title: Komission direktiivi 2007/10/EY, annettu 21 päivänä helmikuuta 2007 , neuvoston direktiivin 92/119/ETY liitteen II muuttamisesta suojavyöhykkeellä swine vesicular -taudin puhjetessa toteutettavien toimenpiteiden osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti )

text:
               1.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 63/24

      KOMISSION DIREKTIIVI 2007/10/EY,
   annettu 21 päivänä helmikuuta 2007,
   neuvoston direktiivin 92/119/ETY liitteen II muuttamisesta suojavyöhykkeellä swine vesicular -taudin puhjetessa toteutettavien toimenpiteiden osalta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon yhteisön yleisistä toimenpiteistä tiettyjen eläintautien torjumiseksi sekä swine vesicular -tautiin liittyvistä erityistoimenpiteistä 17 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/119/ETY (1) ja erityisesti sen 24 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden tuotantoon, jalostukseen, jakeluun ja yhteisön alueelle tuomiseen liittyvistä eläinten terveyttä koskevista säännöistä 16 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/99/EY (2) ja erityisesti sen 4 artiklan 3 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivissä 92/119/ETY vahvistetaan toimenpiteet tiettyjen eläintautien torjumiseksi. Kyseisen direktiivin liitteessä II vahvistetaan swine vesicular -tautia (sian vesikulaaritautia) koskevat erityistoimenpiteet.

               (2)

               Koska neuvoston direktiivit 72/461/ETY (3) ja 80/215/ETY (4) on kumottu 1 päivästä tammikuuta 2006 alkaen, direktiiviin 92/119/ETY sisältyvät viittaukset kyseisiin direktiiveihin olisi korvattava viittauksilla direktiivin 2002/99/EY liitteisiin II ja III.

               (3)

               On aiheellista säätää erityisratkaisuista lihan merkitsemisen ja sen myöhemmän käytön sekä käsiteltyjen tuotteiden määränpään osalta swine vesicular -taudin tautitilanteen niin salliessa, edellyttäen että tämä tehdään siten, ettei swine vesicular -tautia koskevan suojan tasoa heikennetä yhteisön sisäisessä kaupassa eikä kansainvälisessä kaupassa.

               (4)

               Jotkin jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet komissiolle, että alan toimijat ja asiakkaat suhtautuvat kielteisesti direktiivin 2002/99/EY liitteessä II säädettyyn tunnistusmerkkiin. Näin ollen on aiheellista sallia vaihtoehtoinen tunnistusmerkki, jota jäsenvaltiot saattavat päättää käyttää. Valvonnan kannalta on kuitenkin tärkeää, että jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle etukäteen, jos ne päättävät käyttää vaihtoehtoista tunnistusmerkkiä swine vesicular -taudin puhjetessa.

               (5)

               Tässä direktiivissä säädetyn vaihtoehtoisen tunnistusmerkin olisi erotuttava selkeästi muista tunnistusmerkeistä, joita sianlihassa käytetään eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004 (5) tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 853/2004, (EY) N:o 854/2004 ja (EY) N:o 882/2004 täytäntöönpanoa koskevista siirtymäjärjestelyistä sekä asetusten (EY) N:o 853/2004 ja (EY) N:o 854/2004 muuttamisesta 5 päivänä joulukuuta 2005 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2076/2005 (6) mukaisesti.

               (6)

               Toisin kuin direktiivin 92/119/ETY 13 artiklan yleisissä säännöksissä, kyseisen direktiivin liitteessä II esitetyissä swine vesicular -tautia koskevissa erityissäännöksissä ei sallita eläinten vientiä pois suojavyöhykkeellä sijaitsevalta tilalta tapauksissa, joissa siirtokielto on pidetty voimassa yli 30 päivän ajan uusien tautitapausten ilmenemisen vuoksi. On aiheellista säätää tällaisesta poikkeuksesta sellaisten tilojen osalta, joilla voi syntyä ongelmia, jos eläimiä pidetään tilalla yli 30 päivän ajan.

               (7)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 92/119/ETY liitteessä II oleva 7 kohta seuraavasti:

               1)

               Muutetaan 2 alakohta seuraavasti:

                           a)

                           Korvataan g alakohta seuraavasti:

                                       ”g)

                                       edellä f alakohdan i alakohdassa tarkoitetuista sioista saatu liha

                                                   i)

                                                   ei saa päästä yhteisön sisäiseen tai kansainväliseen kauppaan, ja se on merkittävä neuvoston direktiivin 2002/99/EY (7) liitteessä II tarkoitetulla tuoreen lihan terveysmerkinnällä;

                                                   ii)

                                                   on hankittava, leikattava, kuljetettava ja varastoitava erillään yhteisön sisäiseen ja kansainväliseen kauppaan tarkoitetusta lihasta ja käytettävä siten, että vältetään sen joutuminen yhteisön sisäiseen tai kansainväliseen kauppaan tarkoitettuihin lihavalmisteisiin, ellei sille ole tehty direktiivin 2002/99/EY liitteessä III mainittua käsittelyä;

                           b)

                           Lisätään h alakohta seuraavasti:

                                       ”h)

                                                   i)

                                                   poiketen siitä, mitä g alakohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat f alakohdan i alakohdassa tarkoitetuista sioista saadun lihan osalta päättää käyttää muuta kuin direktiivin 2002/99/EY liitteessä II esitettyä erityistä tunnistusmerkkiä edellyttäen, että se erottuu selkeästi muista sianlihaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004 (8) tai komission asetuksen (EY) N:o 2076/2005 (9) mukaisesti käytettävistä tunnistusmerkeistä;
                                                   Jäsenvaltioiden, jotka päättävät käyttää vaihtoehtoista tunnistusmerkkiä, on ilmoitettava asiasta komissiolle elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa.

