title: Neuvoston direktiivi 2008/8/EY, annettu 12 päivänä helmikuuta 2008 , direktiivin 2006/112/EY muuttamisesta palvelujen suorituspaikan osalta

text:
               20.2.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 44/11

      NEUVOSTON DIREKTIIVI 2008/8/EY,
   annettu 12 päivänä helmikuuta 2008,
   direktiivin 2006/112/EY muuttamisesta palvelujen suorituspaikan osalta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
   ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Sisämarkkinoiden toteutuminen, globalisaatio, sääntelyn vapauttaminen ja teknologian kehittyminen ovat yhdessä aiheuttaneet huomattavia muutoksia palvelukaupan määrään ja rakenteeseen. Yhä useampi palvelu voidaan suorittaa etäpalveluna. Tämän huomioon ottamiseksi on vuosien varrella toteutettu yksittäisiä toimia, ja monia erikseen määriteltyjä palveluja verotetaan itse asiassa nykyisin määräpaikkaperiaatteen mukaisesti.

               (2)

               Sisämarkkinoiden asianmukainen toiminta edellyttää yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (3) muuttamista palvelujen suorituspaikan osalta yhteisen alv-järjestelmän nykyaikaistamista ja yksinkertaistamista koskevan komission strategian mukaisesti.

               (3)

               Kaikkien palvelujen suoritusten verotuspaikan olisi periaatteessa oltava paikka, jossa ne tosiasiallisesti kulutetaan. Vaikka palvelujen suorituspaikkaa koskevaa yleistä sääntöä muutettaisiin tällä tavalla, tietyt poikkeukset tästä yleisestä säännöstä olisivat kuitenkin edelleen tarpeen hallinnollisista ja poliittisista syistä.

               (4)

               Verovelvollisille suoritettavien palvelujen suorituspaikkaa koskevan yleisen säännön olisi perustuttava paikkaan, johon vastaanottaja on sijoittautunut, eikä paikkaan, johon suorittaja on sijoittautunut. Palvelujen suorituspaikkaa koskevia sääntöjä määritettäessä ja yrityksille aiheutuvien rasitusten minimoimiseksi verovelvollisia, jotka harjoittavat myös muuta kuin verollista toimintaa, olisi kohdeltava verovelvollisina kaikkien niille suoritettujen palvelujen osalta. Samoin arvonlisäverovelvollisina rekisteröityjä oikeushenkilöitä, jotka eivät ole verovelvollisia, olisi pidettävä verovelvollisina. Näiden järjestelyjen ei tavanomaisten sääntöjen mukaisesti tulisi koskea palvelujen suorituksia, joita verovelvollinen vastaanottaa omaan henkilökohtaiseen käyttöönsä tai henkilöstönsä henkilökohtaiseen käyttöön.

               (5)

               Kun palveluja suoritetaan muille kuin verovelvollisille henkilöille, yleisenä sääntönä olisi oltava edelleen, että palvelujen suorituspaikka on paikka, jossa suorittajan liiketoiminnan kotipaikka on.

               (6)

               Tietyissä tilanteissa sekä verovelvollisille että muille kuin verovelvollisille henkilöille suoritettavien palvelujen suorituspaikkaa koskevat yleiset säännöt eivät ole sovellettavissa, vaan niiden sijasta olisi sovellettava erityisiä poikkeuksia. Näiden poikkeusten olisi pääsääntöisesti perustuttava olemassa oleville kriteereille ja noudatettava periaatetta, jonka mukaan vero kannetaan kulutuspaikassa, aiheuttamatta kuitenkaan suhteetonta hallinnollista taakkaa tietyille kauppiaille.

               (7)

               Kun verovelvollinen vastaanottaa palveluja henkilöltä, joka ei ole sijoittautunut samaan jäsenvaltioon, käännetyn verovelvollisuusjärjestelmän olisi oltava tietyissä tapauksissa pakollinen, mikä tarkoittaa sitä, että verovelvollisen olisi itse laskettava hankkimalleen palvelulle asianmukainen arvonlisäveron määrä.

               (8)

               Niiden yritysten velvoitteiden yksinkertaistamiseksi, jotka harjoittavat toimintaa jäsenvaltioissa, joihin ne eivät ole sijoittautuneet, olisi perustettava järjestelmä, joka mahdollistaa niille yhden sähköisen yhteyspisteen arvonlisäverotunnistetta ja -ilmoitusta varten. Siihen saakka, kun tällainen järjestelmä on perustettu, olisi sovellettava järjestelmää, joka otettiin käyttöön, jotta yhteisöön sijoittautumattomien verovelvollisten olisi helpompi noudattaa verovelvoitteitaan.

               (9)

               Tämän direktiivin asianmukaisen soveltamisen edistämiseksi jokaisen arvonlisäverovelvollisena rekisteröidyn verovelvollisen olisi toimitettava yhteenvetoilmoitus niistä verovelvollisista ja arvonlisäverovelvollisina rekisteröidyistä oikeushenkilöistä, jotka eivät ole verovelvollisia, joille hän on suorittanut verollisia, käännetyn verovelvollisuusjärjestelmän piiriin kuuluvia palveluja.

               (10)

               Joillakin palvelujen suorituspaikkaa koskevilla muutoksilla voisi olla huomattava vaikutus jäsenvaltioiden talousarvioon. Joustavan siirtymisen varmistamiseksi nämä muutokset olisi otettava käyttöön vähitellen.

               (11)

               Paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (4) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioita kannustetaan laatimaan itseään varten ja yhteisön edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin ja sen kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen edellyttämien toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkaisemaan ne.

               (12)

               Direktiiviä 2006/112/EY olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivi 2006/112/EY 1 päivästä tammikuuta 2009 alkaen seuraavasti:

               1)

               Korvataan 56 artiklan 3 kohta seuraavasti:
               ”3.   Edellä 1 kohdan j ja k alakohtaa sekä 2 kohtaa sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2009 saakka.”.

               2)

               Korvataan 57 artiklan 2 kohta seuraavasti:
               ”2.   Edellä 1 kohtaa sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2009 saakka.”.

               3)

               Korvataan 59 artiklan 2 kohta seuraavasti:
               ”2.   Jäsenvaltioiden on sovellettava 58 artiklan b alakohtaa 31 päivään joulukuuta 2009 saakka 56 artiklan 1 kohdan j alakohdassa tarkoitettuihin radio- ja televisiolähetyspalveluihin, joita verovelvollinen, jonka liiketoiminnan kotipaikka tai kiinteä toimipaikka, josta palvelu suoritetaan, on yhteisön ulkopuolella, taikka jos tällaista kotipaikkaa tai kiinteää toimipaikkaa ei ole, jonka kotipaikka tai vakinainen asuinpaikka on yhteisön ulkopuolella, suorittaa muille kuin verovelvollisille henkilöille, jotka ovat sijoittautuneet johonkin jäsenvaltioon taikka joiden kotipaikka tai vakinainen asuinpaikka on jossakin jäsenvaltiossa.”.

               4)

               Korvataan 357 artikla seuraavasti:
               ”357 artikla
               Tämän luvun säännöksiä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2014 saakka.”.

         2 artikla
   Muutetaan 1 päivästä tammikuuta 2010 alkaen direktiivi 2006/112/EY seuraavasti:

               1)

               Korvataan V osaston 3 luku seuraavasti:
               ”3   LUKU
               Palvelujen suorituspaikka
               1   jakso
               Määritelmät
               43 artikla
               Sovellettaessa palvelujen suorituspaikkaa koskevia sääntöjä

                           1)

                           verovelvollista, joka myös harjoittaa toimintaa tai suorittaa liiketoimia, joita ei katsota 2 artiklan 1 kohdan mukaisiksi verollisiksi tavaroiden luovutuksiksi tai palvelujen suorituksiksi, pidetään verovelvollisena kaikkien hänelle suoritettujen palvelujen osalta;

                           2)

                           arvonlisäverovelvollisena rekisteröityä oikeushenkilöä, joka ei ole verovelvollinen, pidetään verovelvollisena.

                     2   jakso
               Yleiset säännökset
               44 artikla
               Verovelvolliselle, joka toimii tässä ominaisuudessaan, suoritettavien palvelujen suorituspaikka on paikka, jossa tällä verovelvollisella on liiketoimintansa kotipaikka. Jos nämä palvelut kuitenkin suoritetaan verovelvollisen kiinteään toimipaikkaan, joka sijaitsee muualla kuin verovelvollisen liiketoiminnan kotipaikka, palvelujen suorituspaikka on paikka, jossa kyseinen kiinteä toimipaikka sijaitsee. Jos tällaista liiketoiminnan kotipaikkaa tai kiinteää toimipaikkaa ei ole, palvelujen suorituspaikka on paikka, jossa kyseiset palvelut vastaanottavan verovelvollisen kotipaikka tai vakinainen asuinpaikka on.
               45 artikla
               Muulle kuin verovelvolliselle henkilölle suoritettavien palvelujen suorituspaikka on paikka, jossa suorittajalla on liiketoimintansa kotipaikka. Jos palvelut kuitenkin suoritetaan palvelun suorittajan kiinteästä toimipaikasta, joka sijaitsee muualla kuin tämän liiketoiminnan kotipaikka, palvelujen suorituspaikka on paikka, jossa kyseinen kiinteä toimipaikka sijaitsee. Jos tällaista liiketoiminnan kotipaikkaa tai kiinteää toimipaikkaa ei ole, palvelujen suorituspaikka on paikka, jossa palvelujen suorittajan kotipaikka tai vakinainen asuinpaikka on.
               3   jakso
               Erityiset säännökset
               1   alajakso
               Välittäjän suorittamat palvelut
               46 artikla
               Toisen nimissä ja lukuun toimivan välittäjän muille kuin verovelvollisille henkilöille suorittamien palvelujen suorituspaikka on paikka, jossa pääliiketoimi suoritetaan tämän direktiivin säännösten mukaisesti.
               2   alajakso
               Kiinteään omaisuuteen liittyvät palvelut
               47 artikla
               Kiinteään omaisuuteen liittyvien palvelujen, mukaan lukien asiantuntija- ja kiinteistönvälittäjäpalvelut, majoitustoiminta hotellialalla tai vastaavilla aloilla, kuten lomaleirit tai leirintätarkoitukseen varustetut alueet, kiinteän omaisuuden käyttöoikeuksien myöntäminen sekä rakennustyön valmistelua ja yhteensovittamista koskevat palvelut, kuten arkkitehtien ja rakennusvalvontayritysten palvelut, suorituspaikka on kiinteän omaisuuden sijaintipaikka.
               3   alajakso
               Kuljetuspalvelut
               48 artikla
               Matkustajakuljetuspalvelujen suorituspaikka on paikka, jossa kuljetus, huomioon ottaen kuljettu matka, tapahtuu.
               49 artikla
               Muulle kuin verovelvolliselle henkilölle suoritetun muun tavaroiden kuljetuspalvelun kuin tavaroiden yhteisökuljetuksen suorituspaikka on paikka, jossa kuljetus, huomioon ottaen kuljettu matka, tapahtuu.
               50 artikla
               Muulle kuin verovelvolliselle henkilölle suoritetun tavaroiden yhteisökuljetuspalvelun suorituspaikka on lähtöpaikka.
               51 artikla
               ’Tavaroiden yhteisökuljetuksella’ tarkoitetaan tavaroiden kuljetusta, jonka lähtöpaikka ja saapumispaikka sijaitsevat kahden eri jäsenvaltion alueella.
               ’Lähtöpaikalla’ tarkoitetaan paikkaa, josta tavaroiden kuljetus tosiasiallisesti alkaa, ottamatta huomioon tavaroiden sijaintipaikkaan saapumiseksi kuljettua matkaa, ja ’saapumispaikalla’ tarkoitetaan paikkaa, johon tavaroiden kuljetus tosiasiallisesti päättyy.
               52 artikla
               Jäsenvaltiot voivat olla kantamatta arvonlisäveroa muulle kuin verovelvolliselle henkilölle suoritetusta tavaroiden yhteisökuljetuksesta siltä osin kuin se tapahtuu yhteisön alueeseen kuulumattomilla vesialueilla.
               4   alajakso
               Kulttuuri-, taide-, urheilu-, tiede-, koulutus-, viihde- ja vastaavat palvelut, kuljetuksen liitännäispalvelut sekä irtaimen omaisuuden arviointi ja irtaimeen omaisuuteen kohdistuva työsuoritus
               53 artikla
               Palvelujen ja liitännäispalvelujen, jotka liittyvät kulttuuri-, taide-, urheilu-, tiede-, koulutus-, viihde- tai vastaavaan toimintaan, kuten messuihin ja näyttelyihin, mukaan lukien tällaisen toiminnan järjestäjien suorittamat palvelut, suorituspaikka on paikka, jossa kyseiset toimet tosiasiassa suoritetaan.
               54 artikla
               Seuraavien muulle kuin verovelvolliselle henkilölle suoritettavien palvelujen suorituspaikka on paikka, jossa palvelut tosiasiassa suoritetaan:

                           a)

                           kuljetuksen liitännäispalvelut, kuten lastaus, purku, lastin käsittely ja vastaava toiminta;

                           b)

                           irtaimen aineellisen omaisuuden arviointi ja tällaiseen omaisuuteen kohdistuva työsuoritus.

