Avis juridique important

|

31987L0184

Komission direktiivi 87/184/ETY, annettu 6 päivänä helmikuuta 1987, kahden tekstiilikuidun sekoitteisiin sovellettavia tiettyjä kvantitatiivisiä analyysimenetelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 72/276/ETY liitteen II muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 075 , 17/03/1987 s. 0021 - 0027 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 16 s. 0138  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 16 s. 0138

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 6 päivänä helmikuuta 1987,kahden tekstiilikuidun sekoitteisiin sovellettavia tiettyjä kvantitatiivisiä analyysimenetelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 72/276/ETY liitteen II muuttamisesta (87/184/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon tekstiilien nimityksiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 26 päivänä heinäkuuta 1971 annetun neuvoston direktiivin 71/307/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 83/623/ETY(2), ja erityisesti sen 15 a artiklan 2 kohdan,sekä katsoo, ettädirektiivissä 71/307/ETY säädetään tekstiilituotteiden kuitukoostumusta koskevista pakollisista selosteista ja tarkastuksista sen todentamiseksi, että nämä tuotteet vastaavat selosteessa olevia merkintöjä,edellä mainitun direktiivin 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti neuvoston direktiivin 72/276/ETY(3) liitteessä, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 81/75/ETY(4), säädetään 15 yhtenäisestä analyysimenetelmästä, jotka koskevat useimpia markkinoilla olevia kahden tekstiilikuidun sekoitteista koostuvia tekstiilituotteita,kansallisten laboratorioiden vähitellen saaman kokemuksen ja komission valvonnassa tehdyistä laboratorioiden välisistä testeistä saadut tulokset huomioon ottaen on tarpeen:- uusia menetelmä N:o 2 lisäämällä siihen uuden vakaan ja helposti valmistettavan reagenssin käyttö,- muuttaa menetelmän N:o 8 tiettyjä kohtia niin, että menettely yksinkertaistuu ja yhtenäisten tulosten saanti varmistuu,- poistaa menetelmä N:o 12, jonka tarkkuus on osoittautunut riittämättömäksi,direktiivi 72/276/ETY ei kata klorokuitujen, tiettyjen modakryylien, tiettyjen elastaanien, asetaatin, triasetaatin ja tiettyjen muiden kuitujen sekoitteista koostuvia tekstiilituotteita, joita myös direktiivissä 71/307/ETY säädetty selostevelvollisuus koskee; näihin tuotteisiin sovellettavat yhtenäiset analyysimenetelmät tulisi saada aikaan, jatämän direktiivin säännökset ovat tekstiilien nimityksiä ja merkintää koskevia direktiivejä käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 72/276/ETY liitteessä II olevaa 2 jaksoa seuraavasti:1. Muutetaan erityismenetelmiä N:o 2, 8 ja 12 tämän direktiivin liitteen I mukaisesti.2. Lisätään direktiiviin tämän direktiivin liitteessä II esitetty erityismenetelmä N:o 16.2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan viimeistään 1 päivänä syyskuuta 1988 ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Kun tämä direktiivi on annettu tiedoksi, jäsenvaltioiden on huolehdittava, että valmisteilla olevat ehdotukset tässä direktiivissä tarkoitettuja kysymyksiä koskeviksi laeiksi, asetuksiksi ja hallinnollisiksi määräyksiksi, jotka jäsenvaltiot aikovat antaa, toimitetaan komissiolle riittävän ajoissa, jotta se voi esittää huomautuksensa.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 6 päivänä helmikuuta 1987.Komission puolestaGrigoris VARFISKomission jäsen(1) EYVL N:o L 185, 16.8.1971, s. 16(2) EYVL N:o L 353, 15.12.1983, s. 8(3) EYVL N:o L 173, 31.7.1972, s. 1(4) EYVL N:o L 57, 4.3.1981, s. 23LIITE I Muutokset direktiivin 72/276/ETY liitteessä II olevaan 2 jaksoon Menetelmä N:o 2Korvataan teksti seuraavasti:MENETELMÄ N:o 2 TIETYT PROTEIINIKUIDUT JA TIETYT MUUT KUIDUT (Hypokloriittimenetelmä) 1. SOVELTAMISALATätä menetelmää käytetään analysoitaessa ei-kuituaineiden poiston jälkeen kahden komponentin sekoitteita, joissa komponentteina ovat:1. tietyt proteiinikuidut kuten villa (1), eläimen karva (2 ja 3), silkki (4) ja proteiini (21), ja2. puuvilla (5), kupro (19), modaali (20), viskoosi (23), akryyli (24), klorokuidut (25), polyamidi tai nailon (28), polyesteri (29), polypropeeni (31), elastaani (37) ja lasikuitu (38).Jos sekoite sisältää erilaisia proteiinikuituja, menetelmällä saadaan vain niiden yhteismäärä, ei kunkin määrää erikseen.2. PERIAATEProteiinikuidut liuotetaan kuivasta punnitusta näytteestä hypokloriittiin. Jäännös kootaan, pestään, kuivataan ja punnitaan; sen tarvittaessa kertoimilla korjattu massa esitetään prosentteina näytteen kuivasta massasta. Kuivan proteiinikuidun prosenttiosuus saadaan erotuksena.Hypokloriittiliuoksen valmistukseen voidaan käyttää joko litium- tai natriumhypokloriittia.Litiumhypokloriittia suositellaan silloin, kun analyysien määrä on vähäinen tai niiden väli pitkä. Syynä tähän on, että kiinteän litiumhypokloriitin hypokloriittipitoisuus säilyy periaatteessa muuttumattomana toisin kuin natriumhypokloriitin. Jos hypokloriittipitoisuus tunnetaan, sitä ei tarvitse tarkistaa jodometrisesti jokaista analyysia varten erikseen, vaan analyysissa voidaan käyttää tiettyä tarkoin punnittua litiumhypokloriittimäärää.3. LAITTEET JA REAGENSSIT (muut kuin yleisessä osassa mainitut)3.1 Laitteeti) Erlenmeyerpullo, jossa on hiottu lasitulppa, tilavuus 250 ml;ii) Termostaatilla varustettu vesihaude, säätölämpötila 20 (± 2) °C.3.2 Reagenssiti) Hypokloriittireagenssia) LitiumhypokloriittiliuosAnalyysia varten juuri valmistettu liuos sisältää 35 (± 2) g/l aktiiviklooria (noin 1 M), johon lisätään 5 (± 0,5) g/l aiemmin liuotettua natriumhydroksidia. Liuos valmistetaan siten, että 100 g litiumhypokloriittia, joka sisältää 35 prosenttia aktiiviklooria (tai 115 g litiumhypokloriittia, joka sisältää 30 prosenttia aktiiviklooria) liuotetaan noin 700 millilitraan tislattua vettä, minkä jälkeen lisätään 5 g natriumhydroksidia, joka on liuotettu noin 200 millilitraan tislattua vettä, vettä lisätään, kunnes liuosta on yksi litra. Tuoretta liuosta ei tarvitse tarkistaa jodometrisesti.b) NatriumhypokloriittiliuosAnalyysia varten valmistettu tuore liuos sisältää 35 (± 2) g/l aktiiviklooria (noin 1 M), johon lisätään 5 (± 0,5) g/l aiemmin liuotettua natriumhydroksidia. iuoksen aktiiviklooripitoisuus täytyy tarkistaa jodometrisesti ennen jokaista analyysia.ii) Etikkahappo, laimennettu liuosLaimennetaan 5 ml jääetikkaa 1 litraksi vedellä.4. MENETTELYNoudatetaan yleisessä osassa esitettyjä ohjeita ja edetään seuraavasti: noin 1 g näyte ja noin 100 ml hypokloriittiliuosta (litium- tai natriumhypokloriittia) sekoitetaan 250 ml pullossa, jota ravistellaan näytteen kastumisen tehostamiseksi.Tämän jälkeen pulloa pidetään termostaatissa 20 °C:n lämpötilassa 40 minuutin ajan ja seosta hämmennetään jatkuvasti tai säännöllisin väliajoin. Koska villan liukeneminen on eksoterminen prosessi, reaktiolämpö on johdettava pois. Muussa tapauksessa analyysi voi antaa virheellisen tuloksen, kun liukenemattomat kuidut alkavat liueta.Pullon sisältö suodatetaan 40 minuutin kuluttua punnitun lasisuodattimen läpi ja pulloon mahdolliset jääneet kuidut huuhdellaan suodattimeen hypokloriittireagenssilla. Suodatin imetään kuivaksi ja jäännökset pestään peräkkäin vedellä, laimennetulla jääetikalla ja lopuksi vedellä siten, että suodatin imetään tyhjäksi aina nesteen lisäyksen jälkeen. Imua ei kuitenkaan saa käynnistää ennen kuin neste on valunut omalla painollaan.Lopuksi suodatin imetään kuivaksi ja kuivataan jäännöksineen. Jäähdytetään ja punnitaan.5. TULOSTEN LASKEMINEN JA ILMAISEMINENTulokset lasketaan yleisessä osassa kuvatulla tavalla. d:n arvo on 1,00 paitsi puuvillan ja viskoosi- ja modaalikuitujen osalta d = 1,01 ja valkaisemattoman puuvillan osalta d = 1,03.6. MENETELMÄN TARKKUUSTasa-aineisista tekstiilikuitusekoitteista tällä menetelmällä saatujen tulosten varmuusrajat ovat enintään ± 1 todennäköisyyden ollessa 95 prosenttia.Menetelmä N:o 8Muutetaan tekstiä seuraavasti:Muutetaan 4 kohdan "MENETTELY" viides, kuudes ja seitsemäs alakohta seuraavasti:"Keittolasiin mahdollisesti jääneet kuidut huuhdellaan suodattimeen dimetyyliformamidilla. Suodatin imetään kuivaksi. Jäännös pestään 1 litralla kuumaa vettä, jonka lämpötila on 70-80 °C siten, että suodatin täytetään kokonaan joka pesukerralla. Aina veden lisäyksen jälkeen imua käytetään lyhyesti, mutta ei ennen kuin vesi on valunut omalla painollaan. Imua voidaan käyttää myös silloin, jos pesuveden virtaus suodattimen läpi on liian hidasta."Lopuksi suodatin ja jäännös kuivataan, jäähdytetään ja punnitaan.Muutetaan 5 kohta "TULOSTEN LASKEMINEN JA ILMOITTAMINEN" seuraavasti:"Tulokset lasketaan yleisessä osassa kuvatulla tavalla. d:n arvo on 1,00, paitsi seuraavissa tapauksissa:villa: 1,01puuvilla: 1,01kupro: 1,01modaali: 1,01polyesteri: 1,01."Menetelmä N:o 12Poistetaan menetelmä.LIITE II MENETELMÄ N:o 16 KLOROKUIDUT, TIETYT MODAALIAKRYYLIT, TIETYT ELASTAANIT, ASETAATIT, TRIASETAATIT JA TIETYT MUUT KUIDUT (Sykloheksanoonimenetelmä) 1. SOVELTAMISALATätä menetelmää käytetään analysoitaessa ei-kuituaineiden poiston jälkeen kahden komponentin sekoitteita, joissa komponentteina ovat:1. asetaatti (17), triasetaatti (22), klorokuidut (25), tietyt modakryylit (27), tietyt elastaanit (37),ja2. villa (1), eläinkarva (2 ja 3), silkki (4), puuvilla (5), kupro (19) modaali (20), viskoosi (23), polyamidi tai nailon (28), akryyli (24) ja lasikuitu (38).Jos analyysinäyte sisältää modakryylejä tai elastaaneja, on ensin tehtävä koe, jolla varmistetaan, että kuitu liukenee reagenssiin kokonaan.Klorokuituja sisältäviä sekoitteita voidaan analysoida myös menetelmällä N:o 9 tai 15.2. PERIAATEAsetaatti- ja triasetaattikuidut, klorokuidut, tietyt modakryylit ja tietyt elastaanit liuotetaan sykloheksanooniin punnitusta kuivasta massasta lämpötilassa, joka on lähellä kiehumispistettä. Jäännös kootaan, pestään, kuivataan ja punnitaan; sen tarvittaessa kertoimilla korjattu ilmoitetaan prosentteina sekoitteen kuivasta massasta. Klorokuidun, modakryylin, elastaanin, asetaatin ja triasetaatin osuus saadaan erotuksena.3. LAITTEET JA REAGENSSIT (muut kuin yleisessä osassa mainitut)3.1 Laitteeti) Kuumauuttolaite, jota voidaan käyttää 4 jakson mukaisessa koemenetelmässä (Ks. kuva: laite on muunnos julkaisussa Melliand Textilberichte 56 (1975)-643-645 kuvatusta laitteesta);ii) Lasisuodatin näytettä varten;iii) Huokoinen levy (huokoisuusaste 1);iv) Palautusjäähdytin, joka sopii tislauspulloon;v) Kuumennuslaite.3.2 Reagenssiti) Sykloheksanooni, kiehumispiste 156 °C;ii) Etyylialkoholi, 50 tilavuusprosenttia.Huomaa: sykloheksanooni on palava ja myrkyllinen aine, joten sen käyttö edellyttää riittäviä varotoimenpiteitä.4. MENETTELYNoudatetaan yleisessä osassa esitettyjä ohjeita ja edetään seuraavasti:Tislauspulloon kaadetaan 100 ml sykloheksanoonia materiaaligrammaa kohti ja uuttosäiliö, jonka sisälle näytteen ja huokoisen levyn sisältävä lasisuodatin on aiemmin asetettu, pannaan pulloon. Seuraavaksi pulloon asetetaan palautusjäähdytin. Laitteiston lämpötila nostetaan kiehumispisteeseen 60 minuutin ajaksi siten, että uuttokiertojen määrä on vähintään 12 tunnissa. Uuttamisen ja jäähdytyksen jälkeen uuttosäiliö irrotetaan, lasisuodatin otetaan pullosta ja huokoinen levy poistetaan. Lasisuodatin sisältöineen pestään kolme tai neljä kertaa 50-prosenttisella etyylialkoholilla, jonka lämpötila on noin 60 °C, ja tämän jälkeen 1 litralla 60-asteista vettä.Imua ei käytetä pesun aikana tai pesukertojen välillä. Nesteen annetaan valua omalla painollaan, ennen kuin imu käynnistetään.Lopuksi suodatin ja jäännös kuivataan, jäähdytetään ja punnitaan.5. TULOSTEN LASKEMINEN JA ILMOITTAMINENTulokset lasketaan yleisessä osassa kuvatulla tavalla. d:n arvo on 1,00 seuraavia poikkeuksia lukuun ottamatta:silkki: 1,01akryyli: 0,986. MENETELMÄN TARKKUUSTasa-aineisista tekstiilikuitusekoitteista tällä menetelmällä saatujen tulosten varmuusrajat ovat enintään ± 1 todennäköisyyden ollessa 95 prosenttia.>VIITTAUS FILMIIN>


