title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/7/EY, annettu  15 päivänä helmikuuta 2006 , uimaveden laadun hallinnasta ja direktiivin 76/160/ETY kumoamisesta

text:
               4.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 64/37

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2006/7/EY,
   annettu 15 päivänä helmikuuta 2006,
   uimaveden laadun hallinnasta ja direktiivin 76/160/ETY kumoamisesta
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),
   ottavat huomioon Euroopan talous‐ ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
   ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (3),
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (4) ja ottavat huomioon sovittelukomitean 8 päivänä joulukuuta 2005 hyväksymän yhteisen tekstin,
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Eurooppa-neuvosto on määritellyt kestävää kehitystä koskevan komission tiedonannon perusteella tavoitteita, joiden pohjalta tulevaa kehitystä olisi suunniteltava esimerkiksi luonnonvarojen ja kansanterveyden kaltaisilla ensisijaisilla alueilla.

               (2)

               Vesi on luonnonvara, jonka laatua olisi suojeltava, puolustettava ja hoidettava ja jonka niukkuus olisi otettava huomioon. Erityisesti pintavedet ovat uusiutuvia luonnonvaroja, joiden kapasiteetti selviytyä ihmistoiminnan haittavaikutuksista on rajallinen.

               (3)

               Yhteisön ympäristöpolitiikan tavoitteena olisi oltava korkea suojelun taso, ja sen olisi myötävaikutettava ympäristön laadun säilyttämistä, suojelemista ja parantamista sekä ihmisten terveyden suojelua koskevien tavoitteiden saavuttamiseen.

               (4)

               Komissio antoi joulukuussa 2000 Euroopan parlamentille ja neuvostolle tiedonannon uuden uimavesipolitiikan laatimisesta ja aloitti kaikkien niiden tahojen laajan kuulemisen, joiden etu on kysymyksessä ja joita asia koskee. Tämä kuuleminen osoitti ennen kaikkea, että uuden direktiivin laatimista viimeisimmän tieteellisen näytön perusteella ja kiinnittäen erityistä huomiota kansalaisten aiempaa laajempaan osallistumiseen tuettiin yleisesti.

               (5)

               Kuudennesta ympäristöä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta 22 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1600/2002/EY (5) sitoudutaan varmistamaan uimavesien suojelun korkea taso muun muassa tarkistamalla uimaveden laadusta 8 päivänä joulukuuta 1975 annettua neuvoston direktiiviä 76/160/ETY (6).

               (6)

               Perustamissopimuksen mukaisesti yhteisö ottaa ympäristöpolitiikkaansa valmistellessaan huomioon muun muassa saatavilla olevat tieteelliset ja tekniset tiedot. Tässä direktiivissä olisi hyödynnettävä tieteellistä näyttöä, jotta mikrobiologisten terveysriskien arvioinnissa käytettäisiin kaikkein luotettavimpia osoitinmuuttujia ja jotta saavutettaisiin suojelun korkea taso. Olisi tehtävä kiireellisesti epidemiologisia lisätutkimuksia erityisesti makeassa vedessä uimiseen liittyvistä terveysriskeistä.

               (7)

               Jotta voimavaroja käytettäisiin tehokkaammin ja viisaammin, tämä direktiivi on koordinoitava tiiviisti yhteisön muun vesilainsäädännön, kuten yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21 päivänä toukokuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY (7), vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (8) ja yhteisön vesipolitiikan puitteista 23 päivänä lokakuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY (9) kanssa.

               (8)

               Sidosryhmille olisi annettava asianmukaista tietoa suunnitelluista toimenpiteistä ja täytäntöönpanossa tapahtuneesta edistymisestä. Yleisön olisi saatava hyvissä ajoin asianmukaista tietoa uimaveden laadun seurannan tuloksista ja riskinhallintatoimenpiteistä terveysriskien estämiseksi erityisesti ennustettavissa olevan lyhytkestoisen pilaantumisen tai epätavallisen tilanteen ollessa kyseessä. Tässä olisi käytettävä uusia tekniikoita, joiden avulla yleisölle voidaan tiedottaa tehokkaasti ja vertailukelpoisella tavalla koko yhteisön uimavesistä.

               (9)

               Seurantatarkoituksiin on sovellettava yhdenmukaistettuja analyysimenetelmiä ja käytäntöjä. Realistisen luokituksen mahdollistamiseksi uimavesiä on seurattava ja niiden laatua arvioitava pitkän ajanjakson kuluessa.

               (10)

               Vaatimustenmukaisuuden olisi perustuttava asianmukaisiin hallintatoimenpiteisiin ja laadunvarmistukseen, ei ainoastaan mittauksiin ja laskentaan. Sen vuoksi on tarkoituksenmukaista ottaa käyttöön uimavesiprofiilien järjestelmä, jonka avulla voidaan parantaa riskien ymmärtämistä ja näin luoda perusta hallintatoimenpiteille. Samalla olisi kiinnitettävä erityistä huomiota laatuvaatimusten täyttymiseen ja johdonmukaiseen siirtymiseen direktiivistä 76/160/ETY uuteen direktiiviin.

               (11)

               Yhteisö ratifioi 17 päivänä helmikuuta 2005 tiedon saannista, kansalaisten osallistumisoikeudesta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku‐ ja vireillepano-oikeudesta ympäristöasioissa tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimuksen (Århusin yleissopimus). Näin ollen tässä direktiivissä on oltava tiedon saatavuutta ja yleisön osallistumista sen täytäntöönpanoon koskevat säännökset, joilla täydennetään ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta 28 päivänä tammikuuta 2003 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2003/4/EY (10) sekä yleisön osallistumisesta tiettyjen ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen 26 päivänä toukokuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2003/35/EY (11).

               (12)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita eli saavuttaa jäsenvaltioiden yhteisin normein koko yhteisössä uimaveden hyvä laatu ja suojelun korkea taso, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.

               (13)

               Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (12) mukaisesti.

               (14)

               Uimaveden laatua koskevien yhteisön toimenpiteiden jatkuva merkitys käy selväksi kunkin uintikauden aikana, koska toimenpiteillä suojellaan kansalaisia sekä satunnaispäästöistä aiheutuvalta että pitkäaikaiselta veden pilaantumiselta yhteisön uimarannoilla tai niiden lähellä. Uimaveden laatu on yleisesti ottaen parantunut huomattavasti direktiivin 76/160/ETY voimaantulon jälkeen. Kyseinen direktiivi kuvastaa kuitenkin 1970-luvun alussa käytettävissä olleita tietoja ja kokemuksia. Uimaveden käytön muodot samoin kuin tieteellisen ja teknisen tietämyksen taso ovat sittemmin muuttuneet. Siksi kyseinen direktiivi olisi kumottava,

         OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   I LUKU
   YLEISET SÄÄNNÖKSET
   1 artikla
   Tarkoitus ja soveltamisala
   1.   Tässä direktiivissä säädetään

               a)

               uimaveden laadun seurannasta ja luokituksesta;

               b)

               uimaveden laadun hallinnasta; ja

               c)

               uimaveden laatua koskevasta tiedottamisesta yleisölle.

         2.   Tämän direktiivin tarkoituksena on ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen sekä ihmisten terveyden suojelu täydentämällä direktiiviä 2000/60/EY.
   3.   Tätä direktiiviä sovelletaan mihin tahansa pintaveden osaan, jossa toimivaltainen viranomainen odottaa huomattavan määrän ihmisiä uivan ja jossa uimista tämä viranomainen ei ole pysyvästi kieltänyt tai antanut pysyvää ohjetta, jonka mukaan uiminen ei ole suositeltavaa, jäljempänä ’uimavesi’. Sitä ei sovelleta

               a)

               uima- ja porealtaisiin;

               b)

               rajattuun vesitilaan, jota on tarkoitus käsitellä tai jota käytetään hoitotarkoituksiin; eikä

               c)

               keinotekoisesti aikaansaatuun rajattuun vesitilaan, joka on erotettu pinta- ja pohjavedestä.

         2 artikla
   Määritelmät
   Tässä direktiivissä käytetään seuraavia määritelmiä:

               1)

               Ilmaisuilla ’pintavesi’, ’pohjavesi’, ’sisämaan vesi’, ’jokisuiden vaihettumisalueet’, ’rannikkovesi’ ja ’vesistöalue’ on sama merkitys kuin direktiivissä 2000/60/EY.

               2)

               ’Toimivaltaisella viranomaisella’ tarkoitetaan viranomaista tai viranomaisia, jonka tai jotka jäsenvaltio on nimennyt huolehtimaan tämän direktiivin vaatimusten noudattamisesta, tai muuta viranomaista tai elintä, jolle tämä tehtävä on annettu.

               3)

               Sanalla ’pysyvä’ tarkoitetaan uintikiellon tai ohjeen, jonka mukaan uiminen ei ole suositeltavaa, yhteydessä vähintään yhtä kokonaista uintikautta.

               4)

               ’Huomattavalla määrällä’ tarkoitetaan uimareista puhuttaessa määrää, jonka toimivaltainen viranomainen katsoo olevan huomattava ottaen erityisesti huomioon aikaisemmat kehityssuuntaukset tai käytettävissä oleva infrastruktuuri tai käytettävissä olevat tilat tai muut uinnin edistämiseksi toteutetut toimenpiteet.

               5)

               ’Pilaantumisella’ tarkoitetaan sellaisten mikrobiologisen saastumisen tai muiden organismien tai jätteiden esiintymistä, jotka vaikuttavat veden laatuun ja aiheuttavat uimareiden terveydelle 8 ja 9 artiklassa ja liitteessä I olevassa A sarakkeessa tarkoitettuja riskejä.

               6)

               ’Uintikaudella’ tarkoitetaan kautta, jonka aikana on odotettavissa huomattava määrä uimareita.

               7)

               ’Hallintatoimenpiteillä’ tarkoitetaan seuraavia uimavettä koskevia toimenpiteitä:

                           a)

                           uimavesiprofiilin laatiminen ja ylläpitäminen;

                           b)

                           seurantakalenterin laatiminen;

                           c)

                           uimaveden seuranta;

                           d)

                           uimaveden laadun arviointi;

                           e)

                           uimaveden luokitus;

                           f)

                           niiden pilaantumisen syiden määrittäminen ja arviointi, jotka saattavat vaikuttaa uimavesiin ja heikentää uimareiden terveyttä;

                           g)

                           tiedottaminen yleisölle;

                           h)

                           toimenpiteiden toteuttaminen sen ehkäisemiseksi, että uimarit altistuisivat veden pilaantumiselle;

                           i)

                           toimenpiteiden toteuttaminen pilaantumisriskin vähentämiseksi.

               8)

               ’Lyhytkestoisella pilaantumisella’ tarkoitetaan liitteessä I olevassa A sarakkeessa tarkoitettua mikrobiologista saastumista, jolla on selvästi tunnistettavat syyt ja jonka ei yleensä odoteta vaikuttavan uimaveden laatuun kauemmin kuin arviolta 72 tunnin ajan sen jälkeen, kun se on ensi kerran vaikuttanut uimaveden laatuun, ja jonka osalta toimivaltainen viranomainen on vahvistanut ennakointi- ja käsittelymenettelyt liitteessä II esitetyn mukaisesti.

               9)

               ’Epätavanomaisella tilanteella’ tarkoitetaan tapahtumaa tai tapahtumasarjaa, joka vaikuttaa uimaveden laatuun kyseisellä paikalla ja joka ei todennäköisesti satu keskimäärin useammin kuin kerran neljässä vuodessa.

               10)

               ’Uimaveden laatua koskevilla tiedoilla’ tarkoitetaan tietoja, jotka on saatu 3 artiklan mukaisesti.

               11)

               ’Uimaveden laadun arvioinnilla’ tarkoitetaan uimaveden laadun arviointiprosessia, jossa käytetään liitteessä II kuvattua arviointimenetelmää.

               12)

               ’Syanobakteerien nopealla lisääntymisellä’ tarkoitetaan syanobakteerien kasautumista kukintona, kettona tai vaahtona.

               13)

               Ilmaisulla ’yleisö, jota asia koskee’ on sama merkitys kuin tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetussa neuvoston direktiivissä 85/337/ETY (13).

         II LUKU
   UIMAVEDEN LAATU JA HALLINTA
   3 artikla
   Seuranta
   1.   Jäsenvaltioiden on määritettävä vuosittain kaikki uimavedet ja määriteltävä uintikauden pituus. Niiden on tehtävä näin ensimmäisen kerran ennen 24 päivää maaliskuuta 2008 seuraavan ensimmäisen uintikauden alkua.
   2.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että liitteessä I olevassa A sarakkeessa esitettyjen muuttujien seuranta tapahtuu liitteen IV mukaisesti.
   3.   Seurantakohdan on sijaittava uimavedessä sellaisessa paikassa, jossa

               a)

               on odotettavissa huomattava määrä uimareita; tai

               b)

               uimavesiprofiilin mukaan on oletettavasti suurin pilaantumisriski.

