title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/118/EY, annettu 12 päivänä joulukuuta 2006 , pohjaveden suojelusta pilaantumiselta ja huononemiselta

text:
               27.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 372/19

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2006/118/EY,
   annettu 12 päivänä joulukuuta 2006,
   pohjaveden suojelusta pilaantumiselta ja huononemiselta
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3), ja ottavat huomioon sovittelukomitean 28 päivänä marraskuuta 2006 hyväksymän yhteisen tekstin,
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Pohjavesi on arvokas luonnonvara, jota on sinällään suojeltava huononemiselta ja kemialliselta pilaantumiselta. Tällä on erityistä merkitystä pohjavedestä riippuvaisten ekosysteemien kannalta ja käytettäessä pohjavettä juomavetenä.

               (2)

               Pohjavesi on herkin ja Euroopan unionissa yleisin makean veden esiintymä, ja se on erityisesti myös yleisen juomavesihuollon pääasiallinen lähde monilla alueilla.

               (3)

               Pohjavettä vesimuodostumissa, joista otetaan tai on tarkoitus ottaa juomavettä
                     ,
                   on suojeltava siten, että vältetään vesimuodostumien laadun huononeminen, jotta juomaveden tuottamiselta vaadittavan puhdistuskäsittelyn tasoa voidaan laskea, kuten yhteisön vesipolitiikan puitteista 23 päivänä lokakuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY (4) 7 artiklan 2 ja 3 kohdassa asetetuissa tavoitteissa on säädetty.

               (4)

               Kuudennesta ympäristöä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta 22 päivänä heinäkuuta 2002 tehtyyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseen N:o 1600/2002/EY (5) sisältyy tavoite, jonka mukaan olisi saavutettava sellainen vesien laatutaso, että siitä ei aiheudu merkittäviä vaikutuksia tai riskejä ihmisten terveydelle tai ympäristölle.

               (5)

               Koko ympäristön ja erityisesti ihmisten terveyden suojelemiseksi on vältettävä, ehkäistävä tai pienennettävä haitallisten pilaavien aineiden vahingollisia pitoisuuksia pohjavedessä.

               (6)

               Direktiivissä 2000/60/EY annetaan yleisiä säännöksiä pohjaveden suojelua ja säilyttämistä varten. Kuten kyseisen direktiivin 17 artiklassa säädetään, pohjavesien pilaantumisen ehkäisemiseksi ja rajoittamiseksi olisi hyväksyttävä erityisiä toimenpiteitä, kuten pohjaveden hyvän kemiallisen tilan arviointiperusteet sekä arviointiperusteet merkityksellisten ja pysyvien nousevien muutossuuntien havaitsemiseksi ja niiden kohtien määrittämiseksi, joissa muutossuunnat käännetään laskeviksi.

               (7)

               Yhtäläisen pohjaveden suojelutason saavuttamiseksi olisi vahvistettava laatunormit ja raja-arvot sekä kehitettävä yhteiselle lähestymistavalle perustuvat menetelmät pohjavesimuodostumien kemiallisen tilan arviointiperusteiden antamiseksi.

               (8)

               Olisi asetettava nitraatteja, kasvinsuojeluaineita ja biosideja koskevat laatunormit pohjavesimuodostumien kemiallista tilaa koskeviksi yhteisön arviointiperusteiksi ja olisi varmistettava yhdenmukaisuus vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (6), kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (7) ja biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (8) kanssa.

               (9)

               Pohjaveden suojelu voi vaatia joillakin alueilla muutoksia maa- tai metsätalouden käytäntöihin, mistä voi seurata tulonmenetyksiä. Yhteisen maatalouspolitiikan käytössä on rahoitusmekanismeja sellaisten toimenpiteiden toteuttamiseksi, joiden avulla pyritään saavuttamaan yhteisön vaatimukset, erityisesti Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20 päivänä syyskuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (9) kautta. Pohjaveden suojelemisen osalta jäsenvaltioiden tehtävänä on valita ensisijaiset tavoitteensa ja hankkeensa.

               (10)

               Pohjaveden kemiallista tilaa koskevia säännöksiä ei sovelleta erityisistä hydrogeologisista olosuhteista johtuviin pohjavesimuodostumassa tai siihen liittyvissä pintavesimuodostumissa luonnollisesti esiintyvien aineiden tai ionien tai niiden indikaattorien korkeisiin pitoisuustasoihin, jotka eivät kuulu pilaantumisen määritelmän soveltamisalaan. Niitä ei myöskään sovelleta sellaisiin tilapäisiin virtaussuunnan ja kemiallisen koostumuksen muutoksiin rajatulla alueella, joita ei pidetä aineiden pohjaveteen pääsynä.

               (11)

               Olisi määritettävä perusteet, joilla tunnistetaan pilaavien aineiden pitoisuuksien merkitykselliset ja pysyvät noususuunnat ja määritetään kohdat, joissa muutossuunnat käännetään laskeviksi, ottaen huomioon pohjavesiin liittyville vesiekosysteemeille ja niistä riippuvaisille maaekosysteemeille koituvien haittojen todennäköisyys.

               (12)

               Jäsenvaltioiden olisi mikäli mahdollista käytettävä tilastollisia menetelmiä edellyttäen, että ne ovat kansainvälisten normien mukaisia ja lisäävät pitkäaikaisten seurantatulosten vertailtavuutta jäsenvaltioiden välillä.

               (13)

               Direktiivin 2000/60/EY 22 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta 17 päivänä joulukuuta 1979 annettu neuvoston direktiivi 80/68/ETY (10) on määrä kumota 22 päivästä joulukuuta 2013 alkaen. On varmistettava direktiivillä 80/68/ETY säädetyn suojelun jatkuvuus pilaavien aineiden suoran ja epäsuoran pohjaveteen pääsyn ehkäisemiseksi tai rajoittamiseksi tarkoitettujen toimenpiteiden osalta.

               (14)

               On erotettava toisistaan vaaralliset aineet, joiden pääsy pohjaveteen on estettävä, ja muut pilaavat aineet, joiden pääsyä pohjaveteen on rajoitettava. Direktiivin 2000/60/EY liitettä VIII, jossa luetellaan merkittävimmät vesiympäristöä pilaavat aineet, tulisi käyttää tunnistettaessa vaarallisia ja vaarattomia aineita, jotka aiheuttavat todellisen tai mahdollisen pilaantumisen vaaran.

               (15)

               Toimenpiteisiin, joilla ehkäistään tai rajoitetaan pilaavien aineiden pääsyä pohjavesimuodostumiin, joista otetaan direktiivin 2000/60/EY 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla vettä ihmisten käyttöön, tai jotka on tarkoitus ottaa tällaiseen käyttöön, olisi mainitun direktiivin 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti sisällyttävä toimia, jotka ovat tarpeen sen varmistamiseksi, että asianmukaisella vedenkäsittelyllä ja yhteisön lainsäädännön mukaisesti saatava vesi täyttää ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta 3 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/83/EY (11) vaatimukset. Näihin toimiin voi myös sisältyä direktiivin 2000/60/EY 7 artiklan 3 kohdan mukainen niin suurten suojavyöhykkeiden perustaminen jäsenvaltioiden toimesta, jotka toimivaltainen kansallinen viranomainen katsoo tarpeelliseksi juomavesivarastojen suojelemiseksi.

               (16)

               Pohjaveden yhdenmukaisen suojelun varmistamiseksi jäsenvaltioiden, joiden alueilla on yhteinen pohjavesimuodostelma, olisi koordinoitava seurantaan, raja-arvojen määrittämiseen ja merkittävien vaarallisten aineiden tunnistamiseen liittyvä toimintansa.

               (17)

               Luotettavat ja vertailukelpoiset menetelmät pohjaveden tutkimiseksi ovat tärkeä väline arvioitaessa pohjaveden laatua ja valittaessa parhaiten soveltuvia keinoja. Direktiivin 2000/60/EY 8 artiklan 3 kohdassa ja 20 artiklassa säädetään veden tilaa koskevista yhtenäistetyistä analysointi- ja seurantamenetelmistä sekä tarvittaessa täytäntöönpanoa, seuranta mukaan lukien, koskevista ohjeista.

               (18)

               Jäsenvaltioiden olisi sallittava tietyissä olosuhteissa myöntää vapautuksia toimenpiteistä, joilla ehkäistään tai rajoitetaan pilaavien aineiden pääsyä pohjaveteen. Kaikki vapautukset olisi tehtävä avoimien kriteerien perustella ja ne olisi esitettävä yksityiskohtaisesti vesipiirin hoitosuunnitelmissa.

               (19)

               Olisi analysoitava pohjaveden erilaisten raja-arvojen, jotka jäsenvaltiot määrittelevät, vaikutuksia ympäristönsuojelun tasoon ja sisämarkkinoiden toimintaan.

               (20)

               Olisi tehtävä tutkimuksia parempien kriteerien löytämiseksi pohjavesiekosysteemin laadun ja suojelun takaamiseksi. Saatu tieto olisi tarvittaessa otettava huomioon tämän direktiivin täytäntöönpanon tai uudelleenarvioinnin yhteydessä. Olisi tuettava ja rahoitettava tällaista tutkimusta sekä tiedon, kokemuksen ja tutkimustulosten levittämistä.

               (21)

               On säädettävä siirtymätoimenpiteistä tämän direktiivin täytäntöönpanopäivän ja direktiivin 80/68/ETY kumoamispäivän väliseksi ajaksi.