                     5   alajakso
               Ravintola- ja ateriapalvelut
               55 artikla
               Muiden ravintola- ja ateriapalvelujen kuin sellaisten, jotka tosiasiallisesti suoritetaan vesialuksilla, ilma-aluksilla tai junissa yhteisössä suoritetun matkustajakuljetuksen osuuden aikana, suorituspaikka on paikka, jossa palvelut tosiasiallisesti suoritetaan.
               6   alajakso
               Kulkuneuvon vuokraus
               56 artikla
               1.   Kulkuneuvon lyhytaikaisen vuokrauksen suorituspaikka on paikka, jossa kulkuneuvo tosiasiassa annetaan asiakkaan käyttöön.
               2.   Sovellettaessa 1 kohtaa tarkoitetaan ’lyhytaikaisella’ kulkuneuvon jatkuvaa hallintaa tai käyttöä enintään 30 päivän ajan tai, alusten osalta, enintään 90 päivän ajan.
               7   alajakso
               Vesialuksilla, ilma-aluksilla ja junissa kulutettavat ravintola- ja ateriapalvelut
               57 artikla
               1.   Ravintola- ja ateriapalvelujen, jotka tosiasiallisesti suoritetaan vesialuksilla, ilma-aluksilla tai junissa yhteisössä suoritetun matkustajakuljetuksen osuuden aikana, suorituspaikka on matkustajakuljetuksen lähtöpaikka.
               2.   Sovellettaessa 1 kohtaa tarkoitetaan ’yhteisössä suoritetun matkustajakuljetuksen osuudella’ sitä kuljetuksen osuutta, joka suoritetaan matkustajakuljetuksen lähtöpaikan ja saapumispaikan välillä pysähtymättä yhteisön ulkopuolella.
               ’Matkustajakuljetuksen lähtöpaikka’ on ensimmäinen suunniteltu yhteisössä sijaitseva mahdollisesti yhteisön ulkopuolella tapahtuvan pysähdyksen jälkeinen matkustajien kulkuneuvoon ottamispaikka.
               ’Matkustajakuljetuksen saapumispaikka’ on viimeinen suunniteltu yhteisössä sijaitseva mahdollisesti yhteisön ulkopuolella tapahtuvaa pysähdystä edeltävä paikka, jossa yhteisössä kulkuneuvoon otetut matkustajat poistuvat kulkuneuvosta.
               Meno-paluukuljetuksessa paluumatka katsotaan eri kuljetukseksi.
               8   alajakso
               Sähköisten palvelujen suorittaminen muille kuin verovelvollisille henkilöille
               58 artikla
               Palvelujen suorituspaikka sähköisesti suoritettavien palvelujen ja erityisesti liitteessä II tarkoitettujen osalta, joita verovelvollinen, jonka liiketoiminnan kotipaikka tai kiinteä toimipaikka, josta palvelu suoritetaan, on yhteisön ulkopuolella, taikka jos tällaista liiketoiminnan kotipaikkaa tai kiinteää toimipaikkaa ei ole, jonka kotipaikka tai vakinainen asuinpaikka on yhteisön ulkopuolella, suorittaa muille kuin verovelvollisille henkilöille, jotka ovat sijoittautuneet johonkin jäsenvaltioon taikka joiden kotipaikka tai vakinainen asuinpaikka on jossakin jäsenvaltiossa, on paikka, johon muu kuin verovelvollinen henkilö on sijoittautunut tai jossa on hänen kotipaikkansa tai vakinainen asuinpaikkansa.
               Jos palvelujen suorittaja ja asiakas ovat yhteydessä toisiinsa sähköpostitse, tämä ei sinänsä merkitse, että suoritettava palvelu on sähköisesti suoritettava palvelu.
               9   alajakso
               Muille kuin verovelvollisille henkilöille yhteisön ulkopuolelle suoritettavat palvelut
               59 artikla
               Seuraavien palvelujen, jotka suoritetaan muulle kuin verovelvolliselle henkilölle, joka on sijoittautunut yhteisön ulkopuolelle tai jonka kotipaikka tai vakinainen asuinpaikka on yhteisön ulkopuolella, suorituspaikka on paikka, johon kyseinen henkilö on sijoittautunut tai jossa hänen kotipaikkansa tai vakinainen asuinpaikkansa on:

                           a)

                           tekijänoikeuksien, patenttien, lisenssien, tavaramerkkien ja vastaavien oikeuksien siirrot tai käyttölupien myöntämiset;

                           b)

                           mainos- ja ilmoituspalvelut;

                           c)

                           konsulttien, insinöörien, tutkimuslaitosten, lakimiesten ja tilintarkastajien sekä kirjanpitäjien palvelut ja muut vastaavat palvelut, sekä automaattinen tietojenkäsittely ja tiedon luovutus;

                           d)

                           velvoite olla kokonaan tai osittain harjoittamatta liiketoimintaa tai olla käyttämättä tässä artiklassa tarkoitettua oikeutta;

                           e)

                           pankki-, rahoitus- ja vakuutustoiminta mukaan lukien jälleenvakuutus mutta lukuun ottamatta tallelokerovuokrausta;

                           f)

                           henkilöstön asettaminen käytettäväksi;

                           g)

                           irtaimen aineellisen omaisuuden vuokraus lukuun ottamatta kaikkia kulkuneuvoja;

                           h)

                           pääsyn tarjoaminen maakaasun ja sähkön siirtojärjestelmiin sekä niissä tapahtuva kuljetus tai siirto sekä muiden mainittuihin toimiin suoraan liittyvien palvelujen tarjoaminen;

                           i)

                           televiestintäpalvelut;

                           j)

                           radio- ja televisiolähetyspalvelut;

                           k)

                           sähköisesti suoritettavat palvelut, erityisesti liitteessä II tarkoitetut palvelut.

                     Jos palvelujen suorittaja ja asiakas ovat yhteydessä toisiinsa sähköpostitse, tämä ei sinänsä merkitse, että suoritettava palvelu on ensimmäisen kohdan k alakohdassa tarkoitettu sähköisesti suoritettava palvelu.
               10   alajakso
               Kaksinkertaisen verotuksen tai verottamatta jättämisen estäminen
               59 a artikla
               Kaksinkertaisen verotuksen, verottamatta jättämisen tai kilpailun vääristymisen estämiseksi jäsenvaltiot voivat niiden palvelujen osalta, joiden suorituspaikkaan sovelletaan 44, 45, 56 ja 59 artiklaa, katsoa

                           a)

                           minkä tahansa tällaisen palvelun tai kaikkien tällaisten palvelujen suorituspaikan, joka sijaitsee niiden alueella, sijaitsevan yhteisön ulkopuolella, jos palvelun tai palvelujen tosiasiallinen käyttö ja hyödyntäminen tapahtuu yhteisön ulkopuolella;

                           b)

                           minkä tahansa tällaisen palvelun tai kaikkien tällaisten palvelujen suorituspaikan, joka sijaitsee yhteisön ulkopuolella, sijaitsevan niiden alueella, jos palvelun tai palvelujen tosiasiallinen käyttö ja hyödyntäminen tapahtuu niiden alueella.

                     Tätä säännöstä ei kuitenkaan sovelleta sähköisesti suoritettuihin palveluihin yhteisöön sijoittautumattomille muille kuin verovelvollisille henkilöille.
               59 b artikla
               Jäsenvaltioiden on sovellettava 59 a artiklan b alakohtaa televiestintäpalveluihin ja 59 artiklan ensimmäisen kohdan j alakohdassa tarkoitettuihin radio- ja televisiolähetyspalveluihin, joita verovelvollinen, jonka liiketoiminnan kotipaikka tai kiinteä liiketoiminnan toimipaikka, josta palvelu suoritetaan, on yhteisön ulkopuolella, taikka jos tällaista liiketoiminnan kotipaikkaa tai kiinteää toimipaikkaa ei ole, jonka kotipaikka tai vakinainen asuinpaikka on yhteisön ulkopuolella, suorittaa muille kuin verovelvollisille henkilöille, jotka ovat sijoittautuneet johonkin jäsenvaltioon taikka joiden kotipaikka tai vakinainen asuinpaikka on jossakin jäsenvaltiossa.”.

               2)

               Korvataan 98 artiklan 2 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
               ”Alennettuja verokantoja ei saa soveltaa sähköisesti suoritettaviin palveluihin.”.

               3)

               Korvataan 170 artiklan johdantovirke seuraavasti:
               ”Verovelvollisella, joka ei ole sijoittautunut direktiivin 86/560/ETY (5) 1 artiklassa, direktiivin 2008/9/EY (6) 2 artiklan 1 kohdassa ja 3 artiklassa ja tämän direktiivin 171 artiklassa tarkoitetulla tavalla siihen jäsenvaltioon, jossa verovelvollinen ostaa tavaroita ja palveluja tai tuo maahan arvonlisäveron alaisia tavaroita, on oikeus saada kyseinen arvonlisävero palautuksena sikäli kuin tavarat ja palvelut käytetään seuraaviin tarkoituksiin:

               4)

               Muutetaan 171 artikla seuraavasti:

                           a)

                           korvataan 1 kohta seuraavasti:
                           ”1.   Arvonlisäveron palautus on suoritettava verovelvollisille, jotka eivät ole sijoittautuneet siihen jäsenvaltioon, jossa he ostavat tavaroita ja palveluja tai tuovat maahan arvonlisäveron alaisia tavaroita, mutta jotka ovat sijoittautuneet toiseen jäsenvaltioon, noudattaen direktiivissä 2008/9/EY säädettyjä yksityiskohtaisia sääntöjä.”;

                           b)

                           korvataan 3 kohta seuraavasti:
                           ”3.   Direktiiviä 86/560/ETY ei sovelleta

                                       a)

                                       arvonlisäveron määriin, jotka on palautusjäsenvaltion lainsäädännön mukaan laskutettu virheellisesti;

                                       b)

                                       laskutettuihin arvonlisäveron määriin sellaisten tavaroiden luovutusten osalta, joiden luovutus 138 artiklan tai 146 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla on vapautettu tai voidaan vapauttaa verosta.”.