         4.   Kaikille uimavesille on laadittava seurantakalenteri ennen kunkin uintikauden alkua, ensimmäisen kerran ennen kolmannen kokonaisen uintikauden alkua tämän direktiivin voimaantulon jälkeen. Seuranta on toteutettava viimeistään neljän päivän kuluessa seurantakalenterissa esitetyn päivän jälkeen.
   5.   Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön liitteessä I olevassa A sarakkeessa esitettyjen muuttujien seurannan tämän direktiivin voimaantulon jälkeisenä ensimmäisenä kokonaisena uintikautena. Tässä tapauksessa seurannan on tapahduttava liitteessä IV esitetyllä tiheydellä. Kyseisen seurannan tuloksia voidaan käyttää 4 artiklan mukaisten uimaveden laatua koskevien tietojen keräämiseen. Heti kun jäsenvaltiot ottavat käyttöön seurannan tämän direktiivin mukaisesti, ne voivat lopettaa direktiivin 76/160/ETY liitteessä esitettyjen muuttujien seurannan.
   6.   Lyhytkestoisen pilaantumisen aikana otetut näytteet voidaan jättää ottamatta huomioon. Ne on korvattava liitteen IV mukaisesti otettavilla näytteillä.
   7.   Edellä 4 kohdassa tarkoitetun seurantakalenterin aikataulun noudattaminen voidaan epätavanomaisissa tilanteissa keskeyttää toistaiseksi. Aikatauluun palataan niin pian kuin se on mahdollista epätavanomaisen tilanteen päätyttyä. Uusia näytteitä on otettava niin pian kuin se on mahdollista epätavanomaisen tilanteen päätyttyä niiden näytteiden korvaamiseksi, jotka puuttuvat kyseisen tilanteen vuoksi.
   8.   Jäsenvaltioiden on ilmoitettava seurantakalenterin noudattamisen väliaikaisista keskeytyksistä komissiolle ja selvitettävä keskeytyksen syyt. Niiden on toimitettava kyseiset ilmoitukset viimeistään 13 artiklassa säädetyn seuraavan vuosikertomuksen yhteydessä.
   9.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että uimaveden laadun analysointi tapahtuu liitteessä I esitettyjen vertailumenetelmien ja liitteessä V vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia muiden menetelmien tai sääntöjen käytön, jos ne voivat osoittaa, että saadut tulokset vastaavat liitteessä I esitettyjä menetelmiä ja liitteessä V vahvistettuja sääntöjä käyttäen saatuja tuloksia. Jäsenvaltioiden, jotka sallivat tällaisten vastaavien menetelmien tai sääntöjen käytön, on toimitettava komissiolle kaikki asiaankuuluvat tiedot käytetyistä menetelmistä ja säännöistä ja niiden vastaavuudesta.
   4 artikla
   Uimaveden laadun arviointi
   1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että uimaveden laatua koskevat tiedot kootaan liitteessä I olevassa A sarakkeessa esitettyjen muuttujien seurannan perusteella.
   2.   Uimaveden laadun arviointi on suoritettava

               a)

               kunkin uimaveden osalta;

               b)

               kunkin uintikauden päätyttyä;

               c)

               uimaveden laatua koskevien tietojen perusteella, jotka on koottu kyseiseltä ja kolmelta edelliseltä uintikaudelta; ja

               d)

               liitteessä II vahvistetun menettelyn mukaisesti.

         Jäsenvaltio voi kuitenkin päättää suorittaa uimaveden laatua koskevia arviointeja ainoastaan kolmelta edelliseltä uintikaudelta koottujen uimaveden laatua koskevien tietojen pohjalta. Jos se tekee tällaisen päätöksen, sen on ilmoitettava asiasta komissiolle etukäteen. Sen on myös ilmoitettava komissiolle, jos se päättää myöhemmin palata neljän uintikauden perusteella tehtäviin arviointeihin. Jäsenvaltiot saavat muuttaa sovellettavaa arviointijaksoa enintään kerran joka viides vuosi.
   3.   Uimaveden laadun arviointeihin käytettävien uimavettä koskevien tietojen on käsitettävä aina vähintään 16 näytettä tai liitteessä IV olevassa 2 kohdassa tarkoitetuissa erityisolosuhteissa 12 näytettä.
   4.   Kuitenkin edellyttäen, että joko

               —

               3 kohdan vaatimus täyttyy, tai

               —

               arviointiin käytettävät uimavettä koskevat tiedot käsittävät vähintään 8 näytettä sellaisten uimavesien ollessa kyseessä, joilla uintikausi on enintään 8 viikkoa,

         uimaveden laadun arviointi voidaan suorittaa sellaisten uimaveden laatua koskevien tietojen perusteella, jotka koskevat vähempää kuin neljää uintikautta, jos

               a)

               uimavesi on hiljattain määritetty uimavedeksi;

               b)

               on tapahtunut muutoksia, jotka voivat todennäköisesti vaikuttaa uimaveden 5 artiklan mukaiseen luokitukseen, jolloin arviointi suoritetaan niiden veden laatua koskevien tietojen perusteella, jotka koostuvat pelkästään muutosten tapahtumisen jälkeen koottujen näytteiden tuloksista; tai

               c)

               uimavesi on jo arvioitu direktiivin 76/160/ETY mukaisesti, jolloin on käytettävä vastaavia kyseisen direktiivin mukaisesti kerättyjä tietoja ja tätä varten direktiivin 76/160/ETY liitteen muuttujien 2 ja 3 on katsottava vastaavan tämän direktiivin liitteessä I olevassa A sarakkeessa olevia muuttujia 2 ja 1.

         5.   Jäsenvaltiot voivat jakaa alaryhmiin tai ryhmitellä yhteen nykyisiä uimavesiä uimaveden laadun arvioinnin perusteella. Ne voivat ryhmitellä nykyisiä uimavesiä samaan ryhmään ainoastaan, jos

               a)

               uimavedet ovat vierekkäisiä;

               b)

               niiden arvioinnit ovat olleet samanlaiset neljänä edellisenä vuonna 2 ja 3 kohdan sekä 4 kohdan c alakohdan mukaisesti; ja

               c)

               niiden uimavesiprofiileissa on tunnistettu yhteisiä riskitekijöitä tai niiden puuttuminen.

         5 artikla
   Uimavesien luokitus ja laatu
   1.   Edellä olevan 4 artiklan mukaisen uimaveden laadun arvioinnin perusteella jäsenvaltioiden on luokiteltava uimavesi liitteessä II olevien perusteiden mukaisesti seuraavasti:

               a)

               ”huono”;

               b)

               ”riittävä”;

               c)

               ”hyvä”; tai

               d)

               ”erinomainen”.

         2.   Ensimmäinen tämän direktiivin vaatimusten mukainen luokitus on saatava valmiiksi vuoden 2015 uintikauden päättyessä.
   3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että vuoden 2015 uintikauden päättyessä kaikki uimavedet ovat laadultaan vähintään ”riittäviä”. Niiden on toteutettava tarkoituksenmukaisiksi katsomiaan realistisia ja oikeasuhteisia toimenpiteitä, jotta ”erinomaisiksi” tai ”hyviksi” luokiteltujen uimavesien lukumäärää pystyttäisiin lisäämään.
   4.   Huolimatta 3 kohdan yleisvaatimuksesta uimavesi voidaan tilapäisesti luokitella ”huonoksi”, mutta se voi silti olla edelleen tämän direktiivin vaatimusten mukainen. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltioiden on varmistettava, että seuraavat edellytykset täyttyvät:

               a)

               Kunkin ”huonoksi” luokitellun uimaveden osalta on toteutettava seuraavat toimenpiteet sen luokituksen jälkeisestä uintikaudesta alkaen:

                           i)

                           asiaankuuluvat hallintatoimenpiteet, mukaan lukien uintikielto tai ohje, jonka mukaan uiminen ei ole suositeltavaa, joilla estetään uimareiden altistuminen veden pilaantumiselle,

                           ii)

                           niiden syiden yksilöiminen, minkä vuoksi laatua ”riittävä” ei ole onnistuttu saavuttamaan,

                           iii)

                           asiaankuuluvat toimenpiteet pilaantumisen syiden ehkäisemiseksi, vähentämiseksi tai poistamiseksi, ja

                           iv)

                           yleisön varoittaminen 12 artiklan mukaisesti selvällä ja yksinkertaisella varoitusmerkillä sekä antamalla heille tietoja pilaantumisen syistä ja uimavesiprofiiliin perustuvista toimenpiteistä.

               b)

               Jos uimavesi luokitellaan ”huonoksi” viitenä peräkkäisenä vuotena, määrätään pysyvä uintikielto tai annetaan pysyvä ohje, ettei uiminen ole suositeltavaa. Jäsenvaltio voi kuitenkin määrätä pysyvän uimakiellon tai antaa pysyvän ohjeen, ettei uiminen ole suositeltavaa, ennen viiden vuoden jakson loppua, jos se katsoo, että ”riittävän” laadun saavuttaminen olisi käytännössä mahdotonta tai suhteettoman kallista.

         6 artikla
   Uimavesiprofiilit
   1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että uimavesiprofiilit laaditaan liitteen III mukaisesti. Kukin uimavesiprofiili voi kattaa yhden ainoan uimaveden tai useampia vierekkäisiä uimavesiä. Uimavesiprofiilit laaditaan ensimmäisen kerran viimeistään 24 päivänä maaliskuuta 2011.
   2.   Uimavesiprofiilit on tarkistettava ja saatettava ajan tasalle liitteen III mukaisesti.
   3.   Kun uimavesiprofiileja laaditaan, tarkistetaan ja saatetaan ajan tasalle, on käytettävä asianmukaisella tavalla direktiivin 2000/60/EY nojalla suoritetuista arvioinneista ja seurannasta saatuja tietoja, jotka ovat keskeisiä tämän direktiivin kannalta.
   7 artikla
   Hallintatoimenpiteet poikkeustilanteissa
   Kun jäsenvaltioiden tietoon tulee odottamattomia tilanteita, joilla on tai joilla voidaan todennäköisesti odottaa olevan haitallisia vaikutuksia uimaveden laatuun ja uimareiden terveyteen, niiden on varmistettava, että toteutetaan oikea-aikaisia ja riittäviä hallintatoimenpiteitä. Tällaisiin toimenpiteisiin on kuuluttava yleisölle tiedottaminen ja tarvittaessa tilapäinen uintikielto.
   8 artikla
   Syanobakteeririskit
   1.   Jos uimavesiprofiili osoittaa, että syanobakteerien nopea lisääntyminen on mahdollista, tilannetta on seurattava asianmukaisesti, jotta terveysriskit havaittaisiin ajoissa.
   2.   Jos syanobakteerien nopea lisääntyminen todetaan ja terveysriski on havaittu tai sen otaksutaan olevan olemassa, altistumisen estämiseksi on toteutettava välittömästi asianmukaisia hallintatoimenpiteitä, yleisölle tiedottaminen mukaan lukien.
   9 artikla
   Muut muuttujat
   1.   Jos uimavesiprofiili osoittaa, että makrolevän ja/tai kasviplanktonin nopean lisääntymisen uhka on olemassa, on ryhdyttävä tutkimuksiin niiden hyväksyttävän tason ja terveysriskien määrittämiseksi sekä toteutettava asianmukaisia hallintatoimenpiteitä, yleisölle tiedottaminen mukaan lukien.
   2.   Uimavesiä on tarkasteltava silmämääräisesti pilaantumisen, esimerkiksi tervamaisten jäämien sekä lasin, muovin, kumin tai muiden jätteiden toteamiseksi. Kun pilaantumista havaitaan, on toteutettava asianmukaisia hallintatoimenpiteitä, tarvittaessa yleisölle tiedottaminen mukaan lukien.
   10 artikla
   Yhteistyö rajat ylittävillä vesillä
   Kun vesistöalue aiheuttaa rajat ylittäviä vaikutuksia uimaveden laatuun, jäsenvaltioiden, joita asia koskee, on tehtävä asianmukaista yhteistyötä tämän direktiivin täytäntöönpanossa, mukaan lukien asianmukainen tietojenvaihto ja yhteinen toiminta kyseisten vaikutusten rajoittamiseksi.
   III LUKU
   TIETOJEN VAIHTO
   11 artikla
   Yleisön osallistuminen
   Jäsenvaltioiden on kannustettava yleisön osallistumista tämän direktiivin täytäntöönpanoon ja varmistettava, että yleisölle, jota asia koskee, tarjotaan mahdollisuudet

               —

               saada tietoja osallistumistavoista, ja

               —

               tehdä ehdotuksia, huomautuksia tai valituksia.