               (22)

               Direktiivissä 2000/60/EY asetetaan valvontaa koskevia vaatimuksia sekä vaatimus ennakkoluvan saamiselle tekopohjaveden muodostamista varten edellyttäen, että kyseisen veden käyttö ei vaaranna ympäristötavoitteiden saavuttamista raakaveden ottopaikassa tai muodostuvassa tekopohjavedessä.

               (23)

               Direktiivin 2000/60/EY 11 artiklan 2 kohdassa ja liitteessä VI olevassa B osassa, jotka koskevat toimenpideohjelmaa, on luettelo, joka ei ole kattava, niistä täydentävistä toimenpiteistä, joita jäsenvaltiot voivat tarvittaessa hyväksyä osana toimenpideohjelmaa; näitä ovat muun muassa

                           —

                           lainsäädännölliset keinot,

                           —

                           hallinnolliset keinot ja

                           —

                           neuvotellut ympäristön suojelua koskevat sopimukset.

               (24)

               Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY mukaisesti (12).

               (25)

               Valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä on erityisesti noudatettava, kun on kyse laajakantoisista toimenpiteistä, joilla muutetaan tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, myös poistamalla joitakin niistä tai täydentämällä tätä direktiiviä lisäämällä uusia muita kuin keskeisiä osia,

         OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Tarkoitus
   1.   Tällä direktiivillä vahvistetaan direktiivin 2000/60/EY 17 artiklan 1 ja 2 kohdassa edellytetyt erityiset toimenpiteet pohjavesien pilaantumisen ehkäisemiseksi ja rajoittamiseksi. Tällaisia toimenpiteitä ovat erityisesti seuraavat:

               a)

               pohjaveden hyvän kemiallisen tilan arviointiperusteet ja

               b)

               arviointiperusteet merkityksellisten ja pysyvien nousevien muutossuuntien toteamiseksi ja kääntämiseksi sekä niiden kohtien määrittämiseksi, joissa muutossuunnat käännetään laskeviksi.

         2.   Tällä direktiivillä myös täydennetään direktiiviin 2000/60/EY jo sisältyviä säännöksiä, joilla ehkäistään ja rajoitetaan pilaavien aineiden pääsyä pohjaveteen, sekä pyritään ehkäisemään kaikkien pohjavesimuodostumien tilan heikkeneminen.
   2 artikla
   Määritelmät
   Direktiivin 2000/60/EY 2 artiklassa annettujen määritelmien lisäksi tässä direktiivissä käytetään seuraavia määritelmiä:

               (1)

               ’pohjaveden laatunormilla’ tarkoitetaan tietyn pilaavan aineen, pilaavien aineiden ryhmän tai pilaantumisen indikaattorin pitoisuutena pohjavedessä ilmaistua ympäristön laatunormia, jota ihmisten terveyden tai ympäristön suojelemiseksi ei saisi ylittää;

               (2)

               ’raja-arvolla’ tarkoitetaan jäsenvaltioiden 3 artiklan mukaisesti asettamaa pohjaveden laatunormia;

               (3)

               ’merkityksellisellä ja pysyvällä nousevalla muutossuunnalla’ tarkoitetaan sellaista tilastollisesti ja ympäristön kannalta merkittävää pilaavan aineen, pilaavien aineiden ryhmän tai pilaantumisen indikaattorin pitoisuuden kasvua pohjavedessä, josta on todettu 5 artiklan mukaisesti, että muutossuunta on käännettävä laskevaksi;

               (4)

               ’pilaavien aineiden pääsyllä pohjaveteen’ tarkoitetaan pilaavien aineiden suoraa tai epäsuoraa joutumista pohjaveteen ihmisen toiminnan seurauksena.

               (5)

               ’taustapitoisuudella’ tarkoitetaan pohjavesimuodostumassa olevan aineen pitoisuutta tai indikaattorin osoittamaa arvoa, jota ihmistoiminta ei ole muuttanut ollenkaan tai on muuttanut vain vähän luonnontilaisiin oloihin verrattuna;

               (6)

               ’perustasolla’ tarkoitetaan keskimääräistä arvoa, joka on mitattu ainakin viitevuosien 2007 ja 2008 aikana direktiivin 2000/60/EY 8 artiklan mukaisten seurantaohjelmien perusteella, tai, kun on kyse edellä mainittujen viitevuosien jälkeen todetuista aineista, heti, kun seurantatietoa on saatavissa edustavalta ajanjaksolta.

         3 artikla
   Pohjaveden kemiallisen tilan arviointiperusteet
   1.   Direktiivin 2000/60/EY liitteessä V olevan 2.3 kohdan mukaisesti tehtävässä pohjavesimuodostuman tai pohjavesimuodostumaryhmän kemiallisen tilan arvioinnissa jäsenvaltioiden on käytettävä seuraavia perusteita:

               a)

               liitteessä I mainitut pohjaveden laatunormit;

               b)

               raja-arvot, jotka jäsenvaltioiden on vahvistettava liitteessä II olevassa A osassa esitetyn menettelyn mukaisesti sellaisten pilaavien aineiden, niiden ryhmien ja pilaantumisen indikaattorien osalta, joiden on jäsenvaltion alueella todettu vaikuttavan siihen, että tietyt pohjavesimuodostumat tai -muodostumaryhmät luokitellaan uhatuiksi, ottaen huomioon vähintään liitteessä II olevassa B osassa oleva luettelo.

         Hyvää kemiallista tilaa osoittavat pohjaveden raja-arvot määritellään pohjavesimuodostuman suojelun perusteella liitteessä II olevan A osan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti, ottaen erityisesti huomioon vaikutukset ja vuorovaikutus, joita sillä on pohjavesimuodostumaan liittyviin pintavesiin ja siitä suoraan riippuvaisiin maatekosysteemeihin ja kosteikkoihin; tässä yhteydessä on otettava muun muassa huomioon ihmistä koskevaa toksikologiaa ja ekotoksikologiaa koskevat tiedot.
   2.   Raja-arvot voidaan vahvistaa jäsenvaltion tasolla, vesienhoitoalueen tai kansainvälisen vesienhoitoalueen jonkin jäsenvaltion alueella sijaitsevan osan tasolla taikka pohjavesimuodostuman tai -muodostumaryhmän tasolla.
   3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kahden tai useamman jäsenvaltion alueella sijaitsevien pohjavesimuodostumien osalta ja niiden pohjavesimuodostumien osalta, joissa pohjavesi virtaa jäsenvaltion rajan yli, raja-arvot vahvistetaan kyseisten jäsenvaltioiden välillä koordinoidusti direktiivin 2000/60/EY 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
   4.   Kun pohjavesimuodostuma tai pohjavesimuodostumaryhmä ulottuu yhteisön alueen ulkopuolelle, asianomaisen jäsenvaltion tai asianomaisten jäsenvaltioiden on pyrittävä vahvistamaan raja-arvot asianomaisen kolmannen valtion tai asianomaisten kolmansien valtioiden kanssa koordinoiden direktiivin 2000/60/EY 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
   5.   Jäsenvaltioiden on vahvistettava 1 kohdan b alakohdan mukaiset raja-arvot ensimmäisen kerran 22 päivään joulukuuta 2008 mennessä.
   Kaikki vahvistetut raja-arvot, mukaan luettuna yhteenveto tämän direktiivin liitteessä II olevassa C osassa tarkoitetuista tiedoista, on julkaistava direktiivin 2000/60/EY 13 artiklan mukaisesti toimitettavissa vesienhoitosuunnitelmissa.
   6.   Jäsenvaltioiden on tarkistettava raja-arvojen luetteloa aina, kun pilaavia aineita, pilaavien aineiden ryhmiä tai pilaantumisen indikaattoreita koskevista uusista tiedoista käy ilmi, että ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi olisi vahvistettava raja-arvo uudelle aineelle, että voimassa olevaa raja-arvoa olisi muutettava tai että luettelosta aiemmin poistettu raja-arvo olisi lisättävä siihen uudelleen.
   Raja-arvot voidaan poistaa luettelosta, kun kyseinen pohjavesimuodostuma ei enää ole vastaavien pilaavien aineiden, pilaavien aineiden ryhmien tai pilaantumisen indikaattorien suhteen uhattuna.
   Mahdolliset muutokset raja-arvojen luetteloon on ilmoitettava vesienhoitosuunnitelmien määräaikaistarkistuksen yhteydessä.
   7.   Komissio julkaisee jäsenvaltioiden 5 kohdan mukaisesti toimittamien tietojen pohjalta raportin viimeistään 22 päivänä joulukuuta 2009.
   4 artikla
   Pohjaveden kemiallisen tilan arviointimenettely
   1.   Jäsenvaltioiden on käytettävä 2 kohdassa kuvattua menettelyä pohjavesimuodostuman kemiallisen tilan arviointiin. Jäsenvaltiot voivat tätä menettelyä käyttäessään soveltuvissa tapauksissa ryhmitellä pohjavesimuodostumat direktiivin 2000/60/EY liitteen V mukaisesti.
   2.   Pohjavesimuodostuman tai -muodostumaryhmän kemiallisen tilan katsotaan olevan hyvä, jos:

               (a)

               merkitykselliset seurantatulokset osoittavat, että direktiivin 2000/60/EY liitteessä V olevassa taulukossa 2.3.2. vahvistetut edellytykset täyttyvät; tai

               b)

               liitteessä I luetellut pohjaveden laatunormien arvot ja vastaavat 3 artiklan ja liitteen II mukaisesti vahvistetut raja-arvot eivät ylity missään kyseisen pohjavesimuodostuman tai -muodostumaryhmän seurantapaikassa; tai

               c)

               pohjaveden laatunormin arvo tai raja-arvo ylittyy yhdessä tai useammassa seurantapaikassa, mutta liitteen III mukaisesti suoritetussa asianmukaisessa tutkimuksessa todetaan, että

                           i)

                           liitteessä III olevassa 3 kohdassa tarkoitetun arvioinnin perusteella, ottaen soveltuvissa tapauksissa huomioon kyseessä olevan pohjavesimuodostuman laajuus, pohjaveden laatunormit tai raja-arvot ylittävien pilaavien aineiden pitoisuuksien ei katsota muodostavan merkittävää ympäristöriskiä;

                           ii)

                           muut direktiivin 2000/60/EY liitteessä V olevan 2.3.2 kohdan taulukossa määritellyt pohjaveden hyvää kemiallista tilaa koskevat edellytykset täyttyvät tämän direktiivin liitteessä III olevan 4 kohdan mukaisesti;

                           (iii)

                           Direktiivin 2000/60/EY 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti yksilöityjen pohjavesimuodostumien osalta kyseisen direktiivin 7 artiklan 3 kohdan vaatimukset täyttyvät tämän direktiivin liitteessä III olevan 4 kohdan mukaisesti;

                           iv)

                           pilaantuminen ei ole heikentänyt merkittävästi pohjavesimuodostuman tai pohjavesimuodostumaryhmän muodostumien soveltuvuutta ihmiskäyttöön.

         3.   Pohjaveden seurantapaikkojen valinnan on täytettävä direktiivin 2000/60/EY liitteessä V olevan 2.4 kohdan vaatimukset ja se on suunniteltava niin, että pohjaveden kemiallisesta tilasta saadaan yhtenäinen ja monipuolinen kokonaiskuva ja edustavia seurantatuloksia.
   4.   Jäsenvaltioiden on julkaistava yhteenveto pohjaveden kemiallisen tilan arvioinnista direktiivin 2000/60/EY 13 artiklan mukaisesti toimitetuissa vesienhoitosuunnitelmissa.
   Tähän vesienhoitoalueen tai kansainvälisen vesienhoitoalueen jonkin jäsenvaltion alueella sijaitsevan osan tasolla laadittuun yhteenvetoon on sisällytettävä myös selvitys siitä, miten yksittäisissä seurantapaikoissa todetut pohjaveden laatunormien tai raja-arvojen ylitykset on otettu huomioon lopullisessa arviossa.
   5.   Jos pohjavesimuodostuman kemiallinen tila luokitellaan edellä olevan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti hyväksi, jäsenvaltioiden on toteutettava direktiivin 2000/60/EY 11 artiklan mukaisesti mahdolliset tarvittavat toimenpiteet suojellakseen siitä pohjavesimuodostuman osasta, jota edustavalla seurantapaikalla tai edustavilla seurantapaikoilla pohjaveden laatunormeja on rikottu tai raja-arvot on ylitetty, riippuvaisia vesi- ja maaekosysteemejä ja ihmisen pohjavedenkäyttöä.
   5 artikla
   Merkityksellisten ja pysyvien nousevien muutossuuntien toteaminen ja niiden kohtien määrittäminen, joissa muutossuunnat käännetään laskeviksi
   1.   Jäsenvaltioiden on liitteen IV mukaisesti tunnistettava uhatuiksi todetuissa pohjavesimuodostumissa tai pohjavesimuodostumaryhmissä havaittavien pilaavien aineiden ja niiden ryhmien ja pilaantumisen indikaattorien pitoisuuksien merkitykselliset ja pysyvät nousevat muutossuunnat ja määritettävä ne kohdat, joissa muutossuunnat käännetään laskeviksi.
   2.   Jäsenvaltioiden on pohjaveden pilaantumisen asteittaiseksi vähentämiseksi ja sen huonontumisen ehkäisemiseksi käännettävä liitteessä IV olevan B kohdan mukaisesti direktiivin 2000/60/EY 11 artiklassa tarkoitetun toimenpideohjelman avulla muutossuunnat, joista aiheutuu merkittävää vaaraa tai vahinkoa vesi- tai maaekosysteemien laadulle, ihmisten terveydelle tai vesiympäristön nykyiselle tai mahdolliselle oikeutetulle käytölle.
   3.   Jäsenvaltioiden on määritettävä havaitun muutossuunnan ja siihen liittyvän ympäristöriskin perusteella kohta, jossa muutossuunta käännetään laskevaksi, prosenttiosuutena liitteessä I vahvistettujen pohjaveden laatunormien ja 3 artiklan nojalla vahvistettujen raja-arvojen tasosta liitteessä IV olevan B osan 1 kohdan mukaisesti.
   4.   Jäsenvaltioiden on esitettävä direktiivin 2000/60/EY 13 artiklan mukaisesti toimitettavissa vesienhoitosuunnitelmissa yhteenveto:

               a)

               siitä, miten arviot muutossuunnista pohjavesimuodostuman tai -muodostumaryhmän alueella olevissa yksittäisissä seurantapaikoissa ovat vaikuttaneet siihen, että kyseisissä muodostumissa on mainitun direktiivin liitteessä V olevan 2.5 kohdan mukaisesti havaittu merkityksellinen ja pysyvä nouseva muutossuunta jonkin pilaavan aineen pitoisuudessa tai sellaisen muutossuunnan kääntyminen laskevaksi, ja

               b)

               3 kohdan mukaisesti määriteltyjen kohtien perusteista.

         5.   Arvioitaessa pohjavesimuodostumissa jo olevien sellaisten epäpuhtausvanojen vaikutuksia, jotka voivat vaarantaa direktiivin 2000/60/EY 4 artiklassa mainittujen tavoitteiden saavuttamisen, erityisesti pistekuormituslähteistä ja pilaantuneesta maa-aineksesta aiheutuvien vanojen osalta, jäsenvaltioiden on tarvittaessa tehtävä lisäarviointeja tunnistettujen pilaavien aineiden pitoisuuksien muutossuunnista sen varmistamiseksi, että pilaantuneilta alueilta peräisin olevat epäpuhtausvanat eivät leviä, eivät huononna pohjavesimuodostuman tai -muodostumaryhmän kemiallista tilaa eivätkä aiheuta vaaraa ihmisten terveydelle eivätkä ympäristölle. Näiden arviointien tuloksista on esitettävä yhteenveto direktiivin 2000/60/EY 13 artiklan mukaisesti toimitetuissa vesienhoitosuunnitelmissa.
   6 artikla
   Toimenpiteet, joilla ehkäistään tai rajoitetaan pilaavien aineiden pääsyä pohjaveteen
   1.   Jotta direktiivin 2000/60/EY 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdan mukaisesti vahvistettu pilaavien aineiden pohjaveteen pääsyn ehkäisemistä tai rajoittamista koskeva tavoite saavutettaisiin, jäsenvaltioiden on varmistettava, että kyseisen direktiivin 11 artiklan mukaisesti laadittuun toimenpideohjelmaan sisältyvät:

               a)

               kaikki toimenpiteet, jotka ovat tarpeen vaarallisten aineiden pääsyn ehkäisemiseksi pohjaveteen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 ja 3 kohdan soveltamista. Tällaisten aineiden määrittämisessä jäsenvaltioiden on erityisesti otettava huomioon vaaralliset aineet, jotka kuuluvat direktiivin 2000/60/EY liitteen VIII 1–6 kohdassa tarkoitettuihin ryhmiin, ja aineet, jotka kuuluvat kyseisen liitteen 7–9 kohdassa tarkoitettuihin ryhmiin, jos niitä pidetään vaarallisina;

               b)

               direktiivin 2000/60/EY liitteessä VIII lueteltujen pilaavien aineiden, joita ei pidetä vaarallisina, sekä muiden vaarattomien pilaavien aineiden, joita ei ole lueteltu kyseisessä liitteessä mutta joiden jäsenvaltiot katsovat aiheuttavan tosiasiallisen tai mahdollisen pilaantumisriskin, osalta kaikki tarvittavat toimenpiteet aineiden pohjaveteen pääsyn rajoittamiseksi, jotta varmistettaisiin, ettei tällainen pääsy aiheuta huononemista tai merkittävää ja pysyvää nousevaa muutossuuntaa pohjaveden pilaavien aineiden pitoisuuksissa. Näissä toimenpiteissä on otettava huomioon ainakin vahvistetut hyvät toimintatavat, mukaan luettuina asiaa koskevassa yhteisön lainsäädännössä määritellyt parhaat ympäristökäytänteet ja parhaat käytettävissä olevat tekniikat.