               5)

               Lisätään 171 a artikla seuraavasti:
               ”171 a artikla
               Jäsenvaltiot voivat, sen sijaan että ne myöntäisivät direktiivin 86/560/ETY tai direktiivin 2008/9/EY nojalla arvonlisäveron palautuksen, joka koskee sellaisia tavaroiden luovutuksia tai palvelujen suorituksia verovelvolliselle, joista tämän verovelvollisen on maksettava veroa 194–197 artiklan tai 199 artiklan mukaisesti, sallia tämän veron vähentämisen 168 artiklassa esitetyn menettelyn mukaisesti. Olemassa olevat direktiivin 86/560/ETY 2 artiklan 2 kohdan ja 4 artiklan 2 kohdan mukaiset rajoitukset voidaan säilyttää.
               Sovellettaessa tätä kohtaa jäsenvaltiot voivat jättää verovelvollisen, joka on velvollinen maksamaan veron, palautusmenettelyn ulkopuolelle direktiivin 86/560/ETY tai direktiivin 2008/9/EY nojalla.”.

               6)

               Lisätään XI osaston 1 luvun 1 jaksoon seuraava 192 a artikla:
               ”192 a artikla
               Sovellettaessa tätä jaksoa verovelvollista, jolla on kiinteä toimipaikka sen jäsenvaltion alueella, jossa vero on maksettava, pidetään verovelvollisena, joka ei ole sijoittautunut kyseiseen jäsenvaltioon, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

                           a)

                           hän tekee verollisen tavaroiden luovutuksen tai palvelujen suorituksen kyseisen jäsenvaltion alueella;

                           b)

                           tavaroiden luovuttajan tai palvelujen suorittajan toimipaikka kyseisen jäsenvaltion alueella ei osallistu tähän tavaroiden luovutukseen tai palvelujen suoritukseen.”.

               7)

               Korvataan 196 artikla seuraavasti:
               ”196 artikla
               Arvonlisäveron on velvollinen maksamaan sellainen verovelvollinen tai sellainen arvonlisäverotunnisteen saanut oikeushenkilö, joka ei ole verovelvollinen, jolle suoritetaan 44 artiklassa tarkoitettu palvelu, jos kyseisen palvelun suorittaa verovelvollinen, joka ei ole sijoittautunut kyseisen jäsenvaltion alueelle.”.

               8)

               Lisätään 214 artiklaan alakohdat seuraavasti:

                           ”d)

                           jokainen verovelvollinen, joka vastaanottaa jäsenvaltion alueella palveluja, joista hän on 196 artiklan mukaan velvollinen maksamaan arvonlisäveron;

                           e)

                           jokainen verovelvollinen, joka on sijoittautunut jäsenvaltion alueelle ja joka suorittaa toisen jäsenvaltion alueella palveluja, joista 196 artiklan mukaan yksinomaan vastaanottaja on velvollinen maksamaan arvonlisäveron.”.

               9)

               Korvataan 262 artikla seuraavasti:
               ”262 artikla
               Arvonlisäverotunnisteen saaneen verovelvollisen on annettava yhteenvetoilmoitus seuraavista seikoista:

                           a)

                           niistä arvonlisäverotunnisteen saaneista hankkijoista, joille hän on luovuttanut tavaroita 138 artiklan 1 kohdassa ja 2 kohdan c alakohdassa säädetyin edellytyksin;

                           b)

                           niistä arvonlisäverotunnisteen saaneista vastaanottajista, joille hän on luovuttanut 42 artiklassa tarkoitetulla tavalla yhteisöhankintana vastaanottamiaan tavaroita;

                           c)

                           niistä verovelvollisista ja niistä arvonlisäverotunnisteen saaneista oikeushenkilöistä, jotka eivät ole verovelvollisia, joille hän on suorittanut muita palveluja kuin jotka ovat vapautettuja arvonlisäverosta liiketoimen verotusjäsenvaltiossa ja joista palvelun vastaanottaja on verovelvollinen 196 artiklan mukaan.”.

               10)

               Muutetaan 264 artiklan 1 kohta seuraavasti:

                           a)

                           korvataan a ja b alakohta seuraavasti:

                                       ”a)

                                       verovelvolliselle siinä jäsenvaltiossa, jossa yhteenvetoilmoitus on annettava, annettu arvonlisäverotunniste, jota käyttäen tämä on suorittanut tavaroiden luovutuksia 138 artiklan 1 kohdassa määritettyjen edellytysten mukaisesti ja jota käyttäen tämä on suorittanut veronalaisia palveluja 44 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti;

                                       b)

                                       tavaroiden hankkijalle tai palvelujen vastaanottajalle toisessa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa yhteenvetoilmoitus on annettava, annettu arvonlisäverotunniste, jota käyttäen tavarat on luovutettu tai palvelut on suoritettu tälle;”;

                           b)

                           korvataan d alakohta seuraavasti:

                                       ”d)

                                       kunkin tavaroita hankkineen tai palveluja vastaanottaneen henkilön osalta verovelvollisen suorittamien tavaroiden luovutusten kokonaisarvo ja palvelujen suoritusten kokonaisarvo.”.

               11)

               Muutetaan 358 artikla seuraavasti:

                           a)

                           korvataan 2 kohta seuraavasti:

                                       ”2)

                                       ’sähköisillä palveluilla’ ja ’sähköisesti suoritettavilla palveluilla’ 59 artiklan ensimmäisen kohdan k alakohdassa tarkoitettuja palveluja;”;

                           b)

                           korvataan 4 kohta seuraavasti:

                                       ”4)

                                       ’kulutusjäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, jossa sähköisten palvelujen suorittamisen katsotaan 58 artiklan mukaan tapahtuvan;”.

               12)

               Korvataan liitteen II otsikko seuraavasti:
               ”OHJEELLINEN LUETTELO 58 ARTIKLASSA JA 59 ARTIKLAN ENSIMMÄISEN KOHDAN k ALAKOHDASSA TARKOITETUISTA SÄHKÖISESTI SUORITETTAVISTA PALVELUISTA”.

         3 artikla
   Korvataan 1 päivästä tammikuuta 2011 alkaen direktiivin 2006/112/EY 53 ja 54 artikla seuraavasti:

      ”53 artikla
      Verovelvolliselle suoritettavien kulttuuri-, taide-, urheilu-, tiede-, koulutus-, viihde- tai vastaaviin tapahtumiin, kuten messuille ja näyttelyihin, pääsyyn liittyvien palvelujen, sekä pääsyyn liittyvien liitännäispalvelujen, suorituspaikka on paikka, jossa kyseiset tapahtumat tosiasiassa järjestetään.
      54 artikla
      1.   Muulle kuin verovelvolliselle henkilölle suoritettavien palvelujen ja liitännäispalvelujen, jotka liittyvät kulttuuri-, taide-, urheilu-, tiede-, koulutus-, viihde- tai vastaavaan toimintaan, kuten messuihin ja näyttelyihin, mukaan lukien tällaisen toiminnan järjestäjien suorittamat palvelut, suorituspaikka on paikka, jossa kyseinen toiminta tosiasiassa tapahtuu.
      2.   Seuraavien muulle kuin verovelvolliselle henkilölle suoritettavien palvelujen suorituspaikka on paikka, jossa kyseiset palvelut tosiasiassa suoritetaan:

                  a)

                  kuljetuksen liitännäispalvelut, kuten lastaus, purku, lastin käsittely ja vastaava toiminta;

                  b)

                  irtaimen aineellisen omaisuuden arviointi ja tällaiseen omaisuuteen kohdistuva työsuoritus.”.

   4 artikla
   Korvataan 1 päivästä tammikuuta 2013 alkaen direktiivin 2006/112/EY 56 artiklan 2 kohta seuraavasti:

      ”2.   Paikka, jossa kulkuneuvo vuokrataan muuten kuin lyhytaikaisesti muulle kuin verovelvolliselle henkilölle, on paikka, johon asiakas on sijoittautunut taikka jossa hänen kotipaikkansa tai vakinainen asuinpaikkansa on.
      Kuitenkin paikka, jossa huvialus vuokrataan muuten kuin lyhytaikaisesti muulle kuin verovelvolliselle henkilölle, on paikka, jossa huvialus tosiasiassa luovutetaan asiakkaan käyttöön, kun palvelun tarjoaja tosiasiassa suorittaa tämän palvelun kyseisessä paikassa sijaitsevasta liiketoimintansa kotipaikasta tai kiinteästä toimipaikasta.
      3.   Sovellettaessa 1 ja 2 kohtaa tarkoitetaan ’lyhytaikaisella’ kulkuneuvon jatkuvaa hallintaa tai käyttöä enintään 30 päivän ajan tai, alusten osalta, enintään 90 päivän ajan.”.

   5 artikla
   Muutetaan 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen direktiivi 2006/112/EY seuraavasti:

               1)

               Korvataan V osaston 3 luvun 3 jakson 8 alajakso seuraavasti:
               ”8   alajakso
               Muille kuin verovelvollisille henkilöille suoritettavat televiestintäpalvelut, radio- ja televisiolähetyspalvelut ja sähköiset palvelut
               58 artikla
               Seuraavien muulle kuin verovelvolliselle henkilölle suoritettavien palvelujen suorituspaikka on paikka, johon kyseinen henkilö on sijoittautunut taikka jossa hänen kotipaikkansa tai vakinainen asuinpaikkansa on:

                           a)

                           televiestintäpalvelut;

                           b)

                           radio- ja televisiolähetyspalvelut;

                           c)

                           sähköisesti suoritettavat palvelut, erityisesti liitteessä II tarkoitetut palvelut.

                     Jos palvelujen suorittaja ja asiakas ovat yhteydessä toisiinsa sähköpostitse, tämä ei sinänsä merkitse, että suoritettava palvelu on sähköisesti suoritettava palvelu.”.

               2)

               Poistetaan 59 artiklan ensimmäisen kohdan i, j ja k alakohta sekä toinen kohta.

               3)

               Korvataan 59 a artikla seuraavasti:
               ”59 a artikla
               Kaksinkertaisen verotuksen, verottamattomuuden tai kilpailun vääristymisen estämiseksi jäsenvaltiot voivat niiden palvelujen osalta, joiden suorituspaikka määräytyy 44, 45, 56, 58 ja 59 artiklan mukaan, katsoa

                           a)

                           minkä tahansa tällaisen palvelun tai kaikkien tällaisten palvelujen suorituspaikan, jos se sijaitsee niiden alueella, sijaitsevan yhteisön ulkopuolella, jos palvelun tai palvelujen tosiasiallinen käyttö ja hyödyntäminen tapahtuu yhteisön ulkopuolella;

                           b)

                           minkä tahansa tällaisen palvelun tai kaikkien tällaisten palvelujen suorituspaikan, jos se sijaitsee yhteisön ulkopuolella, sijaitsevan niiden alueella, jos palvelun tai palvelujen tosiasiallinen käyttö ja hyödyntäminen tapahtuu niiden alueella.”.

               4)

               Poistetaan 59 b artikla.

               5)

               Korvataan 204 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta seuraavasti:
               ”Jäsenvaltiot eivät saa kuitenkaan soveltaa toisessa alakohdassa tarkoitettua vaihtoehtoa 358 a artiklan 1 alakohdassa tarkoitettuihin yhteisöön sijoittautumattomiin verovelvollisiin, jotka ovat valinneet televiestintäpalveluja, radio- ja televisiolähetyspalveluja tai sähköisiä palveluja koskevan erityisjärjestelmän soveltamisen.”.

               6)

               Korvataan XII osaston 6 luvun otsikko seuraavasti:

               ”Erityisjärjestelmät, jotka koskevat sijoittautumattomien verovelvollisten muille kuin verovelvollisille henkilöille suorittamia televiestintäpalveluja, radio- ja televisiolähetyspalveluja tai sähköisiä palveluja”.

               7)

               Poistetaan 357 artikla.