Avis juridique important

|

32003L0090

Komission direktiivi 2003/90/EY, annettu 6 päivänä lokakuuta 2003, täytäntöönpanotoimenpiteistä neuvoston direktiivin 2002/53/EY 7 artiklan soveltamiseksi eräiden viljelykasvilajien lajiketarkastuksiin sisältyvien ominaisuuksien vähimmäismäärän sekä tarkastusten vähimmäisedellytyksien osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 254 , 08/10/2003 s. 0007 - 0010

Komission direktiivi 2003/90/EY,annettu 6 päivänä lokakuuta 2003,täytäntöönpanotoimenpiteistä neuvoston direktiivin 2002/53/EY 7 artiklan soveltamiseksi eräiden viljelykasvilajien lajiketarkastuksiin sisältyvien ominaisuuksien vähimmäismäärän sekä tarkastusten vähimmäisedellytyksien osalta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta 13 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/53/EY(1) ja erityisesti sen 7 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Viljelykasvilajien ominaisuuksista ja vähimmäisedellytyksistä lajiketarkastusta varten 14 päivänä huhtikuuta 1972 annetussa komission direktiivissä 72/180/ETY(2), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/8/EY(3), vahvistetaan eri lajien tarkastuksiin sisältyvien ominaisuuksien vähimmäismäärä ja tarkastusten toteuttamista koskevat vähimmäisvaatimukset, jotta lajikkeet voitaisiin hyväksyä virallisesti jäsenvaltioiden luetteloihin.(2) Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2100/94(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1650/2003(5), perustetun yhteisön kasvilajikeviraston hallintoneuvosto antoi äskettäin eräiden lajien osalta lajiketarkastuksien edellytyksiä koskevat testauksen yleisohjeet.(3) Lajiketarkastuksien edellytyksistä on jo laadittu testauksen yleisohjeet kansainvälisellä tasolla. Kansainvälinen uusia kasvilajikkeita suojaava liitto (UPOV) on laatinut testauksen yleisohjeet.(4) Direktiiviä 72/180/ETY muutettiin direktiivillä 2002/8/EY sen varmistamiseksi, että yhteisön kasvilajikeviraston laatimat testauksen yleisohjeet ovat yhdenmukaiset niiden lajiketarkastusten edellytysten kanssa, jotka vaaditaan lajikkeiden hyväksymiseksi jäsenvaltioiden kansallisiin lajikeluetteloihin, niiltä osin kun kyseinen virasto on laatinut testauksen yleisohjeet. Yhteisön kasvilajikevirasto on tämän jälkeen antanut useita muita lajeja koskevat yleisohjeet.(5) On tarpeen varmistaa, että yhteisön kasvilajikeviraston laatimat testauksen yleisohjeet ovat yhdenmukaiset niiden edellytysten kanssa, jotka vaaditaan lajikkeiden hyväksymiseksi jäsenvaltioiden kansallisiin luetteloihin.(6) Yhteisön järjestelmä on asianmukaista perustaa UPOV:n testauksen yleisohjeisiin, mikäli yhteisön kasvilajikevirasto ei vielä ole laatinut erityisiä yleisohjeita. Tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolisiin lajeihin sovelletaan kansallista lainsäädäntöä.(7) Direktiivi 72/180/ETY olisi näin ollen kumottava.(8) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat maataloudessa, puutarhanviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla1. Jäsenvaltioiden on säädettävä viljelykasvilajien lajikkeiden, jotka täyttävät 2 ja 3 kohdassa säädetyt vaatimukset, sisällyttämisestä direktiivin 2002/53/EY 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun kansalliseen luetteloon.2. Erotettavuuden, pysyvyyden ja yhtenäisyyden osalta:a) liitteessä I mainittujen lajien tulee täyttää edellytykset, jotka yhteisön kasvilajikeviraston hallintoneuvosto on määritellyt erotettavuuden, yhtenäisyyden ja pysyvyyden testausta koskevissa protokollissaan, jotka on mainittu kyseisessä liitteessä;b) liitteessä II mainittujen lajien osalta on noudatettava testauksen yleisohjeita, jotka kansainvälinen uusia kasvilajeja suojaava liitto (UPOV) on laatinut erotettavuutta, yhtenäisyyttä ja pysyvyyttä koskevien testien tekemisestä ja jotka on esitetty kyseisessä liitteessä.3. Lajikkeiden on viljely- ja käyttöarvon osalta täytettävä liitteessä III säädetyt edellytykset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 4 artiklan 2 kohdan soveltamista.2 artiklaKaikkiin 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin lajikeominaisuuksiin sekä mahdollisiin 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetuissa testauksen yleisohjeissa asteriskilla (*) merkittyihin ominaisuuksiin on viitattava, mikäli ominaisuuden havainnointi ei ole mahdotonta jonkin muun ominaisuuden ilmenemisen vuoksi ja mikäli testiä tehdessä vallinneet ympäristöolosuhteet eivät estä ominaisuuden ilmenemistä.3 artiklaJäsenvaltioiden on varmistettava, että liitteessä I ja II mainittujen lajien osalta täyttyvät tarkastusten tekohetkellä testisuunnitelmaa ja kasvuolosuhteita koskevat tarkistusten toteuttamisen vähimmäisvaatimukset, joista määrätään kyseisissä liitteissä mainituissa testauksen yleisohjeissa.4 artiklaKumotaan direktiivi 72/180/ETY.5 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin säännösten noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2004. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.6 artikla1. Jos joitain lajikkeita ei tämän direktiivin tullessa voimaan ole hyväksytty sisällytettäväksi viljelykasvien yhteiseen lajikeluetteloon ja jos ennen kyseistä päivää on aloitettu viralliset tutkimukset, jotka perustuvat jokoa) direktiivin 72/180/ETY säännöksiin; taib) lajin mukaan joko liitteessä I lueteltuihin yhteisön kasvilajikeviraston testauksen yleisohjeisiin tai liitteessä II lueteltuihin UPOV:n testauksen yleisohjeisiin;kyseisten lajikkeiden katsotaan täyttävän tämän direktiivin vaatimukset.2. Tämän artiklan 1 kohtaa sovelletaan vain, jos lajikkeet kokeiden tulosten perusteella ovat niiden sääntöjen mukaisia, jotka on vahvistettu jokoa) direktiivissä 72/180/ETY; taib) lajin mukaan joko liitteessä I luetelluissa yhteisön kasvilajikeviraston testauksen yleisohjeissa tai liitteessä II luetelluissa UPOV:n testauksen yleisohjeissa.7 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.8 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 6 päivänä lokakuuta 2003.Komission puolestaDavid ByrneKomission jäsen(1) EYVL L 193, 20.7.2002, s. 1.(2) EYVL L 108, 8.5.1972, s. 8.(3) EYVL L 37, 7.2.2002, s. 7.(4) EYVL L 227, 1.9.1994, s. 1.(5) EUVL L 245, 29.9.2003, s. 28.LIITE ILUETTELO LAJEISTA, JOIDEN ON OLTAVA YHTEISÖN KASVILAJIKEVIRASTON ANTAMIEN TESTAUKSEN YLEISOHJEIDEN MUKAISIAIsoauringonkukka, protokolla TP-8, 31.10.2002Ohra, protokolla TP-19, 27.3.2002Ruis, protokolla TP-58, 31.10.2002Vehnä, protokolla TP-03/2, 27.3.2002Makaroni- eli durumvehnä, protokolla TP-120, 27.3.2002Maissi, protokolla TP-02, 15.11.2001Peruna, protokolla TP-23, 27.3.2002Nämä protokollat ovat yhteisön kasvilajikeviraston Internet-sivuilla osoitteessa: www.cpvo.eu.int.LIITE IILUETTELO LAJEISTA, JOIDEN ON OLTAVA UPOV:N ANTAMIEN TESTAUKSEN YLEISOHJEIDEN MUKAISIARehujuurikas, yleisohjeet TG/150/3, 4.11.1994Luhtarölli, yleisohjeet TG/30/6, 12.10.1990Isorölli, yleisohjeet TG/30/6, 12.10.1990Rönsyrölli, yleisohjeet TG/30/6, 12.10.1990Nurmirölli, yleisohjeet TG/30/6, 12.10.1990Litteä kattara, yleisohjeet TG/180/3, 4.4.2001Kattara, yleisohjeet TG/180/3, 4.4.2001Koiranheinä, yleisohjeet TG/31/8, 17.4.2002Ruokonata, yleisohjeet TG/39/8, 17.4.2002Lampaannata, yleisohjeet TG/67/4, 12.11.1980Nurminata, yleisohjeet TG/39/8, 17.4.2002Punanata, yleisohjeet TG/67/4, 12.11.1980Italianraiheinä, yleisohjeet TG/4/7, 12.10.1990Englanninraiheinä, yleisohjeet TG/4/7, 12.10.1990Raiheinähybridi, yleisohjeet TG/4/7, 12.10.1990Ketotähkiö, yleisohjeet TG/34/6, 7.11.1984Niittynurmikka, yleisohjeet TG/33/6, 12.10.1990Valkolupiini, yleisohjeet TG/66/3, 14.11.1979Sinilupiini, yleisohjeet TG/66/3, 14.11.1979Keltalupiini, yleisohjeet TG/66/3, 14.11.1979Sinimailanen, yleisohjeet TG/6/4, 21.10.1988Herne, yleisohjeet TG/7/9, 4.11.1994 (ja korjaus 18.10.1996)Puna-apila, yleisohjeet TG/5/7, 4.4.2001Valkoapila, yleisohjeet TG/38/7, 9.4.2003Härkäpapu, yleisohjeet TG/8/6, 17.4.2002Rehuvirna, yleisohjeet TG/32/6, 21.10.1988Lanttu, yleisohjeet TG/89/6, 4.4.2001Öljyretikka, yleisohjeet TG/178/3, 4.4.2001Maapähkinä, yleisohjeet TG/93/3, 13.11.1985Rypsi, yleisohjeet TG/185/3, 17.4.2002Rapsi, yleisohjeet TG/36/6, 18.10.1996 (ja korjaus 17.4.2002)Saflori, yleisohjeet TG/134/3, 12.10.1990Puuvilla, yleisohjeet TG/88/6, 4.4.2001Pellavansiemen, yleisohjeet TG/57/6, 20.10.1995Oopiumunikko, yleisohjeet TG/166/3, 24.3.1999Keltasinappi, yleisohjeet TG/179/3, 4.4.2001Soijapapu, yleisohjeet TG/80/6, 1.4.1998Kaura, yleisohjeet TG/20/10, 1.10.1994Riisi, yleisohjeet TG/16/4, 13.11.1985Durra, yleisohjeet TG/122/3, 6.10.1989Ruisvehnä, yleisohjeet TG/121/3, 6.10.1989Nämä yleisohjeet ovat UPOV:n Internet-sivuilla osoitteessa: www.upov.int.LIITE IIIVILJELY- JA KÄYTTÖARVON TARKASTAMISEEN LIITTYVÄT OMINAISUUDET1. Sato2. Vahingollisten organismien vastustuskyky3. Käyttäytyminen suhteessa fyysisiin ympäristötekijöihin4. LaatuominaisuudetKäytetyt menetelmät on määriteltävä tuloksia jätettäessä.