                                                   ii)

                                                   sovellettaessa i) alakohtaa tunnistusmerkin on oltava luettava, pysyvä ja laadittu helposti luettavin kirjaimin, ja sen on oltava selvästi esillä. Tunnistusmerkin on oltava seuraavanmuotoinen ja sisällettävä seuraavat tiedot:
                                                   XY tarkoittaa asetuksen (EY) N:o 853/2004 liitteessä II olevan I jakson B osan 6 kohdassa vahvistettua asianmukaista maakoodia.
                                                   1234 tarkoittaa asetuksen (EY) N:o 853/2004 liitteessä II olevan I jakson B osan 7 kohdassa tarkoitettua laitoksen hyväksymisnumeroa.

               2)

               Lisätään 5 alakohta seuraavasti:

                           ”5.

                           Jos 2 alakohdan f alakohdassa säädetyt kiellot on pidetty voimassa yli 30 päivän ajan uusien tautitapausten ilmenemisen vuoksi ja tästä aiheutuu eläinten pitämiseen liittyviä ongelmia, toimivaltainen viranomainen voi omistajan perustellusta pyynnöstä ja edellyttäen, että virkaeläinlääkäri on todentanut tosiseikat, sallia eläinten poisviennin suojavyöhykkeellä sijaitsevalta tilalta. Edellä olevaa 2 alakohdan f ja h alakohtaa sovelletaan soveltuvin osin.”

         2 artikla
   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2008. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 21 päivänä helmikuuta 2007.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 62, 15.3.1993, s. 69. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2006/104/EY (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 352).

      (2)  EYVL L 18, 23.1.2003, s. 11.

      (3)  EYVL L 302, 31.12.1972, s. 24. Direktiivi kumottu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/41/EY (EUVL L 157, 30.4.2004, s. 33).

      (4)  EYVL L 47, 21.2.1980, s. 4. Direktiivi kumottu direktiivillä 2004/41/EY.

      (5)  EUVL L 139, 30.4.2004, s. 5. Oikaisu EUVL L 226, 25.6.2004, s. 22. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1791/2006 (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 1).

      (6)  EUVL L 338, 22.12.2005, s. 83.

      (7)  EYVL L 18, 23.1.2003, s. 11.”

      (8)  EUVL L 139, 30.4.2004, s. 55, oikaisu EUVL L 226, 25.6.2004, s. 22.

      (9)  EUVL L 338, 22.12.2005, s. 83.”


Avis juridique important

|

31990L0623

Komission direktiivi 90/623/ETY, annettu 7 päivänä marraskuuta 1990, viljakasvien siementen pitämisestä kaupan annetun neuvoston direktiivin 66/402/ETY liitteen II muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 333 , 30/11/1990 s. 0065 - 0065 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 35 s. 0165  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 35 s. 0165

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 7 päivänä marraskuuta 1990,viljakasvien siementen pitämisestä kaupan annetun neuvoston direktiivin 66/402/ETY liitteen II muuttamisesta (90/623/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon viljakasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/402/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 89/2/ETY(2),sekä katsoo, ettänykyisen tieteellisen ja teknisen tietämyksen mukaisesti, tietyillä kauran (Avena sativa) "kuorettoman" tyypin lajikkeilla olisi mahdollisesti arvoa rehuna,muita kauralajikkeita itävyydeltään vastaavien siementen tuotanto on näiden lajikkeiden osalta kuitenkin vaikeaa,direktiivillä 88/506/ETY(3) komissio päätti, että tieteellisen ja teknisen tietämyksen perusteella on tarkoituksenmukaista alentaa kauran "kuorettoman" tyypin lajikkeiden vähimmäisitävyyttä 75 prosenttiin kauralle direktiivin 66/402/ETY liitteessä II vahvistetusta 85 prosentista puhtaista siemenistä,tätä alentamista sovellettiin vain 30 päivään kesäkuuta 1990 saakka, jotta teknisiä lisätietoja näistä lajikkeista voitiin koota ja arvioida,tekniset lisätiedot ovat osoittaneet, että on tarkoituksenmukaista jatkaa alemman itävyysrajan soveltamista edelleen määräajaksi,jotta teknisiä lisätietoja näistä lajikkeista voidaan koota ja arvioida, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Korvataan direktiivin 66/402/ETY liitteessä II olevan 2 kohdan B alakohdan d alakohdan ilmaisu "30 päivänä kesäkuuta 1990" ilmaisulla "31 päivänä joulukuuta 1992".2 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltiolle.Tehty Brysselissä 7 päivänä marraskuuta 1990.Komission puolestaRay MAC SHARRYKomission jäsen(1) EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2309/66(2) EYVL N:o L 5, 7.1.1989, s. 31(3) EYVL N:o L 274, 6.10.1988, s. 44


Avis juridique important

|

31993L0030

Neuvoston direktiivi 93/30/ETY, annettu 14 päivänä kesäkuuta 1993, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen äänimerkinantolaitteesta

Virallinen lehti nro L 188 , 29/07/1993 s. 0011 - 0018 Suomenk. erityispainos Alue 7 Nide 4 s. 0217  Ruotsink. erityispainos Alue 7 Nide 4 s. 0217