               8)

               Korvataan 358 artikla seuraavasti:
               ”358 artikla
               Rajoittamatta muiden yhteisön säännösten soveltamista tätä lukua sovellettaessa tarkoitetaan

                           1)

                           ’televiestintäpalveluilla’ ja ’radio- ja televisiolähetyspalveluilla’ 58 artiklan ensimmäisen kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuja palveluja;

                           2)

                           ’sähköisillä palveluilla’ ja ’sähköisesti suoritettavilla palveluilla’ 58 artiklan ensimmäisen kohdan c alakohdassa tarkoitettuja palveluja;

                           3)

                           ’kulutusjäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, jossa televiestintäpalvelujen, radio- ja televisiolähetyspalvelujen tai sähköisten palvelujen suorittamisen katsotaan 58 artiklan mukaan tapahtuvan;

                           4)

                           ’arvonlisäveroilmoituksella’ ilmoitusta, johon sisältyvät kussakin jäsenvaltiossa maksettavan arvonlisäveron määrän määrittämiseksi tarvittavat tiedot.”.

               9)

               Korvataan XII osaston 6 luvun 2 jakson otsikko seuraavasti:

               ”Yhteisöön sijoittautumattomien verovelvollisten suorittamia televiestintäpalveluja, radio- ja televisiolähetyspalveluja ja sähköisiä palveluja koskeva erityisjärjestelmä”.

               10)

               Lisätään XII osaston 6 luvun 2 jaksoon seuraava artikla:
               ”358 a artikla
               Rajoittamatta muiden yhteisön säännösten soveltamista tätä jaksoa sovellettaessa tarkoitetaan:

                           1)

                           ’yhteisöön sijoittautumattomalla verovelvollisella’ verovelvollista, jonka liiketoiminnan kotipaikka ei ole yhteisön alueella ja jolla ei ole siellä kiinteää toimipaikkaa ja jota ei muuten vaadita rekisteröitymään arvonlisäverovelvolliseksi;

                           2)

                           ’tunnistamisjäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, jolle yhteisöön sijoittautumaton verovelvollinen päättää ilmoittaa hänen verovelvollisena harjoittamansa toiminnan alkamisesta yhteisön alueella tämän jakson säännösten mukaisesti.”.

               11)

               Korvataan 359–365 artikla seuraavasti:
               ”359 artikla
               Jäsenvaltioiden on annettava yhteisöön sijoittautumattoman verovelvollisen, joka suorittaa televiestintäpalveluja, radio- ja televisiolähetyspalveluja tai sähköisiä palveluja sellaiselle muulle kuin verovelvolliselle henkilölle, joka on sijoittautunut johonkin jäsenvaltioon tai jonka kotipaikka tai vakinainen asuinpaikka on jossakin jäsenvaltiossa, käyttää tätä erityisjärjestelmää. Tätä erityisjärjestelmää sovelletaan kaikkiin yhteisössä näin suoritettuihin palveluihin.
               360 artikla
               Yhteisöön sijoittautumattoman verovelvollisen on ilmoitettava tunnistamisjäsenvaltiolle verovelvollisena harjoittamansa toiminnan alkamisesta tai päättymisestä taikka muuttumisesta siten, ettei hän enää täytä tämän erityisjärjestelmän soveltamisedellytyksiä. Verovelvollisen on toimitettava nämä tiedot sähköisesti.
               361 artikla
               1.   Ilmoituksessa, joka yhteisöön sijoittautumattoman verovelvollisen on verollista toimintaa aloittaessaan annettava tunnistamisjäsenvaltiolle, on oltava seuraavat tunnistetiedot:

                           a)

                           nimi;

                           b)

                           postiosoite;

                           c)

                           sähköpostiosoite, mukaan lukien internetsivustot;

                           d)

                           kansallinen veronumero, jos sellainen on;

                           e)

                           ilmoitus, ettei henkilöä ole merkitty arvonlisäverovelvolliseksi yhteisössä.

                     2.   Yhteisöön sijoittautumattoman verovelvollisen on ilmoitettava tunnistamisjäsenvaltiolle kaikista toimitettuja tietoja koskevista muutoksista.
               362 artikla
               Tunnistamisjäsenvaltion on annettava yhteisöön sijoittautumattomalle verovelvolliselle yksilöllinen ALV-tunnistenumero ja ilmoitettava tunnistenumero tälle sähköisesti. Kulutusjäsenvaltiot voivat tämän tunnistamiseen käytetyn tiedon pohjalta käyttää omia tunnistamisjärjestelmiään.
               363 artikla
               Tunnistamisjäsenvaltio poistaa yhteisöön sijoittautumattoman verovelvollisen tunnistamisrekisteristä seuraavissa tapauksissa:

                           a)

                           jos verovelvollinen ilmoittaa tunnistamisjäsenvaltiolle, ettei hän enää suorita televiestintäpalveluja, radio- ja televisiolähetyspalveluja tai sähköisiä palveluja;

                           b)

                           jos muuten ilmenee, että verovelvollisen verollinen toiminta on päättynyt;

                           c)

                           jos verovelvollinen ei enää täytä tämän erityisjärjestelmän soveltamisedellytyksiä;

                           d)

                           jos verovelvollinen jatkuvasti jättää noudattamatta tätä erityisjärjestelmää koskevia sääntöjä.

                     364 artikla
               Yhteisöön sijoittautumattoman verovelvollisen on toimitettava tunnistamisjäsenvaltiolle sähköisesti arvonlisäveroilmoitus kultakin kalenterivuosineljännekseltä riippumatta siitä, onko televiestintäpalveluja, radio- tai televisiolähetyspalveluja tai sähköisiä palveluja suoritettu vai ei. Arvonlisäveroilmoitus on toimitettava 20 päivän kuluessa sen verokauden päättymisestä, jota ilmoitus koskee.
               365 artikla
               Arvonlisäveroilmoituksessa on oltava tunnistenumero ja kunkin kulutusjäsenvaltion, jossa arvonlisäveroa on maksettava, osalta verokauden aikana suoritettujen televiestintäpalvelujen, radio- ja televisiolähetyspalvelujen ja sähköisten palvelujen kokonaisarvo arvonlisäverolla vähennettynä sekä vastaavan arvonlisäveron kokonaismäärä kunkin verokannan osalta. Sovellettavat arvonlisäverokannat ja maksettavan arvonlisäveron kokonaismäärä on myös mainittava ilmoituksessa.”.

               12)

               Korvataan 366 artiklan 1 kohta seuraavasti:
               ”1.   Arvonlisäveroilmoitus on tehtävä euroina.
               Jäsenvaltiot, jotka eivät ole ottaneet käyttöön euroa, voivat vaatia, että arvonlisäveroilmoitus tehdään niiden kansallisessa valuutassa. Jos myynti on tapahtunut muina valuuttoina, yhteisöön sijoittautumattoman verovelvollisen on arvonlisäveroilmoitusta täytettäessä käytettävä verokauden viimeisen päivän muuntokurssia.”.

               13)

               Korvataan 367 ja 368 artikla seuraavasti:
               ”367 artikla
               Yhteisöön sijoittautumattoman verovelvollisen on maksettava arvonlisävero ja viitattava asianomaiseen arvonlisäveroilmoitukseen toimittaessaan arvonlisäveroilmoituksen, kuitenkin viimeistään sen määräajan päättyessä, jonka kuluessa ilmoitus on toimitettava.
               Maksu on suoritettava tunnistamisjäsenvaltion määräämälle euromääräiselle pankkitilille. Jäsenvaltiot, jotka eivät ole ottaneet käyttöön euroa, voivat vaatia, että maksu suoritetaan pankkitilille niiden omassa valuutassa.
               368 artikla
               Tätä erityisjärjestelmää käyttävä yhteisöön sijoittautumaton verovelvollinen ei saa vähentää arvonlisäveroa tämän direktiivin 168 artiklan nojalla. Sen estämättä, mitä direktiivin 86/560/ETY 1 artiklan 1 kohdassa säädetään, kyseiselle verovelvolliselle on suoritettava palautus mainitun direktiivin mukaisesti. Direktiivin 86/560/ETY 2 artiklan 2 ja 3 kohtaa ja 4 artiklan 2 kohtaa ei sovelleta palautukseen, joka liittyy tähän erityisjärjestelmään kuuluviin televiestintäpalveluihin, radio- ja televisiolähetyspalveluihin tai sähköisiin palveluihin.”.

               14)

               Korvataan 369 artiklan 1 kohta seuraavasti:
               ”1.   Yhteisöön sijoittautumattoman verovelvollisen on pidettävä kirjaa tämän erityisjärjestelmän piiriin kuuluvista liiketoimista. Tämän kirjanpidon on oltava riittävän yksityiskohtainen, jotta kulutusjäsenvaltion veroviranomaiset voivat todentaa, että arvonlisäveroilmoitus on oikea.”.

               15)

               Lisätään XII osaston 6 lukuun jakso seuraavasti:
               ”3   jakso
               Yhteisöön mutta ei kulutusjäsenvaltioon sijoittautuneiden verovelvollisten suorittamia televiestintäpalveluja, radio- ja televisiolähetyspalveluja ja sähköisiä palveluja koskeva erityisjärjestelmä
               369 a artikla
               Rajoittamatta muiden yhteisön säännösten soveltamista tätä jaksoa sovellettaessa tarkoitetaan

                           1)

                           ’kulutusjäsenvaltioon sijoittautumattomalla verovelvollisella’ verovelvollista, jonka liiketoiminnan kotipaikka on yhteisön alueella tai jolla on siellä kiinteä toimipaikka, mutta jonka liiketoiminnan kotipaikka ei ole kulutusjäsenvaltion alueella ja jolla ei ole siellä kiinteää toimipaikkaa;

                           2)

                           ’tunnistamisjäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, jonka alueella verovelvollisella on liiketoimintansa kotipaikka tai, jos hänen liiketoimintansa kotipaikka ei ole yhteisössä, jäsenvaltiota, jossa hänellä on kiinteä toimipaikka.

                     Jos verovelvollisen liiketoiminnan kotipaikka ei ole yhteisössä, mutta hänellä on useita kiinteitä toimipaikkoja yhteisössä, tunnistamisjäsenvaltio on se jäsenvaltio, jossa sijaitsee se kiinteä toimipaikka, jonka osalta verovelvollinen ilmoittaa käyttävänsä tätä erityisjärjestelmää. Verovelvollinen on velvollinen noudattamaan tätä päätöstä kyseisen kalenterivuoden sekä kahden sitä seuraavan kalenterivuoden ajan.
               369 b artikla
               Jäsenvaltioiden on annettava kulutusjäsenvaltioon sijoittautumattoman verovelvollisen, joka suorittaa televiestintäpalveluja, radio- ja televisiolähetyspalveluja tai sähköisiä palveluja sellaiselle muulle kuin verovelvolliselle henkilölle, joka on sijoittautunut kulutusjäsenvaltioon tai jonka kotipaikka tai vakinainen asuinpaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa, käyttää tätä erityisjärjestelmää. Tätä erityisjärjestelmää sovelletaan kaikkiin yhteisössä näin suoritettuihin palveluihin.
               369 c artikla
               Kulutusjäsenvaltioon sijoittautumattoman verovelvollisen on ilmoitettava tunnistamisjäsenvaltiolle tämän erityisjärjestelmän piiriin kuuluvan verollisen toimintansa alkamisesta ja päättymisestä taikka muuttumisesta siten, ettei hän enää täytä tämän erityisjärjestelmän soveltamisedellytyksiä. Verovelvollisen on toimitettava nämä tiedot sähköisesti.
               369 d artikla
               Erityisjärjestelmää käyttävä verovelvollinen rekisteröidään arvonlisäverovelvolliseksi tämän järjestelmän piiriin kuuluvia verollisia liiketoimia varten ainoastaan tunnistamisjäsenvaltiossa. Tätä varten kyseinen jäsenvaltio käyttää yksilöllistä arvonlisäverotunnistenumeroa, joka jo on annettu verovelvolliselle sisäisen järjestelmän mukaisten velvoitteiden täyttämiseksi.
               Kulutusjäsenvaltiot voivat tämän tunnistamiseen käytetyn tiedon pohjalta käyttää omia tunnistamisjärjestelmiään.
               369 e artikla
               Tunnistamisjäsenvaltio sulkee kulutusjäsenvaltioon sijoittautumattoman verovelvollisen tämän erityisjärjestelmän ulkopuolelle kaikissa seuraavissa tapauksissa:

                           a)

                           jos verovelvollinen ilmoittaa, ettei hän enää suorita televiestintäpalveluja, radio- ja televisiolähetyspalveluja tai sähköisiä palveluja;

                           b)

                           jos muuten ilmenee, että verovelvollisen tämän erityisjärjestelmän piiriin kuuluva verollinen toiminta on päättynyt;

                           c)

                           jos verovelvollinen ei enää täytä tämän erityisjärjestelmän soveltamisedellytyksiä;

                           d)

                           jos verovelvollinen jatkuvasti jättää noudattamatta tätä erityisjärjestelmää koskevia sääntöjä.