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/139/EY, annettu 25 päivänä marraskuuta 2009 , kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen lakisääteisistä merkinnöistä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               9.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 322/3

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2009/139/EY,
   annettu 25 päivänä marraskuuta 2009,
   kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen lakisääteisistä merkinnöistä
   (kodifioitu toisinto)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen lakisääteisistä merkinnöistä 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/34/ETY (3) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin (4). Tämän takia mainittu direktiivi olisi selkeyden ja järkeistämisen vuoksi kodifioitava.

               (2)

               Direktiivi 93/34/ETY on yksi kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/61/ETY, sellaisena kuin se on korvattuna kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä 18 päivänä maaliskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/24/EY (5), säädettyyn EY-tyyppihyväksyntäjärjestelmään kuuluvista erityisdirektiiveistä, ja siinä vahvistetaan kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen suunnittelua ja rakennetta koskevat tekniset vaatimukset lakisääteisten merkintöjen osalta. Näiden teknisten vaatimusten tarkoituksena on jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen siten, että direktiivissä 2002/24/EY säädettyä EY-tyyppihyväksyntämenettelyä voidaan soveltaa kaikkiin ajoneuvotyyppeihin. Sen vuoksi ajoneuvoihin tarkoitettuja järjestelmiä, osia ja erillisiä teknisiä yksiköitä koskevia direktiivin 2002/24/EY säännöksiä sovelletaan tähän direktiiviin.

               (3)

               Tämä direktiivi ei saisi estää tiettyjä jäsenvaltioita pitämästä syrjimättömällä perusteella voimassa kaksi- ja kolmipyöräisiin moottoriajoneuvoihin sovellettavia lakisääteisiä merkintöjä koskevia pakollisia erityisvaatimuksia liikennesääntöjen soveltamistarkoituksia varten, jos nämä erityisvaatimukset koskevat ajoneuvojen käyttöä eivätkä edellytä niiden rakenteeseen muutoksia, jotka voisivat olla esteenä tämän ajoneuvotyypin yhteisön tyyppihyväksynnälle.

               (4)

               Tämä direktiivi ei saa vaikuttaa jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa liitteessä II olevassa B osassa olevia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava siinä mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä,

         OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkien direktiivin 2002/24/EY 1 artiklassa tarkoitettujen ajoneuvotyyppien lakisääteisiin merkintöihin.
   2 artikla
   Kaksi- tai kolmipyöräisen moottoriajoneuvotyypin lakisääteisten merkintöjen osalta osan EY-tyyppihyväksynnän antamismenettely ja näiden ajoneuvojen vapaan liikkumisen edellytykset vahvistetaan direktiivin 2002/24/EY II ja III luvussa.
   3 artikla
   Tarvittavat muutokset liitteen I vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen annetaan direktiivin 2002/24/EY 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
   4 artikla
   1.   Jäsenvaltiot eivät saa lakisääteisiin merkintöihin liittyvistä syistä evätä EY-tyyppihyväksyntää tai kieltää rekisteröintiä, myyntiä tai käyttöönottoa sellaisen kaksi- ja kolmipyöräisen ajoneuvon osalta, joka vastaa tässä direktiivissä vahvistettuja vaatimuksia.
   2.   Jäsenvaltioiden on lakisääteisiin merkintöihin liittyvistä syistä evättävä EY-tyyppihyväksyntä sellaisilta uusilta kaksi- tai kolmipyöräisen ajoneuvojen tyypeiltä, jotka eivät vastaa tässä direktiivissä vahvistettuja vaatimuksia.
   3.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   5 artikla
   Kumotaan direktiivi 93/34/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä II olevassa A osassa mainituilla direktiiveillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita velvoittavia liitteessä II olevassa B osassa asetettuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä.
   Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
   6 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   Sitä sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 2010.
   7 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 25 päivänä marraskuuta 2009.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         J. BUZEK

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         Å. TORSTENSSON

      (1)  EUVL C 77, 31.3.2009, s. 41.

      (2)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 18. marraskuuta 2008 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 10. marraskuuta 2009.

      (3)  EYVL L 188, 29.7.1993, s. 38.

      (4)  Katso liitteessä II oleva A osa.

      (5)  EYVL L 124, 9.5.2002, s. 1.

      LIITE I

         KAKSI- JA KOLMIPYÖRÄISTEN MOOTTORIAJONEUVOJEN LAKISÄÄTEISIÄ MERKINTÖJÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET

      1.   YLEISTÄ

                  1.1

                  Kaikki ajoneuvot on varustettava kilvellä ja merkinnöillä, jotka ovat seuraavissa kohdissa esitettyjen vaatimusten mukaiset. Valmistajan tai tämän edustajan on kiinnitettävä kilpi ja merkinnät.

            2.   VALMISTAJAN KILPI

                  2.1

                  Lisäyksessä 1 esitetyn esimerkin mukainen valmistajan kilpi on kiinnitettävä tukevasti helposti luoksepäästävään paikkaan ajoneuvon sellaiseen osaan, jota ei tavallisesti vaihdeta ajoneuvon käytön aikana; kilven on oltava helposti luettava, ja siinä on oltava pysyvästi seuraavat tiedot tässä luetellussa järjestyksessä:

                              2.1.1

                              valmistajan nimi;

                              2.1.2

                              EY-tyyppihyväksyntänumero, sellaisena kuin se esitetään direktiivin 2002/24/EY 8 artiklassa;

                              2.1.3

                              ajoneuvon valmistenumero (VIN);

                              2.1.4

                              melutaso paikallaan ollessa: … dB(A) … kierroksella minuutissa.

                  2.2

                  Edellä olevan 2.1.2 kohdan vaatimusten mukaista EY-tyyppihyväksyntämerkkiä sekä 2.1.4 kohdan vaatimusten mukaista melutasoa paikallaan ollessa ja kierroksia minuutissa ei ilmoiteta lakisääteisiä merkintöjä koskevassa osan EY-tyyppihyväksynnässä. Nämä tiedot on kuitenkin merkittävä kaikkiin tyyppihyväksytyn tyypin mukaisesti tuotettuihin ajoneuvoihin.

                  2.3

                  Valmistaja voi merkitä lisätietoja pakollisten merkintöjen alle tai sivuille kuitenkin niin, että tällainen merkintä jää ulkopuolelle selvästi merkitystä suorakulmiosta, joka saa sisältää ainoastaan 2.1.1–2.1.4 kohdassa vahvistetut tiedot (ks. lisäys 1).

            3.   AJONEUVON VALMISTENUMERO
      Ajoneuvon valmistenumero on valmistajan jokaiselle ajoneuvolle erikseen antama merkeistä koostuva yhdistelmä. Sen tarkoituksena on varmistaa, että jokainen ajoneuvo voidaan selvästi tunnistaa 30 vuoden ajan valmistajan välityksellä tarvitsematta turvautua muihin tietoihin. Ajoneuvon valmistenumeron on vastattava seuraavia vaatimuksia:

                  3.1

                  Valmistenumero on merkittävä valmistajan kilpeen. Se on lisäksi merkittävä alustaan tai runkoon helposti luoksepäästävään paikkaan ajoneuvon oikeanpuoleiseen puoliskoon esimerkiksi takomalla tai meistämällä niin, ettei se häviä näkyvistä tai turmellu.