NEUVOSTON DIREKTIIVI 93/30/ETY,annettu 14 päivänä kesäkuuta 1993,kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen äänimerkinantolaitteestaEUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/61/ETY (),ottaa huomioon komission ehdotuksen (),toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa (),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (),sekä katsoo, ettäsisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palveluiden ja pääoman vapaa liikkuvuus taataan; tätä tarkoitusta varten on säädettävä aiheellisista toimenpiteistä,kaikissa jäsenvaltioissa kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen on äänimerkinantolaitteen osalta täytettävä tietyt pakollisin vaatimuksin vahvistetut tekniset ominaisuudet, jotka eroavat jäsenvaltioittain; näiden vaatimusten erilaisuus haittaa yhteisön sisäistä kauppaa,tällaiset sisämarkkinoiden toiminnan esteet voidaan poistaa, jos kaikki jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset kansallisten säännöstensä sijasta,on tarpeen laatia yhdenmukaistetut vaatimukset kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen äänimerkinantolaitteelle, jotta direktiivissä 92/61/ETY säädetyt tyyppihyväksyntää ja osan tyyppihyväksyntää koskevat menettelyt voidaan ottaa käyttöön jokaisen tällaisen ajoneuvotyypin osalta,tällä alalla ehdotetun toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi tässä direktiivissä tarkoitetut yhteisön toimenpiteet ovat tarpeellisia, peräti välttämättömiä, vahvistetun tavoitteen eli ajoneuvotyypin yhteisön tyyppihyväksynnän saavuttamiseksi; yksittäiset jäsenvaltiot eivät erikseen voi saavuttaa sitä riittävässä määrin, jayhteisöön kuulumattomien maiden markkinoille pääsyn helpottamiseksi näyttää tarpeelliselta luoda vastaavuus tämän direktiivin ja säännön N:o 28 ECE/ONU vaatimusten välille,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkien direktiivin 92/61/ETY 1 artiklassa määriteltyjen ajoneuvotyyppien äänimerkinantolaitteisiin.2 artikla Kaksi- tai kolmipyöräisen moottoriajoneuvotyypin äänimerkinantolaitteen osalta osan tyyppihyväksynnän antamismenettely ja näiden ajoneuvojen vapaan liikkumisen ja äänimerkinantolaitteiden vapaan markkinoille saattamisen edellytykset vahvistetaan direktiivin 92/61/ETY II ja III luvussa.3 artikla Tunnustetaan direktiivin 92/61/ETY 11 artiklan mukaisesti tämä direktiivi ja sääntö N:o 28 ECE/ONU (asiakirja E/ECE/TRANS/505 - Rev 1/Add. 27) vaatimuksiltaan vastaaviksi.Osan tyyppihyväksynnän antamisesta vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten on hyväksyttävä edellä mainitun säännön N:o 28 vaatimusten mukaisesti annetut osan tyyppihyväksynnät sekä osan tyyppihyväksyntämerkit tämän direktiivin vaatimusten mukaisesti annettujen vastaavien osan tyyppihyväksyntöjen sijasta.4 artikla Tämä direktiivi voidaan muuttaa direktiivin 70/156/ETY 13 artiklan () mukaisesti:- 3 artiklassa tarkoitetun säännön ECE/ONU muutosten ottamiseksi huomioon,- liitteen mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen.5 artikla 1. Jäsenvaltioiden on viimeistään 14 päivänä joulukuuta 1994 annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.Jäsenvaltiot eivät ensimmäisessä alakohdassa mainitusta päivämäärästä alkaen saa kieltää äänimerkinantolaitteisiin liittyvistä syistä tämän direktiivin mukaisten ajoneuvojen ensimmäistä kertaa liikkeelle laskemista.Niiden on sovellettava ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja säännöksiä 14 päivästä kesäkuuta 1995.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.6 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 14 päivänä kesäkuuta 1993.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. TRØJBORG() EYVL N:o L 225, 10.8.1992, s. 72() EYVL N:o C 293, 9.11.1992, s. 15() EYVL N:o C 337, 21.12.1992, s. 103 jaEYVL N:o C 150, 31.5.1993() EYVL N:o C 73, 15.3.1993, s. 22() EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 92/53/ETY (EYVL N:o L 225, 10.8.1992, s. 1).LIITE I ÄÄNIMERKINANTOLAITTEIDEN OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄÄKOSKEVAT VAATIMUKSET1 MÄÄRITELMÄT Tässä direktiivissä tarkoitetaan:1.1 "äänimerkinantolaitteella" äänimerkin antavaa laitetta, jonka toiminta on tarkoitettu varoittamaan ajoneuvon läsnäolosta tai käsittelystä vaarallisessa tilanteessa tieliikenteessä;1.1.1 laite, jossa on useita ääntä antavia aukkoja, jotka toimivat ainoastaan yhdellä voimanlähteellä, pidetään äänimerkinantolaitteena;1.1.2 äänimerkinantolaitetta, joka koostuu useasta osasta, joista jokainen antaa äänimerkin ja toimii samanaikaisesti yhdestä hallintalaitteesta käynnistämisen jälkeen, pidetään yhtenä äänimerkinantolaitteena;1.2 "äänimerkinantolaitteen tyypillä" äänimerkinantolaitteita, jotka eivät eroa toisistaan olennaisesti erityisesti seuraavilta osiltaan:1.2.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;1.2.2 toimintaperiaate;1.2.3 sähkösyötön tyyppi (tasavirta, vaihtovirta, paineilma);1.2.4 kotelon ulkoinen muoto;1.2.5 äänikalvon tai -kalvojen muoto ja mitat;1.2.6 ääntä antavien aukkojen muoto ja tyyppi;1.2.7 äänen nimellistaajuus tai -taajuudet;1.2.8 nimellinen syöttöjännite;1.2.9 jos merkinantolaite toimii ulkoisen paineilmalähteen avulla, toiminnan nimellispaine.2 VAATIMUKSET2.1 Äänimerkinantolaitteen on annettava yhtäjaksoista ääntä; sen äänitaajuusalue ei saa havaittavasti vaihdella toiminnan aikana. Vaihtovirralla toimivien merkinantolaitteiden osalta tätä vaatimusta sovelletaan ainoastaan generaattorin tasaiseen nopeuteen, jonka on oltava 3.3.2 kohdassa määritellyissä rajoissa.2.2 Merkinantolaitteella on oltava sellaiset ääniominaisuudet (äänienergian jakaantuminen taajuusalueelle, äänenpaineen taso) ja mekaaniset ominaisuudet, että ne osoitetussa järjestyksessä läpäisevät 3 ja 4 osassa määritellyt testit.3 ÄÄNITASON MITTAUKSET3.1 Äänimerkinantolaitetta on testattava mieluiten kaiuttomassa ympäristössä. Vaihtoehtoisesti se voidaan testata puolikaiuttomassa huoneessa tai ulkona aukeassa tilassa. Tässä tapauksessa on toteutettava varotoimia, jotta mittauspaikalle maasta tulevat heijastukset voitaisiin välttää (esimerkiksi käyttämällä imukaihtimia). On tarkastettava, että pallodistortio ei ole yli 1 dB puolipallossa, jonka säde on vähintään 5 m, mitattavaan enimmäistaajuuteen asti, pääasiassa mittaussuunnassa