                     369 f artikla
               Kulutusjäsenvaltioon sijoittautumattoman verovelvollisen on toimitettava tunnistamisjäsenvaltiolle sähköisesti arvonlisäveroilmoitus kultakin kalenterivuosineljännekseltä riippumatta siitä, onko televiestintäpalveluja, radio- ja televisiolähetyspalveluja tai sähköisiä palveluja suoritettu vai ei. Arvonlisäveroilmoitus on toimitettava 20 päivän kuluessa sen verokauden päättymisestä, jota ilmoitus koskee.
               369 g artikla
               Arvonlisäveroilmoituksessa on oltava 369 d artiklassa tarkoitettu tunnistenumero ja kunkin kulutusjäsenvaltion, jossa arvonlisäveroa on maksettava, osalta verokauden aikana suoritettujen televiestintäpalvelujen, radio- ja televisiolähetyspalvelujen ja sähköisten palvelujen kokonaisarvo arvonlisäverolla vähennettynä sekä vastaavan arvonlisäveron kokonaismäärä kunkin verokannan osalta. Sovellettavat arvonlisäverokannat ja maksettavan arvonlisäveron kokonaismäärä on myös mainittava ilmoituksessa.
               Jos verovelvollisella on tunnistamisjäsenvaltiossa olevan kiinteän toimipaikan lisäksi yksi tai useampi muu kiinteä toimipaikka, josta palvelut suoritetaan, arvonlisäveroilmoituksessa on ensimmäisessä kohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi oltava kulutusjäsenvaltioittain jaoteltuna tämän erityisjärjestelmän piiriin kuuluvien televiestintäpalvelujen, radio- ja televisiolähetyspalvelujen ja sähköisten palvelujen kokonaisarvo kunkin sellaisen jäsenvaltion osalta, jossa verovelvollisella on toimipaikka, sekä kyseisen toimipaikan yksilöllinen arvonlisäverotunniste tai verorekisterinumero.
               369 h artikla
               1.   Arvonlisäveroilmoitus on tehtävä euroina.
               Jäsenvaltiot, jotka eivät ole ottaneet käyttöön euroa, voivat vaatia, että arvonlisäveroilmoitus tehdään niiden kansallisessa valuutassa. Jos myynti on tapahtunut muina valuuttoina, kulutusjäsenvaltioon sijoittautumattoman verovelvollisen on arvonlisäveroilmoitusta täytettäessä käytettävä verokauden viimeisen päivän muuntokurssia.
               2.   Muuntamisessa on käytettävä Euroopan keskuspankin kyseiselle päivälle julkaisemia muuntokursseja tai, jos kursseja ei ole julkaistu kyseisenä päivänä, seuraavana julkaisupäivänä.
               369 i artikla
               Kulutusjäsenvaltioon sijoittautumattoman verovelvollisen on maksettava arvonlisävero ja viitattava asianomaiseen arvonlisäveroilmoitukseen toimittaessaan arvonlisäveroilmoituksen, kuitenkin viimeistään sen määräajan päättyessä, jonka kuluessa ilmoitus on toimitettava.
               Maksu on suoritettava tunnistamisjäsenvaltion määräämälle euromääräiselle pankkitilille. Jäsenvaltiot, jotka eivät ole ottaneet käyttöön euroa, voivat vaatia, että maksu suoritetaan pankkitilille niiden omassa valuutassa.
               369 j artikla
               Tätä erityisjärjestelmää käyttävä kulutusjäsenvaltioon sijoittautumaton verovelvollinen ei saa vähentää tämän erityisjärjestelmän piiriin kuuluvaan verolliseen toimintaansa liittyvää arvonlisäveroa tämän direktiivin 168 artiklan nojalla. Sen estämättä, mitä direktiivin 2008/9/EY 2 artiklan 1 kohdassa ja 3 artiklassa säädetään, kyseiselle verovelvolliselle on suoritettava palautus mainitun direktiivin mukaisesti.
               Jos kulutusjäsenvaltioon sijoittautumaton, tätä erityisjärjestelmää käyttävä verovelvollinen harjoittaa kulutusjäsenvaltiossa myös erityisjärjestelmän piiriin kuulumatonta toimintaa, jonka osalta hän on velvollinen rekisteröitymään arvonlisäverovelvolliseksi, hän vähentää erityisjärjestelmän piiriin kuuluvaan verolliseen toimintaansa liittyvän arvonlisäveron 250 artiklan mukaisesti annettavassa arvonlisäveroilmoituksessa.
               369 k artikla
               1.   Kulutusjäsenvaltioon sijoittautumattoman verovelvollisen on pidettävä kirjaa tämän erityisjärjestelmän piiriin kuuluvista liiketoimista. Tämän kirjanpidon on oltava riittävän yksityiskohtainen, jotta kulutusjäsenvaltion veroviranomaiset voivat todentaa, että arvonlisäveroilmoitus on oikea.
               2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettu kirjanpito on pyydettäessä saatettava tunnistamisjäsenvaltion ja kulutusjäsenvaltion saataville sähköisesti.
               Tämä kirjanpito on säilytettävä kymmenen vuoden ajan sen vuoden joulukuun 31 päivästä alkaen, jonka aikana liiketoimi suoritettiin.”.

               16)

               Korvataan liitteen II otsikko seuraavasti:
               ”OHJEELLINEN LUETTELO 58 ARTIKLAN ENSIMMÄISEN KOHDAN C ALAKOHDASSA TARKOITETUISTA SÄHKÖISESTI SUORITETTAVISTA PALVELUISTA”.

         6 artikla
   Komissio antaa 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä kertomuksen siitä, voidaanko 5 artiklassa säädettyä sääntöä soveltaa tehokkaasti televiestintäpalvelujen, radio- ja televisiolähetyspalvelujen ja sähköisesti suoritettujen palvelujen suorittamiseen muille kuin verovelvollisille henkilöille, ja siitä, vastaako kyseinen sääntö kyseisenä ajankohtana edelleen yleisiä periaatteita palvelujen suorituspaikan osalta.
   7 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin 1–5 artiklan noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan kyseisissä säännöksissä säädetyistä ajankohdista alkaen.
   Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   8 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   9 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 12 päivänä helmikuuta 2008.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         A. BAJUK

      (1)  EUVL C 104 E, 30.4.2004, s. 143, ja lausunto annettu 16. toukokuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  EUVL C 117, 30.4.2004, s. 15, ja EUVL C 195, 18.8.2006, s. 54.

      (3)  EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2007/75/EY (EUVL L 346, 29.12.2007, s. 13).

      (4)  EUVL C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (5)  Kolmastoista neuvoston direktiivi 86/560/ETY, annettu 17 päivänä marraskuuta 1986, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteisön alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt (EYVL L 326, 21.11.1986, s. 40).

      (6)  Neuvoston direktiivi 2008/9/EY, annettu 12 päivänä helmikuuta 2008, yksityiskohtaisista säännöistä direktiivissä 2006/112/EY säädetyn arvonlisäveron palauttamiseksi palautusjäsenvaltioon sijoittautumattomille mutta toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneille verovelvollisille (EUVL L 44, 20.2.2008, s. 23).”.


title: Komission direktiivi 2012/22/EU, annettu 22 päivänä elokuuta 2012 , Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta DDA-karbonaatin sisällyttämiseksi tehoaineena direktiivin liitteeseen I  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               23.8.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 227/7

         KOMISSION DIREKTIIVI 2012/22/EU,
   annettu 22 päivänä elokuuta 2012,
   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta DDA-karbonaatin sisällyttämiseksi tehoaineena direktiivin liitteeseen I
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlementin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (1) ja erityisesti sen 11 artiklan 4 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Yhdistynyt kuningaskunta sai 17 päivänä tammikuuta 2007 Lonza-nimiseltä yritykseltä direktiivin 98/8/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaisen hakemuksen, jossa pyydettiin DDA-karbonaatin sisällyttämistä tehoaineena kyseisen direktiivin liitteeseen I käytettäväksi tuotetyypissä 8 (puunsuoja-aineet), sellaisena kuin tuotetyyppi on määritelty direktiivin 98/8/EY liitteessä V. DDA-karbonaatti ei ollut markkinoilla biosidituotteen tehoaineena direktiivin 98/8/EY 34 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna ajankohtana.

               (2)

               Tehtyään asiaa koskevan arvioinnin Yhdistynyt kuningaskunta toimitti komissiolle 11 päivänä marraskuuta 2010 kertomuksen ja suosituksen.

               (3)

               Jäsenvaltiot ja komissio tarkastelivat toimivaltaisen viranomaisen kertomusta biosidivalmisteita käsittelevässä pysyvässä komiteassa 2 päivänä maaliskuuta 2012, ja tarkastelun tulokset sisällytettiin arviointikertomukseen.

               (4)

               Tarkastelun perusteella voidaan olettaa, että puunsuoja-aineena käytettävät DDA-karbonaattia sisältävät biosidituotteet täyttävät direktiivin 98/8/EY 5 artiklan vaatimukset. Sen vuoksi on aiheellista lisätä kyseisen direktiivin liitteeseen I DDA-karbonaatti käytettäväksi tuotetyypissä 8.

               (5)

               Yhteisön tasolla ei ole arvioitu kaikkia mahdollisia käyttötarkoituksia. Esimerkiksi muuta kuin ammattikäyttöä ei ole arvioitu. Sen vuoksi on aiheellista edellyttää, että jäsenvaltiot arvioivat sellaisia käyttötarkoituksia tai altistumisskenaarioita ja sellaisia ympäristön osille ja väestölle aiheutuvia riskejä, joita ei ole arvioitu edustavasti unionin tason riskinarvioinnissa, ja myöntäessään tuotteille lupia varmistavat, että toteutetaan asianmukaisia toimia tai asetetaan erityisehtoja, jotta todetut riskit voidaan rajoittaa hyväksyttävälle tasolle.

               (6)

               Kun otetaan huomioon havaitut riskit ihmisten terveydelle, on syytä edellyttää teollisuus- ja ammattikäyttäjien osalta, että vahvistetaan turvallisuutta parantavia työtapoja ja kyseisiä valmisteita käytetään asianmukaisin henkilökohtaisin suojaimin varustautuneena, jollei lupahakemuksessa voida osoittaa, että aiheutuvat riskit voidaan rajoittaa hyväksyttävälle tasolle muilla tavoilla.

