Pure Appl. Chem., 1999, No 71, 337-348.(1) EYVL L 272, 3.10.1990, s. 1.


Avis juridique important

|

31985L0348

Neuvoston direktiivi 85/348/ETY, annettu 8 päivänä heinäkuuta 1985, kansainvälisessä matkustajaliikenteessä tapahtuvassa maahantuonnissa kannettaviin liikevaihto- ja valmisteveroihin liittyviä vapautuksia koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 69/169/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 183 , 16/07/1985 s. 0024 - 0026 Suomenk. erityispainos Alue 9 Nide 1 s. 0126  Espanjank. erityispainos: Luku 09 Nide 2 s. 0004  Ruotsink. erityispainos Alue 9 Nide 1 s. 0126  Portugalink. erityispainos: Luku 09 Nide 2 s. 0004

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 8 päivänä heinäkuuta 1985,kansainvälisessä matkustajaliikenteessä tapahtuvassa maahantuonnissa kannettaviin liikevaihto- ja valmisteveroihin liittyviä vapautuksia koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 69/169/ETY muuttamisesta (85/348/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 99 ja 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(),ottaa huomioon edustajakokouksen lausunnon(),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(),sekä katsoo, ettämatkustajien liikkumista ja matkailua yhteisön alueella olisi helpotettava, ja tämän vuoksi henkilöiden rajatarkistuksia olisi vähennettävä, jotta kansalaiset saisivat todellisia kokemuksia yhteisön olemassaolon myönteisistä vaikutuksista,tämän vuoksi olisi korotettava liikevaihto- ja valmisteveroista myönnettävää vapautusta, jonka direktiivillä 69/169/ETY() vahvistettu määrä on viimeksi muutettu direktiivillä 84/231/ETY(); olisi myös korotettava 15 vuotta nuorempiin henkilöihin sovellettavaa vapautusta,direktiivin 69/169/ETY 4 artiklan 1 kohdan d ja e alakohdassa kahville ja teelle vahvistetut määrälliset rajoitukset voivat luonteensa vuoksi aiheuttaa ylimääräisiä rajamuodollisuuksia; mahdollisesta verotuksesta saadaan ainoastaan vähäiset verotulot; tämän vuoksi on säädettävä näiden määrällisten rajoitusten korottamisesta jäsenvaltioiden välisessä liikenteessä,yhteisössä tuotettujen viinien menekkiä olisi suosittava; verosta vapautettavien viinimäärien korottaminen on omiaan osaltaan edistämään tätä tavoitetta,tafia, sake ja muut vastaavat juomat voidaan rinnastaa juomiin, joiden alkoholipitoisuus on enintään 22 tilavuusprosenttia ja joiden osalta verosta vapautettava määrä on tällä hetkellä rajoitettu, ja tämän johdosta on syytä täydentää tämän rajoituksen alaisten juomien luetteloa,verosta vapautettavan alkoholijuomien määrän ollessa rajoitettu on puhtaan alkoholin määrä rajoitettava vielä suuremmalla syyllä, ja siitä on tarkoituksenmukaista mainita erikseen,vapautusten määrät ja niiden todellisten arvojen säilyttämiseksi myönnetyt poikkeukset olisi tarkistettava joka toinen vuosi,yhteisön vapautuksen tarkistuksen johtaessa jonkin jäsenvaltion kansallisena valuuttana ilmoitetun vapautuksen alenemiseen olisi tämän jäsenvaltion sallittava pitää voimassa ennen tarkistusta voimassa ollut kansallisena valuuttana ilmoitettu määrä,Tanskassa, Kreikassa ja Irlannissa nykyisin voimassa oleva verotusjärjestelmä ei vielä mahdollista muista jäsenvaltioista saapuville matkustajille myönnettävän verovapautuksen täysimittaista soveltamista, ottaen huomioon siitä mahdollisesti seuraavat taloudelliset vaikutukset,tämän johdosta näiden valtioiden olisi sallittava poiketa direktiivistä 69/169/ETY maahantuonnissa verosta vapautettavien tavaroiden yksikköarvojen osalta; lisäksi Tanskan kuningaskunnan olisi sallittava soveltaa alennettua määrällistä rajoitusta kuohumattomiin viineihin,direktiivillä 84/231/ETY Tanskan kuningaskunnan sallitaan poiketa direktiivistä 69/169/ETY tiettyjen tuotteiden osalta, joita Tanskassa asuvat matkustajat tuovat maahan oleskeltuaan toisessa maassa vähemmän kuin 48 tuntia, jaTanskan nykyinen verotusjärjestelmä ei mahdollista tämän säännöksen soveltamisen rajoittamista 31 päivään joulukuuta 1985 ilman taloudellisia vaikutuksia; tämän vuoksi sen soveltamista olisi pidennettävä 31 päivään joulukuuta 1987,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 69/169/ETY seuraavasti:1. Direktiivin 2 artiklassa:a) korvataan 1 kohdassa ilmaisu "280 ECUa 1 päivästä heinäkuuta 1984" ilmaisulla "350 ECUa";b) korvataan 2 kohdassa ilmaisu "60 ECUun" ilmaisulla "90 ECUun";c) lisätään kohta seuraavasti:"6. Joka toinen vuosi ja ensimmäisen kerran viimeistään 31 päivänä lokakuuta 1987 neuvosto tarkistaa perustamissopimuksessa tätä asiaa varten määrättyä menettelyä noudattaen 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut vapautusten määrät niiden todellisen arvon säilyttämiseksi."2. Korvataan 4 artiklan 1 kohdassa taulukko seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>"3. Täydennetään 6 artiklan 4 kohdan b alakohtaa ilmaisulla ", joka osoittaa, että liikevaihtovero on kannettu tai kannetaan".4. Lisätään 7 artiklan 4 kohdan loppuun seuraava teksti: "tai alenisi".5. Lisätään 7 a artiklaan alakohta seuraavasti:"Jäsenvaltiot voivat jättää kantamatta liikevaihto- ja valmisteveroja matkustajan maahantuomista tavaroista, jos kannettavan veron määrä olisi enintään 5 ECUa."6. Lisätään artiklat seuraavasti:"7 b artikla1. Poiketen siitä, mitä 2 artiklan 1 kohdassa säädetään:a) Tanskan kuningaskunta ja Helleenien tasavalta saavat jättää vapautuksen ulkopuolelle tavarat, joiden yksikköarvo on suurempi kuin 280 ECUa;b) Irlanti saa jättää vapautuksen ulkopuolelle tavarat, joiden yksikköarvo on suurempi kuin 77 ECUa.2. Poiketen siitä, mitä 2 artiklan 2 kohdassa säädetään, Irlanti saa jättää vapautuksen ulkopuolelle tavarat, joiden yksikköarvo on suurempi kuin 77 ECUa.3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen poikkeusten soveltamisen aikana muiden jäsenvaltioiden on 6 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toteutettava tarvittavat toimenpiteet Tanskaan, Kreikkaan ja Irlantiin tuotujen, näissä maissa vapautuksen ulkopuolelle jätettyjen tavaroiden verottomuuden mahdollistamiseksi.4. Joka toinen vuosi ja ensimmäisen kerran viimeistään 31 päivänä lokakuuta 1987 neuvosto tarkistaa perustamissopimuksessa tätä asiaa varten määrättyä menettelyä noudattaen 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut vapautusten määrät niiden todellisen arvon säilyttämiseksi.7 c artikla1. Poiketen siitä, mitä 4 artiklan 1 kohdassa säädetään, Tanskan kuningaskunta saa soveltaaa) 4 litran rajoitusta kuohumattomiin viineihin jäsenvaltioiden välisessä liikenteessä;b) esitettyjä määrällisiä rajoituksia jäljempänä tarkoitettuihin maahantuonnissa verosta vapautettaviin tuotteisiin, joita Tanskassa asuvat matkustajat tuovat maahan oleskeltuaan toisessa maassa:- 31 päivään joulukuuta 1987 vähemmän kuin 48 tuntia,- 1 päivästä tammikuuta 1988 31 päivään joulukuuta 1989 vähemmän kuin 24 tuntia.>TAULUKON PAIKKA>2. Kumotaan direktiivi 84/231/ETY 30 päivästä syyskuuta 1985."2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet voimaan 1 päivästä lokakuuta 1985.2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän direktiivin soveltamiseksi antamistaan säännöksistä.3 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 1985.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. SANTER() EYVL N:o C 114, 28.4.1983, s. 4 ja EYVL N:o C 81, 22.3.1984, s. 6() EYVL N:o C 10, 16.1.1984, s. 44() EYVL N:o C 57, 29.2.1984, s. 12() EYVL N:o L 133, 4.6.1969, s. 6() EYVL N:o L 117, 3.5.1984, s. 42