                              3.1.1

                              Ajoneuvon valmistenumeron on oltava kolmiosainen seuraavasti:

                                          3.1.1.1

                                          ensimmäisessä osassa on oltava ajoneuvon valmistajalle annettu koodi, jonka perusteella valmistaja voidaan tunnistaa. Sen valtion toimivaltaisten viranomaisten, jossa valmistajalla on virallinen osoite, on annettava kyseistä koodia varten kolme merkkiä (kirjainta tai numeroa), jotka on sovittu Kansainvälisen standardisointijärjestön (ISO) valtuuttaman laitoksen kanssa. Ensimmäinen merkki ilmoittaa maantieteellisen alueen, toinen alueeseen kuuluvan maan ja kolmas valmistajan. Jos valmistaja tuottaa vähemmän kuin 500 ajoneuvoa vuodessa, kolmannen merkin on aina oltava 9. Edellä tarkoitettujen viranomaisten on kyseisen valmistajan tunnistamiseksi annettava lisäksi kolmannen osan kolmas, neljäs ja viides merkki;

                                          3.1.1.2

                                          toisessa osassa on oltava kuusi merkkiä (kirjaimia tai numeroita), joiden tarkoituksena on ilmoittaa ajoneuvon yleiset ominaisuudet (tyyppi, vaihtoehto ja mopedien osalta muunnos). Kukin ominaisuus voidaan esittää usealla merkillä. Jos valmistaja ei käytä yhtä tai useampaa näistä merkeistä, käyttämättömät merkkipaikat on täytettävä aakkos- tai numeromerkeillä valmistajan valinnan mukaan;

                                          3.1.1.3

                                          kolmannessa osassa on oltava kahdeksan merkkiä, joista neljän viimeisen merkin on oltava numeromerkkejä, ja sen on yhdessä kahden ensimmäisen osan kanssa muodostettava kokonaisuus, jonka perusteella tietty ajoneuvo voidaan selvästi tunnistaa. Jokainen tyhjä merkkipaikka on täytettävä nollalla, jotta merkkien vaadittu kokonaismäärä saadaan täyteen;

                              3.1.2

                              Valmistenumeron on oltava yksirivinen aina kun se on mahdollista. Kyseisen rivin alku ja loppu on merkittävä tunnuksella, joka ei ole arabialainen numero eikä roomalainen suuraakkonen ja jota ei voi sekoittaa kumpaankaan.
                              Poikkeuksellisesti ja teknisistä syistä valmistenumero voi kuitenkin olla kaksirivinen. Yhtäkään kolmesta osasta ei saa kuitenkaan tällöin jakaa kahdelle riville, ja kunkin rivin alku ja loppu on merkittävä tunnuksella, joka ei ole arabialainen numero eikä roomalainen suuraakkonen ja jota ei voi sekoittaa kumpaankaan.
                              Tunnus voidaan sijoittaa myös rivin keskelle valmistenumeron kolmen eri osan väliin (3.1.1 kohta).
                              Merkkien välillä ei saa olla tyhjiä välejä.

            4.   MERKIT

                  4.1

                  Edellä 2 ja 3 kohdassa vahvistettuihin merkintöihin on käytettävä latinalaisia kirjaimia ja arabialaisia numeroita. Edellä 2.1.1, 2.1.3 ja 3 kohdassa vahvistetuissa tiedoissa käytettyjen latinalaisten kirjainten on oltava suuraakkosia.

                  4.2

                  Ajoneuvon valmistenumeron tiedoissa:

                              4.2.1

                              kirjainten I, O ja Q, ajatusviivojen, tähtien ja muiden erityisten merkkien käyttö ei ole sallittua;

                              4.2.2

                              kirjainten ja numeroiden vähimmäiskorkeus on:

                                          4.2.2.1

                                          4 mm ajoneuvon alustassa, rungossa tai vastaavassa rakenteessa olevissa merkeissä;

                                          4.2.2.2

                                          3 mm valmistajan kilvessä olevissa merkeissä.

         Lisäys 1

            Esimerkki valmistajan kilvestä

         Alla oleva esimerkki ei vaikuta valmistajan kilvissä ilmoitettaviin todellisiin tietoihin eikä kilven tai sen numeroiden tai kirjainten mittoihin; se on ainoastaan ohjeellinen.
         Edellä 2.3 kohdassa tarkoitettuja lisätietoja voidaan merkitä alla olevassa suorakulmiossa vahvistettujen tietojen alle tai sivulle:
         STELLA FABBRICA MOTOCICLI
         e3 5364
         3 G S K L M 3 A C 8 B 1 2 0 0 0 0
         80 dB(A) — 3 750 rev/min

            Selitys:

         Yllä olevan esimerkkikilven ajoneuvon on valmistanut ”Stella Fabbrica Motocicli”, ja se on tyyppihyväksytty numerolla 5364 Italiassa (e3).
         Valmistenumerossa (3GSKLM3AC8B120000) on seuraavat tiedot:

                     —

                     ensimmäinen osa (3GS):
                     —   3: maantieteellinen alue (Eurooppa);
                     —   G: maantieteellisellä alueella oleva maa (Saksa);
                     —   S: valmistaja (Stella Fabbrica Motocicli);

                     —

                     toinen osa (KLM3AC):
                     —   KL: ajoneuvotyyppi;
                     —   M3: vaihtoehto (ajoneuvon kori);
                     —   AC: muunnos (ajoneuvon moottori);

                     —

                     kolmas osa (8B120000):

                                 —

                                 :

                                 8B12

                                 :

                                 ajoneuvon tunnistaminen ja yhdistäminen kahden muun valmistenumeron osan kanssa;

                                 —

                                 :

                                 0000

                                 :

                                 käyttämättömät merkkipaikat täytetään nollilla, jotta merkkien vaadittu kokonaismäärä saadaan täyteen.

               Melutaso paikallaan ollessa on 80 dB (A) 3 750 kierroksella minuutissa.

         Lisäys 2

            Ilmoituslomake kaksi- tai kolmipyöräisen moottoriajoneuvotyypin lakisääteisistä merkinnöistä

         (liitetään osan EY-tyyppihyväksyntähakemukseen, jos se esitetään erillään ajoneuvon EY-tyyppihyväksyntähakemuksesta)
         Järjestysnumero (hakijan antama): …
         Kaksi- tai kolmipyöräisen moottoriajoneuvotyypin lakisääteisiä merkintöjä koskevassa osan EY-tyyppihyväksyntähakemuksessa on eriteltävä tiedot, jotka esitetään direktiivin 2002/24/EY liitteessä II olevan I osan A jakson seuraavissa kohdissa:

                     —

                     0.1

                     —

                     0.2

                     —

                     0.4–0.6

                     —

                     9.3.1–9.3.3.

         Lisäys 3
         Viranomaisen nimi

            Osan EY-tyyppihyväksyntätodistus kaksi- tai kolmipyöräisen moottoriajoneuvotyypin lakisääteisistä merkinnöistä

            MALLI

         …:n teknisen tutkimuslaitoksen seloste N:o … päiväys …
         Osan EY-tyyppihyväksyntänumero … Laajennusnumero …

                     1.

                     Ajoneuvon tavaramerkki tai kaupallinen merkki …

                     2.

                     Ajoneuvotyyppi …

                     3.

                     Valmistajan nimi ja osoite …
                     …

                     4.

                     Valmistajan edustajan nimi ja osoite (tarvittaessa) …
                     …

                     5.

                     Päivä, jona ajoneuvo toimitettiin testattavaksi …

                     6.

                     Osan EY-tyyppihyväksyntä annettu/evätty (1):

                     7.

                     Paikka …

                     8.

                     Päiväys …

                     9.

                     Allekirjoitus …

            (1)  Tarpeeton viivataan yli.

      LIITE II
      A   OSA

         Kumottu direktiivi ja luettelo sen muutoksista

      (5 artiklassa tarkoitetut)

                  Neuvoston direktiivi 93/34/ETY
                  (EYVL L 188, 29.7.1993, s. 38).

                  Komission direktiivi 1999/25/EY
                  (EYVL L 104, 21.4.1999, s. 19).

                  Komission direktiivi 2006/27/EY
                  (EUVL L 66, 8.3.2006, s. 7).

                  ainoastaan 2 artikla ja liite II

            B   OSA

         Määräajat kansallisen lainsäädännön saattamiselle osaksi kansallista oikeusjärjestystä ja soveltamiselle

      (5 artiklassa tarkoitetut)

                  Direktiivi

                  Määräaika saattamiselle osaksi kansallista oikeusjärjestystä

                  Soveltamispäivä

                  93/34/ETY

                  14 päivä joulukuuta 1994

                  14 päivä kesäkuuta 1995

                  1999/25/EY

                  31 päivä joulukuuta 1999

                  1 päivä tammikuuta 2000 (1)

                  2006/27/EY

                  31 päivä joulukuuta 2006 (2)

                  —

         (1)  Direktiivin 1999/25/EY 2 artiklan mukaisesti:

         ”1.   Jäsenvaltiot eivät saa 1 päivästä tammikuuta 2000 lakisääteisiin merkintöihin liittyvistä syistä

                     —

                     evätä kaksi- tai kolmipyöräiseltä ajoneuvotyypiltä EY-tyyppihyväksyntää, eivätkä

                     —

                     kieltää kaksi- tai kolmipyöräisten ajoneuvojen rekisteröintiä, myyntiä tai käyttöönottoa,

               jos lakisääteiset merkinnät ovat direktiivin 93/34/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukaiset.
         2.   Jäsenvaltiot eivät enää saa 1 päivästä heinäkuuta 2000 myöntää EY-tyyppihyväksyntää kaksi- tai kolmipyöräisille moottoriajoneuvotyypeille lakisääteisiin merkintöihin liittyvistä syistä, jos direktiivin 93/34/ETY, sellaisena kun se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimukset eivät täyty.”

         (2)  Direktiivin 2006/27/EY 5 artiklan mukaisesti:

         ”1.   Alkaen 1 päivästä tammikuuta 2007 jäsenvaltiot eivät saa direktiivien […], 93/34/ETY, […] soveltamisalaan liittyvin perustein evätä EY-tyyppihyväksyntää tai kieltää rekisteröintiä, myyntiä tai käyttöönottoa sellaisen kaksi- tai kolmipyöräisen ajoneuvon osalta, joka vastaa mainituissa direktiiveissä, sellaisina kuin ne ovat muutettuina tällä direktiivillä, vahvistettuja vaatimuksia.
         2.   Alkaen 1 päivästä heinäkuuta 2007 jäsenvaltioiden on direktiivien […], 93/34/ETY, […] soveltamisalaan liittyvin perustein evättävä EY-tyyppihyväksyntä sellaisilta uusilta kaksi- tai kolmipyöräisten ajoneuvojen tyypeiltä, jotka eivät vastaa mainituissa direktiiveissä, sellaisina kuin ne ovat muutettuina tällä direktiivillä, vahvistettuja vaatimuksia.”