         Tämä koskee erityisesti uimavesien luetteloiden laatimista, tarkistamista ja ajan tasalle saattamista 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Toimivaltaisten viranomaisten on otettava kaikki saadut tiedot asianmukaisesti huomioon.
   12 artikla
   Yleisölle tiedottaminen
   1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että seuraavia tietoja levitetään aktiivisesti ja että ne asetetaan uintikauden aikana viivytyksettä saataville helppopääsyiseen paikkaan uimaveden välittömään läheisyyteen

               a)

               uimaveden voimassa oleva luokitus ja tässä artiklassa tarkoitettu uintikielto sekä ohje, jonka mukaan uiminen ei ole suositeltavaa, käyttäen selvää ja yksinkertaista merkkiä tai symbolia;

               b)

               yleiskuvaus uimavedestä yleistajuisella kielellä liitteen III mukaisesti laaditun uimavesiprofiilin perusteella;

               c)

               jos kyseessä on uimavesien lyhytkestoinen pilaantuminen:

                           —

                           ilmoitus uimaveden lyhytkestoisesta pilaantumisesta,

                           —

                           tieto siitä, kuinka monena päivänä edellisen uintikauden aikana uiminen oli kielletty tai se ei ollut suositeltavaa kyseisen pilaantumisen takia, ja

                           —

                           varoitus aina, kun kyseinen pilaantuminen on odotettavissa tai jo todettu;

               d)

               tiedot epätavanomaisten tilanteiden luonteesta ja arvioidusta kestosta kyseisten tapahtumien aikana;

               e)

               jos uiminen on kielletty tai se ei ole suositeltavaa, yleisölle osoitettu tiedote, jossa ilmoitetaan syyt tähän; ja

               f)

               jos määrätään pysyvä uintikielto tai annetaan ohje, jonka mukaan uiminen ei ole suositeltavaa, maininta siitä, ettei kyseinen alue enää ole uimavettä, ja sitä koskevan luokituksen poiston syyt; ja

               g)

               viittaus lähteisiin, joista saa tarkempia tietoja 2 kohdan mukaisesti.

         2.   Jäsenvaltioiden on käytettävä asianmukaisia viestintävälineitä ja teknologiaa, Internet mukaan luettuna, levittääkseen aktiivisesti ja viivytyksettä 1 kohdassa tarkoitettuja uimavesiä koskevia tietoja sekä myös seuraavia tietoja, tarpeen mukaan eri kielillä:

               a)

               luettelo uimavesistä;

               b)

               kunkin uimaveden luokitus viimeisten kolmen vuoden aikana sekä sen uimavesiprofiili ja viimeisen luokituksen jälkeen tämän direktiivin mukaisesti suoritetun seurannan tulokset;

               c)

               jos uimavesi on luokiteltu ”huonoksi”, tiedot pilaantumisen syistä ja niistä toimenpiteistä, joita on toteutettu sen ehkäisemiseksi, että uimarit altistuisivat veden pilaantumiselle, ja pilaantumisen syiden käsittelemiseksi 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti;

               d)

               jos kyseessä on uimavesien lyhytkestoinen pilaantuminen, yleisiä tietoja:

                           —

                           olosuhteista, jotka todennäköisesti voivat johtaa lyhytkestoiseen pilaantumiseen,

                           —

                           kyseisen pilaantumisen todennäköisyydestä ja arvioidusta kestosta,

                           —

                           pilaantumisen syistä ja niistä toimenpiteistä, joita on toteutettu sen ehkäisemiseksi, että uimarit altistuisivat veden pilaantumiselle, ja pilaantumisen syiden käsittelemiseksi.

         Edellä a alakohdassa tarkoitetun luettelon on oltava saatavilla jokaisena vuonna ennen uintikauden alkua. Edellä b alakohdassa tarkoitetun seurannan tulokset on asetettava saataville Internetissä analyysin tultua loppuun suoritetuksi.
   3.   Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja tietoja on levitettävä heti, kun ne ovat saatavilla, ja 24 päivää maaliskuuta 2008 seuraavan viidennen uintikauden alusta alkaen.
   4.   Jäsenvaltioiden ja komission on mahdollisuuksien mukaan toimitettava yleisölle tietoja käyttäen paikkatietotekniikkaa ja esitettävä ne selkeällä ja johdonmukaisella tavalla, erityisesti merkkejä ja symboleja hyödyntäen.
   13 artikla
   Kertomukset
   1.   Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kunkin uimaveden seurannan ja uimaveden laadun arvioinnin tulokset sekä kuvaus merkittävistä hallintatoimenpiteistä, joita on toteutettu. Jäsenvaltioiden on toimitettava nämä tiedot vuosittain viimeistään 31 päivänä joulukuuta edeltävän uintikauden osalta. Niiden on aloitettava tietojen toimittaminen sitten, kun ensimmäinen uimaveden laadun arviointi on toteutettu 4 artiklan mukaisesti.
   2.   Jäsenvaltioiden on ilmoitettava vuosittain komissiolle ennen uintikauden alkua kaikista uimavesiksi määritetyistä vesistä sekä syyt kaikkiin muutoksiin edellisvuoteen verrattuna. Niiden on toimitettava nämä tiedot ensimmäisen kerran ennen 24 päivää maaliskuuta 2008 seuraavan ensimmäisen uintikauden alkua.
   3.   Kun uimaveden seuranta on aloitettu tämän direktiivin mukaisesti, 1 kohdassa tarkoitettu vuosittainen raportointi komissiolle toteutetaan edelleen direktiivin 76/160/ETY nojalla, kunnes ensimmäinen arviointi voidaan suorittaa tämän direktiivin mukaisesti. Kyseisen kauden aikana vuosikertomuksessa ei oteta huomioon direktiivin 76/160/ETY liitteessä olevaa muuttujaa 1, ja direktiivin 76/160/ETY liitteessä olevien muuttujien 2 ja 3 oletetaan vastaavan tämän direktiivin liitteessä I olevan A sarakkeen muuttujia 2 ja 1.
   4.   Komissio julkaisee vuosittain yhteisön uimaveden laatua koskevan yhteenvetokertomuksen, jossa tarkastellaan uimavesien luokitusta, direktiivin vaatimusten täyttämistä ja toteutettuja huomattavia hallintatoimenpiteitä. Komissio julkaisee tämän kertomuksen vuosittain 30 päivään huhtikuuta mennessä, myös Internetissä. Kertomusta laatiessaan komissio käyttää mahdollisuuksien mukaan parhaalla mahdollisella tavalla hyväksi asiaa koskevassa yhteisön lainsäädännössä, erityisesti direktiivissä 2000/60/EY, säädettyjä tietojen keräämistä, arviointia ja esittämistä koskevia järjestelmiä.
   IV LUKU
   LOPPUSÄÄNNÖKSET
   14 artikla
   Kertomus ja tarkistaminen
   1.   Komissio toimittaa viimeistään vuonna 2008 kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Kertomuksessa otetaan erityisesti huomioon

               a)

               tulokset, jotka on saatu komission yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tekemästä soveltuvasta eurooppalaisesta epidemiologisesta tutkimuksesta;

               b)

               uimaveden laatua koskevien muuttujien muu tieteellinen, analyyttinen ja epidemiologinen kehitys, myös virusten osalta; ja

               c)

               Maailman terveysjärjestön suositukset.

         2.   Jäsenvaltioiden on vuoden 2014 loppuun mennessä toimitettava komissiolle kirjalliset huomautuksensa kertomuksen johdosta, myös tarpeesta suorittaa uusi tutkimus tai arviointi, joka voi olla tarpeen komission avustamiseksi sen suorittaessa 3 kohdan mukaista tämän direktiivin arviointia.
   3.   Komissio arvioi tätä direktiiviä kertomuksen, jäsenvaltioiden kirjallisten huomautusten ja laajan vaikutusarvioinnin perusteella viimeistään vuonna 2020 kiinnittäen erityistä huomiota uimaveden laatua koskeviin kokemuksiin ja myös siihen, onko tarkoituksenmukaista poistaa luokitus ”riittävä” tai muuttaa soveltuvia vaatimuksia, sekä tekee tarvittaessa asianmukaisia lainsäädäntöehdotuksia perustamissopimuksen 251 artiklan mukaisesti.
   15 artikla
   Tekninen mukauttaminen ja täytäntöönpanotoimenpiteet
   1.   Jäljempänä 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti päätetään

               a)

               mikrobiologisten tutkimusmenetelmien vastaavuutta koskevan EN/ISO-standardin määrittämisestä 3 artiklan 9 kohtaa varten;

               b)

               8 artiklan 1 kohdan ja 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 4 kohdan täytäntöönpanoa koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen antamisesta;

               c)

               liitteen I muuttujien analysointimenetelmien mukauttamisesta tieteellisen ja teknisen kehityksen perusteella;

               d)

               liitteen V mukauttamisesta tieteellisen ja teknisen kehityksen perusteella;

               e)

               niiden suuntaviivojen vahvistamisesta, jotka koskevat yhteistä menetelmää yksittäisten näytteiden arviointia varten.

         2.   Komissio esittää luonnoksen 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan osalta 1 kohdan b alakohdan mukaisesti toteutettaviksi toimenpiteiksi viimeistään 24 päivänä maaliskuuta 2010. Sitä ennen komissio kuulee jäsenvaltioiden, alue- ja paikallisviranomaisten, asianomaisten matkailu- ja kuluttajajärjestöjen sekä muiden asianomaisten osapuolten edustajia. Hyväksyttyään asianomaiset säännöt se julkaisee ne Internetin välityksellä.
   16 artikla
   Komiteamenettely
   1.   Komissiota avustaa komitea.
   2.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
   Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
   3.   Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
   17 artikla
   Kumoaminen
   1.   Kumotaan direktiivi 76/160/ETY 31 päivästä joulukuuta 2014 alkaen. Jollei 2 kohdasta muuta johdu, kumoaminen ei vaikuta niitä määräaikoja koskeviin jäsenvaltioiden velvollisuuksiin, jotka kumotussa direktiivissä asetetaan direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen soveltamiselle.
   2.   Tätä direktiiviä sovelletaan ja se korvaa direktiivin 76/160/ETY heti, kun jäsenvaltio on toteuttanut kaikki tämän direktiivin vaatimusten noudattamiseksi tarvittavat lainsäädännölliset, hallinnolliset ja käytännön toimenpiteet.
   3.   Viittauksia kumottuun direktiiviin 76/160/ETY pidetään viittauksina tähän direktiiviin.
   18 artikla
   Täytäntöönpano
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 24. päivänä maaliskuuta 2008. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   19 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   20 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 15 päivänä helmikuuta 2006.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         J. BORRELL FONTELLES

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         H. WINKLER

      (1)  EUVL C 45 E, 25.2.2003, s. 127.

      (2)  EUVL C 220, 16.9.2003, s. 39.

      (3)  EUVL C 244, 10.10.2003, s. 31.

      (4)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 21. lokakuuta 2003 (EUVL C 82 E, 1.4.2004, s. 115), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 20. joulukuuta 2004 (EUVL C 111 E, 11.5.2005, s. 1), ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 10. toukokuuta 2005 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma, annettu 18. tammikuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 20. joulukuuta 2005.

      (5)  EYVL L 242, 10.9.2002, s. 1.

      (6)  EYVL L 31, 5.2.1976, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 807/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 36).

      (7)  EYVL L 135, 30.5.1991, s. 40, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (8)  EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003.

      (9)  EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä N:o 2455/2001/EY (EYVL L 331, 15.12.2001, s. 1).

      (10)  EUVL L 41, 14.2.2003, s. 26.

      (11)  EUVL L 156, 25.6.2003, s. 17.

      (12)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (13)  EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/35/EY (EUVL L 156, 25.6.2003, s. 17).

      LIITE I
      Sisämaan vedet

                  A

                  B

                  C

                  D

                  E

                  Muuttuja

                  Erinomainen laatu

                  Hyvä laatu

                  Riittävä laatu

                  Analyysin vertailumenetelmät

                  1

                  Suolistoperäiset enterokokit, (pmy/100 ml)

                  200 (1)

                  400 (1)

                  330 (2)

                  ISO 7899-1 tai ISO 7899-2

                  2

                  Escherichia coli, (pmy/100 ml)

                  500 (1)

                  1 000 (1)

                  900 (2)

                  ISO 9308-3 tai ISO 9308-1

            Rannikkovedet ja jokisuiden vaihettumisalueet

                  A

                  B

                  C

                  D

                  E

                  Muuttuja

                  Erinomainen laatu

                  Hyvä laatu

                  Riittävä laatu

                  Analyysin vertailumenetelmät

                  1

                  Suolistoperäiset enterokokit, (pmy/100 ml)

                  100 (3)

                  200 (3)

                  185 (4)

                  ISO 7899-1 tai ISO 7899-2

                  2

                  Escherichia coli, (pmy/100 ml)

                  250 (3)

                  500 (3)

                  500 (4)

                  ISO 9308-3 tai ISO 9308-1

         (1)  Perustuu 95‐prosenttipisteen arvioon. Ks. liite II.