Avis juridique important

|

31972L0230

Toinen neuvoston direktiivi 72/230/ETY, annettu 12 päivänä kesäkuuta 1972, kansainvälisessä matkustajaliikenteessä tapahtuvassa maahantuonnissa kannettaviin liikevaihto- ja valmisteveroihin liittyviä vapautuksia koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhdenmukaistamisesta

Virallinen lehti nro L 139 , 17/06/1972 s. 0028 - 0031 Suomenk. erityispainos Alue 9 Nide 1 s. 0017  Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1972(II) s. 0544  Ruotsink. erityispainos Alue 9 Nide 1 s. 0017  Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1972(II) s. 0565  Kreikank. erityispainos: Luku 09 Nide 1 s. 0030  Espanjank. erityispainos: Luku 09 Nide 1 s. 0033  Portugalink. erityispainos: Luku 09 Nide 1 s. 0033

TOINEN NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 12 päivänä kesäkuuta 1972,kansainvälisessä matkustajaliikenteessä tapahtuvassa maahantuonnissa kannettaviin liikevaihto- ja valmisteveroihin liittyviä vapautuksia koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhdenmukaistamisesta (72/230/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 99 artiklan,ottaa huomioon kansainvälisessä matkustajaliikenteessä tapahtuvassa maahantuonnissa kannettaviin liikevaihto- ja valmisteveroihin liittyviä vapautuksia koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhdenmukaistamisesta 28 päivänä toukokuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin(),ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon edustajakokouksen lausunnon,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsoo, ettätalous- ja rahaliiton asteittaisesta toteuttamisesta yhteisössä 22 päivänä maaliskuuta 1971 annetussa neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöslauselmassa() määrätään muun muassa luonnollisille henkilöille yhteisön sisäisten rajojen ylityksen yhteydessä myönnettävien verovapautusten asteittaisesta laajentamisesta,jäsenvaltioiden välistä matkustajaliikennettä olisi helpotettava korottamalla 28 päivänä toukokuuta 1969 annetussa neuvoston direktiivissä säädettyä vapautusta liikevaihto- ja valmisteveroista; tämän vuoksi sekä tarkastusten vähentämiseksi olisi tästä lähtien yksinkertaistettava ilmoituksia, jotka yhteisön sisäisiä rajoja ylittävien matkustajien on tehtävä, kun näiden hallussa olevien tavaroiden arvo tai määrä ei ole sallittuja vapautuksia suurempi,yhteisön sisäisten rajojen läheisyydessä asuville henkilöille sekä kansainvälisessä liikenteessä käytettävien kulkuneuvojen henkilöstölle olisi tästä lähtien myönnettävä tiettyjä vapautuksia,mainitun direktiivin 6 artiklan soveltamisessa esiintyneiden teknisten vaikeuksien vuoksi olisi ratkaistava tietyt vähittäiskauppavaiheen verottomuuteen liittyvät ongelmat,ominaisuuksiltaan kotimarkkinoita vastaavien yhteisönlaajuisten taloudellisten markkinoiden asteittaiseksi luomiseksi on jäsenvaltioiden yhteisön sisäisessä kaupassa lakkautettava nykyisin voimassa olevat viennin verottomuuden ja tuonnin verollisuuden järjestelmänsä sekä vastaavasti myös vähittäiskauppavaiheessa myönnettävät vapautukset liikevaihto- ja valmisteveroista, jatämä verottomuus voidaan kuitenkin lakkauttaa kokonaan ainoastaan vaiheittain; ensimmäisessä vaiheessa olisi annettava tietyt yhteiset säännökset sovellettaviksi yhteisön asukkaisiin vähittäiskauppavaiheen verottomuuden tavanomaisissa tapauksissa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan 28 päivänä toukokuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 2 artikla seuraavasti:a) korvataan 1 kohdassa ilmaisu"75 laskentayksikköä"ilmaisulla"125 laskentayksikköä";b) korvataan 2 kohdassa ilmaisu"20 laskentayksikköön"ilmaisulla"30 laskentayksikköön";c) korvataan 3 kohdassa ilmaisu"75 laskentayksikköä"ilmaisulla"125 laskentayksikköä".2 artiklaKorvataan 28 päivänä toukokuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 4 artiklan 1 kohta seuraavasti:"1. Jäsenvaltioiden on sovellettava seuraavien tavaroiden maahantuonnissa liikevaihto- ja valmisteveroista vapautettuina seuraavia määrällisiä rajoituksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan ulkopuolella asuviin matkustajiin sovellettavia kansallisia säännöksiä:>TAULUKON PAIKKA>"3 artiklaKorvataan 28 päivänä toukokuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 5 artiklan 1 kohta seuraavilla kohdilla, jolloin entisistä 2 ja 3 kohdasta tulee 6 ja 7 kohta:"1. Jäsenvaltiot voivat alentaa verosta vapautettavien tavaroiden arvon ja/tai määrän kymmenesosaan 2 artiklassa ja 4 artiklan 1 kohdan II sarakkeessa säädetyistä arvoista ja/tai määristä, jos tuontijäsenvaltion tai sen viereisen jäsenvaltion raja-alueella asuvat henkilöt, rajatyöntekijät tai kansainvälisessä liikenteessä käytettävien kulkuneuvojen henkilöstö tuovat nämä tavarat toisesta jäsenvaltiosta.Seuraavien tuotteiden vapautukset voidaan kuitenkin alentaa seuraaviin rajoihin saakka:>TAULUKON PAIKKA>2. Jäsenvaltiot voivat alentaa sellaisten verosta vapautettavien tavaroiden arvoa ja/tai määrää, jotka raja-alueella asuvat henkilöt, rajatyöntekijät tai kolmansien maiden ja yhteisön välisessä liikenteessä käytettävien kulkuneuvojen henkilöstö tuovat kolmannesta maasta.3. Jäsenvaltiot voivat alentaa sellaisten verosta vapautettavien tavaroiden arvoa ja/tai määrää, jotka jäsenvaltion puolustusvoimien toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneet jäsenet, mukaan lukien siviilihenkilöstö, sekä näiden puolisot ja huollettavat lapset tuovat toisesta jäsenvaltiosta.4. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja rajoituksia ei sovelleta, jos niissä mainitut henkilöt todistavat, että ovat menossa raja-alueen ulkopuolelle tai etteivät ole palaamassa viereisen jäsenvaltion tai viereisen kolmannen maan raja-alueelta.Näitä rajoituksia on kuitenkin sovellettava rajatyöntekijöihin ja kansainvälisessä liikenteessä käytettävien kulkuneuvojen henkilöstöön, jos nämä tuovat tavaroita ammattitoiminnassaan matkustaessaan.5. Edellä 1, 2 ja 4 kohdassa tarkoitettuja säännöksiä sovellettaessa tarkoitetaan- `raja-alueella` aluetta, joka ulottuu linnuntietä enintään 15 kilometrin laajuudelle jäsenvaltion rajalta. Jäsenvaltioiden on kuitenkin luettava raja-alueeseen kunnat, joiden alue sijaitsee osittain raja-alueella;- `rajatyöntekijällä` henkilöä, joka tavanomaisessa toiminnassaan joutuu työpäivinä siirtymään rajan toiselle puolelle."4 artiklaMuutetaan 28 päivänä toukokuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 6 artikla seuraavasti:a) mainitun artiklan tekstistä tulee 1 kohta;b) lisätään kohdat seuraavasti:"2. Jäsenvaltiot voivat vähittäiskauppavaiheen myynnissä 3 ja 4 kohdan mukaisissa tapauksissa ja kyseisissä kohdissa säädetyin edellytyksin sallia jäsenvaltiosta poistuvien matkustajien henkilökohtaisissa matkatavaroissaan kuljettamien tavaroiden vapauttamisen liikevaihtoveroista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tullivalvonnassa olevissa lentokenttämyymälöissä sekä lentokoneissa tapahtuvaan myyntiin sovellettavaa järjestelmää. Valmisteveroista ei saa myöntää vapautusta.3. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa rajoitukset ja edellytykset verottomuuden soveltamiselle sellaisiin matkustajiin, joiden kotipaikka tai pysyvä asuinpaikka sijaitsee yhteisön ulkopuolella.Matkustajat, joiden kotipaikka, pysyvä asuinpaikka tai ammatillisen toiminnan keskuspaikka sijaitsee jäsenvaltiossa, vapautetaan verosta ainoastaan sellaisten esineiden osalta, joiden yksikköarvo verot mukaan luettuina on suurempi kuin 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu arvo.Jäsenvaltiot voivat vahvistaa tämän arvon korkeammalle tasolle. Lisäksi ne voivat jättää asukkaansa verottomuuden ulkopuolelle.4. Verottomuus edellyttääa) 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa tavaran viennin todistavalla vientijäsenvaltion tullin leimalla varustetun laskun kappaleen tai laskuna toimivan asiakirjan esittämistä;b) 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa lopullisen tuontijäsenvaltion tullin tai muun tämän valtion liikevaihtoveroasioissa toimivaltaisen viranomaisen leimalla varustetun laskun kappaleen tai laskuna toimivan asiakirjan esittämistä.5. Tätä artiklaa sovellettaessa tarkoitetaan- `kotipaikalla tai pysyvällä asuinpaikalla` paikkaa, joka mainitaan tällaiseksi passissa, henkilötodistuksessa tai näiden puuttuessa muussa vientijäsenvaltion hyväksymässä henkilöllisyysasiakirjassa;- `esineellä` tavaraa tai tavanomaisesti kokonaisuuden muodostavaa tavaroiden ryhmää."5 artiklaLisätään 28 päivänä toukokuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 7 artiklan jälkeen artikla seuraavasti:"7 a artiklaJäsenvaltioiden on annettava tarvittavat yhteisön sisäistä liikennettä koskevat säännökset, jotka tekevät matkustajille mahdolliseksi hiljaisesti tai yksinkertaisella suullisella ilmoituksella vahvistaa, että nämä noudattavat sallittujen verovapautusten rajoituksia ja edellytyksiä."6 artikla1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän direktiivin- 1, 2, 3 ja 5 artiklan noudattamiseksi viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1972;- 4 artiklan noudattamiseksi viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1973.2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän direktiivin soveltamiseksi antamistaan säännöksistä.Komissio ilmoittaa tästä muille jäsenvaltioille.7 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 12 päivänä kesäkuuta 1972.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. DUPONG() EYVL N:o L 133, 4.6.1969, s. 6() EYVL N:o C 28, 27.3.1971, s. 1