      LIITE III

         VASTAAVUUSTAULUKKO

                  Direktiivi 93/34/ETY

                  Direktiivi 2006/27/EY

                  Tämä direktiivi

                  1, 2 ja 3 artikla

                  1, 2 ja 3 artikla

                  4 artiklan 1 kohta

                  —

                  —

                  5 artiklan 1 kohta

                  4 artiklan 1 kohta

                  —

                  5 artiklan 2 kohta

                  4 artiklan 2 kohta

                  4 artiklan 2 kohta

                  4 artiklan 3 kohta

                  —

                  5 artikla

                  —

                  6 artikla

                  5 artikla

                  7 artikla

                  Liite

                  Liite I

                  —

                  Liite II

                  —

                  Liite III


Avis juridique important

|

31980L0068

Neuvoston direktiivi 80/68/ETY, annettu 17 päivänä joulukuuta 1979, pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta

Virallinen lehti nro L 020 , 26/01/1980 s. 0043 - 0048 Kreikank. erityispainos: Luku 15 Nide 1 s. 0240  Espanjank. erityispainos: Luku 15 Nide 2 s. 0162  Portugalink. erityispainos: Luku 15 Nide 2 s. 0162  Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 2 s. 0211  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 2 s. 0211

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 17 päivänä joulukuuta 1979,pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta (80/68/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 ja 235 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettätarvitaan kiireellisiä toimia yhteisön pohjavesien suojelemiseksi pilaantumiselta, etenkin sellaiselta, jota aiheuttavat tietyt myrkylliset, pysyvät ja biokertyvät aineet,Euroopan yhteisöjen toimintaohjelmassa ympäristöalan toimenpiteiksi vuodelta 1973(4), jota on täydennetty vuoden 1977 ohjelmalla(5), on määräyksiä toimenpiteistä pohjaveden suojelemiseksi tietyiltä pilaavilta aineilta,tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/464/ETY(6) 4 artiklassa säädetään pohjavettä koskevan erityisdirektiivin täytäntöönpanosta,eroavuudet jäsenvaltioissa jo sovellettavien tai valmisteilla olevien, tiettyjen vaarallisten aineiden pohjaveteen päästämistä koskevien säännösten välillä voivat johtaa erilaisten kilpailun edellytysten muodostumiseen ja siten vaikuttaa suoraan yhteismarkkinoiden toimintaan; sen vuoksi on tarpeen lähentää tämän alan lainsäädäntöä perustamissopimuksen 100 artiklassa määrätyllä tavalla,vaikuttaa tarpeelliselta liittää tähän lainsäädännön lähentämiseen yhteisön toimenpiteitä ympäristön suojelun ja elämisen laadun kehittämisen alalla; tätä varten olisi annettava eräitä erityissäännöksiä; tätä varten tarvittavia valtuuksia ei ole annettu perustamissopimuksessa, siksi on sovellettava perustamissopimuksen 235 artiklaa,tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle olisi jätettävä tiettyjen erillään olevien asumusten kotitalousjätevedet ja päästöt, jotka sisältävät luettelon I tai II aineita hyvin pieninä määrinä ja pitoisuuksina, koska pilaantumisvaara on vähäinen ja tällaisten jätevesien päästöjen tarkkailu vaikeaa; myös radioaktiivisia aineita sisältävien aineiden päästöt, joita yhteisössä säädellään erikseen, olisi jätettävä tämän soveltamisalan ulkopuolelle,pohjaveden tehokkaaksi suojelemiseksi yhteisössä on tarpeen estää luettelon I aineiden päästöt ja rajoittaa luettelon II aineiden päästöjä,olisi erotettava toisistaan pohjaveteen tapahtuvien vaarallisten aineiden päästöt ja toimet, joiden seurauksena voidaan epäillä olevan näiden aineiden epäsuoria päästöjä,lukuun ottamatta ilman muuta kiellettyjä luettelon I aineiden suoria päästöjä, kaikki päästöt on saatettava lupajärjestelmän alaisiksi; tällainen lupa voidaan antaa vain kun vastaanottoympäristö on tutkittu,olisi säädettävä mahdollisuudesta poiketa niistä säännöksistä, joilla kielletään luettelon I aineiden päästäminen pohjaveteen, kun vastaanottoympäristö on tutkittu ja on annettu ennakkolupa sillä edellytyksellä, että päästö kohdistuu pohjaveteen, joka on pysyvästi sopimaton kaikkeen muuhun käyttöön, etenkin kotitalous- tai maataloustarkoituksiin,yleisiksi vesivaroiksi tarkoitettujen pohjavesien keinotekoista imeyttämistä tulisi säädellä erityissäännöksin,jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi valvottava luvissa asetettujen ehtojen noudattamista ja päästöjen vaikutusta pohjaveteen,olisi pidettävä tiedostoa luvista päästää pohjaveteen luettelon I aineita ja luvista päästää suoraan pohjaveteen luettelon II aineita sekä tiedostoa pohjavesien hoitamiseksi suoritettaviin keinotekoisiin imeytyksiin myönnetyistä luvista, jajos Helleenien tasavallasta tulee Euroopan talousyhteisön jäsen 1 päivänä tammikuuta 1981 Helleenien tasavallan liittymisehtoja ja perustamissopimusten muutoksiin liittyviä ehtoja koskevan sopimuksen mukaisesti, olisi tarpeellista, että jäsenvaltioille annettua aikaa, jonka kuluessa niiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, pidennetään tuon valtion osalta kahdesta neljään vuoteen, ottaen huomioon tuon valtion teknisen ja hallinnollisen rakenteen riittämättömyys,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Tämän direktiivin tarkoituksena on estää pohjavesien pilaaminen liitteen luettelon I tai II aineryhmiin kuuluvilla aineilla, jäljempänä "luettelon I tai II aineet", ja mahdollisimman hyvin tarkastaa tai poistaa jo tapahtuneen pilaantumisen seuraukset.2. Tässä direktiivissä:a) "pohjavedellä" tarkoitetaan kaikkea vettä, joka on maan pinnan alla kyllästysvyöhykkeessä ja suorassa yhteydessä pintamaahan tai syvempiin maakerroksiin;b) "suoralla päästöllä" tarkoitetaan luettelon I tai II aineiden päästämistä pohjaveteen ilman suodattamista pintamaan tai syvempien maakerrosten läpi;c) "epäsuoralla päästöllä" tarkoitetaan luettelon I tai II aineiden päästämistä pohjaveteen pintamaan tai syvempien maakerrosten läpi tapahtuvan suodattumisen jälkeen;d) "pilaantumisella" tarkoitetaan ihmisten aiheuttamaa suoraan tai epäsuorasti pohjaveteen tapahtuvaa aineen tai energian päästöä, jonka seurauksena ihmisten terveydelle tai vesivaroille aiheutuu vaaraa, eläviä olioita ja veden ekosysteemiä vahingoitetaan tai haitataan veden muuta luvallista käyttöä.2 artikla Tämä direktiivi ei koske:a) kotitalousjäteveden päästöjä, jotka ovat peräisin viemärijärjestelmään kuulumattomista erillisistä asumuksista, jotka sijaitsevat ihmisten käyttöön tulevan vedenottoa varten suojeltujen alueiden ulkopuolella;b) päästöjä, joiden asianomaisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on todennut sisältävän niin pieniä määriä tai pitoisuuksia luettelon I tai II aineita, että se ei nyt tai vastaisuudessa aiheuta vastaanottavan pohjaveden laadun heikkenemisen vaaraa;c) radioaktiivisia aineita sisältävien aineiden päästöjä.3 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet:a) estääkseen luettelon I aineiden pohjaveteen joutumisen;b) rajoittaakseen luettelon II aineiden pohjaveteen joutumista, jotta vältytään näiden aineiden aiheuttamalta pohjaveden pilaantumiselta.4 artikla 1. Täyttääkseen 3 artiklan a alakohdassa tarkoitetun velvoitteen jäsenvaltioiden on:- kiellettävä kaikki luettelon I aineiden suorat päästöt;- saatettava ennakkotutkimuksen alaiseksi huolehtiminen näistä aineista tai näiden aineiden huolehtimistarkoituksessa suoritettu kaatopaikalle vienti, jonka voidaan epäillä johtavan epäsuoraan päästöön. Tutkimuksen perusteella jäsenvaltioiden on kiellettävä tällainen toiminta tai myönnettävä lupa edellyttäen, että kaikkia teknisiä varotoimia, jotka ovat tarpeen tällaisen päästön ehkäisemiseksi, noudatetaan;- toteutettava tarpeellisiksi katsomansa aiheelliset toimenpiteet estääkseen kaikki luettelon I aineiden epäsuorat päästöt, jotka aiheutuvat muista kuin toisessa luetelmakohdassa tarkoitetuista maan päällä tai alla tapahtuvista toimenpiteistä. Niiden on ilmoitettava tällaisista toimenpiteistä komissiolle, joka näiden tietojen perusteella voi tehdä neuvostolle ehdotuksia tämän direktiivin muuttamisesta.2. Jos ennakkotutkimus kuitenkin osoittaa pohjaveden, johon luettelon I aineiden päästöä suunnitellaan, olevan pysyvästi sopimatonta muuhun käyttöön, erityisesti kotitalous- tai maatalouskäyttöön, jäsenvaltiot voivat sallia näiden aineiden päästön edellyttäen, että aineet eivät ole esteenä maaperän ainesten hyödyntämiselle.Lupa voidaan myöntää vain, jos on otettu huomioon kaikki tekniset varotoimet sen varmistamiseksi, että nämä aineet eivät voi päästä muihin vesijärjestelmiin tai vahingoittaa muita ekosysteemejä.3. Jäsenvaltiot voivat ennakkotarkastuksen jälkeen sallia päästöt, jotka aiheutuvat geotermisiin tarkoituksiin käytetyn veden, kaivoksista ja louhoksista pumpatun veden tai rakennustöitä varten pumpatun veden imeytyksestä takaisin samaan pohjavesiesiintymään.5 artikla 1. Täyttääkseen 3 artiklan b alakohdassa tarkoitetun velvoitteen jäsenvaltioiden on saatettava ennakkotarkastuksen alaisiksi:- kaikki luettelon II aineiden suorat päästöt tällaisten päästöjen rajoittamiseksi;- huolehtiminen näistä aineista tai näiden aineiden huolehtimistarkoituksessa suoritettu kaatopaikalle vienti, jonka voidaan epäillä johtavan epäsuoraan päästöön.Tuon tutkimuksen perusteella jäsenvaltiot voivat myöntää luvan sillä edellytyksellä, että noudatetaan kaikkia teknisiä varotoimia, jotka ovat tarpeen näiden aineiden aiheuttaman pohjaveden pilaantumisen