         Ottaessaan käyttöön a tai b kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä jäsenvaltiot voivat ensiksi määritellä olosuhteet, joissa direktiivin 2000/60/EY liitteessä VIII lueteltuja pilaavia aineita, erityisesti kyseisen liitteen 7 kohdassa tarkoitettuja keskeisiä metalleja ja niiden yhdisteitä, on pidettävä vaarallisina tai vaarattomina.
   2.   Pohjaveden kemialliseen tilaan vaikuttava hajakuormituksesta peräisin olevien pilaavien aineiden pääsy pohjaveteen on otettava huomioon aina, kun se on teknisesti mahdollista.
   3.   Jäsenvaltiot voivat vapauttaa pilaavien aineiden pohjaveteen pääsyn 1 kohdassa säädetyistä toimenpiteistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön muussa lainsäädännössä asetettujen tiukempien vaatimusten soveltamista, silloin kun

               a)

               se johtuu direktiivin 2000/60/EY 11 artiklan 3 kohdan j alakohdan mukaisesti sallituista suorista päästöistä;

               b)

               toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että pohjaveteen pääsevien aineiden määrät ja pitoisuudet ovat niin pieniä, että sen laatu ei vaarannu nyt eikä tulevaisuudessa;

               c)

               se johtuu onnettomuuksista tai poikkeuksellisista luonnonolosuhteista, joita ei olisi kohtuudella voitu ennustaa, välttää eikä lieventää;

               d)

               se johtuu direktiivin 2000/60/EY 11 artiklan 3 kohdan f alakohdan mukaisesti sallitusta tekopohjaveden muodostamisesta;

               e)

               toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että ehkäiseminen tai rajoittaminen ei ole teknisesti mahdollista ilman:

                           i)

                           toimenpiteitä, jotka lisäisivät ihmisten terveyteen tai ympäristön laatuun kohdistuvia riskejä kokonaisuudessaan; tai

                           ii)

                           kohtuuttoman kalliita toimenpiteitä pilaavien aineiden määrien poistamiseksi pilaantuneesta kallio- tai maaperästä tai niiden suodattumisen valvomiseksi; tai

               (f)

               se johtuu pintavesiin kohdistetuista toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on muun muassa tulvien ja kuivuuden vaikutusten lieventäminen ja vesien ja vesiväylien hoito myös kansainvälisellä tasolla. Tällaiset toimenpiteet, esimerkiksi sedimenttien kaivuu, ruoppaus, siirto ja läjitys pintavesissä, on toteutettava jäsenvaltioiden tätä varten laatimien yleisten sitovien vaatimusten ja soveltuvissa tapauksissa tällaisten vaatimusten perusteella annettujen lupien mukaisesti, eivätkä ne saa vaarantaa asianomaisille pohjavesimuodostumille direktiivin 2000/60/EY 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti asetettujen ympäristötavoitteiden toteutumista.

         Edellä a–f alakohdassa tarkoitettuja poikkeuksia voidaan soveltaa vain, kun jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat vahvistaneet, että kyseisten pohjavesimuodostumien osalta on järjestetty direktiivin 2000/60/EY liitteessä V olevassa 2.4.2 kohdassa tarkoitettu tehokas perusseuranta tai muu asianmukainen seuranta.
   4.   Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset pitävät yllä luetteloa 3 kohdassa tarkoitetuista poikkeuksista voidakseen ilmoittaa niistä komissioille tämän pyynnöstä.
   7 artikla
   Siirtymäjärjestelyt
   Aikana, joka alkaa 16. tammikuu 2009 ja päättyy 22 päivänä joulukuuta 2013, uusissa, direktiivin 80/68/ETY 4 ja 5 artiklan mukaisissa lupamenettelyissä on otettava huomioon tämän direktiivin 3, 4 ja 5 artiklassa säädetyt vaatimukset.
   8 artikla
   Tekniset mukautukset
   1.   Liitteen II A ja C osaa sekä liitteitä III ja IV voidaan muuttaa tieteen ja tekniikan kehityksen perusteella 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen ja ottaen huomioon direktiivin 2000/60/EY 13 artiklan 7 kohdassa tarkoitettu vesienhoitosuunnitelman uudelleentarkastelun ja ajantasaistamisen määräaika.
   2.   Liitteen II B osaa voidaan muuttaa 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen uusien pilaavien aineiden tai pilaantumisen indikaattorien lisäämiseksi.
   9 artikla
   Komiteamenettely
   1.   Komissiota avustaa komitea.
   2.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1–4 kohtaa ja 7 artiklaa ottaen huomioon kyseisen päätöksen 8 artiklan säännökset.
   10 artikla
   Uudelleentarkastelu
   Komissio tarkastelee uudelleen tämän direktiivin liitteitä I ja II viimeistään 16. tammikuu 2013 ja sen jälkeen kuuden vuoden välein tämän vaikuttamatta 8 artiklan soveltamiseen. Uudelleentarkastelun perusteella komissio tekee tarvittaessa liitteen I ja/tai II muuttamista koskevia säädösehdotuksia perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Suorittaessaan tarkistusta ja laatiessaan ehdotuksia komissio ottaa huomioon kaikki asiaankuuluvat tiedot, mukaan lukien mahdollisesti direktiivin 2000/60/EY 8 artiklan mukaisesti täytäntöön pantujen valvontaohjelmien ja yhteisön tutkimusohjelmien tulokset ja/tai terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevän tiedekomitean, jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin, Euroopan ympäristökeskuksen, Euroopan liike-elämän järjestöjen sekä Euroopan ympäristöjärjestöjen antamat suositukset.
   11 artikla
   Arviointi
   Komission kertomukseen, josta säädetään direktiivin 2000/60/EY 18 artiklan 1 kohdassa, on sisällytettävä pohjaveden osalta arviointi tämän direktiivin toimivuudesta suhteessa muuhun asiaankuuluvaan ympäristölainsäädäntöön, niiden keskinäinen johdonmukaisuus mukaan luettuna.
   12 artikla
   Täytäntöönpano
   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 16. tammikuu 2009. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   13 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   14 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa, 12. joulukuuta 2006.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         J. BORRELL FONTELLES

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         M. PEKKARINEN

      (1)  EUVL C 112, 30.4.2004, s. 40.

      (2)  EUVL C 109, 30.4.2004, s. 29.

      (3)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 28. huhtikuuta 2005 (EUVL C 45 E, 23.2.2006, s. 15), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 23. tammikuuta 2006 (EUVL C 126 E, 30.5.2006, s. 1), ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 13. kesäkuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma, annettu 12. joulukuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 11. joulukuuta 2006.

      (4)  EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä N:o 2455/2001/EY (EYVL L 331, 15.12.2001, s. 1).

      (5)  EYVL L 242, 10.9.2002, s. 1.

      (6)  EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (7)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2006/85/EY (EUVL L 293, 24.10.2006, s. 3).

      (8)  EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2006/50/EY (EUVL L 142, 30.5.2006, s. 6).

      (9)  EUVL L 277, 21.10.2005, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1463/2006 (EUVL L 277, 9.10.2006, s. 1).

      (10)  EYVL L 20, 26.1.1980, s. 43, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/692/ETY (EYVL L 377, 31.12.1991, s. 48).

      (11)  EYVL L 330, 5.12.1998, s. 32, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003.

      (12)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).

      LIITE I
      POHJAVEDEN LAATUNORMIT

                  1.

                  Seuraavat pohjaveden kemiallisen tilan arvioimisessa 4 artiklan mukaisesti käytettävät pohjaveden laatunormit ovat direktiivin 2000/60/EY liitteen V taulukossa 2.3.2 tarkoitettuja laatunormeja, ja ne on laadittu direktiivin 17 artiklan mukaisesti.

                              Pilaava aine

                              Laatunormit

                              Nitraatit

                              50 mg/l

                              Torjunta-aineiden vaikuttavat aineet, mukaan luettuina niiden merkitykselliset aineenvaihdunta-, hajoamis- tai reaktiotuotteet (1)

                              0,1 μg/l
                              0,5 μg/l (yhteensä) (2)

                  2.

                  Tulokset torjunta-aineita koskevien laatunormien soveltamisesta tämän direktiivin mukaisesti määritellyllä tavalla eivät vaikuta direktiivin 91/414/ETY ja direktiivin 98/8/EY mukaisten riskien arviointimenettelyjen tuloksiin.

                  3.

                  Jos katsotaan, että pohjaveden laatunormit voivat tietyn pohjavesimuodostuman osalta aiheuttaa sen, että direktiivin 2000/60/EY 4 artiklassa määriteltyjä ympäristötavoitteita ei saavuteta pohjaveteen liittyvissä pintavesissä tai että tällaisten muodostumien ekologinen tai kemiallinen laatu huononee merkittävästi tai että niistä aiheutuu merkittävää vahinkoa kyseisestä pohjavesimuodostumasta suoraan riippuvaisille maaekosysteemeille, on vahvistettava tiukemmat raja-arvot tämän direktiivin 3 artiklan ja liitteen II mukaisesti. Tällaisen raja-arvon yhteydessä vaadittavia ohjelmia ja toimenpiteitä on sovellettava myös direktiivin 91/676/ETY soveltamisalaan kuuluviin toimintoihin.

         (1)  Torjunta-aineilla tarkoitetaan direktiivin 91/414/ETY 2 artiklassa määriteltyjä kasvinsuojeluaineita ja direktiivin 98/8/EY 2 artiklassa määriteltyjä biosidituotteita.

         (2)  ”Yhteensä” tarkoittaa kaikkien seurannassa havaittujen ja mitattujen yksittäisten torjunta-aineiden summaa, mukaan luettuna niiden merkitykselliset aineenvaihdunta-, hajoamis- tai reaktiotuotteet.