title: Komission direktiivi 2006/14/EY, annettu  6 päivänä helmikuuta 2006 , kasveille ja kasvituotteille haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä annetun neuvoston direktiivin 2000/29/EY liitteen IV muuttamisesta

text:
               7.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 34/24

         KOMISSION DIREKTIIVI 2006/14/EY,
   annettu 6 päivänä helmikuuta 2006,
   kasveille ja kasvituotteille haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä annetun neuvoston direktiivin 2000/29/EY liitteen IV muuttamisesta
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon kasveille ja kasvituotteille haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 8 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/29/EY (1) ja erityisesti sen 14 artiklan toisen kohdan d alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Neljäs kasvinsuojelutoimenpiteitä käsittelevä tilapäiskomitea hyväksyi maaliskuussa 2002 FAO:n kasvinsuojelutoimenpiteitä koskevan kansainvälisen standardin (ISPM) nro 15 (puisen pakkausmateriaalin sääntelyyn kansainvälisessä kaupassa liittyvät suuntaviivat, Guidelines for regulating wood packaging material in international trade). Asiaa koskevat direktiivin 2000/29/EY säännökset saatettiin kyseisten suuntaviivojen mukaisiksi kasveille ja kasvituotteille haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä annetun neuvoston direktiivin 2000/29/EY liitteiden II, III, IV ja V muuttamisesta 5 päivänä lokakuuta 2004 annetulla komission direktiivillä 2004/102/EY (2).

               (2)

               Direktiiviin 2004/102/EY sisältyy kansainvälisen standardin nro 15 mukaisesti hyväksyttyjen toimenpiteiden lisäksi vaatimus, jonka mukaan maahantuodun puisen pakkausmateriaalin on oltava valmistettu kuoritusta pyöreästä puusta. Kansainvälisen standardin nro 15 mukaan tämä vaihtoehto edellyttää teknisten perusteiden esittämistä. Vaatimuksen soveltamista lykättiin 1 päivään maaliskuuta 2006 kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä annetun direktiivin 2000/29/EY liitteen IV muuttamisesta 28 päivänä helmikuuta 2005 annetulla neuvoston direktiivillä 2005/15/EY (3).

               (3)

               Yhteisö on vaatinut, että kansainvälistä standardia nro 15 tarkistettaisiin kansallisella tasolla siten, että siihen sisällytettäisiin vaatimus, jossa otetaan huomioon yhteisön huolenaihe, joka koskee puun kuoren esiintymistä tällaisessa puisessa pakkausmateriaalissa kansainvälisessä kaupassa.

               (4)

               Kansainvälisen standardin nro 15 uudelleen tarkastelun ollessa käynnissä ja siihen asti, kunnes tulokset saadaan, olisi väliaikaisesti lykättävä yhteisön vaatimuksen soveltamista, jonka mukaan kolmansista maista tuotavan puisen pakkausmateriaalin on oltava valmistettu kuoritusta pyöreästä puusta.

               (5)

               Direktiivi 2000/29/EY olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti.

               (6)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvinsuojelukomitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivi 2000/29/EY seuraavasti:

               1)

               Korvataan liitteessä IV olevan A osan I jakson 2 kohdan oikeanpuoleisen sarakkeen lopussa oleva viimeinen kappale seuraavasti:
               ”Ensimmäistä luetelmakohtaa, jonka mukaan puisen pakkausmateriaalin on oltava valmistettu kuoritusta pyöreästä puusta, sovelletaan vasta 1 päivästä tammikuuta 2009. Tätä kohtaa tarkastellaan uudelleen 1 päivään syyskuuta 2007 mennessä.”

               2)

               Korvataan liitteessä IV olevan A osan I jakson 8 kohdan oikeanpuoleisen sarakkeen lopussa oleva viimeinen kappale seuraavasti:
               ”Edellä olevan a alakohdan ensimmäistä riviä, jonka mukaan puisen pakkausmateriaalin on oltava valmistettu kuoritusta pyöreästä puusta, sovelletaan vasta 1 päivästä tammikuuta 2009. Tätä kohtaa tarkastellaan uudelleen 1 päivään syyskuuta 2007 mennessä.”

         2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 28 päivänä helmikuuta 2006.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säädökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 6 päivänä helmikuuta 2006.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 169, 10.7.2000, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2005/77/EY (EUVL L 296, 12.11.2005, s. 17).

      (2)  EUVL L 309, 6.10.2004, s. 9.

      (3)  EUVL L 56, 2.3.2005, s. 12.