ehkäisemiseksi.2. Lisäksi jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeellisiksi katsomansa aiheelliset toimenpiteet, joilla rajoitetaan kaikkia luettelon II aineiden epäsuoria päästöjä, jotka aiheutuvat muista kuin 1 kohdassa tarkoitetuista maan päällä tai alla tapahtuvista toimenpiteistä.6 artikla Sen estämättä, mitä 4 ja 5 artiklassa säädetään, on pohjavesien hoitamiseksi tehtäviä keinotekoisia imeytyksiä varten oltava jäsenvaltioiden myöntämä tapauskohtainen erityislupa. Tällainen lupa myönnetään vain, jos pohjaveden pilaantumisvaaraa ei ole.7 artikla Ennakkotutkimukset, joita tarkoitetaan 4 ja 5 artiklassa, sisältävät kyseisen alueen hydrogeologisten olojen, pintamaan ja syvempien maakerrosten mahdollisten puhdistavien ominaisuuksien ja päästöstä pohjaveden laadulle aiheutuvan pilaantumisen ja muuttumisvaaran tutkimuksen, ja niissä on todettava, onko aineiden päästäminen pohjaveteen ympäristön kannalta tyydyttävä ratkaisu.8 artikla Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ei saa myöntää 4, 5 ja 6 artiklassa tarkoitettuja lupia ennen kuin on varmistettu, että pohjavettä ja etenkin sen laatua tarkkaillaan vaaditulla tavalla.9 artikla Jos suora päästö sallitaan 4 artiklan 2 ja 3 kohdan tai 5 artiklan mukaisesti, tai jos 5 artiklan mukaisesti sallitaan sellainen jätevedestä huolehtiminen, joka väistämättä johtaa epäsuoraan päästöön, on luvassa eriteltävä erityisesti:- päästöpaikka;- päästötapa;- välttämättömät varotoimet, kiinnittäen erityistä huomiota jätevesissä olevien aineiden ominaisuuksiin ja pitoisuuksiin, vastaanottavan ympäristön ominaisuuksiin sekä erityisesti juotavaksi, kuumalähde-käyttöön ja kivennäisvedeksi tulevien vesien valuma-alueiden läheisyyteen;- suurin sallitun aineen määrä jätevedessä erikseen määritellyn, yhden tai useamman, ajanjakson aikana ja asianmukaiset näiden aineiden pitoisuuksia koskevat vaatimukset;- järjestelyt pohjaveteen johdettujen jätevesien valvomiseksi;- tarvittaessa toimenpiteet pohjaveden ja etenkin sen laadun valvomiseksi. 10 artikla Jos 4 ja 5 artiklan mukaisesti sallitaan sellainen huolehtiminen tai jätteen huolehtimiseksi suoritettu kaatopaikalle vieminen, jonka voidaan epäillä johtavan epäsuoraan päästöön, on luvassa erityisesti määriteltävä:- paikka tai kaatopaikka, jolle tällaisia jätteitä viedään;- jätteistä huolehtimisessa tai niiden kaatopaikalle sijoittamisessa käytetyt menetelmät;- välttämättömät varotoimet, kiinnittäen erityistä huomiota kaatopaikalle jätettävässä tai poistettavassa aineksessa olevien aineiden laatuun ja pitoisuuteen, vastaanottavan ympäristön ominaisuuksiin ja erityisesti juotavaksi, kuumalähde-käyttöön ja kivennäisvedeksi tulevien vesien valuma-alueiden läheisyyteen;- suurin yhden tai useamman määritellyn ajanjakson aikana sallittu kaatopaikalle vietävän tai poistettavan luettelon I tai II aineita sisältävän aineksen ja mikäli mahdollista itse näiden aineiden määrä ja asianmukaiset vaatimukset näiden aineiden pitoisuuksien suhteen;- edellä 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa toteutettavat tekniset varotoimet, joilla estetään luettelon I aineiden päästöt pohjavesiin ja luettelon II aineiden aiheuttama tällaisten vesien pilaantuminen;- tarvittaessa pohjaveden ja etenkin sen laadun valvontatoimenpiteet.11 artikla Luvat, joita tarkoitetaan 4 ja 5 artiklassa, myönnetään vain rajoitetuksi ajaksi, ja ne tutkitaan vähintään joka neljäs vuosi. Ne voidaan uusia, muuttaa tai peruuttaa.12 artikla 1. Lupa on evättävä, jos 4 ja 5 artiklassa tarkoitetun luvan hakija ilmoittaa, ettei hän voi noudattaa määrättyjä ehtoja, tai jos tämä on kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen mielestä ilmeistä.2. Jos luvassa määrättyjä ehtoja ei täytetä, kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että nämä ehdot täytetään; tarvittaessa viranomaisen on peruutettava lupa. 13 artikla Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on valvottava luvassa määrättyjen ehtojen noudattamista ja päästöjen vaikutuksia pohjaveteen.14 artikla Jäsenvaltiot voivat säätää sellaisia luettelon I ja II aineiden päästöjä varten, joita tapahtuu tämän direktiivin tiedoksiantohetkellä, korkeintaan neljän vuoden määräajan 21 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen säännösten tai määräysten voimaantulosta, jonka päätyttyä kyseisten päästöjen on oltava tämän direktiivin säännösten mukaisia.15 artikla Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on pidettävä tiedostoa 4 artiklassa tarkoitetuista luettelon I aineiden päästöjä varten myönnetyistä luvista, 5 artiklassa tarkoitetuista luettelon II aineiden suoria päästöjä varten myönnetyistä luvista ja 6 artiklassa tarkoitetuista luvista.16 artikla 1. Tämän direktiivin toteuttamista varten jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle sen pyynnöstä tapauskohtaisesti kaikki tarpeelliset tiedot ja erityisesti:a) tulokset 4 ja 5 artiklassa tarkoitetuista ennakkotutkimuksista;b) yksityiskohtaiset tiedot myönnetyistä luvista;c) suoritettujen valvonta- ja tarkastustoimien tulokset;d) tiedot edellä 15 artiklassa tarkoitettujen tiedostojen sisällöstä.2. Tietoja, jotka on saatu sovellettaessa tätä artiklaa, saa käyttää vain siihen tarkoitukseen, johon ne on pyydetty.3. Komissio, jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, niiden virkamiehet ja muut toimihenkilöt eivät saa paljastaa mitään tämän direktiivin mukaisesti saamiaan tietoja, joita koskee salassapitovelvollisuus.4. Edellä 2 ja 3 kohdan säännöksillä ei estetä yleisten tietojen tai katsausten julkaisemista, jos ne eivät sisällä tiettyä yritystä tai yritysten muodostamaa yhteenliittymää koskevia tietoja. 17 artikla Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen, joka aikoo antaa luvan sellaisille päästöille, jotka joutuvat maiden rajat ylittävään pohjaveteen, on ilmoitettava siitä asianomaisille jäsenvaltioille ennen luvan myöntämistä. Asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä ja ennen luvan myöntämistä on järjestettävä neuvottelut, joihin komissio voi osallistua.18 artikla Tämän direktiivin mukaisesti toteutetut toimenpiteet eivät missään tapauksessa saa suoraan tai epäsuorasti johtaa 1 artiklassa tarkoitettujen vesien pilaantumiseen.19 artikla Yksi tai useampi jäsenvaltio voi tarpeen mukaan yksin tai yhdessä muiden kanssa toteuttaa tässä direktiivissä säädettyjä tiukempia toimenpiteitä.20 artikla Neuvosto komission ehdotuksesta tarkastaa luettelon I ja II ja tarvittaessa täydentää niitä saadun kokemuksen perusteella siirtämällä tiettyjä aineita tarpeen mukaan luettelosta II luetteloon I. 21 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan kahden vuoden kuluessa sen tiedoksi antamisesta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Helleenien tasavallan osalta tätä aikaa pidennetään kuitenkin neljään vuoteen edellyttäen, että se liittyy jäseneksi 1 päivänä tammikuuta 1981.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3. Jäsenvaltion pantua täytäntöön 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet eivät direktiivin 76/464/ETY pohjavettä koskevat säännökset ole enää voimassa tuon jäsenvaltion osalta.22 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 1979.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaS. BARRETT (1) EYVL N:o C 37, 14.2.1978, s. 3(2) EYVL N:o C 296, 11.12.1978, s. 35(3) EYVL N:o C 283, 27.11.1978, s. 39(4) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 3(5) EYVL N:o C 139, 13.6.1977, s. 3(6) EYVL N:o L 129, 18.5.1976, s. 23LIITE Luettelo I aineiden luokista ja ryhmistäNe yksittäiset aineet, jotka kuuluvat jäljempänä numeroituihin aineryhmiin sisältyvät luetteloon I, lukuun ottamatta niitä, joita pidetään luetteloon I kuulumattomina niiden alhaisen myrkyllisyys-, pysyvyys- ja kertyvyysriskin vuoksi:Aineet, jotka myrkyllisyyden, pysyvyyden ja kertyvyyden perusteella sopivat luetteloon II, luokitellaan luetteloon II.1. Organohalogeeniyhdisteet ja aineet, jotka vesiympäristössä voivat muodostaa sellaisia yhdisteitä.2. Orgaaniset fosforiyhdisteet.3. Orgaaniset tinayhdisteet.4. Aineet, joilla on karsinogeenisia, mutageenisia tai teratogeenisia ominaisuuksia vesiympäristössä tai sen välityksellä(1).5. Elohopea ja sen yhdisteet.6. Kadmium ja sen yhdisteet.7. Mineraaliöljyt ja hiilivedyt.8. Syanidit.Luettelo II aineiden luokista ja ryhmistäJäljempänä lueteltuihin aineryhmiin kuuluvat yksittäiset aineet ja aineluokat, joilla voi olla haitallisia vaikutuksia pohjaveteen, sisältyvät luetteloon II.1. Seuraavat metalloidit ja metallit ja niiden yhdisteet:1. Sinkki 2. Kupari 3. Nikkeli 4. Kromi 5. Lyijy 6. Seleeni 7. Arseeni 8. Antimoni 9. Molybdeeni 10. Titaani 11. Tina 12. Barium 13. Beryllium 14. Boori 15. Uraani 16. Vanadiini 17. Koboltti 18. Tallium 19. Telluuri 20. Hopea2. Torjunta-aineet ja niiden johdannaiset, jotka eivät sisälly luetteloon I.3. Aineet, joilla on haitallinen vaikutus pohjaveden makuun tai hajuun, ja yhdisteet, jotka mahdollisesti vedessä muodostavat tällaisia aineita ja tekevät sen ihmisten käyttöön sopimattomaksi.4. Myrkylliset tai pysyvät orgaaniset silikoniyhdisteet ja aineet, jotka vedessä mahdollisesti muodostavat tällaisia yhdisteitä, pois lukien ne, jotka ovat biologisesti vaarattomia tai muuttuvat vedessä nopeasti vaarattomiksi.5. Fosforin epäorgaaniset yhdisteet sekä alkuainefosfori.6. Fluoridit7. Ammoniakki, nitriitit.(1) Jos jotkut luettelon II aineista ovat karsinogeenisia, mutageenisia tai teratogeenisia, ne sisällytetään tämän luettelon 4 luokkaan.