      LIITE II
      POHJAVEDEN PILAAVIEN AINEIDEN JA PILAANTUMISEN INDIKAATTORIEN RAJA-ARVOT
      A Osa
      Ohjeet raja-arvojen vahvistamiseen jäsenvaltioissa 3 artiklan mukaisesti
      Jäsenvaltioiden on vahvistettava raja-arvot kaikille pilaaville aineille ja pilaantumisen indikaattoreille, jotka direktiivin 2000/60/EY 5 artiklan mukaisesti tehdyn ominaispiirteiden analysoinnin perusteella osoittavat, että pohjavesimuodostumien tai -muodostumaryhmien hyvää kemiallista tilaa ei mahdollisesti saavuteta.
      Raja-arvot on laadittava siten, että jos seurannan tulokset edustavassa seurantapaikassa ylittävät raja-arvot, se osoittaa, että yksi tai useampi 4 artiklan 2 kohdan c alakohdan ii, iii ja iv alakohdassa mainittu pohjaveden hyvän kemiallisen tilan edellytys ei ehkä täyty.
      Raja-arvoja vahvistaessaan jäsenvaltioiden on noudatettava seuraavia ohjeita:

                  1.

                  Raja-arvojen määrittämisen olisi perustuttava seuraaviin seikkoihin:

                              a)

                              pohjaveden sekä siihen liittyvien vesiekosysteemien ja siitä riippuvaisten maaekosysteemien vuorovaikutuksen taso;

                              b)

                              vaikutus pohjaveden nykyisiin tai tuleviin oikeutettuihin käyttötarkoituksiin tai merkityksiin;

                              c)

                              kaikki pilaavat aineet, jotka ovat osoituksena siitä, että pohjavesimuodostuma on uhattuna, ottaen huomioon B osassa vahvistetut vähimmäisluettelot;

                              d)

                              hydrogeologiset ominaispiirteet, mukaan luettuina tiedot taustapitoisuuksista ja vesitaseesta.

                  2.

                  Raja-arvon määrittämisessä olisi otettava huomioon myös pilaavien aineiden alkuperä, niiden mahdollinen esiintyminen luonnossa, niiden toksikologia ja leviämistaipumus, niiden pysyvyys ja niiden biokertyvyyspotentiaali.

                  3.

                  Kun aineiden, ioneiden tai niiden indikaattorien taustapitoisuudet ovat kohonneet luonnollisista hydrogeologisista syistä, nämä kyseisen pohjavesimuodostuman taustapitoisuudet otetaan huomioon raja-arvoja määriteltäessä.

                  4.

                  Raja-arvojen määrittämisen tukena olisi käytettävä kerättyjen tietojen valvontamekanismia, joka perustuu tietojen laadun arviointiin, analyyttisiin näkökohtiin sekä taustapitoisuuksiin aineiden osalta, joita voi esiintyä sekä luonnollisesti että ihmisen toiminnan tuloksena.

            B Osa
      Vähimmäisluettelot pilaavista aineista ja niiden indikaattoreista, joita koskevien raja-arvojen vahvistamista jäsenvaltioiden on harkittava 3 artiklan mukaisesti

                  1.

                  Aineet tai ionit tai indikaattorit, joita voi esiintyä luonnossa ja/tai ihmisen toiminnan seurauksena

                              Arseeni

                              Kadmium

                              Lyijy

                              Elohopea

                              Ammonium

                              Kloridi

                              Sulfaatti

                  2.

                  Synteettiset aineet

                              Trikloorietyleeni

                              Tetrakloorietyleeni

                  3.

                  Suolaantumista tai muiden aineiden pohjaveteen tunkeutumista osoittavat muuttujat (1)

                              Sähkönjohtavuus

            C Osa
      Tiedot, jotka jäsenvaltioiden on annettava niiden pilaavien aineiden ja niiden indikaattoreiden osalta, joille on vahvistettu raja-arvot
      Jäsenvaltioiden on direktiivin 2000/60/EY 13 artiklan mukaisesti toimitetuissa vesienhoitosuunnitelmissa esitettävä yhteenveto siitä, miten tämän liitteen A osassa säädettyä menettelyä on noudatettu.
      Jäsenvaltioiden on mahdollisuuksien mukaan toimitettava erityisesti seuraavat:

                  a)

                  tiedot uhatuiksi luokiteltujen pohjavesimuodostumien tai -muodostumaryhmien määrästä sekä tähän luokitukseen vaikuttavista pilaavista aineista ja pilaantumisen indikaattoreista, mukaan luettuina mitatut pitoisuudet tai arvot;

                  b)

                  tiedot kustakin uhatuksi luokitellusta pohjavesimuodostumasta, erityisesti muodostuman koko, pohjavesimuodostumien ja niihin suoraan liittyvien pintavesien sekä niistä riippuvaisten maaekosysteemien välinen suhde ja, jos kyseessä ovat luonnossa esiintyvät aineet, niiden luonnolliset taustapitoisuudet pohjavesimuodostumissa;

                  c)

                  raja-arvot riippumatta siitä, sovelletaanko niitä jäsenvaltion tasolla, vesienhoitoalueen tai kansainvälisen vesienhoitoalueen jonkin jäsenvaltion alueella sijaitsevan osan tasolla vai pohjavesimuodostuman tai -muodostumaryhmän tasolla;

                  d)

                  raja-arvojen suhde

                              i)

                              havaittuihin taustapitoisuuksiin, kun kyseessä ovat luonnossa esiintyvät aineet,

                              ii)

                              ympäristöä koskeviin laatutavoitteisiin ja muihin vesiensuojelunormeihin, jotka ovat voimassa jäsenvaltion, yhteisön tai kansainvälisellä tasolla, ja

                              iii)

                              kaikkiin merkityksellisiin tietoihin, jotka koskevat pilaavien aineiden toksikologiaa, ekotoksikologiaa, pysyvyyttä, biokertyvyyspotentiaalia ja leviämistaipumusta.

         (1)  Ihmisen toiminnasta aiheutuvien suolapitoisuuksien osalta jäsenvaltiot voivat päättää vahvistaa raja-arvot joko sulfaatille ja kloridille tai sähkönjohtavuudelle.

      LIITE III
      POHJAVEDEN KEMIALLISEN TILAN ARVIOINTI

                  1.

                  Arviointimenettely pohjavesimuodostuman tai pohjavesimuodostumaryhmän kemiallisen tilan määrittämiseksi toteutetaan kaikkien uhatuiksi luokiteltujen pohjavesimuodostumien osalta ja kaikkien niiden pilaavien aineiden osalta, jotka vaikuttavat pohjavesimuodostuman tai -muodostumaryhmän tällaiseen luokitukseen.

                  2.

                  Jäsenvaltioiden suorittamissa 4 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetuissa tutkimuksissa on otettava huomioon:

                              a)

                              tiedot, jotka on kerätty osana direktiivin 2000/60/EY 5 artiklan ja sen liitteessä II olevien 2.1, 2.2 ja 2.3 kohdan mukaista tarkastelua;

                              b)

                              direktiivin 2000/60/EY liitteessä V olevan 2.4 kohdan mukaisesti saadut pohjaveden seurantaverkon tulokset ja

                              c)

                              muut merkitykselliset tiedot mukaan luettuna seurantapaikassa havaittujen asianomaisten pilaavien aineiden pitoisuuksien vuosittainen aritmeettinen keskiarvo, jota on verrattu liitteessä I esitettyihin pohjaveden laatunormeihin ja jäsenvaltioiden 3 artiklan ja liitteen II mukaisesti vahvistamiin raja-arvoihin.

                  3.

                  Silloin kun jäsenvaltiot tutkivat, täyttyvätkö 4 artiklan 2 kohdan c alakohdan i ja iv alakohdassa mainitut pohjaveden hyvän kemiallisen tilan edellytykset, niiden on — silloin kun se on merkityksellistä ja tarpeen, käyttäen seurantatulosten asianmukaista aggregointia ja sen tukena tarvittaessa pohjavesimuodostuman tai -muodostumaryhmän käsitteelliseen malliin perustuvaa pitoisuuden estimointia — arvioitava sellaisen pohjavesimuodostuman laajuus, jonka pilaavien aineiden pitoisuuden vuosittainen aritmeettinen keskiarvo on pohjaveden laatunormia tai raja-arvoa korkeampi.

                  4.

                  Silloin kun jäsenvaltiot tutkivat, täyttyvätkö 4 artiklan 2 kohdan c alakohdan ii ja iii alakohdassa mainitut pohjaveden hyvän kemiallisen tilan edellytykset, niiden on — silloin, kun se on merkityksellistä ja tarpeen, asianmukaisten seurantatulosten perusteella ja sopivan pohjavesimuodostuman käsitteellisen mallin pohjalta — arvioitava:

                              a)

                              pohjavesimuodostumassa olevien pilaavien aineiden vaikutukset;

                              b)

                              pohjavesimuodostumasta siihen liittyviin pintavesiin tai siitä suoraan riippuvaisiin maaekosysteemeihin kulkeutuvien pilaavien aineiden määrät ja pitoisuudet;

                              c)

                              pohjavesimuodostumaan liittyviin pintavesiin ja siitä suoraan riippuvaisiin maaekosysteemeihin kulkeutuvien pilaavien aineiden määrien ja pitoisuuksien todennäköinen vaikutus;

                              d)

                              suolaantuminen tai muiden aineiden tunkeutuminen pohjavesimuodostumaan ja

                              e)

                              se mahdollisuus, että pohjavedessä olevat pilaavat aineet vaarantavat pohjavedestä otetun, tai mahdollisesti otettavan juomaveden laadun.

                  5.