Avis juridique important

|

31989L0344

Neuvoston direktiivi 89/344/ETY, annettu 3 päivänä toukokuuta 1989, elintarvikkeena käytettäviä kaakao- ja suklaatuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 73/241/ETY muuttamisesta yhdeksännen kerran

Virallinen lehti nro L 142 , 25/05/1989 s. 0019 - 0019 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 19 s. 0017  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 19 s. 0017

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 3 päivänä toukokuuta 1989,elintarvikkeena käytettäviä kaakao- ja suklaatuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 73/241/ETY muuttamisesta yhdeksännen kerran (89/344/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettäEspanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan mukaan Espanjan kuningaskunta saa edelleen 31 päivään joulukuuta 1987 asti pitää kaupan "familiar a la taza-" ja "a la taza" -tyyppisiä tuotteita kotimaassaan suklaan nimikkeellä,direktiivin 73/241/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi liittymisasiakirjalla muutettuna, liitteessä I ei määritellä tällaista suklaata, joka sisältää jauhoja tai tärkkelystä ja on tarkoitettu käytettäväksi keittämisen jälkeen, jatilanne voisi johtaa siihen, että tämän tuotteen myynti kielletään, mikä ei ole suotavaa; sen vuoksi direktiiviä 73/241/ETY tulisi muuttaa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Lisätään direktiivin 73/241/ETY 14 artiklan 2 kohtaan seuraava:"g) joilla sallitaan markkinoida nimityksillä "chocolate familiar a la taza" ja "chocolate a la taza" vehnäjauhoja tai tärkkelystä sisältävää suklaata, joka on tarkoitettu käytettäväksi maidon kanssa keittämisen jälkeen ja jota ei ole määritelty liitteessä I."2 artikla Jäsenvaltioiden on tarvittaessa muutettava kansallinen lainsäädäntönsä tämän direktiivin mukaiseksi 1 päivästä tammikuuta 1988 alkaen. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 3 päivänä toukokuuta 1989.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaP. SOLBES(1) EYVL N:o C 290, 14.11.1988, s. 137; EYVL N:o C 96, 17.4.1989(2) EYVL N:o C 80, 28.3.1988, s. 4(3) EYVL N:o L 228, 16.8.1973, s. 23


Avis juridique important

|

31981L0962

Neuvoston direktiivi 81/962/ETY, annettu 24 päivänä marraskuuta 1981, elintarvikkeissa sallittuja hapettumisenestoaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/357/ETY muuttamisesta kolmannen kerran

Virallinen lehti nro L 354 , 09/12/1981 s. 0022 - 0022 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 11 s. 0219  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 12 s. 0080  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 11 s. 0219  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 12 s. 0080

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 24 päivänä marraskuuta 1981,elintarvikkeissa sallittuja hapettumisenestoaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/357/ETY muuttamisesta kolmannen kerran (81/962/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettädirektiivin 70/357/ETY(4) 2 artiklassa, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 78/143/ETY(5), säädetään, että jäsenvaltiot saavat pitää voimassa 31 päivään joulukuuta 1980 asti kansallisen lainsäädäntönsä, jonka mukaan sallitaan käyttää kalsiumdinatriumetyleenidiamiinitetra-asetaattia elintarvikkeissa ja etoksikiinia omenoiden ja päärynöiden käsittelyssä,kalsiumdinatriumetyleenidiamiinitetra-asetaatin käyttöä koskevan nykyisen tiedon mukaan tätä ainetta ei voida hyväksyä yhteisön tasolla,siitä huolimatta tämän aineen käyttö voidaan sallia jäsenvaltioissa väliaikaisesti kansallisella tasolla,ei ole vielä mahdollista tehdä lopullista myönteistä tai kielteistä päätöstä etoksikiinin käytön sallimisesta yhteisön tasolla omenoiden ja päärynöiden käsittelyssä, mutta missään tapauksessa tällä käsittelyllä ei voida katsoa olevan hapettumisenestovaikutusta, ja sen vuoksi tämä aine ei kuulu direktiivin 70/357/ETY soveltamisalaan, jaainetta E 303 ei enää käytetä elintarvikkeissa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiiviä 70/357/ETY seuraavasti:1. Korvataan 2 artikla seuraavasti:"2 artikla1. Sen estämättä, mitä 1 artiklassa säädetään, jäsenvaltiot voivat alueellaan sallia kalsiumdinatriumetyleenidiamiinitetra-asetaatin käytön elintarvikkeissa 31 päivään joulukuuta 1986 asti.2. Ennen tuota päivää komissio tarkastelee uudelleen 1 kohdan määräyksiä ja tekee neuvostolle ehdotuksen tarvittaviksi muutoksiksi."2. Poistetaan liitteessä olevasta I osasta aine E 303 "5,6-diasetyyli-L-askorbiinihappo (askorbyylidiasetaatti)".2 artiklaEdellä 1 artiklan 1 kohta tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1981.3 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä joulukuuta 1982 ja ilmoitettava tästä komissiolle välittömästi.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 24 päivänä marraskuuta 1981.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaN. RIDLEY(1) EYVL N:o C 208, 13.8.1980, s. 5(2) EYVL N:o C 327, 15.12.1980, s. 8(3) EYVL N:o C 348, 31.12.1980, s. 4(4) EYVL N:o L 157, 18.7.1970, s. 31(5) EYVL N:o L 44, 5.2.1978, s. 18


Avis juridique important

|

31980L0392

Neuvoston direktiivi 80/392/ETY, annettu 18 päivänä maaliskuuta 1980, kasveille tai kasvituotteille haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä annetun direktiivin 77/93/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 100 , 17/04/1980 s. 0032 - 0034 Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 28 s. 0117  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 17 s. 0224  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 17 s. 0224  Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 65 s. 0018  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 65 s. 0018