ja laitteen ja mikrofonin korkeudella.Ympäristön aiheuttaman melun on oltava vähintään 10 dB alhaisempi kuin mitattavan äänenpaineen tason.Testattava laite ja mikrofoni on sijoitettava samalle korkeudelle. Korkeuden on oltava 1,15 P1,25 m. Mikrofonin enimmäisherkkyyden akselin on oltava yhdensuuntainen sen suunnan kanssa, jossa merkinantolaitteen äänitaso on suurin.Mikrofoni on asetettava siten, että sen äänikalvo on ± 0,01 m:n etäisyydellä laitteen antaman äänen ulostulotasosta. Jos laitteella on useita ulostuloaukkoja, etäisyys on määriteltävä mikrofonia lähimpänä olevan ulostulotason mukaan.3.2 Äänenpaineen tason mittaukset on tehtävä käyttämällä tarkkuusäänitasomittaria (1 luokka), joka vastaa kansainvälisen sähkötekniikan toimikunnan (IEC) julkaisun N:o 651 ensimmäisen painoksen (1979) vaatimuksia. Kaikki mittaukset on suoritettava käyttämällä nopeaa "fast" aikavakiota. Äänenpaineen yleisten tasojen mittaukset on suoritettava käyttämällä painotuskäyrää (A). Annetun äänen taajuusalue on mitattava käyttämällä äänimerkin Fourier-muunnosta. Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää IEC:n julkaisun N:o 225 ensimmäisen painoksen (1966) vaatimusten mukaisia terssisuodattimia.Tässä tapauksessa äänenpaineen taso keskitaajuuden 2 500 Hz oktaavikaistassa määräytyy lisäämällä äänenpaineen neliölliset keskiarvot keskitaajuuksien 2 000, 2 500 ja 3 150 Hz terssikaistoihin. Joka tapauksessa ainoastaan menetelmää, jossa käytetään Fourier-muunnosta, pidetään vertailumenetelmänä.3.3 Äänimerkinantolaitteen jännitteen on oltava:3.3.1 tasavirralla toimivien äänimerkinantolaitteiden osalta 6,5 V, 13 V tai 26 V sähköteholähteen ulostulosta mitattuna, ja nämä jännitteet vastaavat nimellisjännitteitä 6, 12 tai 24 V;3.3.2 vaihtovirralla toimivien äänimerkinantolaitteiden osalta jännitteen on tultava tämän äänimerkinantolaitteen tyypin kanssa tavanomaisesti käytettävästä vaihtovirtageneraattorista. Tämän äänimerkinantolaitteen ääniominaisuudet on kirjattava vaihtovirtageneraattorin nopeuksilla, jotka ovat 50, 75 ja 100 % valmistajan generaattorille ilmoittamasta enimmäisnopeudesta jatkuvassa toiminnassa. Vaihtovirtageneraattoriin ei saa testin aikana kohdistaa muuta sähkörasitusta. Jäljempänä 4 kohdassa tarkoitettu kestoisuustesti suoritetaan laitteen valmistajan ilmoittamalla nopeudella ja valitsemalla edellä mainitusta valikoimasta.3.4 Jos tasasuunnatun virran lähdettä käytetään vaihtovirralla toimivan äänimerkinantolaitteen testissä, jännitteen vaimentava komponentti ei saa liittimissään, kun se mitataan huipusta huippuun merkinantolaitteiden toimiessa, olla yli 0,1 V.3.5 Tasavirralla toimivien äänimerkinantolaitteiden johtimien resistanssin, mukaan lukien myös liittimien ja kosketinten resistanssin, on oltava niin lähellä seuraavia arvoja kuin mahdollista: P 6 V:n nimellisjännitteellä 0,05 ohmia, P 12 V:n nimellisjännitteellä 0,10 ohmia, P 24 V:n nimellisjännitteellä 0,20 ohmia.3.6 Äänimerkinantolaite on asennettava tukevasti valmistajan siihen tarkoittaman osan tai osien avulla kannattimeen, jonka massa on vähintään kymmenen kertaa suurempi kuin testattavan merkinantolaitteen ja vähintään 30 kg. Lisäksi kannattimen on sijaittava niin, että sen seinämistä tulevat heijastukset ja värinät eivät vaikuta huomattavasti mittaustuloksiin.3.7 Edellä tarkoitetuissa olosuhteissa A-käyrän mukaisesti painotettu äänitaso ei saa ylittää seuraavia arvoja:a)  115 dB(A) äänimerkinantolaitteilla, jotka on tarkoitettu pääasiassa mopoihin, moottoripyöriin ja kolmipyöräisiin moottoripyöriin, joiden teho on enintään 7 kW,b)  118 dB(A) äänimerkinantolaitteilla, jotka on tarkoitettu pääasiassa moottoripyöriin ja kolmipyöräisiin moottoripyöriin, joiden teho on yli 7 kW.3.7.1 Lisäksi äänenpaineen on taajuuskaistoilla 1 800 P3550 Hz oltava enemmän kuin kaikkien yli 3 550 Hz olevien taajuuskomponenttien ja joka tapauksessa vähintään:a)  90 dB(A) pääasiassa mopoihin tarkoitetuilla äänimerkinantolaitteilla;b)  95 dB(A) äänimerkinantolaitteilla, jotka on pääasiassa tarkoitettu moottoripyöriin ja kolmipyöräisiin moottoripyöriin, joiden teho on enintään 7 kW;c)  105 dB(A) äänimerkinantolaitteilla, jotka on pääasiassa tarkoitettu moottoripyöriin ja kolmipyöräisiin moottoripyöriin, joiden teho on yli 7 kW.3.7.2 Äänimerkinantolaitteita, joilla on 3.7.1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut ominaisuudet, voidaan käyttää 3.7.1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuissa ajoneuvoissa; äänimerkinantolaitteita, joilla on 3.7.1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut ääniominaisuudet, voidaan käyttää mopoissa.3.8 Edellä tarkoitettujen ominaisuuksien on oltava myös merkinantolaitteissa, jotka jätetään 4 kohdassa tarkoitettuun kestoisuustestiin. Syöttöjännitteen vaihtelun on tasavirralla toimivilla äänimerkinantolaitteilla oltava 115 P95 % nimellisjännitteestä ja vaihtovirralla toimivilla äänimerkinantolaitteilla 50 P100 % generaattorin enimmäisnopeudesta, jonka generaattorin valmistaja on ilmoittanut jatkuvalle käytölle.3.9 Toiminnan ja 3.7 kohdassa tarkoitetun vähimmäisarvon saavuttamisen välille jäävä aika ei saa olla yli 0,2 sekuntia mitattuna 20 ± 5 oC:n ympäristön lämpötilassa. Tämä vaatimus soveltuu erityisesti pneumaattisiin ja sähköpneumaattisiin merkinantolaitteisiin.3.10 Pneumaattisilla ja sähköpneumaattisilla merkinantolaitteilla on oltava niiden valmistajien laitteille vahvistamissa syöttöolosuhteissa sama ääntä koskeva suorituskyky kuin sähköllä toimivilla äänimerkinantolaitteilla.3.11 Moniäänilaitteiden, jossa jokainen ääntä antava rakenneosa voi toimia itsenäisesti, edellä mainitut vähimmäisarvot on saatava jokaisen yksinään toimivan rakenneosan osalta. Yleisen äänitason enimmäisarvo on saatava kaikilla rakenneosilla niiden toimiessa samanaikaisesti.4. KESTOISUUSTESTI4.1 Äänimerkinantolaitteen nimellisjännitteen ja johtimen resistanssin on oltava 3.3 P3.5 kohdan mukaiset, ja laitetta on käytettävä: P 10 000 kertaa merkinantolaitteiden osalta, jotka on tarkoitettu pääasiassa mopoihin, moottoripyöriin ja kolmipyöräisiin moottoripyöriin, joiden teho on enintään 7 kW, P 50 000 kertaa merkinantolaitteiden osalta, jotka on tarkoitettu pääasiassa moottoripyöriin ja kolmipyöräisiin moottoripyöriin, joiden teho on yli 7 