               (7)

               Kun otetaan huomioon havaitut riskit, joita on havaittu aiheutuvan vesille ja maaperälle, on syytä edellyttää, että teollisuuskäyttö tapahtuu suoja-altaassa tai läpäisemättömällä kovalla alustalla, jossa on suojavallit, ja että vastakäsitelty puutavara varastoidaan käsittelyn jälkeen suojan alle ja/tai läpäisemättömälle kovalle alustalle ja että mahdolliset puunsuoja-aineina käytettyjen, DDA-karbonaattia sisältävien valmisteiden käytöstä aiheutuvat valumat kerätään uudelleenkäyttöä tai hävittämistä varten.

               (8)

               Sellaisten tilanteiden osalta, joissa DDA-karbonaattiin upottamalla käsitelty puu on jatkuvasti alttiina sään vaikutuksille tai usein alttiina kosteudelle (OECD:n määrittämä käyttöluokka 3 (2)), joissa DDA-karbonaatilla käsiteltyä puuta on tarkoitus käyttää ulkona veden lähellä tai veden yläpuolella olevissa rakenteissa (OECD:n määrittelemä käyttöluokka 3, ”siltaskenaario” (3)) taikka kun puu joutuu kosketuksiin makean veden kanssa (OECD:n määrittämä käyttöluokka 4b (4)), todettiin ympäristöriskejä, joita ei voida hyväksyä. Sen vuoksi on aiheellista edellyttää, että kyseisille valmisteille ei myönnetä lupaa niiden käyttämiseksi puutavaran käsittelyyn näihin käyttötarkoituksiin, jollei ole toimitettu tietoja, jotka osoittavat, että valmiste täyttää direktiivin 98/8/EY 5 artiklassa ja liitteessä VI säädetyt vaatimukset, ja toteuteta tarvittaessa asianmukaisia riskinhallintatoimia.

               (9)

               Tämän direktiivin säännöksiä olisi sovellettava samanaikaisesti kaikissa jäsenvaltioissa, jotta varmistetaan tehoainetta DDA-karbobaatti sisältävien tuotetyyppiin 8 kuuluvien biosidituotteiden yhtäläinen kohtelu unionin markkinoilla ja myös jotta helpotetaan biosidituotteiden markkinoiden moitteetonta toimintaa yleisesti.

               (10)

               Ennen tehoaineen lisäämistä direktiivin 98/8/EY liitteeseen I jäsenvaltioilla olisi oltava käytettävissään kohtuullinen siirtymäaika, jotta ne voivat saattaa voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset.

               (11)

               Sen vuoksi direktiiviä 98/8/EY olisi muutettava.

               (12)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat biosidivalmisteita käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 98/8/EY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2013.
   Niiden on sovellettava kyseisiä säännöksiä 1 päivästä helmikuuta 2013.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 22 päivänä elokuuta 2012.

            Komission puolesta

            Puheenjohtaja

         José Manuel BARROSO

      (1)  EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  OECD:n asiakirjat päästöskenaarioista, N:o 2, Emission Scenario Document for Wood Preservatives, osa 2, s. 64.

      (3)  Ks. edellä.

      (4)  Ks. edellä.

      LIITE
      Lisätään direktiivin 98/8/EY liitteeseen I kohta seuraavasti:

                     Nro

                     Yleis-nimi

                     IUPAC-nimi
                     Tunnistenumerot

                     Markkinoille saatettavassa biosidi-tuotteessa käytettävän tehoaineen vähimmäis-puhtaus

                     Päivä, jona tehoaine sisällyte-tään liitteeseen

                     Määräaika 16 artiklan 3 kohdan noudattamiselle (lukuun ottamatta tuotteita, jotka sisältävät useampaa kuin yhtä tehoainetta; näiden valmisteiden osalta sovelletaan 16 artiklan 3 kohdan noudattamista varten määräaikaa, joka on vahvistettu viimeisimmässä niistä päätöksistä, jotka koskevat tuotteessa käytettävien tehoaineiden sisällyttämistä liitteeseen)

                     Päivä, jona liitteeseen sisällyttä-minen lakkaa

                     Tuote-tyyppi

                     Erityissäännökset (1)

                     ’58

                     DDA-karbo-naatti

                     N,N-didekyyli-N,N-dimetyyliammoniumkarbonaatin ja N,N-didekyyli-N,N-dimetyyliammoniumbikarbonaatin reaktiomassa
                     EC-numero: 451-900-9
                     CAS-numero: 894406-76-9

                     Kuivapaino: 740 g/kg

                     1. helmikuuta 2013

                     Ei sovelleta

                     31. tammikuuta 2023

                     8

                     Unionin tasolla tehdyssä riskinarvioinnissa ei käsitelty kaikkia mahdollisia käyttötarkoituksia; tietyt käyttötarkoitukset, kuten muu kuin ammattikäyttö, jätettiin arvioinnin ulkopuolelle. Arvioidessaan tuotetta koskevaa lupahakemusta 5 artiklan ja liitteen VI mukaisesti jäsenvaltioiden on, jos se on tarkoituksenmukaista kyseisen tuotteen osalta, arvioitava sellaisia käyttötarkoituksia tai altistumisskenaarioita ja sellaisia ympäristön osille ja väestölle aiheutuvia riskejä, joita ei ole arvioitu edustavasti unionin tason riskinarvioinnissa.
                     Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lupien myöntämisessä noudatetaan seuraavia edellytyksiä:

                                 (1)

                                 Vahvistetaan teollisuus- ja ammattikäyttäjien osalta turvallisuutta parantavia työtapoja ja kyseisiä tuotteita käytetään asianmukaisin henkilökohtaisin suojaimin varustautuneena, jollei tuotteen lupahakemuksessa voida osoittaa, että aiheutuvat riskit voidaan rajoittaa hyväksyttävälle tasolle muilla tavoilla;

                                 (2)

                                 luvan saaneiden tuotteiden merkinnöissä tai käyttöturvallisuustiedotteissa (silloin kun ne ovat käytettävissä) on mainittava, että teollisuuskäytön on tapahduttava suoja-altaassa tai läpäisemättömällä kovalla alustalla, jossa on suojavallit, ja että vastakäsitelty puutavara on varastoitava suojan alle ja/tai läpäisemättömälle kovalle alustalle, jotta valmistetta ei pääse valumaan suoraan maaperään tai vesistöön, ja että mahdolliset tuotteen käytöstä aiheutuvat valumat on kerättävä uudelleenkäyttöä tai hävittämistä varten;

                                 (3)

                                 valmisteille ei myöskään saa myöntää lupaa, kun käsiteltyä puuta on tarkoitus käyttää ulkona veden lähellä tai veden yläpuolella olevissa rakenteissa tai se tulee olemaan kosketuksissa makean veden kanssa, taikka puun käsittely tapahtuu upottamalla siten, että puu joutuu jatkuvasti alttiiksi sään vaikutuksille tai usein alttiiksi kosteudelle, jollei ole toimitettu tietoja, jotka osoittavat, että valmiste täyttää 5 artiklassa ja liitteessä VI olevat vaatimukset; tarvittaessa on toteutettava asianmukaisia riskinhallintatoimia.”

         (1)  Liitteeseen VI sisältyvien yleisten periaatteiden noudattamista varten arviointikertomusten sisältö ja päätelmät asetetaan saataville komission internetsivustolle osoitteessa: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/22/EY, annettu  15 päivänä maaliskuuta 2006 , tieliikenteen sosiaalilainsäädännöstä annettujen neuvoston asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 täytäntöönpanoa koskevista vähimmäisedellytyksistä ja neuvoston direktiivin 88/599/ETY kumoamisesta   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) - Julistukset

text:
               11.4.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 102/35

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2006/22/EY,

   annettu 15 päivänä maaliskuuta 2006,
   tieliikenteen sosiaalilainsäädännöstä annettujen neuvoston asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 täytäntöönpanoa koskevista vähimmäisedellytyksistä ja neuvoston direktiivin 88/599/ETY kumoamisesta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan 1 kohdan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   ovat kuulleet alueiden komiteaa,
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2) ja ottavat huomioon sovittelukomitean 8 päivänä joulukuuta 2005 hyväksymän yhteisen tekstin,
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3820/85 (3) ja tieliikenteen valvontalaitteista 20 päivänä joulukuuta 1985 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3821/85 (4) sekä maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimivien henkilöiden työajan järjestämisestä 11 päivänä maaliskuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/15/EY (5) ovat tärkeitä maaliikenteen yhteismarkkinoiden toteuttamisen, liikenneturvallisuuden ja työolojen kannalta.

               (2)

               Valkoisessa kirjassaan ”Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika” komissio toi esille tarpeen tiukentaa tarkastuksia ja seuraamuksia varsinkin tieliikenteen sosiaalilainsäädännön osalta ja erityisesti lisätä tarkastusten määrää, edistää jäsenvaltioiden välistä järjestelmällistä tietojenvaihtoa, koordinoida tarkastustoimintaa ja edistää valvontaviranomaisten koulutusta.

               (3)

               Sen vuoksi on tarpeen varmistaa tieliikenteen sosiaalilainsäädännön asianmukainen soveltaminen ja yhdenmukainen tulkinta asettamalla jäsenvaltioille kyseisten säännösten noudattamisen yhtenäistä ja tehokasta tarkastamista koskevat vähimmäisvaatimukset. Näillä tarkastuksilla olisi voitava vähentää ja ehkäistä säännösten rikkomista. Lisäksi olisi otettava käyttöön menettely, jolla varmistetaan, että yritykset, joilla on korkea riskiluokitus, tarkastetaan tarkemmin ja useammin kuin muut.

               (4)

               Kuljettajan väsymyksestä johtuvia riskejä olisi torjuttava panemalla direktiivi 2002/15/EY tehokkaasti täytäntöön.

               (5)

               Tähän direktiiviin sisältyvillä toimilla ei ole ainoastaan tarkoitus lisätä tieliikenteen turvallisuutta vaan myös myötävaikuttaa työolojen yhdenmukaistamiseen yhteisössä sekä edistää yhtäläisiä kilpailuedellytyksiä.

               (6)

               Analogisten ajopiirturien korvaaminen digitaalisilla piirtureilla antaa vähitellen mahdollisuuden tarkastaa entistä suuremman määrän tietoja entistä nopeammin ja luotettavammin, ja tästä syystä jäsenvaltioilla on yhä paremmat mahdollisuudet lisätä tarkastusten määrää. Tarkastusten osalta sosiaalilainsäädännön soveltamisalaan kuuluvien ajoneuvojen kuljettajien tarkastettavien työssäolopäivien osuus kaikista työssäolopäivistä olisi sen vuoksi asteittain nostettava neljään prosenttiin.

               (7)

               On pyrittävä kehittämään kansallisia ratkaisuja valvontajärjestelmien yhteentoimivuuden ja käyttökelpoisuuden saavuttamiseksi.

               (8)

               Kaikilla valvonnasta vastaavilla yksiköillä olisi oltava riittävät vakiovälineet ja asianmukaiset lakiin perustuvat toimivaltuudet, jotta ne voisivat suorittaa tehtävänsä tehokkaasti ja tarkoituksenmukaisesti.

               (9)

               Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä varmistamaan, että tienvarsitarkastukset toteutetaan tehokkaasti ja nopeasti, jotta niihin kuluisi mahdollisimman vähän aikaa ja jotta niistä aiheutuisi mahdollisimman vähän viivytystä kuljettajalle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tässä direktiivissä määrättyjen tehtävien asianmukaista hoitamista.

               (10)

               Jokaisessa jäsenvaltiossa olisi oltava yksi elin, joka vastaa yhteisön sisäisestä yhteydenpidosta muiden asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Kyseisen elimen olisi myös kerättävä asiaa koskevat tilastotiedot. Jäsenvaltioiden olisi myös sovellettava alueellaan johdonmukaista kansallista valvontastrategiaa, jonka toteuttamista koordinoimaan ne voivat nimetä erityisen elimen.