                  Jäsenvaltioiden on esitettävä pohjavesimuodostuman tai -muodostumaryhmän kemiallinen tila karttoina direktiivin 2000/60/EY liitteessä V olevien 2.4.5 ja 2.5 kohdan mukaisesti. Lisäksi jäsenvaltioiden on tarpeen mukaan ja jos mahdollista merkittävä karttoihin kaikki seurantapaikat, joissa pohjaveden laatunormit ja/tai raja-arvot ylittyvät.

      LIITE IV
      MERKITYKSELLISTEN JA PYSYVIEN NOUSEVIEN MUUTOSSUUNTIEN TUNNISTAMINEN JA KÄÄNTÄMINEN LASKEVIKSI
      A Osa
      Merkityksellisten ja pysyvien nousevien muutossuuntien tunnistaminen
      Jäsenvaltioiden on direktiivin 2000/60/EY liitteen II mukaisesti tunnistettava merkitykselliset ja pysyvät nousevat muutossuunnat kaikissa uhatuiksi luokitelluissa pohjavesimuodostumissa tai -muodostumaryhmissä ottaen huomioon seuraavat vaatimukset:

                  1.

                  Direktiivin 2000/60/EY liitteessä V olevan 2.4 kohdan mukaisesti seurantaohjelma on suunniteltava niin, että merkitykselliset ja pysyvät nousevat muutossuunnat 3 artiklan mukaisesti nimettyjen pilaavien aineiden pitoisuuksissa voidaan havaita.

                  2.

                  Menettelyn merkityksellisten ja pysyvien nousevien muutossuuntien tunnistamiseksi on perustuttava seuraaviin seikkoihin:

                              a)

                              seurantatiheydet ja seurantapaikat on valittava niin, että ne riittävät:

                                          i)

                                          tuottamaan tarvittavat tiedot sen varmistamiseksi, että nousevat muutossuunnat voidaan erottaa luonnollisesta vaihtelusta asianmukaisella luotettavuudella ja tarkkuudella;

                                          ii)

                                          mahdollistamaan nousevien muutossuuntien havaitsemisen riittävän ajoissa, jotta voidaan toteuttaa toimenpiteitä pohjaveden laadun ympäristön kannalta merkittävän huononemisen ehkäisemiseksi tai ainakin sen lieventämiseksi mahdollisuuksien mukaan. Havainnot on tehtävä ensimmäisen kerran vuonna 2009, jos se on mahdollista, ja ottaen huomioon olemassa olevat tiedot direktiivin 2000/60/EY 13 artiklassa tarkoitettuun ensimmäiseen vesienhoitosuunnitelmaan liittyvän, muutossuuntien tunnistamista koskevan raportin yhteydessä, ja sen jälkeen vähintään joka kuudes vuosi;

                                          iii)

                                          pohjavesimuodostuman fysikaalisten ja kemiallisten ominaispiirteiden ja niiden ajallisten vaihtelujen huomioon ottamiseen, mukaan luettuina pohjaveden virtausolot ja muodostumisnopeus sekä suodattumisaika maaperän läpi.

                              b)

                              käytettyjen seuranta- ja analyysimenetelmien on oltava kansainvälisten laadunvalvontaperiaatteiden, tarpeen mukaan myös CEN- tai kansallisten standardien mukaisia, jotta varmistettaisiin, että toimitetut tiedot vastaavat toisiaan tieteelliseltä laadultaan ja vertailukelpoisuudeltaan;

                              c)

                              arvioinnin on perustuttava tilastolliseen menetelmään, esimerkiksi regressioanalyysiin, yksittäisten seurantapaikkojen muutossuuntien analysoimiseksi aikasarjana;

                              d)

                              jotta muutossuunnan tunnistamisessa vältetään tilastollinen harha, kaikki määritysrajan alle jäävät mittaustulokset on asetettava puoleen aikasarjassa esiintyvän korkeimman määritysrajan arvosta lukuun ottamatta torjunta-aineiden yhteismäärää.

                  3.

                  Merkityksellisten ja pysyvien nousevien muutossuuntien määrittämisessä aineiden pitoisuuksissa, joita esiintyy sekä luonnossa että ihmisen toiminnan seurauksena, on otettava huomioon perustasot ja seurantaohjelman aloittamista ennen kerätyt tiedot, mikäli tällaista tietoa on saatavilla, jotta muutossuuntien tunnistamisesta direktiivin 2000/60/EY 13 artiklan tarkoitetun vesienhoitosuunnitelman puitteissa voidaan raportoida.

            B Osa
      Kohdat, Joissa muutossuunta käännetään laskevaksi
      Jäsenvaltioiden on käännettävä laskeviksi merkitykselliset ja pysyvät nousevat muutossuunnat 5 artiklaa noudattaen ja ottaen huomioon seuraavat vaatimukset:

                  1.

                  Merkityksellisten ja pysyvien nousevien muutossuuntien kääntämiseksi laskeviksi on ryhdyttävä toimenpiteisiin, kun pilaavan aineen pitoisuus nousee 75 prosenttiin liitteessä I vahvistettujen pohjaveden laatunormien ja 3 artiklan nojalla vahvistettujen raja-arvojen muuttujien arvoista, paitsi jos:

                              a)

                              muutossuunnan kääntämisen edellyttämiä toimenpiteitä on aikaistettava, jotta pohjaveden laadun ympäristön kannalta merkittävää huononemista voitaisiin ehkäistä tai ainakin mahdollisuuksien mukaan lieventää mahdollisimman kustannustehokkaasti;

                              b)

                              eri kohta on perusteltu siksi, että erotusrajan takia muutossuuntaa ei voida havaita 75 prosentissa muuttujan arvosta; tai

                              c)

                              muutoksen vauhti ja sen suunnan kääntämismahdollisuus ovat sellaiset, että silloinkin, kun kääntämisen edellyttämiin toimenpiteisiin ryhdytään myöhäisempänä ajankohtana, pohjaveden laadun ympäristön kannalta merkittävää huononemista voidaan vielä ehkäistä tai ainakin mahdollisimman suuressa määrin lieventää mahdollisimman kustannustehokkaasti. Myöhempi aloittamisajankohta ei saa johtaa viivästyksiin ympäristötavoitteiden määräaikojen saavuttamisessa.

                        Direktiivin 91/676/ETY soveltamisalaan kuuluvien toimintojen osalta kohta, jossa aloitetaan toimenpiteet merkityksellisten ja pysyvien nousevien muutossuuntien kääntämiseksi laskeviksi, määritellään direktiivin 91/676/ETY ja direktiivin 2000/60/EY mukaisesti ja erityisesti sitoutuen direktiivin 2000/60/EY 4 artiklassa esitettyihin vesiensuojelua koskeviin ympäristötavoitteisiin.

                  2.

                  Kun muutoskohta on direktiivin 2000/60/EY liitteessä V olevan 2.4.4 kohdan mukaisesti ja edellä olevan 1 kohdan nojalla vahvistettu uhatuksi luokitellulle pohjavesimuodostumalle, sitä ei saa muuttaa direktiivin 2000/60/EY 13 artiklassa säädetyn vesienhoitosuunnitelman mukaisen kuusivuotiskauden aikana.

                  3.

                  Muutossuunnan kääntyminen on osoitettava ottaen huomioon A osan 2 kohdassa olevat seurantaa koskevat säännökset.


Avis juridique important

|

31967L0654

Neuvoston direktiivi 67/654/ETY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1967, yksityiskohtaisista säännöksistä metsänhoidon ja metsänhakkuun itsenäisten ammatinharjoittajien sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden toteuttamiseksi

Virallinen lehti nro 263 , 30/10/1967 s. 0006 - 0010 Suomenk. erityispainos Alue 6 Nide 1 s. 0057  Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1967 s. 0264  Ruotsink. erityispainos Alue 6 Nide 1 s. 0057  Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1967 s. 0287  Kreikank. erityispainos: Luku 06 Nide 1 s. 0075  Espanjank. erityispainos: Luku 06 Nide 1 s. 0079  Portugalink. erityispainos: Luku 06 Nide 1 s. 0079