         (2)  Perustuu 90‐prosenttipisteen arvioon. Ks. liite II.

         (3)  Perustuu 95‐prosenttipisteen arvioon. Ks. liite II.

         (4)  Perustuu 90‐prosenttipisteen arvioon. Ks. liite II.

      LIITE II
      Uimaveden arviointi ja luokitus
      1.   Huono laatu
      Uimavedet on luokiteltava ”huonoiksi”, jos viimeisen arviointijakson (1) uimaveden laatua koskevissa tiedoissa mikrobiologisten laskentatulosten prosenttipisteet (2) ovat huonommat (3) kuin liitteessä I olevan D sarakkeen ”riittävää laatua” osoittavat arvot.
      2.   Riittävä laatu
      Uimavedet on luokiteltava ”riittäviksi”

                  1)

                  jos viimeisen arviointijakson uimaveden laatua koskevien tietojen perusteella mikrobiologisten laskentatulosten prosenttipisteet ovat samat tai paremmat (4) kuin liitteessä I olevan D sarakkeen ”riittävää laatua” osoittavat arvot; ja

                  2)

                  jos uimavesi on alttiina lyhytkestoiselle pilaantumiselle edellyttäen, että

                              i)

                              parhaillaan ollaan toteuttamassa asianmukaisia hallintatoimenpiteitä, mukaan lukien valvonta, ennakkovaroitusjärjestelmät ja seuranta, uimarien altistumisen ehkäisemiseksi varoituksella tai tarvittaessa uintikiellolla;

                              ii)

                              parhaillaan ollaan toteuttamassa asianmukaisia hallintatoimenpiteitä pilaantumisen syiden ehkäisemiseksi, vähentämiseksi tai poistamiseksi; ja

                              iii)

                              niiden näytteiden määrä, jotka jätettiin ottamatta huomioon 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti viimeisellä arviointijaksolla tapahtuneen lyhytkestoisen pilaantumisen vuoksi, on enintään 15 prosenttia kyseiselle kaudelle seuranta-aikatauluissa vahvistettujen näytteiden kokonaismäärästä tai enintään yksi näyte uimakautta kohti siten, että näistä kahdesta vaihtoehdosta valitaan määrältään suurempi.

            3.   Hyvä laatu
      Uimavedet on luokiteltava ”hyviksi”

                  1)

                  jos viimeisen arviointijakson uimaveden laatua koskevien tietojen perusteella mikrobiologisten laskentatulosten prosenttipisteet ovat samat tai paremmat (4) kuin liitteessä I olevan C sarakkeen ”hyvää laatua” osoittavat arvot; ja

                  2)

                  jos uimavesi on alttiina lyhytkestoiselle pilaantumiselle edellyttäen, että

                              i)

                              parhaillaan ollaan toteuttamassa asianmukaisia hallintatoimenpiteitä, mukaan lukien valvonta, ennakkovaroitusjärjestelmät ja seuranta, uimarien altistumisen ehkäisemiseksi varoituksella tai tarvittaessa uintikiellolla;

                              ii)

                              parhaillaan ollaan toteuttamassa asianmukaisia hallintatoimenpiteitä pilaantumisen syiden ehkäisemiseksi, vähentämiseksi tai poistamiseksi; ja

                              iii)

                              niiden näytteiden määrä, jotka jätettiin ottamatta huomioon 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti viimeisellä arviointijaksolla tapahtuneen lyhytkestoisen pilaantumisen vuoksi, on enintään 15 prosenttia kyseiselle kaudelle seuranta-aikatauluissa vahvistettujen näytteiden kokonaismäärästä tai enintään yksi näyte uimakautta kohti siten, että näistä kahdesta vaihtoehdosta valitaan määrältään suurempi.

            4.   Erinomainen laatu
      Uimavedet on luokiteltava ”erinomaisiksi”

                  1)

                  jos viimeisen arviointijakson uimaveden laatua koskevien tietojen perusteella mikrobiologisten laskentatulosten prosenttipisteet ovat samat tai paremmat kuin liitteessä I olevan B sarakkeen ”erinomaista laatua” osoittavat arvot; ja

                  2)

                  jos uimavesi on alttiina lyhytkestoiselle pilaantumiselle edellyttäen, että

                              i)

                              parhaillaan ollaan toteuttamassa asianmukaisia hallintatoimenpiteitä, mukaan lukien valvonta, ennakkovaroitusjärjestelmät ja seuranta, uimarien altistumisen ehkäisemiseksi varoituksella tai tarvittaessa uintikiellolla;

                              ii)

                              parhaillaan ollaan toteuttamassa asianmukaisia hallintatoimenpiteitä pilaantumisen syiden ehkäisemiseksi, vähentämiseksi tai poistamiseksi; ja

                              iii)

                              niiden näytteiden määrä, jotka jätettiin ottamatta huomioon 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti viimeisellä arviointijaksolla tapahtuneen lyhytkestoisen pilaantumisen vuoksi, on enintään 15 prosenttia kyseiselle kaudelle seuranta-aikatauluissa vahvistettujen näytteiden kokonaismäärästä tai enintään yksi näyte uimakautta kohti siten, että näistä kahdesta vaihtoehdosta valitaan määrältään suurempi.

            HUOMAUTUKSET

         (1)  ”Viimeisellä arviointijaksolla” tarkoitetaan neljää viimeistä uintikautta tai tarvittaessa 4 artiklan 2 tai 4 kohdassa määritettyä ajanjaksoa.

         (2)  Prosenttipiste perustuu tietystä uimavedestä saatujen mikrobiologisten tietojen log10-arvon normaalin todennäköisyystiheysfunktion prosenttipisteen arviointiin, ja se johdetaan seuraavasti:

                  i)

                  otetaan log10-arvo kaikista arvioitavien mittaustietojen bakteerilaskentatuloksista (jos arvoksi saadaan nolla, log10-arvo otetaan kuitenkin käytetyn analyyttisen menetelmän havaitsemisrajan vähimmäisarvosta);

                  ii)

                  lasketaan log10-arvojen aritmeettinen keskiarvo (μ);

                  iii)

                  lasketaan log10-arvojen standardipoikkeama (σ).

            Tietojen todennäköisyystiheysfunktion ylempi 90. prosenttipiste saadaan seuraavasta yhtälöstä: ylempi 90. prosenttipiste = antilog (μ + 1,282 σ).
      Tietojen todennäköisyystiheysfunktion ylempi 95. prosenttipiste saadaan seuraavasta yhtälöstä: ylempi 95. prosenttipiste = antilog (μ + 1,65 σ).

         (3)  ”Huonommat” tarkoittaa suurempia pitoisuusarvoja, jotka on ilmaistu pesäkkeitä muodostavina yksikköinä (pmy)/100 ml.

         (4)  ”Paremmat” tarkoittaa pienempiä pitoisuusarvoja, jotka on ilmaistu pesäkkeitä muodostavina yksikköinä (pmy)/100 ml.

      LIITE III
      Uimavesiprofiili

                  1.

                  Edellä 6 artiklassa tarkoitetun uimavesiprofiilin osat ovat seuraavat:

                              a)

                              kuvaus uimaveden ja kyseisen uimaveden valuma-alueella olevien muiden pintavesien fysikaalisista, maantieteellisistä ja hydrologisista ominaisuuksista, jotka voisivat olla pilaantumisen aiheuttajia ja jotka ovat merkityksellisiä tämän direktiivin tavoitteen kannalta ja direktiivin 2000/60/EY mukaisesti;

                              b)

                              niiden pilaantumisen syiden määrittäminen ja arviointi, jotka saattavat vaikuttaa uimaveteen ja heikentää uimarien terveyttä;

                              c)

                              arvio syanobakteerien nopean lisääntymisen todennäköisyydestä;

                              d)

                              arvio makrolevän ja/tai kasviplanktonin nopean lisääntymisen todennäköisyydestä;

                              e)

                              jos b alakohdan mukainen arviointi osoittaa, että lyhytkestoisen pilaantumisen riski on olemassa, seuraavat tiedot:

                                          —

                                          odotettavissa olevan lyhytkestoisen pilaantumisen ennakoitu luonne, tiheys ja kesto,

                                          —

                                          yksityiskohtaiset tiedot kaikista jäljellä olevista pilaantumisen syistä, mukaan lukien toteutetut hallintatoimenpiteet, ja aikataulu syiden poistamiseksi,

                                          —

                                          lyhytkestoisten pilaantumistapahtumien aikana toteutetut hallintatoimenpiteet ja kyseisestä toimenpiteestä vastaavien elinten tunniste- ja yhteystiedot;

                              f)

                              seurantakohdan sijainti.

                  2.

                  Jos uimavesi on luokiteltu ”hyväksi”, ”riittäväksi” tai ”huonoksi”, uimavesiprofiili on tarkistettava säännöllisesti sen arvioimiseksi, onko mikään 1 kohdassa luetelluista seikoista muuttunut. Profiili on tarvittaessa saatettava ajan tasalle. Tarkistusten tiheys ja laajuus on määritettävä pilaantumisen luonteen ja vakavuuden perusteella. Kyseisten tarkistusten on kuitenkin oltava ainakin säännösten mukaisia, ja ne on suoritettava vähintään jäljempänä olevassa taulukossa määritetyllä tiheydellä.

                              Uimavesiluokitus

                              ”Hyvä”

                              ”Riittävä”

                              ”Huono”

                              Tarkistukset on suoritettava vähintään

                              neljän vuoden välein

                              kolmen vuoden välein

                              kahden vuoden välein

                              Tarkistettavat kohdat (1 kohdan alakohdat)

                              a–f alakohta

                              a–f alakohta

                              a–f alakohta

                        Jos uimavesi on aiemmin luokiteltu ”erinomaiseksi”, uimavesiprofiilit on tarkistettava ja tarvittaessa saatettava ajan tasalle ainoastaan, jos luokitus muuttuu ”hyväksi”, ”riittäväksi” tai ”huonoksi”. Tarkistuksen on katettava kaikki 1 kohdassa mainitut seikat.

                  3.

                  Jos uimaveden alueella tai sen läheisyydessä on merkittäviä rakennustöitä tai infrastruktuurimuutoksia, uimavesiprofiili on saatettava ajan tasalle ennen seuraavan uintikauden alkua.

                  4.

                  Edellä 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut tiedot on esitettävä yksityiskohtaisen kartan muodossa aina kun se on käytännössä mahdollista.

                  5.

                  Muita asiaan kuuluvia tietoja voidaan liittää tai lisätä, jos toimivaltainen viranomainen katsoo sen tarpeelliseksi.

      LIITE IV
      Uimaveden seuranta

                  1.

                  Otetaan yksi näyte vähän ennen kunkin uintikauden alkua. Tämä ylimääräinen näyte mukaan laskettuna, ja jollei 2 kohdasta muuta johdu, on aina otettava ja analysoitava yhteensä vähintään neljä näytettä uintikautta kohti.

                  2.

                  Uintikautta kohti tarvitsee ottaa ja analysoida kuitenkin ainoastaan kolme näytettä, mikäli kyseessä on uimavesi

                              a)

                              jonka uintikausi on enintään 8 viikkoa; tai

                              b)

                              joka sijaitsee maantieteellisesti erityisellä ongelma-alueella.

                  3.

                  Näytteenottopäivät on jaettava koko uintikauden ajalle siten, että kyseisten päivien väli ei ylitä koskaan yhtä kuukautta.

                  4.

                  Lyhytkestoisen pilaantumisen sattuessa otetaan yksi lisänäyte sen varmistamiseksi, että tilanne on päättynyt. Tämä näyte ei ole uimaveden laatua koskevien tietojen osana. Jos on tarpeen korvata huomioon ottamatta jätetty näyte, otetaan lisänäyte 7 päivän kuluessa lyhytkestoisen pilaantumisen päättymisestä.

      LIITE V
      Mikrobiologisia analyysejä varten otettavien näytteiden käsittelyä koskevat säännöt
      1.   Seurantakohta
      Jos mahdollista, näytteet on otettava 30 cm:n syvyydeltä veden pinnasta veden syvyyden ollessa ainakin 1 m.
      2.   Näytepullojen sterilointi
      On

                  —

                  steriloitava näytepullot autoklaavissa vähintään 15 minuutin ajan lämpötilassa 121 oC, tai

                  —

                  steriloitava näytepullot kuumailmasteriloinnilla lämpötilassa 160–170 oC vähintään 1 tunnin ajan, tai

                  —

                  käytettävä suoraan valmistajalta saatuja säteilytettyjä näyteastioita.