Avis juridique important

|

32000L0003

Komission direktiivi 2000/3/EY, annettu 22 päivänä helmikuuta 2000, moottoriajoneuvojen turvavöitä ja turvajärjestelmiä koskevan neuvoston direktiivin 77/541/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 053 , 25/02/2000 s. 0001 - 0076

KOMISSION DIREKTIIVI 2000/3/EY,annettu 22 päivänä helmikuuta 2000,moottoriajoneuvojen turvavöitä ja turvajärjestelmiä koskevan neuvoston direktiivin 77/541/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/91/EY(2),ottaa huomioon moottoriajoneuvojen turvavöitä ja turvajärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 28 päivänä kesäkuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/541/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 96/36/EY(4), ja erityisesti sen 10 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:1) Direktiivi 77/541/ETY on yksi direktiivillä 70/156/ETY säädetystä EY-tyyppihyväksyntämenettelystä annetuista erillisistä direktiiveistä. Sen vuoksi direktiivin 70/156/ETY säännöksiä, jotka koskevat ajoneuvojen järjestelmiä, osia ja erillisiä teknisiä yksiköitä, sovelletaan mainittuun direktiiviin.2) Tekniikan kehityksen perusteella on mahdollista parantaa matkustajien turvaa edellyttämällä kelauslaitteella varustettujen kolmipistevöiden asentamista M1-luokan moottoriajoneuvojen uloimpiin takaistuimiin.3) Neuvoston päätöksellä 97/836/EY(5) yhteisö liittyi Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (ECE) 20 päivänä maaliskuuta 1958 Genevessä tehtyyn ja 16 päivänä lokakuuta 1995 tarkistettuun moottoriajoneuvojen varusteiden ja osien hyväksymisehtojen yhdenmukaistamista ja hyväksymisten vastavuoroista tunnustamista koskevaan sopimukseen.4) Kun yhteisö liittyi tarkistettuun sopimukseen, se liittyi myös kyseisen sopimuksen mukaisesti laadittuun määriteltyyn sääntöluetteloon. Kyseinen luettelo sisältää UN/ECE säännön N:o 44, joka koskee moottoriajoneuvojen lapsimatkustajien turvalaitteiden hyväksyntää (lasten turvajärjestelmät).5) On tarkoituksenmukaista sisällyttää lasten turvallisuuteen liittyvät vaatimukset direktiiviin 77/541/ETY ja siten muuttaa sen liitteitä lisäämällä sääntöön N:o 44 perustuvat lasten turvajärjestelmiä koskevat erityisvaatimukset. Selvyyden vuoksi mainitun direktiivin liitteet olisi korvattava.6) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivillä 70/156/ETY perustetun tekniikan kehitykseen mukauttamista käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaKorvataan direktiivin 77/541/ETY liitteet tämän direktiivin liitteessä olevalla tekstillä.2 artikla1. Yksikään jäsenvaltio ei saa 1 päivästä lokakuuta 2000 alkaen turvavöihin tai turvajärjestelmiin liittyvistä syistä:- evätä moottoriajoneuvo-, turvavyö-, turvajärjestelmä- tai lasten turvajärjestelmätyypiltä EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää, taikka- kieltää ajoneuvojen rekisteröintiä, myyntiä tai käyttöönottoa taikka turvavöiden, turvajärjestelmien tai lasten turvajärjestelmien myyntiä tai käyttöönottoa,jos turvavyöt tai turvajärjestelmät taikka lasten turvajärjestelmät ovat direktiivin 77/541/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukaisia.2. 1 päivästä lokakuuta 2001 alkaen jäsenvaltiot:- eivät saa antaa EY-tyyppihyväksyntää ajoneuvotyypille, ja- saavat evätä kansallisen tyyppihyväksynnän ajoneuvotyypiltä,jos direktiivin 77/541/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimuksia ei täytetä lasten turvajärjestelmien osalta ja turvavöiden asennuksen osalta M1-luokan ajoneuvojen kaikille istuinpaikoille, mukaan lukien integroitu lastenturvajärjestelmä, jos sellainen on asennettu.Kolmipisteturvavöitä koskevaa vaatimusta sovelletaan kuitenkin M1-luokan ajoneuvojen kaikissa istuinasennoissa 1 päivästä huhtikuuta 2002. Tähän päivämäärään asti M1-ajoneuvojen turvavöiden asennusvaatimukset ovat ne, joista on määrätty direktiivin 77/541/ETY liitteessä XV.3. 1 päivästä lokakuuta 2002 alkaen:- jäsenvaltioiden on katsottava M1-luokan uusien ajoneuvojen mukana direktiivin 70/156/ETY mukaisesti olevat vaatimustenmukaisuustodistukset pätemättömiksi mainitun direktiivin 7 artiklan 1 kohdassa mainittuihin tarkoituksiin ja evättävä sellaisten uusien ajoneuvojen rekisteröinti, myynti ja käyttöönotto, joiden mukana ei ole voimassa olevaa vaatimustenmukaisuustodistusta direktiivin 70/156/ETY mukaisesti, lukuun ottamatta tapauksia, joihin sovelletaan mainitun direktiivin 8 artiklan 2 kohdan säännöksiä,- jäsenvaltiot saavat evätä rekisteröinnin, myynnin tai käyttöönoton uusilta N1- ja M2-luokan ajoneuvoilta, joiden massa on enintään 3,5 tonnia, ajoneuvoihin mahdollisesti asennettujen integroitujen lasten turvajärjestelmien osaltaturvavöihin tai turvajärjestelmiin liittyvistä syistä, jos direktiivin 77/541/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimuksia ei täytetä.Kolmipisteturvavöitä M1-luokan ajoneuvojen kaikissa istuinasennoissa koskevaa vaatimusta sovelletaan kuitenkin 1 päivästä lokakuuta 2004. Tähän päivämäärään asti M1-ajoneuvojen turvavöiden asennusvaatimukset ovat ne, joista on määrätty direktiivin 77/541/ETY liitteessä XV.4. Ajoneuvoon vakiovarusteina asennettuihin integroituihin lasten turvajärjestelmiin liittyviä direktiivin 77/541/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimuksia sovelletaan direktiivin 70/156/ETY 7 artiklan 1 kohdan tarkoituksiin 1 päivästä tammikuuta 2001.3 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamiseksi tarvittavat lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2000. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava kirjallisina komissiolle ne keskeiset kansalliset säännökset, jotka ne antavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä.4 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.5 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä ... päivänä ... kuuta 2000.Komission puolestaErkki LIIKANENKomission jäsen(1) EYVL L 42, 23.2.1970, s. 1.(2) EYVL L 11, 16.1.1999, s. 25.(3) EYVL L 220, 29.8.1977, s. 95.(4) EYVL L 178, 17.7.1996, s. 15.(5) EYVL L 346, 17.12.1997, s. 78.LIITEKorvataan direktiivin 77/541/ETY liitteet seuraavasti: "LIITELUETTELO>TAULUKON PAIKKA>LIITE ISOVELTAMISALA, MÄÄRITELMÄT, OSAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ, ASENNUSVAATIMUKSET>TAULUKON PAIKKA>LIITE IITYYPPIHYVÄKSYNTÄASIAKIRJALisäys 1ILMOITUSLOMAKE NRO ...osan EY-tyyppihyväksyntä turvavöiden ja turvajärjestelmien osalta (77/541/ETY) sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2000/.../EYSeuraavat tiedot on soveltuvin osin toimitettava kolmena kappaleena ja niihin on liitettävä sisällysluettelo. Mahdolliset piirustukset on toimitettava sopivassa mittakaavassa ja riittävän yksityiskohtaisina A4-kokoisina tai siihen kokoon taitettuina. Mahdollisten valokuvien on oltava riittävän yksityiskohtaisia.Jos järjestelmissä, osissa tai erillisissä teknisissä yksiköissä on sähköohjattuja toimintoja, tiedot niiden suoritusarvoista on toimitettava.>TAULUKON PAIKKA>Päiväys, tiedostoLisäys 2ILMOITUSLOMAKE NRO ...neuvoston direktiivin 70/156/ETY(1) liitteen I mukainen ajoneuvotyypin EY- tyyppihyväksyntä turvavöiden ja turvajärjestelmien osalta (77/541/ETY) sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2000/.../EYSeuraavat tiedot on soveltuvin osin toimitettava kolmena kappaleena ja niihin on liitettävä sisällysluettelo. Mahdolliset piirustukset on toimitettava sopivassa mittakaavassa ja riittävän yksityiskohtaisina A4-kokoisina tai siihen kokoon taitettuina. Mahdollisten valokuvien on oltava riittävän yksityiskohtaisia.Jos järjestelmissä, osissa tai erillisissä teknisissä yksiköissä on sähköohjattuja toimintoja, tiedot niiden suoritusarvoista on toimitettava.>TAULUKON PAIKKA>Päiväys, tiedosto(1) Tässä ilmoituslomakkeessa käytetyt otsikkojen numerot sekä alaviitteet vastaavat direktiivin 70/156/ETY liitteessä I olevia numeroita ja alaviitteitä. Kohdat, joilla ei ole merkitystä tämän direktiivin kannalta, on jätetty pois.Lisäys 3MALLI[Enimmäiskoko: A4 (210 x 297 mm)]EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUSVIRANOMAISEN LEIMAIlmoitus ajoneuvon / osan / erillisen teknisen yksikön(1)- tyyppihyväksynnästä(2),- tyyppihyväksynnän laajennuksesta(3),- tyyppihyväksynnän epäämisestä(4),- tyyppihyväksynnän peruuttamisesta(5),direktiivin ../.../ETY mukaisesti, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä ../.../EY.Tyyppihyväksyntänumero:Laajennuksen syy:I OSA>TAULUKON PAIKKA>II OSA>TAULUKON PAIKKA>(1) Tarpeeton yliviivataan.(2) Tarpeeton yliviivataan.(3) Tarpeeton yliviivataan.(4) Tarpeeton yliviivataan.(5) Tarpeeton yliviivataan.Lisäyksen liiteEY-tyyppihyväksyntätodistukseen nro ... direktiivin 77/541/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä .../.../EY, mukaisen turvavöiden ja turvajärjestelmien osatyypin tyyppihyväksynnän osalta>TAULUKON PAIKKA>Lisäys 4MALLI[Enimmäiskoko: A4 (210 x 297 mm)]EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUSVIRANOMAISEN LEIMAIlmoitus ajoneuvon / osan / erillisen teknisen yksikön(1)- tyyppihyväksynnästä(2),- tyyppihyväksynnän laajennuksesta(3),- tyyppihyväksynnän epäämisestä(4),- tyyppihyväksynnän peruuttamisesta(5),direktiivin ../.../ETY mukaisesti, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä ../.../EY.Tyyppihyväksyntänumero: ...Laajennuksen syy: ...I OSA>TAULUKON PAIKKA>II OSA>TAULUKON PAIKKA>(1) Tarpeeton yliviivataan.(2) Tarpeeton yliviivataan.(3) Tarpeeton yliviivataan.(4) Tarpeeton yliviivataan.(5) Tarpeeton yliviivataan.Lisäyksen liiteEY-tyyppihyväksyntätodistukseen nro ... direktiivin 77/541/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä .../.../EY, mukaisen ajoneuvotyypin tyyppihyväksynnän osalta>TAULUKON PAIKKA>LIITE IIIOSAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKIT>TAULUKON PAIKKA>LIITE IVESIMERKKI KELAUSLAITTEEN MEKANISMIN KESTÄVYYSTESTISSÄ KÄYTETTÄVÄSTÄ LAITTEESTA>PIC FILE= "L_2000053FI.004002.EPS">LIITE VESIMERKKI TÖRMÄYSTILANTEESSA LUKITTUVIEN KELAUSLAITTEIDEN LUKITTUMISTESTISSÄ KÄYTETTÄVÄSTÄ LAITTEESTASopiva laite on esitetty kuvassa, ja se koostuu moottorikäyttöisestä nostovarresta, jonka jatke on kiinnitetty johdoin ohjauskiskolle asennettuun pieneen testivaunuun. Nostovarren jatkeeseen sisältyy "joutoliike"-laite, joka vaimentaa kaikki liikkeet, jos kisko lukittuu ennen kuin jatkeen koko lyöntikaari on umpeutunut. Nostovarren suunnittelun ja moottorinopeuden yhdistelmä on sellainen, että se antaa tarvittavan kiihdytyksen liitteessä I olevassa 2.7.7.2.2 kohdassa määritellyllä kiihdytyksen kasvunopeudella ja lyönti on järjestetty siten, että se ylittää ennen lukittumista sallitun vyönauhan liikkeen enimmäismäärän.Testivaunuun on asennettu kelkka, jota voidaan kääntää, jotta kelauslaite voidaan asentaa eri asentoihin testivaunun liikkeen suuntaisesti.Kelauslaitteiden herkkyyttä vyönauhan liikkeisiin testattaessa kelauslaite asennetaan sopivasti kiinnitettyyn kannattimeen ja vyönauha kiinnitetään testivaunuun.Edellä mainittuja testejä suoritettaessa valmistajan tai hänen edustajansa toimittamat kaikki kannattimet tms. on sisällytettävä testijärjestelyyn aiotun ajoneuvoon tehtävän asennuksen jäljittelemiseksi mahdollisimman tarkasti.Valmistajan on toimitettava kaikki lisäkannattimet tms., joita saatetaan tarvita ajoneuvoon aiotun asennuksen jäljittelemiseksi.>PIC FILE= "L_2000053FI.004102.EPS">LIITE VIESIMERKKI PÖLYNKESTÄVYYSTESTISSÄ KÄYTETTÄVÄSTÄ LAITTEESTA>PIC FILE= "L_2000053FI.004202.EPS">LIITE VIIKUVAUS TESTIVAUNUSTA, ISTUIMESTA, KIINNITYSPISTEISTÄ JA PYSÄYTYSLAITTEESTA>TAULUKON PAIKKA>VAIMENTAVAN MATERIAALIN OMINAISUUDET(ASTM-menetelmä D 735, jollei toisin mainita)>TAULUKON PAIKKA>Kuva 1TESTIVAUNU, ISTUIN, KIINNITYSPISTE>PIC FILE= "L_2000053FI.004501.EPS">Kuva 2PYSÄYTYSLAITE>PIC FILE= "L_2000053FI.004601.EPS">Kuva 3PYSÄYTYSLAITE(polyuretaaniputki)>PIC FILE= "L_2000053FI.004701.EPS">Kuva 4PYSÄYTYSLAITE(oliivinmuotoinen nuppi)>PIC FILE= "L_2000053FI.004801.EPS">LIITE VIIIKUVAUS NUKESTA>TAULUKON PAIKKA>TAULUKKO 1>TAULUKON PAIKKA>TAULUKKO 2>TAULUKON PAIKKA>Kuva 1>PIC FILE= "L_2000053FI.005301.EPS">Kuva 2>PIC FILE= "L_2000053FI.005401.EPS">Kuvat 3 ja 4>PIC FILE= "L_2000053FI.005501.EPS">Kuvat 5 ja 6>PIC FILE= "L_2000053FI.005601.EPS">Nukke liitteen VII kuvan 1 mukaisessa istuma-asennossa.G= painopisteT= rintaosan siirtymän mittauspiste (sijaitsee takana nuken keskilinjalla)P= lantion siirtymän mittauspiste (sijaitsee takana nuken keskilinjalla)LIITE IXKUVAUS VAUNUN HIDASTUVUUTTA KUVAAVASTA KÄYRÄSTÄ AJAN FUNKTIONA(Pysäytyslaitteiden testauskäyrä)>PIC FILE= "L_2000053FI.005702.EPS">>TAULUKON PAIKKA>Sellaisen vaunun, joka hitausmassojen ansiosta painaa yhteensä 455 kg +- 20 kg turvavöiden testeissä ja 910 kg +- 40 kg turvajärjestelmien testeissä, jolloin vaunun ja ajoneuvon osarakenteen nimellismassa on 800 kg, hidastuvuuskäyrän on pysyttävä viivoitetun alueen sisällä. Vaunun ja siihen kiinnitetyn ajoneuvon osarakenteen nimellismassaa voidaan tarvittaessa nostaa 200 kg:n lisäpainoilla, jolloin jokaista lisäpainoa kohden lisätään ylimääräinen 28 kg:n hitausmassa. Missään tapauksessa vaunun, ajoneuvon osarakenteen ja hitausmassojen enimmäismassa ei saa erota kalibrointitestien nimellisarvosta enempää kuin +- 40 kg. Pysähtymismatkan pysäytyslaitteen kalibroinnin aikana on oltava 400 +- 20 mm ja vaunun nopeuden 50 +- 1 km/h.Molemmissa tapauksissa mittauslaitteisto saa vasteen, joka on varsin vakaa 60 Hz:iin asti ja kestää 100 Hz:iin asti. Muuntimeen liitettyjen mekaanisten resonanssien ei tulisi vääristää lukemia. Kaapelin pituuden ja lämpötilan vaikutus taajuusalueella olisi otettava huomioon(1)(1) Nämä vaatimukset ovat ISO R 6478/1980 suosituksen mukaisia.LIITE XOHJEET>TAULUKON PAIKKA>LISÄYS>TAULUKON PAIKKA>SelityksetU: Soveltuu "Universal"-luokan turvaistuimille, jotka on hyväksytty tämän ikäryhmän käyttöön.UF: Soveltuu eteenpäin suuntautuville "Universal"-luokan turvaistuimille, jotka on hyväksytty tämän ikäryhmän käyttöön.L: Soveltuu tietyntyyppisille oheisessa luettelossa mainituille lasten turvaistuimille. Tällaiset turvaistuimet voivat kuulua "Specific vehicle", "Restricted", "Semi-Universal" tai "Universal"-luokkaan.B: Kyseiselle ikäryhmälle hyväksytty integroitu turvaistuin.X: Istuin ei sovellu kyseiseen ikäryhmään kuuluville lapsille.LIITE XIKAHDEN VYÖLUKON TESTI(esitetty liitteessä I olevassa 2.7.6.5 kohdassa)>PIC FILE= "L_2000053FI.006102.EPS">LIITE XIIKULUMIS- JA MIKROSIIRTYMÄTESTITKuva 1Tyyppi 1 -testi>PIC FILE= "L_2000053FI.006202.EPS">Esimerkkejä säätölaitteen tyyppiä vastaavista testausjärjestelyistäKuva 2Tyyppi 2 -testi>PIC FILE= "L_2000053FI.006301.EPS">Kuva 3Tyyppi 3 -testi ja mikrosiirtymätesti>PIC FILE= "L_2000053FI.006401.EPS">LIITE XIIIKORROOSIOTESTI>TAULUKON PAIKKA>LIITE XIVTESTIEN SUORITUSJÄRJESTYS>TAULUKON PAIKKA>LIITE XVTURVAVÖIDEN JA KELAUSLAITTEIDEN VÄHIMMÄISVAATIMUKSET OSOITTAVA TAULUKKO>TAULUKON PAIKKA>LIITE XVITUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS>TAULUKON PAIKKA>LIITE XVIILASTEN TURVAJÄRJESTELMIÄ KOSKEVAT VAATIMUKSETLasten turvajärjestelmien hyväksyntää koskevat vaatimukset esitetään Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission säännössä N:o 44 olevassa 2, 6-9 ja 14 kohdassa(1) sekä liitteissä 3-21 muutossarjaan 03 saakka ja se mukaan lukien.(Edellä 6-8 kohdan viittaukset sääntöihin N:o 14, 16 ja 21 käsitetään viittauksiksi direktiiviin 76/115/ETY, tähän direktiiviin ja direktiiviin 74/60/ETY.)(1) Julkaistu EYVL:ssä.LIITE XVIIILASTEN TURVAJÄRJESTELMIÄ KOSKEVAT ASENNUSVAATIMUKSETLasten turvajärjestelmien asentamista koskevat vaatimukset esitetään Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission päätöslauselman R.E.3 liitteessä 13 olevassa 5.2 kohdassa ja lisäyksessä 2, ja ne esitetään tämän liitteen lisäyksessä.LisäysSeuraava teksti on Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission konsolidoidun päätöslauselman R.E.3 (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.1, 11.8.1977) liitteestä 13 (5.2 kohta ja lisäys 2).LIITE 13SUOSITUS MOOTTORIAJONEUVOJEN AIKUISMATKUSTAJIEN TURVAVÖIDEN JA TURVAJÄRJESTELMIEN ASENNUSVAATIMUKSISTA ETEENPÄIN JA TAAKSEPÄIN SUUNNATUILLA ISTUIMILLA>TAULUKON PAIKKA>Lisäys 2AJONEUVON TURVAVYÖLAITTEIDEN YHTEYTEEN ASENNETTAVIEN "YLEISEN" LUOKAN LASTEN TURVAJÄRJESTELMIEN ASENNUSMÄÄRÄYKSET>TAULUKON PAIKKA>Kuva 1Asetelman erittely>PIC FILE= "L_2000053FI.007401.EPS">Kuva 2Asetelman asentaminen ajoneuvon istuimelle(katso 2.6.1 kohta)>PIC FILE= "L_2000053FI.007501.EPS">Kuva 3Yhteensopivuuden tarkistaminen(katso 2.6.1 ja 3.2 kohta)>PIC FILE= "L_2000053FI.007601.EPS">"