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 24 päivänä lokakuuta 1967,yksityiskohtaisista säännöksistä metsänhoidon ja metsänhakkuun itsenäisten ammatinharjoittajien sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden toteuttamiseksi (67/654/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 54 artiklan 2 ja 3 kohdan sekä 63 artiklan 2 ja 3 kohdan,ottaa huomioon sijoittautumisvapauden rajoitusten poistamiseksi annetun yleisen toimintaohjelman (1) ja erityisesti sen IV osaston E jakson,ottaa huomioon palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitusten poistamiseksi annetun yleisen toimintaohjelman (2) ja erityisesti sen V osaston C jakson,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (3),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (4),sekä katsoo, ettäyleisten toimintaohjelmien aikataulussa edellytetään kaiken kansallisuuteen perustuvan syrjivän kohtelun lopettamista metsänhoidossa ja metsänhakkuussa (ISIC-pääryhmä 02) (5) kolmannen vaiheen toisen vuoden ja siirtymäkauden päättymisen välisenä aikana,metsänhoito- ja metsänhakkuutoimintaan kuuluu se, että toiminnan harjoittaja myy tuotteitaan; kuitenkaan tätä direktiiviä ei sovelleta liikkuvaan kauppaan eikä sellaisten tuottajien, jotka eivät ole sijoittautuneet vastaanottajavaltioon, harjoittamaan jälleenmyyntiin,metsänhoidossa työskentelevien henkilöiden tiettyä metsänhoitoon liittyvää toimintaa ja tiettyä muuta siihen liittyvää aputoimintaa ei ole sisällytetty tämän direktiivin alaan, koska sellainen toiminta kuuluu muihin ISIC-ryhmiin ja sitä käsitellään muissa neuvoston direktiiveissä,kuitenkin ISIC-ryhmän 400 määritelmästä seuraa, että milloin yritys, jonka toiminta luokitellaan toiseen ryhmään kuuluvaksi, harjoittaa omaan tarpeeseensa ja aputoimintana rakennus-, korjaus- tai purkutyötä, tällaista toimintaa ei luokitella ryhmään 400 vaan päätoiminnan luokituksen mukaiseen ryhmään kuuluvaksi,sijoittautumisvapauden rajoitusten poistamiseksi annetun yleisen toimintaohjelman mukaisesti on poistettava myös rajoitukset, jotka koskevat oikeutta liittyä ammatillisiin tai toimialajärjestöihin, jos asianomaisen henkilön ammatinharjoittaminen välttämättä edellyttää tämän oikeuden käyttämistä,jos palvelutoimintaa harjoitetaan palvelujen vastaanottajan valtiossa, palvelujen tarjoamisen vapaudesta ei saa seurata palvelujen tarjoajalle velvollisuutta täyttää niitä velvoitteita, jotka tuohon valtioon sijoittautuneiden henkilöiden on täytettävä, yksinomaan siitä syystä, että heidän toimintansa tuossa valtiossa on luonteeltaan vakiintunutta ja pysyvää, kuten asia voi tietyissä olosuhteissa joissakin jäsenvaltioissa olla kaupparekisteriin merkitsemisen tai tiettyjen ammatillisten tai toimialajärjestöjen jäsenyyden osalta,palveluja tarjoavan tai hänen puolestaan toimivan henkilön mukana seuraavien palkattujen työntekijöiden asemasta säädetään perustamissopimuksen 48 ja 49 artiklan mukaisesti annetuilla määräyksillä,kaikkien sijoittautumisvapauteen ja palvelujen tarjoamisen vapauteen oikeutettujen henkilöiden liikkumiseen ja oleskeluun liittyvät edellytykset on säännelty neuvoston 25 päivänä helmikuuta 1964 (6) antamassa kahdessa direktiivissä,komission 8 päivänä marraskuuta 1962 (7) jäsenvaltioille osoittama suositus, että "työkalut, välineet tai laitteet . . ., jotka tuodaan väliaikaisesti jäsenvaltiosta toiseen käytettäväksi millaisen tahansa työn suorittamiseen siinä jäsenvaltiossa, johon ne tuodaan, tulisi sisällyttää väliaikaista maahantuontia koskevien määräysten alaan edellyttäen, etteivät ne jää jäsenvaltioon, johon ne tuodaan, kuutta kuukautta pidemmäksi ajaksi", on erityisen tärkeä palvelujen tarjoamisen vapauden kannalta metsänhoidossa ja metsänhakkuussa, jalopuksi, sijoittautumisvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta metsänhoidon tehtävissä tullaan, erityisesti teknisiin apuneuvoihin ja myrkkyjen tai muutoin vaarallisten tuotteiden käyttöön liittyen, helpottamaan tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisella tunnustamisella ja eräiden kansallisten normien yhteensovittamisella; tätä tarkoitusta varten annetaan myöhemmin direktiivit,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Jäsenvaltioiden on poistettava sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitusten poistamiseksi annettujen yleisten toimintaohjelmien I osastossa tarkoitetuilta luonnollisilta henkilöiltä ja yhtiöiltä tai liikkeiltä, jäljempänä "edunsaajat", kyseisten yleisohjelmien III osastossa mainitut rajoitukset, jotka koskevat oikeutta aloittaa 2 artiklassa mainittu toiminta ja harjoittaa sitä.2 artikla 1. Tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan metsänhoidon ja metsänhakkuun itsenäisiin ammatinharjoittajiin, joita tarkoitetaan sijoittautumisvapauden rajoitusten poistamiseksi annetun yleisen toimintaohjelman liitteessä IV ja jotka muodostavat YK:n toimialaluokituksessa pääryhmän 02, ryhmät 021 ja 022 (8).2. Tämän direktiivin liitteenä on yksityiskohtainen luettelo 1 kohdassa tarkoitettuihin ryhmiin kuuluvasta toiminnasta.3. Näihin toiminnan alojen ryhmiin luetaan myös aputoimintana harjoitettu, pääasiallisen toiminnan harjoittamisen kannalta välttämätön rakennus-, korjaus- ja purkutyö sekä erityisesti laskurännien rakentaminen, köysiratojen asennus, metsäautoteiden ja ajoväylien rakentaminen ja ylläpito sekä metsätyöntekijöille tarkoitettujen suojien ja majoitustilojen rakentaminen.4. Tämän direktiivin säännöksiä ei sovelleta edunsaajien harjoittamaan liikkuvaan kauppaan.3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on poistettava etenkin rajoitukset, jotka:a) estävät edunsaajia sijoittautumasta vastaanottajavaltioon tai tarjoamasta palveluja siellä samoin edellytyksin ja samoin oikeuksin kuin tuon maan omat kansalaiset;b) hallinnollisista käytännöistä johtuen edunsaajiin sovellettuina merkitsevät syrjivää kohtelua oman maan kansalaisiin verrattuna.2. Poistettaviin rajoituksiin on kuuluttava etenkin ne, joilla seuraavilla tavoilla estetään tai rajoitetaan edunsaajia perustamasta liikettä tai tarjoamasta palveluja;a) Belgiassa:- vaatimus siitä, että henkilöllä on oltava "carte professionnelle" (19 päivänä helmikuuta 1965 annetun lain 1 artikla),- vaatimus, että tullakseen tunnustetuksi hyväksyttynä urakoitsijana ja näin ollen saadakseen luvan suorittaa valtion tukemia töitä valtion, kuntien tai julkisyhteisöjen hallinnassa olevissa metsissä, henkilön on oltava Belgian kansalainen tai yhtiön tai liikkeen kyseessä ollen, sen pääomasta vähintään kaksi kolmasosaa on oltava belgialaisomistuksessa (3 päivänä helmikuuta 1947 annettu "Arrêté-loi"; 29 päivänä maaliskuuta 1947 annettu "Arrêté du Régent"; 31 päivänä maaliskuuta 1947 annettu "Arrêté ministériel"),b) Ranskassa:- vaatimus siitä, että ulkomaan kansalaisten on hankittava "carte professionnelle d'exploitant agricole"-asiakirja tai "autorisation d'exploiter"-asiakirja (20 päivänä tammikuuta 1954 annettu "decrét"-säädös N:o 54-72; 30 päivänä maaliskuuta 1955 annettu "Arrêté"-säädös),- vaatimus siitä, että henkilöllä on oltava "carte spéciale d'étranger" -asiakirja (12 päivänä marraskuuta 1938 annettu "décret-loi"-säädös; 8 päivänä lokakuuta 1940 annettu laki) jac) Luxemburgissa:- ulkomaan kansalaisille myönnettyjen toimilupien määräaikaisuus (2 päivänä kesäkuuta 1962 annetun lain 21 artikla).4 artikla 1. Palvelujen tarjoamisen vapauteen kuuluu, että edunsaajilla on oikeus suorittaa erilaisia heidän toimintansa kannalta välttämättömiä valmistelevia toimenpiteitä ja erityisesti asiakkaiden hankkimista mainostamalla, asiakaskäynnein ja sopimuksia tekemällä.2. Tarjotessaan palveluja vastaanottajan maassa edunsaajan toiminnan tulee olla tilapäisluonteista eikä siihen saa sisältyä pysyvää sijoittautumista kyseiseen maahan, ja se saa kestää ainoastaan palvelujen laadusta johtuvan ajan toiminnan keskuspaikan pysyessä kiinteästi toisessa jäsenvaltiossa.Palvelujen tarjoaja on kuitenkin oikeutettu vastaanottajavaltiossa hankkimaan, vuokraamaan, käyttämään tai hallitsemaan toimintansa harjoittamiseksi tarpeellista irtainta tai kiinteää omaisuutta samoin ehdoin kuin tuon maan omat kansalaiset edellyttäen, ettei tällainen omaisuus kokonaisuutena muodosta kiinteää ja pysyvää toimipaikkaa sivuliikkeenä tai asioimistona.3. Tarjottaessa palveluja 1 ja 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, voi