kW,jokaisella kerralla sekunnin ajan, jota seuraa neljän sekunnin tauko. Testin aikana äänimerkinantolaitetta on jäähdytettävä ilmavirralla, jonka virtausnopeus on noin 10 m/s.4.2 Jos testi tehdään eristetyssä huoneessa, huoneen on oltava niin tilava, että merkinantolaitteen kehittämä lämpö jakaantuu huoneessa tavanomaisesti kestoisuustestin aikana.4.3 Lämpötilan on testaushuoneessa oltava +15  P +30 oC.4.4 Kun testeistä on tehty yli puolet ja jos äänimerkinantolaitteen äänitasoa koskevat ominaisuudet ovat tuolloin muuttuneet ennen testiä vallinneeseen tasoon nähden, merkinantolaitetta voidaan säätää. Vaaditun käyttökertojen kokonaismäärän jälkeen äänimerkinantolaitteen on läpäistävä 3 kohdassa esitetty testi mahdollisesti tarvittavan lisäsäädön jälkeen.4.5 Elektropneumaattistyyppiset äänimerkinantolaitteet voidaan voidella valmistajan suosittelemalla öljyllä joka 10 000 käyttökerran jälkeen.5. OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKKI5.1 Kaikissa osana tyyppihyväksytyn tyypin mukaisesti tuotetuissa äänimerkinantolaitteissa on oltava direktiivin 92/61/ETY liitteessä V määrättyjen vaatimusten mukainen osan tyyppihyväksyntämerkki.Lisäys 1Ilmoituslomake kaksi- tai kolmipyöräisiin moottoriajoneuvoihin tarkoitetustaäänimerkinantolaitteen tyypistä(Liitetään osan tyyppihyväksyntähakemukseen, jos se esitetään erillään ajoneuvontyyppihyväksyntähakemuksesta.)Järjestysnumero (hakijan antama)Osan tyyppihyväksyntähakemuksessa, joka koskee kaksi- ja kolmipyöräisiin moottoriajoneuvoihin tarkoitetun äänimerkinantolaitteen tyyppiä, on eriteltävä tiedot, jotka esitetään direktiivin 92/61/ETY liitteessä II olevan A osan 9.5.1 P9.5.4 kohdassa.Lisäys 2Viranomaisen nimiOsan tyyppihyväksyntätodistus kaksi- ja kolmipyöräisiin moottoriajoneuvoihin tarkoitetusta äänimerkinantolaitteen tyypistäMALLI :n teknisen tutkimuslaitoksen seloste N:o päiväys Osan tyyppihyväksyntänumero Laajennusnumero1. Äänimerkinantolaitteen merkki2. Äänimerkinantolaitteen tyyppi ja ajoneuvo(t), johon (joihin) se (ne ) on tarkoitettu (moottoripyöristä ja kolmipyöräisistä moottoripyöristä on mainittava teho [ 7 kW])3. Valmistajan nimi ja osoite 4. Valmistajan edustajan nimi ja osoite (tarvittaessa) 5. Päivä, jona äänimerkinantolaite toimitettiin testattavaksi6. Osan tyyppihyväksyntä annettu/evätty ()7. Paikka8. Päiväys9. Allekirjoitus LIITE II VAATIMUKSET, JOTKA KOSKEVAT ÄÄNIMERKINANTOLAITTEIDEN ASENNUSTAKAKSI- JA KOLMIPYÖRÄISIIN MOOTTORIAJONEUVOIHIN1 MÄÄRITELMÄT Tässä direktiivissä tarkoitetaan:1.1 "ajoneuvotyypillä" ajoneuvoja, jotka eivät eroa toisistaan olennaisesti, erityisesti seuraavilta osiltaan:1.1.1 ajoneuvoon asennettujen äänimerkinantolaitteiden määrää ja tyyppiä tai tyyppejä;1.1.2 merkinantolaitteiden sovitusosia ajoneuvoihin;1.1.3 merkinantolaitteiden sijaintia ajoneuvossa;1.1.4 niiden rakenneosien jäykkyyttä, joihin merkinantolaite tai -laitteet asennetaan;1.1.5 ajoneuvon etuosan muodostavan rungon muotoa ja materiaaleja, jotka ovat omiaan vaikuttamaan merkinantolaitteen tai merkinantolaitteiden antamien äänten äänitasoon ja antamaan peittovaikutuksia.2 VAATIMUKSET2.1 Kaikki ajoneuvot on varustettava tämän direktiivin mukaisesti osana tyyppihyväksytyn tai moottoriajoneuvojen äänimerkinantolaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/388/ETY mukaisesti osana tyyppihyväksytyn äänimerkinantolaitteen tyypillä (); mopot, jotka on varustettu enintään 0,5 kW tehoisella moottorilla ja joiden suurin rakenteellinen nopeus on enintään 25 km/h, voidaan kuitenkin varustaa osana tyyppihyväksytyllä äänimerkinantolaitteella tai mekaanisella merkinantolaitteella, jota ei ole osana tyyppihyväksytty. Viimeksi tarkoitetussa tapauksessa valmistajan on ilmoitettava, että mekaaninen merkinantolaite vastaa kyseiseen merkinantolaitteen tyyppiin sovellettavia vaatimuksia, jotka ovat voimassa siinä jäsenvaltiossa, jossa matalatehoista mopoa pidetään kaupan.2.2 Testausjännitteen on oltava liitteessä I olevassa 3.3 kohdassa vahvistetun jännitteen mukainen.2.3 Äänenpaineen tason mittaukset suoritetaan liitteessä I olevassa 3.2 kohdassa vahvistetuissa olosuhteissa.2.4 Ajoneuvoon asennetun laitteen tai asennettujen laitteiden antama A-käyrän mukaisesti painotettu äänenpaineen taso mitataan 7 metrin etäisyydellä ajoneuvon edestä aukealla ja mahdollisimman tasaisella alustalla, ja tasavirralla toimivien äänimerkinantolaitteiden osalta moottorin ollessa sammutettuna.2.5 Mittauslaitteen mikrofoni on sijoitettava suunnilleen ajoneuvon pituussuuntaiselle keskiviivalle.2.6 Ympäristön ja tuulen aiheuttaman melun äänenpaineen tason on oltava vähintään 10 dB (A) mitattavaa äänitasoa pienempi.2.7 Äänenpaineen enimmäistaso on pyrittävä tuottamaan 0,5 ja 1,5 m:n korkeudella maanpinnasta olevassa segmentissä.2.8 Mitattaessa 2.2 P2.7 kohdassa täsmennetyissä olosuhteissa testattavan äänimerkin äänitason enimmäis Parvon on oltava vähintään:a)  75 dB(A) ja enintään 112 dB(A) mopojen äänimerkille;b)  80 dB(A) ja enintään 112 dB (A) moottoripyörien ja kolmipyöräisten moottoripyörien, joiden teho on enintään 7 kW, äänimerkille;c)  93 dB (A) ja enintään 112 dB (A) moottoripyörille ja kolmipyöräisille moottoripyörille, joiden teho on yli 7 kW, äänimerkille.Lisäys 1Ilmoituslomake äänimerkinantolaitteiden asennuksesta kaksi- tai kolmipyöräiseenmoottoriajoneuvotyyppiin(Liitetään osan tyyppihyväksyntähakemukseen, jos se esitetään erillään ajoneuvontyyppihyväksyntähakemuksesta.)Järjestysnumero (hakijan antama) Osan tyyppihyväksyntähakemuksessa, joka koskee äänimerkinantolaitteiden asennusta kaksi- tai kolmipyöräiseen ajoneuvoon, on eriteltävä tiedot, jotka esitetään direktiivin 92/61/ETY liitteessä II olevan A osan kohdassa: P 0.1 P 0.2 P 0.4-0.6 P 3.2.5.  P 3.2.5.2.2. P 9.5.5.Lisäys 2Viranomaisen nimiOsan tyyppihyväksyntätodistus, joka koskee äänimerkinantolaitteen asennusta kaksi- taikolmipyöräiseen moottoriajoneuvotyyppiinMALLI :n teknisen tutkimuslaitoksen seloste N:o päiväys Osan tyyppihyväksyntänumero Laajennusnumero 1. Ajoneuvon tavaramerkki tai kaupallinen merkki 2. Ajoneuvotyyppi 3. Valmistajan nimi ja osoite 4. Valmistajan edustajan nimi ja osoite (tarvittaessa) 5. Päivä, jona ajoneuvo toimitettiin testattavaksi 6. Osan tyyppihyväksyntä annettu/evätty () 7. Paikka 8. Päiväys 9. Allekirjoitus