            3.   Näytteenotto
      Näytepullon/‐astian tilavuus määräytyy kutakin testattavaa muuttujaa varten tarvittavan vesimäärän mukaan. Vähimmäistilavuus on yleensä 250 ml.
      Näyteastioiden on oltava läpinäkyvää ja väritöntä materiaalia (lasi, polyeteeni tai polypropeeni).
      Jotta näyte ei saastuisi vahingossa, näytteenottajan on käytettävä aseptista tekniikkaa näytepullojen pitämiseksi steriileinä. Jos tämä tehdään oikein, muita steriilejä varusteita (esimerkiksi kirurgisia käsineitä tai pihtejä tai näytesauvaa) ei tarvita.
      Näytteen tiedot on merkittävä selvästi lähtemättömällä musteella näytteeseen ja näytteenottolomakkeeseen.
      4.   Näytteiden säilytys ja kuljetus ennen analysointia
      Vesinäytteet on kuljetuksen kaikissa vaiheissa suojattava valolta ja erityisesti suoralta auringonvalolta.
      Näyte on säilytettävä noin 4 oC:n lämpötilassa kylmälaukussa tai jääkaapissa (ilmastosta riippuen) laboratorioon asti. Jos kuljetus laboratorioon kestää todennäköisesti yli neljä tuntia, näyte on säilytettävä kuljetuksen ajan jääkaapissa.
      Näytteenoton ja analysoinnin välisen ajan on oltava mahdollisimman lyhyt. On suositeltavaa analysoida näytteet saman työpäivän aikana. Jos tämä ei ole mahdollista käytännön syistä, näytteet on käsiteltävä 24 tunnin kuluessa. Tällä välin näytteet on säilytettävä pimeässä lämpötilan ollessa 4 oC ± 3 oC.


Avis juridique important

|

31999L0029

Neuvoston direktiivi 1999/29/EY, annettu 22 päivänä huhtikuuta 1999, haitallisista aineista ja tuotteista eläinten ruokinnassa

Virallinen lehti nro L 115 , 04/05/1999 s. 0032 - 0046

NEUVOSTON DIREKTIIVI 1999/29/EY,annettu 22 päivänä huhtikuuta 1999,haitallisista aineista ja tuotteista eläinten ruokinnassaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, että(1) haitallisista aineista ja tuotteista eläinten ruokinnassa 17 päivänä joulukuuta 1973 annettua neuvoston direktiiviä 74/63/ETY(3) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin; selkeyden ja järkeistämisen vuoksi olisi kodifioitava mainittu direktiivi,(2) kotieläintuotannolla on erittäin tärkeä asema yhteisön maataloudessa; tyydyttävät tuotantolaitokset riippuvat paljon siitä, että käytetään sopivia ja hyvälaatuisia rehuja,(3) rehuja koskevat säädökset ovat maatalouden tuottavuuden parantamisessa keskeisiä,(4) rehut sisältävät usein haitallisia aineita tai tuotteita, jotka voivat aiheuttaa tereveydellistä vaaraa eläimille tai, jos niitä on kotieläinperäisissä tuotteissa, myös ihmisille,(5) kyseisten aineiden ja tuotteiden esiintymistä ei voida estää kokonaan; on tärkeää, että niiden pitoisuuksia rehuissa alennetaan, jotta estetään haitalliset ja vahingolliset vaikutukset; tällä hetkellä kyseisissä tuotteissa pitoisuuksia on mahdotonta alentaa niiden tasojen, jotka on mahdollista määrittää yhteisössä käytettävillä määritysmenetelmillä,(6) haitallisia aineita ja tuotteita saa olla rehuissa vain tässä direktiivissä säädetyin edellytyksin, eikä niitä saa muulla tavoin käyttää eläinten ruokinnassa; tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta, mitä muissa yhteisön säännöksissä säädetään eläinten ruokinnasta ja erityisesti mitä rehuseoksista säädetään,(7) jäsenvaltioiden olisi kuitenkin voitava sallia tietyissä olosuhteissa, että liitteessä I säädetyt haitallisten aineiden ja tuotteiden enimmäispitoisuudet voidaan rehuissa ylittää,(8) tämän direktiivin säännöksiä on sovellettava rehuaineisiin ja rehuihin heti, kun ne otetaan käyttöön yhteisössä; sen vuoksi olisi tarkennettava, että haitallisten aineiden ja tuotteiden vahvistettuja enimmäispitoisuuksia sovelletaan yleensä rehuaineiden ja rehujen liikkeelle laskemisesta alkaen mukaan luettuna kaikki kaupanpitämisen vaiheet, ja erityisesti niiden maahantuontipäivästä alkaen,(9) olisi vakiinnutettava periaate, jonka mukaan eläinten ruokinnassa käytettävien rehuaineiden on oltava laadultaan virheettömiä, aitoja ja kauppakelpoisia; tämän vuoksi on kiellettävä sellaisten rehuaineiden käyttö tai liikkeelle laskeminen, jotka liian korkean haitallisten aineiden tai tuotteiden pitoisuuden vuoksi ylittävät liitteessä I säädetyt rehuseosten enimmäispitoisuudet,(10) olisi rajoitettava tiettyjä haitallisten aineiden ja tuotteiden esiintymistä täydennysrehuissa vahvistamalla niille asianmukaiset enimmäispitoisuudet,(11) jäsenvaltioilla olisi oltava edelleen oikeus väliaikaisesti alentaa säädettyjä sallittuja enimmäispitoisuuksia tai määrätä enimmäispitoisuudet muille aineille tai tuotteille taikka kieltää aine tai tuote rehuissa, jos eläinten tai ihmisten terveydelle aiheutuu vaaraa; jotta jäsenvaltio ei käyttäisi väärin kyseistä oikeutta, mahdolliset liiteeseen I ja II tehtävät muutokset asiaan liittyvien asiakirjojen perusteella olisi päätettävä kiireellisessä yhteisön menettelyssä,(12) vaatimusten mukaisia rehuja ei tulisi rajoittaa haitallisten aineiden ja tuotteiden pitoisuuksien vuoksi muilla kuin tässä direktiivissä säädetyin tavoin,(13) haitallisia aineita ja tuotteita rehuissa koskevien säännösten noudattamisen varmistamiseksi pidettäessä rehuja kaupan on jäsenvaltioiden järjestettävä asianmukainen valvonta,(14) virallisten tarkastuspalvelujen tasolla toimivan, tällä direktiivillä perustetun ilmoitusjärjestelmän osalta toimijoiden olisi ilmoitettava jäsenvaltioille myös tapauksista, joiden olisi ilmoitettava jäsenvaltioille myös tapauksista, joissa tämän direktiivin säännöksiä ei ole noudatettu; näissä tapauksissa jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki toimenpiteet, joilla haitalliset aineet ja tuotteet eläinten ruokinnassa voidaan estää; tarvittaessa jäsenvaltioiden on varmistettava rehu- tai rehuaine-erän hävittäminen, jos sen omistaja on näin päättänyt,(15) tarkoituksenmukainen yhteisön menettely on välttämätön liitteessä I ja II esitettyjen teknisten säännösten mukauttamiseksi vastaamaan tieteellisen ja teknisen tiedon kehitystä,(16) ehdotettujen toimenpiteiden täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi kehitettävä jäsenvaltioiden ja komission välistä kiinteää yhteistyötä päätöksellä 70/372/ETY(4) perustetussa pysyvässä rehukomiteassa, ja(17) tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä liitteessä III olevassa B osassa mainitut direktiivit,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla1. Tämä direktiivi koskee haitallisia aineita ja tuotteita eläinten ruokinnassa.2. Tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta säännösten soveltamista:a) rehujen lisäaineissa;b) rehujen kaupan pitämisestä;c) torjunta-ainejäämien suurimpien sallittujen pitoisuuksien vahvistamisesta eläinten rehuksi tarkoitetuissa tuotteissa siltä osin kuin jäämiä ei ole luetteloitu liitteessä I olevassa B jaksossa;d) rehuissa olevista mikro-organismeista;e) tietyistä eläinten ruokinnassa käytettävistä tuotteista;f) erityisravinnoksi tarkoitetuista rehuista.2 artiklaTässä direktiivissä tarkoitetaan:a) 'rehulla' eläinten ruokintaan tarkoitettuja kasvi- tai eläinperäisiä tuotteita luonnollisessa olomuodossaan, tuoreena tai säilöttynä ja niiden teollisia johdannaisia sekä orgaanisia tai epäorgaanisia aineita, käytettynä sellaisenaan tai seoksina, riippumatta siitä, sisältävätkö ne lisäaineita;b) 'rehuaineilla' erilaisia rehuseosten valmistukseen tai esiseosten kantaja-aineiksi tarkoitettuja ja joko suoraan sellaisenaan tai jalostuksen jälkeen eläinten ruokintaan tarkoitettuja kasvi- tai eläinperäisiä tuotteita sellaisenaan, tuoreena tai säilöttynä ja niiden teollisia johdannaisia sekä orgaanisia tai epäorgaanisia aineita riippumatta siitä, sisältävätkö ne lisäaineita;c) 'täysrehulla' rehuseosta, joka sellaisenaan on riittävä päiväannoksena;d) 'täydennysrehulla' rehuseosta, joka sisältää suuret pitoisuudet tiettyjä ravintoaineita, mutta joka on koostumuksensa vuoksi riittävä päiväannoksena vain käytettynä yhdessä muiden rehujen kanssa;e) 'rehuseoksella' eläinten ruokintaan tarkoitettuja rehuaineita seoksina, jotka ovat täysrehua tai täydennysrehua, riippumatta siitä, sisältävätkö rehuaineet lisäaineita;f) 'päiväannoksella' 12 prosenttia kosteutta sisältävän rehun keskimääräistä kokonaismäärää, jonka kunkin eläinlajin tietyn ikäinen ja tiettyä tarkoitusta varten kasvatettu yksilö tarvitsee tyydyttääkseen koko päivittäisen ravinnontarpeensa;g) 'eläimillä' niihin eläinlajeihin kuuluvia eläimiä, joita yleisesti ruokitaan, pidetään ja käytetään hyödyksi, sekä eläimiä, jotka elävät luonnossa vapaana, jos niitä ruokitaan rehuilla;h) 'lemmikkieläimillä' niihin eläinlajeihin kuuluvia eläimiä, turkiseläimiä lukuun ottamatta, joita yleisesti pidetään ja ruokitaan, mutta ei käytetä hyödyksi.3 artikla1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että ainoastaan laadultaan virheettömät, aidot ja kauppakelpoiset raaka-aineet voidaan laskea liikkeelle yhteisössä.2. Laadultaan virheettöminä, aitoina ja kauppakelpoisina rehuaineina ei voida pitää erityisesti sellaisia rehuaineita, joiden sisältämien haitallisten aineiden tai tuotteiden pitoisuus on niin korkea, että on mahdotonta noudattaa liitteessä I vahvistettuja rehuseosten enimmäispitoisuuksia, jollei liitteessä II olevassa A osassa toisin säädetä.4 artikla1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että liitteessä I lueteltuja aineita ja tuotteita saa esiintyä rehuissa ainoastaan siinä asetetuin edellytyksin.2. Jäsenvaltiot voivat sallia liitteen I mukaisten enimmäispitoisuuksien ylitykset, jos on kysymys sellaisista rehuista, jotka valmistetaan ja käytetään samalla maatilalla ja jos se katsotaan tarpeelliseksi erityisistä syistä. Kyseisten jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei tästä aiheudu vahinkoa eläinten tai ihmisten terveydelle.5 artikla1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että liitteessä II olevassa A osassa lueteltuja rehuaineita saa laskea liikkeelle vain, jos niissä olevien mainitussa liitteessä olevassa 1 sarakkeessa lueteltujen haitallisten aineiden tai tuotteiden pitoisuus ei ylitä kyseisessä liitteessä olevassa 3 sarakkeessa esitettyjä enimmäispitoisuuksia.2. Jos liitteessä II olevassa A osan 1 sarakkeessa luetellun haitallisen aineen tai tuotteen pitoisuus rehuaineessa ylittää liitteessä I olevassa 3 sarakkeessa esitetyn enimmäispitoisuuden, liitteessä II olevassa A osan 2 sarakkeessa lueteltua rehuainetta saa laskea liikkeelle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista, vain:a) jos se on tarkoitettu käytettäväksi laitoksissa, jotka täyttävät tiettyjen rehualan tuotantolaitosten ja välittäjien hyväksymis- ja rekisteröintimenettelyssä sovellettavista vaatimuksista ja yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä joulukuuta 1995 annetussa neuvoston direktiivissä 95/69/EY(5) säädetyt vaatimukset;b) jos rehun mukana olevasta asiakirjasta ilmenee:- että rehuaine on tarkoitettu sellaisten rehuseoksen valmistajien käyttöön, jotka täyttävät a alakohdassa säädetyt edellytykset,- että rehuainetta ei saa syöttää eläimille käsittelemättömänä,- haitallisen aineen tai tuotteen määrä raaka-aineessa.3. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että 2 kohdan a ja b alakohdan säännökset koskevat myös liitteessä II olevassa B osassa lueteltuja rehuaineita sekä haitallisia aineita tai tuotteita, joiden enimmäispitoisuutta ei ole rajoitettu liitteessä II olevassa A osassa, jos rehuaineessa esiintyvän haitallisen aineen tai tuotteen pitoisuus raaka-aineessa ylittää liitteessä I olevassa 3 sarakkeessa vastaavanlaiselle rehuaineelle vahvistetun enimmäispitoisuuden.6 artiklaJäsenvaltiot voivat rajoittaa 5 artiklan 2 kohdan a alakohdan koskevaksi vain niitä rehuseosten valmistajia, jotka käyttävät kyseessä olevia rehuaineita valmistaessaan rehuseoksia ja laskiessaan niitä liikkeelle.7 artiklaJäsenvaltioiden on säädettävä, että liitteessä II olevassa A osassa lueteltua rehuaine-erää, jonka sisältämän haitallisen aineen tai tuotteen pitoisuus on korkeampi kuin mainitun liitteen 3 sarakkeessa vahvistettu enimmäispitoisuus, ei saa sekoittaa muihin rehuaine-eriin.8 artiklaJäsenvaltioiden on säädettävä, jos täydennysrehuista ei ole annettu erityisiä säännöksiä, että ne eivät saa sisältää käyttöohjeissa vaaditun laimentamisen jälkeen liitteessä I lueteltuja haitallisia aineita ja tuotteita yli niiden enimmäispitoisuuksien, jotka on vahvistettu täysrehuille.9 artikla1. Jos jäsenvaltio uuden tutkimustiedon tai voimassa olevien säännösten antamisen jälkeen tapahtuneen olemassaolevan tiedon uudelleenarvioinnin perusteella toteaa, että liitteessä I tai II vahvistettu lisäaineen enimmäispitoisuus tai aine tai tuote, jota ei ole mainittu liitteessä, on vaaraksi eläinten tai ihmisten terveydelle tai ympäristölle, kyseinen jäsenvaltio voi tilapäisesti alentaa tällaisen aineen tai valmisteen tätä enimmäispitoisuutta, vahvistaa sille enimmäispitoisuuden tai kieltää aineen tai tuotteen esiintymisen rehussa tai rehuaineessa. Sen on välttämättömästi ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille ja komissiolle ja samalla esitettävä päätöksensä perustelut.2. Liitteiden muuttamisesta on tehtävä päätös viipymättä noudattaen 14 artiklassa säädettyä menettelyä. Jäsenvaltio voi pitää voimassa toteuttamansa toimenpiteet, kunnes neuvoston tai komission päätös on tehty.10 artiklaJäljempänä 13 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti ja tieteellisen ja teknisen tiedon kehityksen perusteella:a) annetaan liitteisiin tehtävät muutokset;b) laaditaan liitteistä määräajoin ajan tasalle saatettu laitos, joka sisältää a alakohdassa edellytetyt muutokset;c) voidaan määrittää hyväksymisperusteet niille rehuaineille, jotka on käsitelty jollakin haitallisuutta vähentävällä menetelmällä.11 artiklaJäsenvaltioiden on huolehdittava, etteivät tämän direktiivin säännösten mukaisia rehuja ja rehuaineita koske haitallisten aineiden tai tuotteiden pitoisuuksien osalta muut kuin tässä direktiivissä säädetyt, liikkeelle laskemista, koskevat rajoitukset.12 artikla1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että rehut ja rehuaineet tarkastetaan virallisesti vähintään satunnaisnäytteiden avulla tämän direktiivin säännösten noudattamisen varmistamiseksi.2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle tarkastuksesta vastuussa olevan laitoksen nimi.3. Jäsenvaltioiden on säädettävä, kun toimijalla (maahantuoja, tuottaja ja niin edelleen) tai henkilöllä, joka työnsä takia pitää hallussaan tai on pitänyt hallussaan rehuaine- tai rehuerää taikka on ollut siihen suorassa kosketuksessa, on tietoja, joista ilmenee, että:- rehuaine-erä ei kelpaa rehuissa käytettäväksi, koska se on liitteessä I ja II luetellun haitallisen aineen tai tuotteen saastuttama, ja sen vuoksi erä ei ole 3 artiklan 1 kohdan säännösten mukainen ja on siten vakavaksi vaaraksi eläinten tai ihmisten terveydelle,- rehuerä ei ole liitteen I säännösten mukainen ja on siten vakavaksi vaaraksi eläinten tai ihmisten terveydelle,tämän henkilön tai toimijan on ilmoitettava tästä viipymättä toimivaltaiselle viranomaiselle, vaikka erä aiottaisiin hävittää.Saatujen tietojen tarkastamisen jälkeen jäsenvaltioiden on huolehdittava tarpeellisten toimenpiteiden toteuttamisesta, jotta saastunutta erää ei käytetä eläinten ruokintaan.Jäsenvaltioiden on huolehdittava, ettei saastuneen erän lopullisella käytöllä, mukaan luettuna sen mahdollinen hävittäminen, ole haitallisia vaikutuksia ihmisten ja eläinten terveyteen tai ympäristöön.4. Jos on todennäköistä, että jäsenvaltioon aiotaan toimittaa rehuaine- tai rehulähetys, jonka on toisessa jäsenvaltiossa todettu olevan tämän direktiivin säännösten vastainen, koska se sisältää liian suuria määriä haitallista ainetta tai tuotetta, viimeksi mainitun jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikki kyseistä lähetystä koskevat tarpeelliset tiedot.13 artikla1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa pysyvän rehukomitean, jäljempänä 'komitea', käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä viipymättä.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.Komissio päättää toimenpiteistä ja panee ne välittömästi täytäntöön siltä osin kuin ne ovat komitean lausunnon mukaisia. Jos toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio toimittaa viipymättä neuvostolle toimenpiteitä koskevan ehdotuksen. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä.Jos neuvosto ei ole tehnyt päätöstä toimenpiteistä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun ehdotus on tullut neuvostossa vireille, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä ja panee ne täytäntöön välittömästi, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt toimenpiteitä.14 artikla1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa komitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä viipymättä.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta kahden päivän määräajassa. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.Komissio päättää toimenpiteistä ja panee ne välittömästi täytäntöön siltä osin kuin ne ovat komitean lausunnon mukaisia. Jos toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio toimittaa viipymättä neuvostolle toimenpiteitä koskevan ehdotuksen. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä.Jos neuvosto ei ole tehnyt päätöstä toimenpiteistä 15 vuorokauden kuluessa siitä, kun ehdotus on tullut neuvostossa vireille, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä ja panee ne täytäntöön välittömästi, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt toimenpiteitä.15 artikla1. Jäsenvaltioiden on sovellettava vähintään tämän direktiivin säännöksiä kolmansiin maihin vietäväksi tarkoitettuihin rehuihin.2. Mitä 1 kohdassa säädetään ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen sallia jälleenvienti viejänä olevaan kolmanteen maahan sellaisten rehulähetysten osalta, jotka eivät täytä tämän direktiivin edellytyksiä.16 artikla1. Kumotaan liitteessä III olevassa A osassa luetellut direktiivit sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteessä III olevassa B osassa mainittuja jäsenvaltioita velvoittavia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava kansallisen lainsäädännön osaksi mainitut direktiivit.2. Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direktiiviin ja ne luetaan liitteessä IV olevan vastavuustaulukon mukaisesti.17 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.18 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 22 päivänä huhtikuuta 1999.Neuvoston puolestaW. MÜLLERPuheenjohtaja(1) Lausunto annettu 9. helmikuuta 1999 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(2) EYVL C 153, 28.5.1996, s. 49.(3) EYVL L 38, 11.2.1974, s. 31, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 98/60/EY (EYVL L 209, 25.7.1998 s. 50).(4) EYVL L 170, 3.8.1970, s. 1.(5) EYVL L 332, 30.12.1995, s. 15, direktiivi muutettuna direktiivillä 98/92/EY (EYVL L 346, 22.12.1998, s. 49).LIITE I(3 artiklan 2 kohta, 4 artikla, 5 artiklan 2 ja 3 kohta, 8 artikla, 12 artiklan 3 kohta)>TAULUKON PAIKKA>LIITE IIA OSA(3 artiklan 2 kohta, 5 artikla, 7 artikla)>TAULUKON PAIKKA>B OSA(5 artiklan 3 kohta)>TAULUKON PAIKKA>LIITE IIIA OSAKumotut direktiivit(16 artiklassa tarkoitetut)>TAULUKON PAIKKA>B OSAMääräajat kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseksi(16 artiklassa tarkoitetut)>TAULUKON PAIKKA>LIITE IVVASTAAVUUSTAULUKKO>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31997L0065