jäsenvaltio, jossa palveluja suoritetaan, vaatia, jos kyseisten palvelujen tarjoaminen edellyttää henkilöiden liikkumista, palvelun tarjoajaa esittämään asiakirjan tai muun todisteen päivämäärästä, josta alkaen hän on toimintaansa harjoittanut tuon valtion alueella. Mikäli asianomainen henkilö suorittaa palveluja useille vastaanottajille, jokainen palvelu tai palvelujen ryhmä on ilmoitettava erikseen.5 artikla 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että edunsaajilla on oikeus liittyä ammatillisiin tai toimialajärjestöihin ja oikeus tulla merkityksi kaupparekisteriin vastaavin edellytyksin ja samoin oikeuksin ja velvollisuuksin kuin niiden omilla kansalaisilla.2. Sijoittautumisen yhteydessä oikeuteen liittyä ammatillisiin tai toimialajärjestöihin on kuuluttava sekä vaalikelpoisuus näissä järjestöissä että kelpoisuus tulla valituksi tällaisten järjestöjen johtaviin tehtäviin. Tällaiset toimet voidaan kuitenkin varata omille kansalaisille, jos asianomainen järjestö lain tai asetuksen säännösten mukaisesti käyttää julkista valtaa.3. Luxemburgin suurherttuakunnassa "Chambre de commerce"-yhteisön tai "Chambre des métiers" -yhteisön jäsenyys ei anna edunsaajille oikeutta ottaa osaa näiden kamarien hallintoelinten vaaliin.4. Palvelujen tarjoamisen osalta voidaan edunsaajilta vaatia 1 kohdassa tarkoitettua jäsenyyttä tai rekisteröitymistä vain, jos palvelua tai palvelujen sarjaa tarjotaan kalenterivuoden aikana pidempään kuin yhdeksänkymmenen päivän ajan.6 artikla 1. Jos vastaanottava jäsenvaltio edellyttää kansalaisiltaan, jotka alkavat harjoittaa jotakin 2 artiklassa tarkoitettua toimintaa, todistuksen hyvästä maineesta ja nuhteettomuudesta ja todistuksen siitä, ettei heitä ole aiemmin julistettu konkurssiin, tai jommankumman näistä todistuksista, valtion tulee hyväksyä toisen jäsenvaltion kansalaisilta riittäväksi todisteeksi ote rikosrekisteristä, tai, ellei tällaista ole, sen valtion oikeus- tai hallintoviranomaisen, josta henkilö on peräisin tai josta hän tulee, antama vastaava asiakirja, jolla osoitetaan edellä mainittujen vaatimusten toteutuminen.2. Jos se valtio, josta asianomainen on peräisin tai josta hän tulee, ei anna asiakirjaa, jossa todistetaan, ettei asianomainen ole aikaisemmin ollut konkurssissa, voidaan tällaisen todistuksen sijasta antaa siinä valtiossa, josta asianomainen on peräisin tai josta hän tulee, valaehtoinen ilmoitus, jonka asianomainen antaa toimivaltaiselle oikeus- tai hallintoviranomaiselle, notaarille tai toimivaltaiselle ammatilliselle toimielimelle.3. Edellä 1 ja 2 kohdan mukaisesti annetut asiakirjat eivät niitä esitettäessä saa olla kolmea kuukautta vanhempia.4. Jäsenvaltioiden on 8 artiklassa asetetussa määräajassa nimettävä ne viranomaiset ja toimielimet, jotka ovat toimivaltaisia antamaan näitä asiakirjoja sekä ilmoitettava tästä välittömästi muille jäsenvaltioille ja komissiolle.7 artikla Jäsenvaltio ei saa myöntää toiseen jäsenvaltioon jonkin 2 artiklassa tarkoitetun toiminnan harjoittamista varten siirtyvälle kansalaiselleen mitään sellaista avustusta, joka saattaa vääristää sijoittautumisen edellytyksiä.8 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kuuden kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä välittömästi komissiolle.9 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 24 päivänä lokakuuta 1967.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaK. SCHILLER(1) EYVL N:o 2, 15.1.1962, s. 36/62(2) EYVL N:o 2, 15.1.1962, s. 32/62(3) EYVL N:o 96, 28.5.1966, s. 1509/66(4) EYVL N:o 205, 7.12.1965, s. 3064/65(5) YK:n toimialaluokitus, Yhdistyneiden Kansakuntien tilastotoimisto, Statistical Papers, Series M, n:o 4, Rev. 1, New York, 1958(6) EYVL N:o 56, 4.4.1964, s. 845/64 ja 850/64(7) EYVL N:o 125, 30.11.1962, s. 2767/62(8) Yk:n tilastotoimisto, Statistical Papers, Series M n:o 4 Rev. 1, New York, 1958LIITE Edellä 2 artiklassa tarkoitettuihin ryhmiin kuuluva toiminta (1) a) Metsämaiden ja metsitysmaiden hankkiminen, hallinta ja hyväksikäyttö mukaan lukien metsätalouskäyttöön tarkoitetut majoitus- ja työskentelytilat sekä muut laitokset.b) Hedelmien, siementen ja pistokkaiden korjuu, myyntiin valmistelu ja myynti:kaikki käsin tai mekaanisin menetelmin suoritettu hedelmien, siementen tai puuntuotantoa varten irrotettujen puulajien pistokkaiden korjuuseen ja käsittelyyn liittyvä työ aina kaupan pitämiseen saakka.c) Istutustaimien hoito, myyntiin valmistelu ja myynti:kaikki käsin tai mekaanisin menetelmin suoritettu metsänistutukseen tarkoitettujen puuntaimien viljelyyn liittyvä työ aina kaupan pitämiseen saakka.d) Istutustyö:kaikki käsin, mekaanisin tai kemiallisin menetelmin suoritettu maaperän luontaisen uudistamisen valmisteluun, metsässä tai sen ulkopuolella tapahtuvaan kylvämiseen tai istuttamiseen liittyvä työ;kaikki käsin tai mekaanisin menetelmin suoritettu metsässä tai sen ulkopuolella tapahtuvaan kylvämiseen tai istukkaiden istuttamiseen liittyvä työ;kaikki käsin, mekaanisin tai kemiallisin menetelmin metsässä tai sen ulkopuolella suoritettu varhaisvaiheessa oleviin kylvöihin tai istutuksiin liittyvä työ.e) Metsänhoito ja suojelu:kaikki tavanomainen metsien ylläpitotyö ja erityisesti: kulku-urien raivaaminen, aluskasvillisuuden ja pensaikkojen sekä kitukasvuisten puiden raivaaminen, harvennushakkuu sekä myytäväksi kelpaamattomien tuotteiden poistaminen, karsinta;kaikki kasvinsuojeluaineiden levitys käsin tai mekaanisin menetelmin suoritettuna mukaan lukien ajoneuvojen, vesikulkuneuvojen tai ilma-alusten käyttö tarkoituksena siemenille, taimille, puille tai muulle metsäkasvillisuudelle vahingollisten tuholaisten torjunta käsittäen tuholaiset maaperässä, vedessä, ilmassa ja metsätalouden työskentelytiloissa sekä varastoiduissa metsätaloustuotteissa ja tällaisten tuholaisten aiheuttamien vahinkojen ennaltaehkäisy;kaikki käsin tai mekaanisin menetelmin ajoneuvoja, vesikulkuneuvoja tai ilma-aluksia hyväksikäyttäen metsäpalojen torjumiseksi tai sammuttamiseksi suoritettu työ;kaikki käsin tai mekaanisin menetelmin suoritettu metsän varjeleminen ihmisten tai eläinten aiheuttamilta vahingoilta ja erityisesti aitojen ja varoituskilpien pystyttäminen ja ylläpito.f) Muun metsätuotannon kuin varsinaisen puutavaran tai siementen ja istutustaimien korjuu, myyntiin valmistelu ja myynti:kaikki käsin tai mekaanisin menetelmin suoritettu muun metsäntuotannon kuin varsinaisen puutavaran tai siementen ja istutustaimien ja erityisesti pihkan, korkin, metsäkasvien ja sienien, koristeellisten puunhaarakkeiden, käpyjen, hedelmien ja sammaleen, pahnojen, saniaisten, kanervien, pajunvitsojen korjuu, varastointi, myyntiin valmistelu ja myynti.g) Puuhiilen valmistaminen metsässä, kaivannossa tahi uunissa, lajittelu, pilkkominen, pakkaus, lastaus ja pitäminen kaupan.h) Puutavaran korjuu, myyntivalmistelu ja myynti:kaikki käsin tai mekaanisin menetelmin suoritettu puutavaran korjuuseen, myyntiin valmisteluun ja myymiseen liittyvä työ ja erityisesti:- leimaus;- pystymetsän mittaaminen, arviointi ja myyntivalmiiksi saattaminen;- kaataminen, karsiminen ja kuoriminen;- puutavaran kiertävä mittaaminen ja myynti;- puunhakkuu ja pinoaminen puukuutioittain, vaneritukkien valmistelu, tolppien, paalujen, rata- ja kaivospölkkyjen muotoilu;- mittaaminen, luokittelu, hevosten, traktorien, köysiradan tai rekien avulla hilaaminen, uittaminen, käsittelemättömän puun myynti, olkoon luokiteltua tai luokittelematonta;- lastaus, varastointi ja lähettäminen;- joulukuusien keräys, lajittelu ja myynti.i) Tekninen avustaminen ja metsäalan asiantuntijana neuvonta, joka liittyy erityisesti:- metsäteknologiaan ja metsien hyödyntämiseen;- metsien ja metsäyritysten johtamiseen, työsuunnitelmien ja metsäalakarttojen laatimiseen;- metsätuotteiden hyödyntämiseen ja niiden myyntiin valmisteluun;- työn järjestämiseen, metsäkirjanpitoon;- tilojen vakauttamiseen, yhtymien, yhdistysten ja osuustilojen muodostamiseen,- erinäisiä seikkoja koskevaan asiantuntijaneuvontaan (toimintatavat, puunhakkuu- ja vahingonkorjausmenetelmät jne).(1) Toiminta, jota ei erikseen ole mainittu tässä luokituksessa, tulisi sisällyttää niiden otsakkeiden alle, jotka sisältävät siihen läheisimmin liittyvää toimintaa, ottaen huomioon Euroopan talousyhteisön teollisuudessa vallitsevat olosuhteet sekä etenkin tekniikan kehityksen.