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 18 päivänä maaliskuuta 1980,kasveille tai kasvituotteille haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä annetun direktiivin 77/93/ETY muuttamisesta (80/392/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,ottaa huomioon komission esityksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),sekä katsoo, ettäneuvosto päätti direktiivillä 77/93/ETY(2) kasveille tai kasvituotteille haitallisten organismien jäsenvaltioihin tuomiselta suojaavista toimenpiteistä,ottaen huomioon kyseisen direktiivin antamisen jälkeisen kehityksen on aiheellista muuttaa kyseistä direktiiviä jäljempänä mainituista syistä,Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) vuosina 1976 ja 1979 antamista suosituksista huolimatta 6 päivänä joulukuuta 1951 tehtyä kansainvälistä kasvien suojelua koskevaa yleissopimusta ei ole muutettu siten, että edellä mainitussa direktiivissä tarkoitetut todistusmallit olisi voitu ottaa käyttöön; nyt olisi hyväksyttävä yleissopimuksen voimassa olevassa tekstissä tarkoitettu todistusmalli siirtymäkauden ajaksi,kyseisessä direktiivissä säädettyjen vaatimusten noudattamiseksi on säädettävä toimenpiteistä siementen osalta; tähän tarkoitukseen säädetty määräaika ei ole ollut riittävä ja sitä on nyt jatkettava,kolmansista maista tapahtuvan kasvien tai kasvituotteiden tuonnin osalta kyseisten maiden todistuksen myöntämisestä vastaavien viranomaisten on periaatteessa oltava kansainvälisen kasvien suojelua koskevan yleissopimuksen tarkoittamat viranomaiset, ja on aiheellista laatia luetteloja kyseisistä viranomaisista,kyseisessä direktiivissä säädetyt pyöreää tammipuutavaraa koskevat toimenpiteet yhteisön suojaamiseksi tammen lakastumistaudilta (Ceratocystis fagacearum) ovat osoittautuneet yhtäältä riittämättömiksi, toisaalta tarpeettoman tiukoiksi; tehokkaan suojelemisen turvaamiseksi on aiheellista luoda perusta toimenpiteiden laajentamiseksi tammen sahaukseen; jäsenvaltioilla olisi oltava tietyissä etukäteen yhteisössä sovittavissa olosuhteissa mahdollisuus sallia poikkeaminen tammen lakastumistautia ja vastaavia tapauksia koskevista yleisistä vaatimuksista,lisäksi on aiheellista tarkentaa tiettyjä kyseisen direktiivin säännöksiä, jajäsenvaltioiden on toisaalta aiheellista muuttaa kyseisen direktiivin soveltamisaikaa olemassa olevien vaikeuksien huomioon ottamiseksi,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Direktiiviä 77/93/ETY muutetaan seuraavasti.1 Korvataan seuraavalla tekstillä 2 artiklan 2 kohta:"2 Lukuun ottamatta kohtia, joissa erityisesti toisin säädetään, tämä direktiivi koskee ainoastaan puutavaraa, jossa on kokonaan tai osittain säilytetty sen luonnollinen pyöreä ulkomuoto kuoren kera tai ilman kuorta."2 Lisätään seuraava virke 5 artiklan 1 kohtaan:"Liitteessä IV olevan A osan 1 5 kohdassa tarkoitettuja kasvituotteita voidaan tuoda niiden alueelle ainoastaan, jos mukana on virallinen todistus, johon on merkitty maa, josta kyseiset tuotteet ovat peräisin."3 Poistetaan 5 artiklan 2 kohdan c alakohta.4 Korvataan 6 artiklan 3 kohdan tanskankielisessä tekstissä sana "indføres" ilmaisulla "føres ind".5 Korvataan 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä ilmaisu "6 artiklassa" ilmaisulla "6 artiklan 1 ja 2 kohdassa".6 Lisätään 7 artiklan 1 kohtaan seuraava alakohta:"Poiketen 1 alakohdasta kasvien terveystodistus on siirtymäkauden ajan 6 päivänä joulukuuta 1951 tehdyn kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen liitteessä vahvistetun mallin mukainen. Edellä mainitun kauden kesto rajataan 16 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti."7 Korvataan 7 artiklan 3 kohdassa sanat "ennen 20 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun ajan loppumista" sanoilla "viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1980".8 Lisätään 8 artiklan 2 kohtaan seuraava alakohta:"Jäljelle jääneitä jälleenlähettämisessä aikaisemmin sovelletun mallin mukaisia todistuslomakkeita voidaan käyttää 31 päivään joulukuuta 1980 saakka."9 Korvataan 9 artiklan 1 kohta seuraavalla tekstillä:"1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, ettei liitteessä IV olevassa A osassa, lukuun ottamatta 1, 5 ja 6 kohtaa sekä 3 b ja 4 b alakohtaa, lueteltuja kasveja, kasvituotteita tai muita tavaroita, jotka ovat peräisin jäsenvaltiosta tai kolmannesta maasta, saa viedä toiseen jäsenvaltioon, ellei niiden mukana ole liitteessä VIII olevan A osan mukaista alkuperämaassa