Komission direktiivi 97/65/EY, annettu 26 päivänä marraskuuta 1997, työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä, annetun neuvoston direktiivin 90/679/ETY mukauttamisesta tekniseen kehitykseen kolmannen kerran (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 335 , 06/12/1997 s. 0017 - 0018

KOMISSION DIREKTIIVI 97/65/EY,annettu 26 päivänä marraskuuta 1997,työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä, annetun neuvoston direktiivin 90/679/ETY mukauttamisesta tekniseen kehitykseen kolmannen kerran (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon toimenpiteistä työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY (1) ja erityisesti sen 17 artiklan,ottaa huomioon työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä, 26 päivänä marraskuuta 1990 annetun direktiivin 90/679/ETY (2) (seitsemäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 97/59/EY (3), ja erityisesti sen 19 artiklanottaa huomioon työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavan komitean lausunnon,sekä katsoo, ettädirektiivin 90/679/ETY säännöksiä on pidettävä tärkeänä osana yleistä pyrkimystä suojella työntekijöiden terveyttä työpaikalla,neuvoston direktiivin 93/88/ETY (4), jolla annetaan direktiivin 90/679/ETY 2 artiklan d kohdan 2, 3 ja 4 alakohdassa esitettyjen määritelmien perusteella ensimmäinen biologisten tekijöiden luettelo, tavoitteena on yhdenmukaistaa oloja tällä alalla ja pitää kiinni alalla saavutetusta edistymisestä,biologisten tekijöiden luetteloa ja luokitusta on säännöllisesti tutkittava ja tarkistettava uusien tieteellisten tietojen perusteella; naudan spongiformisen enkefalopatia -tekijän (BSE) tarttumista ihmisiin koskevan uuden tieteellisen näytön perusteella on tarpeen mukauttaa BSE-tekijän luokitusta ja mainita Creutzfeldt-Jakobin taudin muunnelma,työntekijöitä on suojeltava ihmisen ja eläimen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden mahdolliselta työperäiseltä tarttumiselta, jatässä direktiivissä säädetyt toimet ovat direktiivin 89/391/ETY 17 artiklan nojalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 90/679/ETY liitettä III tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1998. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista seikoista antamansa kansalliset säädökset kirjallisina komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 26 päivänä marraskuuta 1997.Komission puolestaPádraig FLYNNKomission jäsen(1) EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1(2) EYVL L 374, 31.12.1990, s. 1(3) EYVL L 282, 15.10.1997, s. 33(4) EYVL L 268, 29.10.1993, s. 71LIITE Muutetaan direktiivin 90/679/ETY liite III seuraavasti:1. Virukset-ryhmään- korvataan sanamuoto "erityiset tekijät, jotka ovat yhteydessä (i)" sanamuodolla "erityiset tekijät, jotka ovat yhteydessä tarttuviin spongiformisiin enkefalopatioihin (TSE:t)",- lisätään seuraavat tekijät kohtaan "erityiset tekijät, jotka ovat yhteydessä tarttuviin spongiformisiin enkefalopatioihin (TSE:t)", ja luokitellaan ne seuraavasti Creutzfeldt-Jakobin tautia koskevan merkinnän jälkeen:- "Creutzfeldt-Jakobin taudin muunnelma", luokitellaan ryhmään 3 (**) huomautuksella "D (d)".- "naudan spongiforminen enkefalopatia (BSE) ja muut vastaavat eläinten (TSE:t) (i)", luokitellaan ryhmään 3 (**) huomautuksella "D (d)".2. Korvataan virusten luetteloa seuraavan alahuomautuksen "(i)" sanamuoto seuraavasti:"Ei ole olemassa näyttöä eläimissä muita tarttuvia spongiformisia enkefalopatioita (TSE:t) aiheuttavien tekijöiden ihmisille aiheuttamasta tartunnasta. Tästä huolimatta laboratoriotöiden suojatoimena suositellaan käytettäväksi ryhmään 3 (**) luokiteltuja tekijöitä varten käytettäviä suojatoimia, paitsi scrapie-tautia aiheuttavaan tunnistettuun tekijään liittyvissä laboratoriotöissä, jolloin on riittävää käyttää tasoa 2 olevia suojatoimia."