               (11)

               Jäsenvaltioiden valvontaviranomaisten yhteistyötä olisi edistettävä yhteisin tarkastuksin, yhteisin koulutusaloittein, tietojen sähköisen vaihdon sekä tietojen ja kokemusten vaihdon avulla.

               (12)

               Jäsenvaltioiden valvontaviranomaisten yhteistyöfoorumin avulla olisi helpotettava ja edistettävä tieliikennesäännösten noudattamisen parhaita valvontatapoja erityisesti, jotta voidaan varmistaa yhdenmukainen lähestymistapa kuljettajan vuosi- tai sairauslomien todistamiseen.

               (13)

               Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (6) mukaisesti.

               (14)

               Tämän direktiivin tavoitetta, joka on selkeiden yhteisten sääntöjen vahvistaminen asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 sekä tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta 15 päivänä maaliskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 (7) oikean ja yhtenäisen täytäntöönpanon tarkastamista koskevista vähimmäisedellytyksistä, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, koska tarvitaan valtioiden välistä yhteensovitettua toimintaa, vaan se voidaan toteuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tavoitteen saavuttamiseksi.

               (15)

               Sen vuoksi yhdenmukaisista menettelyistä asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 täytäntöönpanossa annettu neuvoston direktiivi 88/599/ETY (8) olisi kumottava,

         OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Kohde
   Tällä direktiivillä vahvistetaan vähimmäisedellytykset asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 täytäntöönpanoa varten.
   2 artikla
   Tarkastusjärjestelmät
   1.   Jäsenvaltioiden on luotava 1 artiklassa tarkoitetun täytäntöönpanon toteuttamiseksi oikealla ja johdonmukaisella tavalla asianmukaisten ja säännöllisten tarkastusten järjestelmä, jota käytetään sekä teiden varsilla että kaikkia liikennetyyppejä edustavien yritysten tiloissa.
   Näillä tarkastuksilla on tarkastettava joka vuosi laaja ja edustava otos asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 soveltamisalaan kuuluvien kaikkien liikennetyyppien liikkuvassa työssä olevista työntekijöistä, kuljettajista, yrityksistä ja ajoneuvoista.
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden alueella on käytössä johdonmukainen kansallinen valvontastrategia. Tätä varten jäsenvaltiot voivat nimetä elimen koordinoimaan 4 artiklan ja 6 artiklan mukaisten toimien toteuttamista, jolloin siitä on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
   2.   Jos näin ei ole jo tehty, jäsenvaltioiden on 1 päivään toukokuuta 2007 mennessä annettava valtuutetuille tarkastajille asianmukaiset tarvittavat lakiin perustuvat toimivaltuudet, jotta he voivat suorittaa asianmukaisesti heille annetut tarkastustehtävät siten, kuin tässä direktiivissä edellytetään.
   3.   Kunkin jäsenvaltion on järjestettävä tarkastukset siten, että 1 päivästä toukokuuta 2006 alkaen tarkastetaan 1 prosentti asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 soveltamisalaan kuuluvien ajoneuvojen kuljettajien työssäolopäivistä. Tämä prosenttiosuus nostetaan vähintään 2 prosenttiin 1 päivästä tammikuuta 2008 ja vähintään 3 prosenttiin 1 päivästä tammikuuta 2010.
   Komissio voi 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen korottaa tämän prosentuaalisen vähimmäismäärän 4 prosenttiin 1 päivästä tammikuuta 2012 edellyttäen, että 3 artiklan mukaisesti kootut tilastotiedot osoittavat, että keskimäärin yli 90 prosenttia kaikista tarkastetuista ajoneuvoista on varustettu digitaalisella ajopiirturilla. Päättäessään asiasta komissio ottaa myös huomioon olemassa olevien valvontatoimenpiteiden tehokkuuden, erityisesti sen, onko yritysten tiloissa saatavilla digitaalisen ajopiirturin antamia tietoja.
   Ainakin 15 prosenttia kaikista tarkastettavista työpäivistä on tarkastettava teiden varsilla ja vähintään 30 prosenttia yritysten tiloissa. Kaikista tarkastettavista työssäolopäivistä on 1 päivästä tammikuuta 2008 alkaen ainakin 30 prosenttia tarkastettava teiden varsilla ja vähintään 50 prosenttia yritysten tiloissa.
   4.   Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissiolle toimitettaviin tietoihin on sisällyttävä teiden varsilla tarkastettujen kuljettajien lukumäärä, yritysten tiloissa tehtyjen tarkastusten lukumäärä, tarkastettujen työssäolopäivien lukumäärä, ilmoitettujen säännösten rikkomisten lukumäärä ja luonne sekä tiedot siitä, kuljetettiinko matkustajia vai tavaroita.
   3 artikla
   Tilastotiedot
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 2 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaisesti tehdyissä tarkastuksissa kerätyt tilastotiedot jaotellaan seuraaviin ryhmiin:

               a)

               tienvarsitarkastusten osalta:

                           i)

                           tietyypin eli sen mukaan, onko kyseessä moottoritie, valtatie vai maantie, ja syrjinnän estämiseksi sen mukaan, mikä on tarkastetun ajoneuvon rekisteröintivaltio;

                           ii)

                           ajopiirturityypin eli sen mukaan, onko kyseessä analoginen vai digitaalinen ajopiirturi;

               b)

               yrityksissä tehtävien tarkastusten osalta:

                           i)

                           harjoitetun liikenteen tyypin eli sen mukaan, onko kyseessä ulkomaan- vai kotimaanliikenne; matkustaja- vai tavaraliikenne; omaan lukuun vai toisen lukuun harjoitettava liikenne;

                           ii)

                           yrityksen autokannan koon mukaan;

                           iii)

                           ajopiirturityypin eli sen mukaan, onko kyseessä analoginen vai digitaalinen ajopiirturi.

         Nämä tilastotiedot on toimitettava komissiolle joka toinen vuosi ja ne on julkaistava kertomuksessa.
   Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on säilytettävä edellistä vuotta koskevat tiedot.
   Kuljettajista vastaavien yritysten on säilytettävä vuoden ajan asiakirjat, tulokset ja muut asianmukaiset lainvalvontaviranomaisten niille toimittamat tiedot, jotka koskevat yrityksiä koskevia, niiden toimitiloissa suoritettuja tarkastuksia ja/tai niiden kuljettajiin tienvarsilla kohdistettuja tarkastuksia.
   Komissio vahvistaa 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tarvittavat lisäselvennykset a ja b alakohdassa mainittujen ryhmien määritelmiin.
   4 artikla
   Tienvarsitarkastukset
   1.   Tienvarsitarkastuksia on tehtävä eri paikoissa ja eri aikoina, ja niiden on katettava riittävän suuri osa tieverkosta siten, että tarkastuspaikkojen välttäminen on vaikeaa.
   2.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että:

               a)

               tarkastuspaikkoja on riittävästi sekä nykyisillä että suunnitelluilla teillä tai niiden lähistöllä ja tarvittaessa, että moottoriteiden varsilla sijaitsevia huoltoasemia sekä muita turvallisia paikkoja voidaan käyttää tarkastuspaikkoina;

               b)

               tarkastukset toteutetaan kiertävän satunnaisjärjestelmän mukaisesti ja asianmukaista maantieteellistä jakaumaa noudattaen.

         3.   Tienvarsitarkastuksissa tarkastettavista seikoista säädetään liitteessä I olevassa A osassa. Tarkastuksissa voidaan keskittyä johonkin seikkaan, jos tilanne niin vaatii.
   4.   Tienvarsitarkastukset on toteutettava ketään syrjimättä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 9 artiklan 2 kohdan soveltamista. Erityisesti valvontaviranomaiset eivät saa syrjiä seuraavin perustein:

               a)

               ajoneuvon rekisteröintimaa;

               b)

               kuljettajan asuinmaa;

               c)

               yrityksen sijoittautumismaa;

               d)

               matkan lähtö- ja määräpaikka;

               e)

               ajopiirturin tyyppi: analoginen vai digitaalinen.

         5.   Valvontaviranomaisella on oltava:

               a)

               luettelo tärkeimmistä tarkastettavista seikoista, joista säädetään liitteessä I olevassa A osassa;

               b)

               tarkastusten vakiovälineet, joista säädetään liitteessä II.

         6.   Jos toisessa jäsenvaltiossa rekisteröidyn ajoneuvon kuljettajaa tiellä tarkastettaessa tehdyt havainnot antavat aihetta epäillä rikkomuksia, joita ei voida osoittaa kyseisen tarkastuksen aikana tarpeellisten tietojen puuttuessa, asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on annettava toisilleen virka-apua tilanteen selvittämiseksi.
   5 artikla
   Yhteistarkastukset
   Jäsenvaltioiden on toteutettava vähintään kuusi kertaa vuodessa yhteistoimia, joilla tarkastetaan asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 soveltamisalaan kuuluvia kuljettajia ja ajoneuvoja teiden varsilla. Kahden tai useamman jäsenvaltion valvontaviranomaisten on toteutettava tällaiset tarkastukset samanaikaisesti kunkin toimiessa omalla alueellaan.
   6 artikla
   Yritysten tiloissa tehtävät tarkastukset
   1.   Yritysten tiloissa tehtävät tarkastukset on suunniteltava eri liikennetyypeistä ja yrityksistä saatujen aikaisempien kokemusten perusteella. Tarkastuksia on myös toteutettava, jos tienvarsitarkastuksissa on todettu asetusta (ETY) N:o 3820/85 tai (ETY) N:o 3821/85 rikotun vakavasti.
   2.   Yritysten tiloissa tehtäviin tarkastuksiin on sisällyttävä liitteessä I olevassa A ja B osassa luetellut seikat.
   3.   Valvontaviranomaisella on oltava:

               a)

               luettelo tärkeimmistä tarkastettavista seikoista, joista säädetään liitteessä I olevassa A ja B osassa;

               b)

               tarkastusten vakiovälineet, joista säädetään liitteessä II.

         4.   Jäsenvaltion valtuutetun valvontaviranomaisen on tarkastusta tehdessään otettava huomioon kaikki 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun, toisen jäsenvaltion nimetyn yhteyselimen antamat tiedot kyseisen yrityksen toiminnasta tuossa toisessa jäsenvaltiossa.
   5.   Sovellettaessa mitä 1–4 kohdassa säädetään, toimivaltaisten viranomaisten tiloissa tehdyillä tarkastuksilla, jotka perustuvat yritysten kyseisten viranomaisten pyynnöstä luovuttamiin asiaa koskeviin asiakirjoihin tai tietoihin, on sama asema kuin yritysten tiloissa tehdyillä tarkastuksilla.
   7 artikla
   Yhteisön sisäinen yhteydenpito
   1.   Jäsenvaltioiden on nimettävä elin, jolla on seuraavat tehtävät:

               a)

               varmistaa koordinointi muiden asianomaisten jäsenvaltioiden vastaavien elinten kanssa 5 artiklan mukaisten toimien osalta;

               b)

               toimittaa joka toinen vuosi tilastotiedot komissiolle asetuksen (ETY) N:o 3820/85 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti;

               c)

               olla ensisijaisesti vastuussa muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten avustamisesta 4 artiklan 6 kohdan mukaisesti.

         Kyseinen elin on edustettuna 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa komiteassa.
   2.   Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kyseisen elimen nimeämisestä, ja komissio tiedottaa asiasta muille jäsenvaltioille.
   3.   Jäsenvaltioiden välistä tietojen, kokemusten ja tiedustelutiedon vaihtoa edistetään ensisijaisesti mutta ei yksinomaan 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa komiteassa sekä muissa mahdollisissa elimissä, jotka komissio voi nimetä 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
   8 artikla
   Tietojenvaihto
   1.   Nimettyjen elinten, joista on ilmoitettu komissiolle 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti, on vaihdettava keskenään asetuksen (ETY) N:o 3820/85 17 artiklan 3 kohdan tai asetuksen (ETY) N:o 3821/85 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti kahdenvälisesti saatavilla olevia tietoja:

               a)

               tämän direktiivin voimaantulon jälkeen vähintään kerran kuudessa kuukaudessa;

               b)

               yksittäisissä tapauksissa jäsenvaltion erityisestä pyynnöstä.