myönnettyä terveystodistusta tai kyseisen todistuksen asianmukaisesti oikeaksi todistettua jäljennöstä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 ja 8 artiklan soveltamista."10 Korvataan tanskankielisen tekstin 10 artiklan 1 kohdassa sana "indføres" ilmaisulla "føres ind".11 Korvataan tanskankielisen tekstin 11 artiklan 1 kohdan a alakohdassa sanat "certifikater forelaegges" sanoilla "certifikater ikke forelaegges".12 Korvataan tanskankielisen tekstin 11 artiklan 3 kohdassa sana "indførslerne" sanalla "sendingerne".13 Korvataan 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan luetelmakohtia edeltävä teksti seuraavasti:"a) että kyseiset kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat sekä niiden pakkaukset virallisesti tarkastetaan yksityiskohtaisesti kokonaisuudessaan tai edustavan otoksen avulla ja että virallisesti tarkistetaan yksityiskohtaisesti tarvittaessa myös ajoneuvot, joilla kyseisiä tuotteita kuljetetaan, jotta voitaisiin varmistaa, jos mahdollista".14 Lisätään seuraavat virkkeet 12 artiklan 1 kohdan b alakohtaan:"Todistukset myöntävät kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen perusteella toimivallan saaneet tai kyseisen sopimuksen ulkopuolisissa maissa maan lakien ja asetusten perusteella toimivallan saaneet viranomaiset. Jäljempänä 16 artiklan mukaisesti voidaan laatia luetteloita eri kolmansien maiden todistuksia myöntävistä toimivaltaisista viranomaisista."15 Korvataan tanskankielisen tekstin 12 artiklan 4 kohdassa sana "indførsler" sanalla "sendinger".16 Korvataan 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohdassa sanat "5, 10 ja 12 artiklassa, jos on kyseessä" sanoilla "5 10 ja 12 artiklassa, jos on kyseessä".17 Korvataan hollanninkielisen tekstin 14 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohta seuraavasti:"ii) van artikel 5, lid 1, en van artikel 12, lid 1, sub a), derde streepje, voor wat de in bijlage IV, deel A, punten 1 en 5, bedoelde eis betreft."18 Korvataan 14 artiklan 3 kohta seuraavasti:"3 Jos poikkeuksia ei ole vielä sallittu 1 kohdan nojalla, jäsenvaltioille voidaan pyynnöstä 16 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti antaa lupa säätää poikkeuksista- siihen, mitä 4 artiklan 1 kohdassa säädetään liitteessä III olevan A osan 9 kohdan osalta sekä siihen, mitä 5 artiklan 1 kohdassa ja 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa säädetään liitteessä IV olevan A osan 24 a kohdan osalta kokeilu- tai tieteellisissä tarkoituksissa sekä lajikkeiden valitsemiseksi,- siihen, mitä 4 artiklan 1 kohdassa säädetään liitteessä III olevan A osan 1 8 kohdan ja 10 kohdan osalta sekä siihen, mitä 5 artiklan 1 kohdassa ja 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa säädetään liitteessä IV olevan A osan 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten osalta,jos yksi tai useampi seuraavista tekijöistä varmistaa, ettei vahingollisten organismien leviäminen ole pelättävissä:- kasvien tai kasvituotteiden alkuperä,- sopiva käsittely,- kasvien tai kasvituotteiden käytön erityiset suojatoimenpiteet."19 Korvataan tanskankielisen tekstin 14 artiklan 4 kohdassa sanat "tilfaelde, dersom" sanoilla "tilfaelde af, at".20 Korvataan tanskankielisen tekstin 19 artiklan a alakohdassa sanat "på friske partier frugt" sanoilla "på partier af frisk frugt".21 Korvataan 20 artiklan 1 kohta seuraavalla tekstillä:"1 Jäsenvaltiot saattavat voimaan lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset toteuttaakseena) edellä 11 artiklan 3 kohdassa säädetyt rajoitukset neljän vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi saattamisesta,b) muut tämän direktiivin säännökset 1 päivään toukokuuta 1980 mennessä."22 Nykyinen 20 artiklan 2 kohta muutetaan 3 kohdaksi ja lisätään seuraava kohta:"2 Edellä 16 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti jäsenvaltioille voidaan pyynnöstä antaa lupa toteuttaa tietyt tämän direktiivin säännökset myöhempänä kuin 1 kohdan b alakohdassa säädettynä ajankohtana, kuitenkin viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1981."2 artikla Jäsenvaltiot saattavat voimaan tarpeelliset lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset toteuttaakseen tämän direktiivin säännökset viimeistään 1 päivänä toukokuuta 1980.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 18 päivänä maaliskuuta 1980.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaA. RUFFINI(1) EYVL N:o C 289, 19.11.1979, s. 42(2) EYVL N:o L 26, 31.1.1977, s. 20