Avis juridique important

|

31987L0054

Neuvoston direktiivi 87/54/ETY, annettu 16 päivänä joulukuuta 1986, puolijohdetuotteiden piirimallien oikeudellisesta suojasta

Virallinen lehti nro L 024 , 27/01/1987 s. 0036 - 0040 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 16 s. 0095  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 16 s. 0095

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 16 päivänä joulukuuta 1986,puolijohdetuotteiden piirimallien oikeudellisesta suojasta (87/54/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäpuolijohdetuotteilla on yhä suurempi merkitys useilla teollisuudenaloilla ja puolijohdeteknologiaa voidaan tämän vuoksi pitää keskeisenä yhteisön teollisen kehityksen kannalta,puolijohdetuotteiden toiminnot riippuvat suurelta osin niiden piirimalleista, ja näiden piirimallien kehittäminen vaatii huomattavia inhimillisiä, teknisiä ja taloudellisia voimavaroja, samalla kun piirimallien jäljentämisestä aiheutuvat kustannukset jäävät murto-osaan siitä, mitä niiden itsenäinen kehittäminen vaatii,kaikkien jäsenvaltioiden voimassa oleva lainsäädäntö ei tällä hetkellä selvästi suojaa puolijohdetuotteiden piirimalleja, ja sielläkin, missä suojaa annetaan, sen edellytykset on määritelty eri tavoin,tietyt puolijohdetuotteiden oikeudellisen suojan erot jäsenvaltioiden lainsäädännössä vaikuttavat välittömästi ja kielteisesti yhteismarkkinoiden toimintaan näiden tuotteiden osalta, ja kyseiset erot saattaisivat hyvinkin kasvaa jäsenvaltioiden uuden lainsäädännön myötä,olemassa olevat erot, joilla on edellä mainittuja vaikutuksia, tulee poistaa ja uusien yhteismarkkinoita haittaavien erojen ilmaantuminen estää,kunkin jäsenvaltion tulee voida omasta puolestaan vapaasti päättää suojan ulottamisesta yhteisön ulkopuolisiin henkilöihin, mikäli yhteisön päätöksiä ei määrätyn ajan kuluessa ole tehty, puolijohdetuotteiden piirimallien suojan yhteisön oikeudellinen kehys voidaan ensinnäkin rajoittaa koskemaan tiettyjä perusperiaatteita antamalla säännöksiä, joissa määritellään, keitä ja mitä suojan tulisi koskea, yksinoikeudet, joihin suojaa nauttivien tulisi voida nojautua tiettyjen toimenpiteiden sallimiseksi tai kieltämiseksi, yksinoikeuksia koskevat poikkeukset sekä suojan kesto,toistaiseksi voidaan kansallisten lakien mukaan ratkaista muut asiat, erityisesti se, edellyttääkö suojan saaminen rekisteröintiä tai tallettamista, sekä se, voidaanko ja millä edellytyksillä, yksinomaan tietyn ajan kulumisen perusteella myönnettäviä lupia koskevin poikkeuksin, myöntää suojattuja piirimalleja koskevia pakkolupia,puolijohdetuotteiden piirimallien tämän direktiivin mukaisen suojan ei tulisi estää muunlaisen suojan antamista, japuolijohdetuotteiden piirimallien oikeudellista suojaa yhteisössä koskevia muita toimenpiteitä voidaan tarvittaessa harkita myöhemmin, kun taas tämän direktiivin mukaisten yhteisten perusperiaatteiden noudattaminen kaikissa jäsenvaltioissa ensi tilassa on välttämätöntä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 LUKU Määritelmät 1 artikla 1. Tässä direktiivissä:a) "puolijohdetuotteella" tarkoitetaan minkä tahansa sellaisen tuotteen lopullista muotoa tai välimuotoa,i) jonka runko on puolijohtavasta aineesta valmistetun kerroksen sisältävää ainetta,ii) jossa on yksi tai useampi muu johtavasta, eristävästä tai puolijohtavasta aineesta valmistettu ja ennalta suunnitellun kolmiulotteisen mallin mukaan asetettu kerros jaiii) joka on tarkoitettu yksinomaan tai muiden toimintojen ohella toteuttamaan elektronisen toiminnon;b) puolijohdetuotteen "piirimallilla" tarkoitetaan missä tahansa aineellisessa muodossa tai koodattuna esiintyvää toisiinsa suhteessa olevien kuvioiden sarjaa,i) joka esittää kolmiulotteisena mallina puolijohdetuotteen kerrosten rakenteen jaii) jossa jokainen kuvio esittää kaikissa valmistusvaiheissa puolijohdetuotteen pintarakenteen mallia tai mallin osaa;c) "kaupallisella käytöllä" tarkoitetaan myyntiä, vuokrausta, leasing-toimintaa ja muuta kaupallista jakelua sekä tarjoamista näihin tarkoituksiin. Jäljempänä 3 artiklan 4 kohdassa, 4 artiklan 1 kohdassa sekä 7 artiklan 1, 3 ja 4 kohdassa "kaupallisena käyttönä" ei kuitenkaan pidetä, ellei edelleenluovutusta tapahdu, salassapitovelvollisuuksin tapahtuvaa hyväksikäyttöä, paitsi jos salassapitovelvollisuus seuraa perustamissopimuksen 223 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesta toimenpiteestä.2. Neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta muuttaa 1 kohdan a alakohdan i ja ii alakohtaa tekniikan kehitystä vastaaviksi.2 LUKU Puolijohdetuotteiden piirimallien suoja 2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on suojattava puolijohdetuotteiden piirimalleja antamalla säännöksiä yksinoikeuksien myöntämisestä tämän direktiivin mukaisesti.2. Puolijohdetuotteen piirimallia suojataan, jos se on sen luojan oman älyllisen ponnistuksen tulos eikä se ole yleisesti tunnettu puolijohdeteollisuudessa. Jos puolijohdetuotteen piirimalli koostuu osista, jotka ovat yleisesti tunnettuja puolijohdeteollisuudessa, sitä suojataan ainoastaan, mikäli tällaisten osien yhdistelmä kokonaisuutena täyttää edellä mainitut edellytykset.3 artikla 1. Jollei 2-5 kohdasta muuta johdu, oikeus suojaan on puolijohdetuotteiden piirimallien luojilla.2. Jäsenvaltiot voivat säätää, että:a) milloin piirimalli on luotu työsuhteessa, oikeus suojaan on työnantajalla, jollei työsuhteen ehdoista muuta johdu;b) milloin piirimalli on luotu muussa sopimussuhteessa kuin työsuhteessa, oikeus suojaan on piirimallin tilaajalla, jollei sopimuksesta muuta johdu.3. a) Edellä 1 kohdassa tarkoitetuista oikeus suojaan on luonnollisilla henkilöillä, jotka ovat jäsenvaltion kansalaisia tai joilla on kotipaikka jäsenvaltiossa.b) Jos jäsenvaltiot säätävät 2 kohdan mukaisesti, oikeus suojaan on:i) luonnollisilla henkilöillä, jotka ovat jäsenvaltion kansalaisia tai joilla on kotipaikka jäsenvaltiossa;ii) yhtiöillä ja muilla oikeushenkilöillä, joilla on todellinen ja toiminnassa oleva teollisuus- tai liikelaitos jäsenvaltion alueella.4. Jollei oikeutta suojaan ole muiden tämän artiklan säännösten mukaan, oikeus suojaan on myös niillä 3 kohdan b alakohdan i ja ii alakohdassa tarkoitetuilla:a) jotka ensimmäistä kertaa käyttävät jäsenvaltiossa kaupallisesti piirimallia, jota ei vielä ole käytetty kaupallisesti muualla maailmassa; jab) joilla on piirimallista määräämään oikeutetun antama yksinoikeus piirimallin kaupalliseen käyttöön koko yhteisön alueella.5. Oikeus suojaan on myös niillä, joille 1-4 kohdassa tarkoitettujen oikeus on siirtynyt.6. Jäsenvaltiot voivat 7 kohdan mukaisesti sekä yhteisön oikeutta ja erityisesti tämän direktiivin säännöksiä noudattaen neuvotella ja tehdä puolijohdetuotteiden piirimallien oikeudellista suojaa koskevia sopimuksia ja yhteisymmärrykseen perustuvia järjestelyjä kolmansien maiden kanssa sekä monenkeskisiä sopimuksia.7. Jäsenvaltiot voivat aloittaa neuvottelut kolmansien maiden kanssa suojan ulottamiseksi koskemaan niitä, joilla ei ole oikeutta suojaan tämän direktiivin säännösten mukaan. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tällaisten neuvottelujen aloittamisesta komissiolle.Jos jäsenvaltio haluaa ulottaa suojan koskemaan niitä, joilla ei muuten ole oikeutta suojaan tämän direktiivin säännösten mukaan, taikka tehdä sopimuksen tai yhteisymmärrykseen perustuvan järjestelyn suojan laajentamisesta kolmannen maan kanssa, sen on ilmoitettava tästä komissiolle. Komission on ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille.Jäsenvaltion on lykättävä suojan laajentamista taikka sopimuksen tai yhteisymmärrykseen perustuvan järjestelyn tekemistä yhdellä kuukaudella siitä päivästä lukien, jona ilmoitus on tehty komissiolle. Jos komissio kuitenkin tämän määräajan kuluessa ilmoittaa asianomaiselle jäsenvaltiolle, että sen tarkoituksena on tehdä neuvostolle ehdotus suojan ulottamiseksi kaikissa jäsenvaltioissa kyseisiin henkilöihin tai kyseiseen kolmanteen maahan, jäsenvaltion on lykättävä suojan laajentamista taikka sopimuksen tai yhteisymmärrykseen perustuvan järjestelyn tekemistä kahdella kuukaudella oman ilmoituksensa tekopäivästä lukien.Jos komissio tämän kahden kuukauden määräajan kuluessa tekee neuvostolle tällaisen ehdotuksen, jäsenvaltion on lykättävä suojan laajentamista taikka sopimuksen tai yhteisymmärrykseen perustuvan järjestelyn tekemistä vielä neljällä kuukaudella ehdotuksen tekopäivästä lukien.Jos komissio ei ole tehnyt ilmoitusta tai ehdotusta eikä neuvosto päätöstä edellä mainittujen määräaikojen kuluessa, jäsenvaltio voi laajentaa suojan taikka tehdä sopimuksen tai yhteisymmärrykseen perustuvan järjestelyn.Neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta suojan laajentamiseksi riippumatta siitä, onko ehdotus tehty jäsenvaltion edellisten kohtien mukaisen ilmoituksen perusteella.Komission ehdotuksesta tehty neuvoston päätös ei estä jäsenvaltiota ulottamasta suojaa niiden lisäksi, joilla on kaikissa jäsenvaltioissa oikeus suojaan, niihin, joita suunniteltu laajennus, sopimus tai yhteisymmärrykseen perustuva järjestely tehdyn ilmoituksen mukaan koski, ellei neuvosto määräenemmistöllä ole päättänyt toisin.8. Edellä 7 kohdassa tarkoitetut komission ehdotukset ja neuvoston päätökset annetaan tiedoksi yleisölle julkaisemalla ne Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artikla 1. Jäsenvaltiot voivat säätää, että 2 artiklassa tarkoitettu yksinoikeus puolijohdetuotteen piirimalliin ei ala tai se lakkaa, ellei asianmukaista rekisteröintihakemusta ole jätetty viranomaiselle kahden vuoden kuluessa siitä, kun tuotetta ensimmäisen kerran käytettiin kaupallisesti. Jäsenvaltiot voivat tällaisen rekisteröinnin lisäksi vaatia, että viranomaisen haltuun on talletettu piirimallin yksilöivä tai esimerkein selvittävä aineisto taikka tällaisten aineistojen yhdistelmä sekä, jos piirimallia on ensimmäisen kerran käytetty kaupallisesti ennen rekisteröintihakemuksen tekemistä, ilmoitus ensimmäisestä käyttöpäivästä.2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei 1 kohdan mukaisesti talletettua aineistoa anneta yleisesti saataville, jos se koskee liikesalaisuutta. Tämä säännös ei estä antamasta tietoja tällaisesta aineistosta tuomioistuimen tai muun toimivaltaisen viranomaisen määräyksestä niille, jotka ovat osallisina 2 artiklassa tarkoitetun yksinoikeuden voimassaoloa tai loukkausta koskevassa oikeudenkäynnissä.3. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että suojattuihin piirimalleihin kohdistuvien oikeuksien siirrot on rekisteröitävä.4. Jäsenvaltiot voivat asettaa 1 ja 3 kohdan mukaisen rekisteröinnin ja tallettamisen edellytykseksi maksun, joka ei saa olla suurempi kuin niiden hallintokustannukset.5. Muut muodolliset vaatimukset suojan saamiselle tai jatkumiselle eivät ole sallittuja.6. Niiden jäsenvaltioiden, joissa rekisteröinti on edellytyksenä, on säädettävä tämän direktiivin mukaiseen suojaan oikeutetun oikeussuojakeinoista tapauksissa, joissa hän voi näyttää, että joku on hänen luvattaan hakenut piirimallin rekisteröintiä tai saanut sen rekisteröidyksi.5 artikla 1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettu yksinoikeus sisältää oikeuden sallia tai kieltää:a) piirimallin kappaleen valmistaminen, jos piirimallia 2 artiklan 2 kohdan mukaan suojataan;b) piirimallin tai piirimallia käyttäen valmistetun puolijohdetuotteen kaupallinen käyttö tai maahantuonti kaupallista käyttöä varten.2. Jäsenvaltio voi 1 kohdan estämättä sallia piirimallin kappaleen valmistamisen yksityisesti muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin.3. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu yksinoikeus ei koske kappaleen valmistamista piirimallin taikka piirimalliin sisältyvien periaatteiden, prosessien, järjestelmien tai siihen sisältyvän tekniikan analysointia, arviointia tai opetusta varten.4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu yksinoikeus ei ulotu mihinkään sellaista piirimallia koskevaan toimenpiteeseen, joka täyttää 2 artiklan 2 kohdassa säädetyt edellytykset ja joka on luotu toisen piirimallin 3 kohdan mukaisen analysoinnin ja arvioinnin perusteella.5. Yksinoikeus sallia tai kieltää 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu toimenpide ei koske toimenpidettä, joka on suoritettu sen jälkeen, kun piirimallin tai puolijohdetuotteen markkinoille saattamisen sallimiseen oikeutettu tai hänen suostumuksellaan joku muu on saattanut piirimallin tai puolijohdetuotteen markkinoille jossakin jäsenvaltiossa.6. Sitä, joka puolijohdetuotteen hankkiessaan ei tiennyt tai jolla ei ollut perusteltua syytä epäillä, että tuotetta suojasi jäsenvaltion tämän direktiivin mukaisesti myöntämä yksinoikeus, ei saa estää käyttämästä kyseistä tuotetta kaupallisesti.Jäsenvaltioiden on kuitenkin varmistettava, että tuomioistuin voi yksinoikeuden haltijan vaatimuksesta määrätä tapaukseen sovellettavan kansallisen lain mukaisesti suoritettavaksi riittävän korvauksen niistä toimenpiteistä, jotka on tehty sen jälkeen, kun puolijohdetuotteen hankkinut on saanut tietää tai hänellä on ollut perusteltu syy epäillä, että puolijohdetuotetta suojataan tällä tavoin.7. Mitä 6 kohdassa säädetään, koskee myös sitä, jolle mainitun kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetun oikeus on siirtynyt.6 artikla Jäsenvaltiot eivät saa rajoittaa 2 artiklassa tarkoitettuja yksinoikeuksia riippuvaksi suoraan lain nojalla yksinomaan tietyn ajan kulumisen perusteella myönnettävistä luvista.7 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että 2 artiklassa tarkoitettu yksinoikeus alkaa:a) jos yksinoikeuden alkaminen edellyttää 4 artiklan mukaista rekisteröintiä, seuraavista ajankohdista aikaisempana:i) sinä päivänä, jona piirimallia ensimmäisen kerran käytetään kaupallisesti missä tahansa maailmassa;ii) sinä päivänä, jona asianmukainen rekisteröintihakemus on jätetty; taib) kun piirimallia ensimmäisen kerran käytetään kaupallisesti missä tahansa maailmassa; taic) kun piirimalli ensimmäisen kerran saatetaan aineelliseen muotoon tai koodataan.2. Jos yksinoikeus alkaa 1 kohdan a tai b alakohdan mukaisesti, jäsenvaltioiden on säädettävä oikeussuojakeinoista, joita tämän direktiivin säännösten mukaan suojaan oikeutettu voi ennen yksinoikeuden alkamista käyttää, jos hän voi näyttää, että joku on vilpillisesti valmistanut kappaleen piirimallista, käyttänyt piirimallia kaupallisesti tai tuonut piirimallin maahan tällaista tarkoitusta varten. Mitä tässä kohdassa säädetään, ei rajoita oikeussuojakeinoja 2 artiklassa tarkoitetun yksinoikeuden loukkausten estämiseksi.3. Yksinoikeus lakkaa 10 vuoden kuluttua sen kalenterivuoden lopusta, jona piirimallia on ensimmäisen kerran käytetty kaupallisesti missä tahansa maailmassa tai, jos yksinoikeuden alkaminen tai jatkuminen edellyttää rekisteröintiä, 10 vuoden kuluttua seuraavista ajankohdista aikaisemmasta:a) sen kalenterivuoden lopusta, jona piirimallia on ensimmäisen kerran käytetty kaupallisesti missä tahansa maailmassa;b) sen kalenterivuoden lopusta, jona asianmukainen rekisteröintihakemus on jätetty.4. Jos piirimallia ei ole käytetty kaupallisesti missään maailmassa 15 vuoden kuluessa siitä, kun se ensimmäisen kerran on saatettu aineelliseen muotoon tai koodattu, 1 kohdan mukaisesti alkanut yksinoikeus lakkaa, ja niissä jäsenvaltioissa, joissa yksinoikeuden alkaminen tai jatkuminen edellyttää rekisteröintiä, uusi yksinoikeus ei ala, ellei asianmukaista rekisteröintihakemusta ole mainitun ajan kuluessa jätetty.8 artikla Puolijohdetuotteiden piirimallien 2 artiklassa tarkoitettu suoja ulottuu vain piirimalliin, eikä siihen sisältyvään periaatteeseen, prosessiin, järjestelmään, tekniikkaan tai koodattuun tietoon.9 artikla Jos jäsenvaltioiden lainsäädännössä säädetään, että suojattua piirimallia käyttäen valmistetut puolijohdetuotteet voidaan varustaa tunnuksella, tällaisena tunnuksena on käytettävä isoa T-kirjainta seuraavasti: T, "T", [T], , T* tai .3 LUKU Muiden säännösten soveltaminen 10 artikla 1. Tämän direktiivin säännösten estämättä noudatetaan, mitä patenteista ja hyödyllisyysmalleista säädetään.2. Tämän direktiivin säännöksillä ei:a) rajoiteta oikeuksia, jotka jäsenvaltiot ovat myöntäneet kansainvälisten sopimuksien mukaisten velvollisuuksiensa täyttämiseksi, tai estä soveltamasta säännöksiä, joilla ulotetaan kyseiset oikeudet koskemaan asianomaisen jäsenvaltion kansalaisia tai sen alueella asuvia;b) estetä soveltamasta jäsenvaltioiden tekijänoikeuslainsäädäntöä, jossa rajoitetaan piirimalleja kuvaavien piirrosten tai muiden taiteellisten esitysten valmistamista kaksiulotteisesti kopioimalla.3. Tämän direktiivin säännökset eivät koske kansallisen lain mukaista suojaa sellaisten puolijohdetuotteiden piirimalleille, jotka on saatettu aineelliseen muotoon tai koodattu ennen tämän direktiivin noudattamiseksi annettujen kansallisten säännösten voimaantuloa ja viimeistään 11 artiklan 1 kohdassa mainittuna ajankohtana.4 LUKU Loppusäännökset 11 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 7 päivään marraskuuta 1987 mennessä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.12 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 16 päivänä joulukuuta 1986.Neuvoston puolestaG. HOWEPuheenjohtaja(1) EYVL N:o C 360, 31.12.1985, s. 14(2) EYVL N:o C 255, 13.10.1986, s. 249(3) EYVL N:o C 189, 28.7.1986, s. 5