title: Komission direktiivi 2007/14/EY, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2007 , säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 2004/109/EY tiettyjen säännösten täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä

text:
               9.3.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 69/27

         KOMISSION DIREKTIIVI 2007/14/EY,
   annettu 8 päivänä maaliskuuta 2007,
   säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 2004/109/EY tiettyjen säännösten täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta ja direktiivin 2001/34/EY muuttamisesta 15 päivänä joulukuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/109/EY (1) ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan a alakohdan, 5 artiklan 6 kohdan ensimmäisen alakohdan, 5 artiklan 6 kohdan c alakohdan, 9 artiklan 7 kohdan, 12 artiklan 8 kohdan b–e alakohdan, 13 artiklan 2 kohdan, 14 artiklan 2 kohdan, 21 artiklan 4 kohdan a alakohdan, 23 artiklan 4 kohdan ii alakohdan ja 23 artiklan 7 kohdan,
   on kuullut teknisissä kysymyksissä Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komiteaa (2),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivissä 2004/109/EY vahvistetaan yleiset periaatteet avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamiselle, kun kyseessä on sellaisten äänioikeuksien tai rahoitusvälineiden hallussapito, joista seuraa oikeus hankkia olemassa olevia äänioikeutettuja osakkeita. Direktiivillä pyritään varmistamaan, että julkistamalla täsmälliset, kattavat ja ajantasaiset tiedot arvopaperien liikkeeseenlaskijoista lisätään ja ylläpidetään sijoittajien luottamusta. Direktiivissä myös edellytetään, että huomattavien omistusosuuksien muutoksista ilmoitetaan liikkeeseenlaskijoille, joten sillä pyritään varmistamaan, että liikkeeseenlaskija voi tiedottaa asiasta yleisölle.