Avis juridique important

|

31988L0436

Neuvoston direktiivi 88/436/ETY, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1988, moottoriajoneuvojen moottoreiden kaasujen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta (dieselmoottoreiden hiukkaspäästöjen vähentäminen)

Virallinen lehti nro L 214 , 06/08/1988 s. 0001 - 0017 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 17 s. 0111  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 17 s. 0111

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 16 päivänä kesäkuuta 1988,moottoriajoneuvojen moottoreiden kaasujen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta (dieselmoottoreiden hiukkaspäästöjen vähentäminen) (88/436/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),toimii yhteistoiminnassa Euroopan parlamentin kanssa(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäon tärkeää toteuttaa toimenpiteitä sisämarkkinoiden luomiseksi asteittain 31 päivänä joulukuuta 1992 päättyvään ajanjaksoon mennessä; sisämarkkinat muodostuvat alueesta, jossa ei ole sisäisiä rajoja ja jossa tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus taataan,neuvoston 22 päivänä marraskuuta 1973 hyväksymässä Euroopan yhteisöjen ensimmäisessä toimintaohjelmassa ympäristöalan toimenpiteiksi toivotaan viimeisimmän tieteellisen kehityksen huomioon ottamista vähennettäessä moottoriajoneuvojen pakokaasujen aiheuttamaa ilman pilaantumista ja jo annettujen direktiivien muuttamista vastaavasti; kolmannessa toimintaohjelmassa edellytetään lisätoimenpiteitä moottoriajoneuvojen päästöjen vähentämiseksi huomattavasti nykyiseltä tasolta,mahdolliset erot puristussytytysmoottoreiden ("dieselmoottoreiden") aiheuttamien hiukkaspäästöjen rajoja koskevassa kansallisessa lainsäädännössä tällaisilla moottoreilla varustettujen ajoneuvojen tyyppihyväksynnästä, saattavat rajoittaa näiden tuotteiden vapaata liikkuvuutta yhteisössä; sen vuoksi on tarpeen säätää yhteisistä standardeista tälle alueelle,direktiivissä 70/220/ETY(4) vahvistetaan raja-arvot kyseisten moottoreiden hiilimonoksidin ja palamattomien hiilivetyjen päästöjen osalta; ensiksi näitä raja-arvoja alennettiin direktiivillä 74/290/ETY(5) ja sitten täydennettiin typen oksidien päästöjen osalta komission direktiivin 77/102/ETY(6) mukaisesti; näiden kolmen päästön raja-arvoja tiukennettiin entisestään komission direktiivillä 78/665/ETY(7) ja neuvoston direktiiveillä 83/351/ETY(8) ja 88/76/ETY(9),direktiivin 70/220/ETY soveltamisalaa laajennettiin direktiivillä 83/351/ETY tiettyihin ajoneuvoluokkiin, joihin kuuluvat ajoneuvot on varustettu puristussytytysmoottoreilla (dieselmoottoreilla), säätämättä näille moottoreille kuitenkaan erityisiä päästövaatimuksia; direktiivi 72/306/ETY(10) kattaa ainoastaan nokea sisältävät päästöt; yleisen terveyden suojelemisen parantamiseksi on tarpeen rajoittaa tämän tyyppisten moottoreiden aiheuttamia hiukkaspäästöjä kokonaisuudessaan; on aiheellista säätää hiukkaspäästöille raja-arvot, jotka vastaavat yhteisön alueella käytettävien dieselmoottoreiden nykyistä kehitysastetta, ja laajentaa direktiivissä 70/220/ETY säädettyä testausmenettelyä lisäämällä siihen hiukkaspäästöjen näytteenottoa ja analysointia koskevia säännöksiä, jotka perustuvat vastaaviin Yhdysvalloissa käytössä oleviin vaatimuksiin,otettaessa käyttöön raja-arvoiksi 1,1 g ja 1,4 g testiä kohti dieselmoottoreilla varustettujen ajoneuvojen aiheuttamille hiukkaspäästöille, se on vasta ensimmäinen vaihe näiden päästöjen hallinnassa, jaottaen myös huomioon Euroopan parlamentin lausunnon hiukkaspäästöjen vähentämisen toinen vaihe on toteutettava mahdollisimman pian, ja taso 0,8 g ja 1,0 g testiä kohti olisi saavutettava; vahvistetuissa tasoissa on otettava huomioon kyseisen aikakauden tekniset ja taloudelliset mahdollisuudet,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiiviä 70/220/ETY seuraavasti:1. Korvataan otsikko seuraavasti:"Neuvoston direktiivi, annettu 20 päivänä maaliskuuta 1970, moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä."2. Muutetaan liitteitä I, III ja III A tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla 1. Jäsenvaltiot eivät saa 1 päivästä lokakuuta 1988 alkaen moottorin hiukkaspäästöjen aiheuttamaan ilman pilaantumiseen liittyvistä syistä:- evätä puristussytytysmoottorilla varustetulta moottoriajoneuvotyypiltä ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää tai kieltäytyä antamasta direktiivin 70/156/ETY(11) 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettua asiakirjaa,- kieltää puristussytytysmoottoreilla varustettujen ajoneuvojen liikkeelle laskemista,jos moottoriajoneuvotyypin tai tällaisten ajoneuvojen hiukkaspäästöt ovat direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, liitteiden vaatimusten mukaisia.2. Alkaen 1 päivästä lokakuuta 1989 jäsenvaltiot:- eivät saa enää antaa direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettua asiakirjaa puristussytytysmoottorilla varustetulle moottoriajoneuvotyypille,- voivat evätä kansallisen tyyppihyväksynnän moottoriajoneuvotyypiltä, jonka päästöjen tasot eivät ole direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, liitteiden vaatimusten mukaisia.Tätä määräpäivää lykätään kuitenkin 1 päivään lokakuuta 1994 suoraruiskutteisilla puristussytytysmoottoreilla varustettujen ajoneuvotyyppien osalta.3. Jäsenvaltiot saavat 1 päivästä lokakuuta 1990 alkaen kieltää sellaisten puristussytytysmoottoreilla varustettujen moottoriajoneuvojen liikkeelle laskemisen, joiden hiukkaspäästöt eivät ole direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, liitteiden vaatimusten mukaisia.Tätä määräpäivää lykätään kuitenkin 1 päivään lokakuuta 1996 suoraruiskutteisilla puristussytytysmoottoreilla varustettujen ajoneuvojen osalta.3 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään lokakuuta 1988 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle.4 artikla Neuvoston on vuoden 1989 loppuun mennessä komission ehdotuksesta päätettävä hiukkassaastepäästöjen raja-arvojen edelleen alentamista koskevan toisen vaiheen täytäntöönpanemisesta.5 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 16 päivänä kesäkuuta 1988.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaK. TÖPFER(1) EYVL N:o C 174, 12.7.1986, s. 3(2) EYVL N:o C 190, 20.7.1987, s. 178 jaEYVL N:o C 167, 27.6.1988(3) EYVL N:o C 333, 29.12.1986, s. 17(4) EYVL N:o L 76, 6.4.1970, s. 1(5) EYVL N:o L 159, 15.6.1974, s. 61(6) EYVL N:o L 32, 3.2.1977, s. 32(7) EYVL N:o L 223, 14.8.1978, s. 48(8) EYVL N:o L 197, 20.7.1983, s. 1(9) EYVL N:o L 36, 9.2.1988, s. 1(10) EYVL N:o L 190, 20.8.1972, s. 1(11) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1LIITE Direktiivin 70/220/ETY liitteiden muutokset LIITE I SOVELTAMISALA, MÄÄRITELMÄT, ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN, ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ, TESTIVAATIMUKSET, ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN, TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS, SIIRTYMÄJÄRJESTELYT>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>LIITE III TYYPPI I-TESTI(Tarkastetaan keskimääräiset kylmäkäynnistyksen jälkeiset epäpuhtauspäästöt tiheään asutulla kaupunkialueella)>TAULUKON PAIKKA>LISÄYS 5Muutetaan lisäyksen otsikko seuraavasti:"KAASUJEN NÄYTTEENOTTOJÄRJESTELMIEN KUVAUS">TAULUKON PAIKKA>Korvataan kuva 1 seuraavasti:Kuva 1Vakiotilavuusnäytteenottolaitteisto varustettuna kiertomäntäpumpulla (PDP-CVS-järjestelmä)>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>>TAULUKON PAIKKA>Korvataan kuva 2 seuraavasti:Kuva 2Vakionäytteenottolaitteisto varustettuna kriittisen virtauksen venturiputkella (CFV-CVS-järjestelmä)>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>>TAULUKON PAIKKA>LISÄYS 8Muutetaan lisäys seuraavasti:"LISÄYS 8EPÄPUHTAUSPÄÄSTÖJEN LASKEMINEN>TAULUKON PAIKKA>Lisätään lisäys 9 seuraavasti:"LISÄYS 9ESISOPEUTTAMISSYKLICEC CF-11/3>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>>TAULUKON PAIKKA>LIITE III A Kylmäkäymmistyksen jälkeen syntyvien päästöjen tarkastus tyyppi I-testiä vastaavalla testillä>TAULUKON PAIKKA>Muutetaan 8 ja 8.2 kohta liitteessä III olevien vastaavien kohtien mukaisesti.LISÄYS 5: Otsikko on sama kuin liitteessä III olevan lisäyksen 5 otsikko.>TAULUKON PAIKKA>LISÄYS 8: Muutetaan tämä lisäys seuraavasti:"LISÄYS 8EPÄPUHTAUSPÄÄSTÖJEN LASKEMINEN>TAULUKON PAIKKA>"