title: Komission direktiivi 2007/26/EY, annettu 7 päivänä toukokuuta 2007 , direktiivin 2004/6/EY muuttamisesta sen soveltamisajan jatkamiseksi (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               8.5.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 118/5

      KOMISSION DIREKTIIVI 2007/26/EY,
   annettu 7 päivänä toukokuuta 2007,
   direktiivin 2004/6/EY muuttamisesta sen soveltamisajan jatkamiseksi
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon erityisravinnoksi tarkoitettuja elintarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 3 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/398/ETY (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Erityisruokavaliovalmisteisiin ravitsemuksellisessa tarkoituksessa lisättävistä aineista 15 päivänä helmikuuta 2001 annetussa komission direktiivissä 2001/15/EY (2) määritellään tiettyjä aineluokkia ja mainitaan kunkin luokan osalta ne kemikaalit, joita voidaan käyttää erityisravinnoksi tarkoitettujen elintarvikkeiden valmistamisessa.

               (2)

               Direktiiviä 2001/15/EY hyväksyttäessä tiettyjä erityisruokavaliovalmisteisiin ravitsemuksellisessa tarkoituksessa lisättäviä kemikaaleja, jotka ovat kaupan eräissä jäsenvaltioissa, ei voitu sisällyttää direktiivin liitteeseen, koska elintarvikealan tiedekomitea ei ollut arvioinut niitä.

               (3)

               Edellyttäen, että Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen on suorittanut kyseisten kemikaalien arvioinnin, komisson direktiivissä 2004/6/EY (3) säädetään, että jäsenvaltiot voivat sallia alueellaan niitä sisältävien tuotteiden myynnin 31 päivään joulukuuta 2006 saakka, jos eräät niiden turvallisuutta koskevat ehdot täytetään.

               (4)

               Arviointeja ja niihin liittyviä hallinnollisia toimia ei voitu suorittaa 31 päivään joulukuuta 2006 mennessä. Tämän vuoksi, jotta voidaan välttää tarpeeton häiriö kyseisten elintarvikkeiden kaupassa, direktiivin 2004/6/EY soveltamista pitäisi jatkaa.

               (5)

               Jotta voidaan ottaa huomioon aika, jonka Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen tarvitsee kemikaalien arvioinnin suorittamiseen ja joka kuluu asiaan liittyvien säännösten siirtämiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä, on asianmukaista säätää direktiivin 2004/6/EY soveltamisajan jatkamisesta 31 päivään joulukuuta 2009.

               (6)

               Direktiivin 2004/6/EY 1 artiklassa säädetyn määräajan 31 päivä joulukuuta 2006 vuoksi on tarpeen, että tämä direktiivi pannaan jäsenvaltioissa pikaisesti täytäntöön. Jotta vältetään vaikeuksien aiheutuminen direktiivissä 2004/6/EY lueteltuja kemikaaleja sisältäville tuotteille, on asianmukaista, että tätä direktiiviä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2007.

               (7)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Korvataan direktiivin 2004/6/EY 1 artiklassa ilmaus ”31 päivään joulukuuta 2006” ilmauksella ”31 päivään joulukuuta 2009”.
   2 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 8 päivänä heinäkuuta 2007. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2007.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 7 päivänä toukokuuta 2007.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 186, 30.6.1989, s. 27. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (2)  EYVL L 52, 22.2.2001, s. 19. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2006/34/EY (EUVL L 83, 22.3.2006, s. 14).

      (3)  EUVL L 15, 22.1.2004, s. 31.


Avis juridique important

|

31991L0238

Neuvoston direktiivi 91/238/ETY, annettu 22 päivänä huhtikuuta 1991, elintarvike-erän tunnistamismerkinnöistä annetun direktiivin 89/396/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 107 , 27/04/1991 s. 0050 - 0050 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 20 s. 0094  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 20 s. 0094

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 22 päivänä huhtikuuta 1991,elintarvike-erän tunnistamismerkinnöistä annetun direktiivin 89/396/ETY muuttamisesta (91/238/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäon tarpeen ottaa huomioon se seikka, että tietyt elintarvikkeet, kuten jäätelöannokset, nautitaan välittömästi hankinnan jälkeen, mikä merkitsee sitä, että erätunnuksen merkitsemisellä annospakkaukseen ei ole mitään järkevää tarkoitusta; siksi direktiiviä 89/396/ETY(4) olisi tarpeen muuttaa, jasen sijaan olisi näiden valmisteiden osalta erätunnuksen merkitsemisen ryhmäpakkaukseen oltava pakollista,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Lisätään direktiivin 89/396/ETY 2 artiklan 2 kohtaan alakohta seuraavasti:"d) jäätelöannoksia. Ryhmäpakkauksessa on oltava tunnus, jonka avulla erä voidaan tunnistaa."2 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 22 päivänä huhtikuuta 1991.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaR. STEICHEN(1) EYVL N:o C 267, 23.10.1990, s. 15(2) EYVL N:o C 324, 24.12.1990, s. 246 ja EYVL N:o C 72, 18.3.1991(3) EYVL N:o C 60, 8.3.1991, s. 4(4) EYVL N:o L 186, 30.6.1989, s. 21