               (2)

               Avoimuusvaatimuksia koskevien sääntöjen täytäntöönpanosäännöillä olisi samoin varmistettava korkeatasoinen sijoittajansuoja sekä tehostettava markkinoiden toimintaa, ja näitä sääntöjä olisi sovellettava yhdenmukaisella tavalla.

               (3)

               Sijoittajille on ilmoitettava liikkeeseenlaskijan valitsemasta kotijäsenvaltiosta, ja näihin menettelyihin on aiheellista soveltaa samaa menettelyä kuin säänneltyihin tietoihin sovelletaan direktiivin 2004/109/EY nojalla.

               (4)

               Jos puolivuotiskatsausten lyhennettyjä tilinpäätösasiakirjoja ei ole laadittu kansainvälisten tilinpäätösstandardien mukaisesti, näiden katsausten vähimmäissisällön olisi oltava sellainen, että vältetään harhaanjohtavan kuvan antamista liikkeeseenlaskijan varoista, veloista, taloudellisesta asemasta sekä voitosta tai tappiosta. Puolivuotiskatsausten olisi oltava sisällöltään sellaisia, että niillä varmistetaan asianmukainen avoimuus sijoittajiin nähden antamalla säännöllisesti tietoa liikkeeseenlaskijan tuloksesta, ja kyseiset tiedot olisi esitettävä niin, että niitä on helppo verrata edellisen vuoden vuositilinpäätöksessä oleviin tietoihin.

               (5)

               Osakkeiden liikkeeseenlaskijoiden, jotka laativat konsolidoidun tilinpäätöksen kansainvälisten tilinpäätösstandardien (IAS) ja IFRS-standardien (International Financial Reporting Standards) mukaisesti, olisi sovellettavaa kyseisissä standardeissa esitettyä määritelmää lähipiirin liiketoimista, kun ne esittävät vuositilinpäätöksiä ja puolivuotiskatsauksia direktiivin 2004/109/EY nojalla. Osakkeiden liikkeeseenlaskijoiden, jotka eivät laadi konsolidoitua tilinpäätöstä ja joiden ei edellytetä soveltavan IAS- ja IFRS-standardeja, olisi sovellettava perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla, yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä 25 päivänä heinäkuuta 1978 annetussa neuvoston direktiivissä 78/660/ETY (3) esitettyä määritelmää lähipiirin liiketoimista, kun ne esittävät puolivuotiskatsauksia direktiivin 2004/109/EY nojalla.