title: Komission direktiivi 2004/96/EY, annettu 27 päivänä syyskuuta 2004, neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta sen liitteen I mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen ihon lävistyksessä käytettävien ensiasennuskorujen nikkelin markkinoille saattamisen ja käytön rajoitusten osalta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               28.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 301/51

      KOMISSION DIREKTIIVI 2004/96/EY,
   annettu 27 päivänä syyskuuta 2004,
   neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta sen liitteen I mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen ihon lävistyksessä käytettävien ensiasennuskorujen nikkelin markkinoille saattamisen ja käytön rajoitusten osalta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY (1) ja erityisesti sen 2 a artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivin 76/769/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 94/27/EY (2), mukaisesti nikkeliä ja nikkeliyhdisteitä ei saa käyttää tietyissä ihon lävistyksessä käytettävissä ensiasennuskoruissa eikä tietyissä muissa tuotteissa, elleivät nämä korut tai tuotteet ole direktiivissä 76/769/ETY vahvistettujen vaatimusten mukaisia.

               (2)

               Ihmisten nikkelille herkistymisen riskiä ihon lävistyksessä käytettävien ensiasennuskorujen kautta on äskettäin arvioitu kohdennetussa riskinarvioinnissa, jossa todetaan, että ihon lävistyksessä käytettävien ensiasennuskorujen siirtymien raja-arvo olisi tarkoituksenmukaisempi kuin pitoisuuden raja-arvo.

               (3)

               Tässä direktiivissä säädettyä uutta vapautuvan nikkelin määrää (siirtymien raja-arvoa) olisi mukautettava soveltamalla siihen standardissa EN 1811 vahvistettua kerrointa laboratorioiden välisten vaihtelujen ja mittausepätarkkuuksien kompensoimiseksi. Euroopan standardointikomiteaa pyydetään tarkastelemaan uudelleen standardia EN 1811 erityisesti korjauskertoimen osalta sekä laatimaan tarkistettu standardi, jossa korjauskerrointa ei ole tai jossa se on pienempi.

               (4)

               Riskinarviointi on toimitettu myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevälle tiedekomitealle (CSTEE) vertaisarviointia varten, ja CSTEE on vahvistanut, että nikkelin siirtymien raja-arvo voi johtaa pienempiin herkistymisriskeihin kuin nikkelin pitoisuuden raja-arvo.

               (5)

               Tämän direktiivin säännöksissä otetaan huomioon tiedon, tieteen ja tekniikan nykytaso.

               (6)

               Tätä direktiiviä olisi sovellettava rajoittamatta työsuojelun vähimmäisvaatimuksia koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamista erityisesti kun on kyse toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetusta neuvoston direktiivistä 89/391/ETY (3) ja työntekijöiden suojelemisesta syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille tai perimän muutoksia aiheuttaville aineille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetusta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivistä 2004/37/EY (4) (kuudes neuvoston direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan l kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi).

               (7)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat vaarallisten aineiden ja valmisteiden kaupan teknisten esteiden poistamisesta annettujen direktiivien mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaisia,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 76/769/ETY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 1 päivänä elokuuta 2005. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kyseiset säädöstekstit sekä kyseisten säännösten ja tämän direktiivin säännösten välinen vastaavuustaulukko.
   Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säädöksiä 1 päivästä syyskuuta 2005.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiivin tai niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säädökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 27 päivänä syyskuuta 2004.

            Komission puolesta

         Olli REHN

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 262, 27.9.1976, s. 201. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2004/21/EY (EUVL L 57, 25.2.2004, s. 4).

      (2)  EYVL L 188, 22.7.1994, s. 1.

      (3)  EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (4)  EUVL L 158, 30.4.2004, s. 50.

      LIITE
      Korvataan direktiivin 76/769/ETY liitteessä I olevassa kohdassa 28, Nikkeli, toisen sarakkeen kohta 1 seuraavasti:

                     ”1.

                     missään ensiasennuskoruissa, jotka on tarkoitettu lävistettyihin korviin ja muihin lävistettyihin ihmiskehon osiin, ellei näistä ensiasennuskoruista vapautuvan nikkelin määrä ole alle 0,2 μg/cm2/viikko (siirtymien raja-arvo);”.