         2.   Jäsenvaltioiden on pyrittävä perustamaan sähköistä tietojenvaihtoa varten järjestelmiä. Komissio määrittelee 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen yhteisen tehokkaan tietojenvaihtomenetelmän.
   9 artikla
   Riskiluokitusjärjestelmä
   1.   Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön riskiluokitusjärjestelmä, jossa yritykset luokitellaan suhteellisesti sen mukaan, montako kertaa ja kuinka vakavasti asianomainen yksittäinen yritys on rikkonut asetuksia (ETY) N:o 3820/85 tai (ETY) N:o 3821/85. Komissio tukee jäsenvaltioiden välistä keskustelua edistääkseen riskiluokitusjärjestelmien yhdenmukaisuutta.
   2.   Yritykset, joilla on korkea riskiluokitus, tarkastetaan tarkemmin ja useammin kuin muut. Tällaisen järjestelmän täytäntöönpanoa koskevista perusteista ja yksityiskohtaisista säännöistä keskustellaan 12 artiklassa mainitussa komiteassa parhaita käytäntöjä koskevan tietojenvaihtojärjestelmän perustamista varten.
   3.   Luettelo asetuksiin (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 kohdistuvista rikkomuksista vahvistetaan ensimmäisen kerran liitteessä III.
   Annettaessa asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 rikkomisen vakavuuden arviointia koskevia ohjeita komissio voi tapauksen mukaan ja 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen mukauttaa liitettä III suuntaviivojen antamiseksi rikkomuksiin sovellettavan yhteisen luokituksen laatimiseksi sekä rikkomusten luokittelemiseksi ryhmiin niiden vakavuuden perusteella.
   Kaikkein vakavimpien rikkomusten luokkaan olisi sisällytettävä asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 asianomaisten säännösten rikkominen tavalla, josta aiheutuu huomattava kuoleman tai vakavan loukkaantumisen riski.
   10 artikla
   Kertomus
   Komissio antaa viimeistään 1 päivänä toukokuuta 2009 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jossa tarkastellaan vakavista rikkomuksista jäsenvaltioiden lainsäädännössä vahvistettuja seuraamuksia.
   11 artikla
   Parhaat käytännöt
   1.   Komissio antaa parhaita valvontakäytäntöjä koskevat ohjeet 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
   Nämä ohjeet julkaistaan komission kaksivuotiskertomuksessa.
   2.   Jäsenvaltioiden on toteutettava parhaita valvontakäytäntöjä koskevia, vähintään kerran vuodessa järjestettäviä yhteisiä koulutusohjelmia ja helpotettava vähintään kerran vuodessa tapahtuvaa yhteisön sisäisestä yhteydenpidosta vastaavien elimiensä henkilöstön vaihtoa muiden jäsenvaltioiden vastaavien elinten kanssa.
   3.   Komissio laatii 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tulostettavan sähköisen lomakkeen, jota käytetään, kun kuljettaja on asetuksen (ETY) N:o 3821/85 15 artiklan 7 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa mainittuna aikana ollut sairaus- tai vuosilomalla tai ajanut toista ajoneuvoa, joka ei kuulu asetuksen (ETY) N:o 3820/85 soveltamisalaan.
   4.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että valvontaviranomaiset on hyvin koulutettu hoitamaan tehtäviään.
   12 artikla
   Komiteamenettely
   1.   Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 3821/85 18 artiklan 1 kohdassa perustettu komitea.
   2.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
   Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
   3.   Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
   13 artikla
   Täytäntöönpanotoimenpiteet
   Komissio vahvistaa jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen täytäntöönpanotoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on erityisesti:

               a)

               edistää tämän direktiivin täytäntöönpanoa koskevaa yhteistä lähestymistapaa;

               b)

               edistää lähestymistapojen johdonmukaisuutta ja asetuksen (ETY) N:o 3820/85 yhdenmukaista tulkintaa valvontaviranomaisten kesken;

               c)

               helpottaa kuljetusalan ja valvontaviranomaisten välistä vuoropuhelua.

         14 artikla
   Neuvottelut kolmansien maiden kanssa
   Yhteisö aloittaa heti tämän direktiivin voimaantultua neuvottelut asianomaisten kolmansien maiden kanssa tällä direktiivillä vahvistettuja sääntöjä vastaavien sääntöjen soveltamiseksi.
   Jäsenvaltiot toimittavat tiedot, jotka koskevat kolmansista maista tulevien ajoneuvojen osalta tehtyjä tarkastuksia, komissiolle asetuksen (ETY) N:o 3820/85 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti toimittamiensa tietojen yhteydessä siihen asti, kun kyseiset neuvottelut saadaan päätökseen.
   15 artikla
   Liitteiden ajantasaistaminen
   Parhaiden käytäntöjen kehittymisen edellyttämät muutokset liitteisiin hyväksytään 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
   16 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä huhtikuuta 2007. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa toimenpiteissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   17 artikla
   Kumoaminen
   1.   Kumotaan direktiivi 88/599/ETY.
   2.   Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin.
   18 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   19 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 15 päivänä maaliskuuta 2006.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         J. BORRELL FONTELLES

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         H. WINKLER

      (1)  EUVL C 241, 28.9.2004, s. 65.

      (2)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 20. huhtikuuta 2004 (EUVL C 104 E, 30.4.2004, s. 385), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 9. joulukuuta 2004 (EUVL C 63 E, 15.3.2005, s. 1), ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 13. huhtikuuta 2005 (EUVL C 33 E, 9.2.2006, s. 415). Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma, annettu 2. helmikuuta 2006, ja neuvoston päätös, tehty 2. helmikuuta 2006.

      (3)  EYVL L 370, 31.12.1985, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/59/EY (EUVL L 226, 10.9.2003, s. 4).

      (4)  EYVL L 370, 31.12.1985, s. 8, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 432/2004 (EUVL L 71, 10.3.2004, s. 3).

      (5)  EYVL L 80, 23.3.2002, s. 35.

      (6)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (7)  EUVL L 102, 11.4.2006, s. 1

      (8)  EYVL L 325, 29.11.1988, s. 55, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella EY N:o 2135/98 (EYVL L 274, 9.10.1998, s. 1).

      LIITE I
      A OSA
      TIENVARSITARKASTUKSET
      Tienvarsitarkastuksissa on tarkastettava pääsääntöisesti seuraavat seikat:

                  1)

                  päivittäiset ja viikoittaiset ajoajat, tauot sekä päivittäiset ja viikoittaiset lepoajat; lisäksi on tarkastettava edeltävien päivien piirturilevyt, joiden on oltava ajoneuvossa asetuksen (ETY) N:o 3821/85 15 artiklan 7 kohdan mukaisesti, ja/tai saman ajanjakson osalta tiedot, jotka on tallennettu kuljettajakorttiin ja/tai tämän direktiivin liitteen II mukaisesti tallennuslaitteen muistiin, ja/tai tulosteille;

                  2)

                  asetuksen (ETY) N:o 3821/85 15 artiklan 7 kohdassa tarkoitetulta ajanjaksolta tapaukset, joissa on ylitetty ajoneuvon suurin sallittu nopeus, jolloin tällaisina tapauksina pidetään kaikkia yli yhden minuutin pituisia ajanjaksoja, joina N3-luokan ajoneuvon nopeus on ollut yli 90 kilometriä tunnissa tai M3-luokan ajoneuvon nopeus yli 105 kilometriä tunnissa (ajoneuvoluokat N3 ja M3 sellaisina kuin ne määritellään moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY (1) liitteessä II olevassa A osassa);

                  3)

                  tarvittaessa valvontalaitteen mukaan tapahtuneet ajoneuvon hetkittäiset nopeudet enintään ajoneuvon 24 edeltävän käyttötunnin ajalta;

                  4)

                  valvontalaitteen moitteeton toiminta (laitteen ja/tai kuljettajakortin ja/tai piirturilevyjen mahdollisen väärinkäytön määrittäminen) tai tarvittaessa asetuksen (ETY) N:o 3820/85 14 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen mukanaolo.

            B OSA
      YRITYSTEN TILOISSA TEHTÄVÄT TARKASTUKSET
      Yritysten tiloissa tehtävissä tarkastuksissa on tarkastettava A osassa määriteltyjen seikkojen lisäksi seuraavat seikat:

                  1)

                  viikoittaiset lepoajat ja näiden lepoaikojen väliset ajoajat;

                  2)

                  kahden viikon ajoaikoja koskevan rajoituksen noudattaminen;

                  3)

                  piirturilevyjen, ajoneuvoyksikön ja kuljettajakortin tiedot ja tulosteet.

            Jos säännöksiä todetaan rikotun, jäsenvaltiot voivat tarvittaessa määrittää muiden kuljetusketjuun kuuluvien yllyttäjien tai osallisten, kuten lähettäjien, huolitsijoiden tai alihankkijoiden, yhteisvastuun sekä varmistaa, että kuljetussopimukset mahdollistavat asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 noudattamisen.

         (1)  EYVL L 42, 23.2.1970, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2006/28/EY (EUVL L 65, 7.3.2006, s. 27).

      LIITE II
      Valvonnasta vastaavien yksiköiden käytettävissä olevat vakiovälineet
      Jäsenvaltioiden on varmistettava, että liitteessä I vahvistettuja tarkastuksia suorittavilla yksiköillä on käytettävissään seuraavat vakiovälineet:

                  1)

                  välineet, joita tarvitaan digitaalisen ajopiirturin tietojen kopioimiseen ajoneuvoyksiköstä ja/tai kuljettajakortista, tietojen lukemiseen sekä tietojen analysointiin ja/tai tulosten toimittamiseen keskustietokantaan analysoitaviksi;

                  2)

                  välineet piirturilevyjen tarkistamiseen.

      LIITE III
      Rikkomukset
      Seuraavassa esitetään 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti tämän direktiivin soveltamista varten rikkomuksina pidettävien menettelyjen ohjeellinen luettelo, joka ei ole tyhjentävä:

                  1.

                  päivittäisten, viikoittaisten tai kaksiviikkoisten pisimpien sallittujen ajoaikojen ylittäminen;

                  2.

                  päivittäisen tai viikoittaisen lepoajan vähimmäispituuden noudattamatta jättäminen;

                  3.

                  tauon vähimmäispituuden noudattamatta jättäminen;

                  4.

                  laiminlyönti varustaa ajopiirturi asetuksen (ETY) N:o 3821/85 vaatimusten mukaisesti.

         LAUSUMAT

      Komissio lausuu vakavien rikkomuksien luokituksen osalta, että sen käsityksen mukaan vakavia rikkomuksia tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhteensovittamista koskevaa asetusta vastaan ovat seuraavat:

                  1)

                  vuorokautta, kuutta vuorokautta tai kahta viikkoa koskevien ajoaikarajoitusten ylittäminen vähintään 20 prosentilla;

                  2)

                  päivittäisen tai viikoittaisen vähimmäislepoajan alittaminen 20 prosentilla;

                  3)

                  tauon vähimmäisajan alittaminen 33 prosentilla;

                  4)

                  ajopiirturi, joka ei ole asennettu neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 vaatimusten mukaisesti.

            Komission ja jäsenvaltioiden on pyrittävä kaikin käytettävissään olevin keinoin varmistamaan, että AETR-sopimuksen määräykset saatetaan vastaamaan tätä direktiiviä kahden vuoden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta. Jollei vastaavuutta ole voitu toteuttaa sanotussa ajassa, komissio esittää asianmukaisia toimia tilanteen korjaamiseksi.