               (6)

               Jotta voidaan hyödyntää direktiivin 2004/109/EY mukaista poikkeusta huomattavia omistusosuuksia koskevasta ilmoitusvelvollisuudesta, kun kyseessä ovat yksinomaan selvitysoperaatioita varten hankittavat osakkeet, ”lyhyen selvitysjakson” enimmäispituuden olisi oltava mahdollisimman lyhyt.

               (7)

               Jotta asianomainen toimivaltainen viranomainen voisi valvoa niiden säännösten noudattamista, jotka koskevat markkinatakaajille huomattavia omistusosuuksia koskevasta ilmoitusvelvollisuudesta myönnettyä poikkeusta, markkinatakaajan, joka haluaa hyödyntää poikkeusta, olisi ilmoitettava, että se toimii tai aikoo toimia markkinatakaajana, sekä osakkeet tai rahoitusvälineet, joiden markkinatakaajana se toimii.

               (8)

               Markkinatakaustoimien täydellinen avoimuus on erityisen tärkeää. Markkinatakaajan pitäisi näin ollen pystyä asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä yksilöimään kyseisen liikkeeseenlaskijan osalta toteutetut toimet ja erityisesti markkinatakaustoimia varten hallussa pidetyt osakkeet tai rahoitusvälineet.

               (9)

               Kaupankäyntipäivien kalenterin osalta määräajat on toiminnan helpottamiseksi aiheellista laskea viittaamalla liikkeeseenlaskijan jäsenvaltion kaupankäyntipäiviin. Avoimuuden lisäämiseksi olisi kuitenkin säädettävä, että kukin toimivaltainen viranomainen ilmoittaa sijoittajille ja markkinaosapuolille alueellaan sijaitsevien tai toimivien erilaisten säänneltyjen markkinoiden kaupankäyntipäivät.

               (10)

               On aiheellista määritellä, milloin ilmoituksentekijän velvollisuus ilmoittaa huomattavista omistusosuuksista käynnistyy joko yksittäin tai yhteisesti, ja kuinka tämä velvollisuus täytetään, jos äänioikeutta käyttää edustaja.

               (11)

               On kohtuullista olettaa, että luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt huolehtivat hyvin velvollisuuksista, joita niille aiheutuu niiden hankkiessa tai luovuttaessa huomattavia omistusosuuksia. Näin ollen tällaiset henkilöt ovat hyvin pian tietoisia tällaisista hankinnoista tai luovutuksista tai mahdollisuudesta käyttää äänioikeutta, ja sen vuoksi on aiheellista asettaa ainoastaan hyvin lyhyt määräaika asianomaisen liiketoimen jälkeen, jonka kuluttua niiden katsotaan saaneen tiedon.

               (12)

               Poikkeusta velvollisuudesta laskea yhteen huomattavat omistusosuudet olisi sovellettava ainoastaan sellaisiin emoyrityksiin, jotka voivat osoittaa, että niiden tytäryhteisöt, jotka ovat rahoitusyhtiöitä tai sijoituspalveluyrityksiä, täyttävät riittävät riippumattomuusvaatimukset. Täydellisen avoimuuden varmistamiseksi asiasta olisi annettava ennakkoilmoitus asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle. Tässä yhteydessä ilmoituksessa olisi tarpeen mainita toimivaltainen viranomainen, joka valvoo rahastoyhtiön toimintaa arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/611/ETY (4) nojalla säädettyjen edellytysten mukaisesti, vaikka rahastoyhtiölle ei olisi annettu toimilupaa direktiivin nojalla, jolloin edellytyksenä on, että rahastoyhtiötä valvotaan kansallisen lainsäädännön nojalla.

               (13)

               Direktiivin 2004/109/EY soveltamiseksi ilmoitettaessa huomattavista omistusosuuksista olisi otettava huomioon sellaiset rahoitusvälineet, jotka antavat haltijalle ehdottoman oikeuden hankkia kohde-etuutena olevat osakkeet tai joiden haltijan omassa harkinnassa on, hankkiiko hän kohde-etuutena olevat osakkeet vai saako käteismaksun juoksuajan päätyttyä. Sen vuoksi rahoitusvälineiksi ei tulisi katsoa välineitä, jotka antavat haltijalle oikeuden saada osakkeita riippuen siitä, saavuttaako kohde-etuutena olevan osakkeen hinta tietyn tason tietyllä hetkellä. Rahoitusvälineiksi ei myöskään pitäisi katsoa välineitä, jotka antavat välineen liikkeeseenlaskijalle tai kolmannelle osapuolelle oikeuden antaa osakkeita tai käteisvaroja välineen haltijalle juoksuajan päätyttyä.

               (14)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (5) liitteessä I olevaan C jaksoon sisältyviä rahoitusvälineitä, joita ei mainita tämän komission direktiivin 11 artiklan 1 kohdassa, ei pidetä direktiivin 2004/109/EY 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuina rahoitusvälineinä.

               (15)

               Direktiivissä 2004/109/EY vahvistetaan korkeatasoiset vaatimukset säänneltyjen tietojen levittämiselle. Direktiivin soveltamiseksi ei riitä, että tiedot ovat pelkästään saatavilla, sillä tämä merkitsee, että sijoittajan on aktiivisesti haettava tietoja. Näin ollen tietojen levittämisen on merkittävä sitä, että liikkeeseenlaskija levittää tiedot aktiivisesti tiedotusvälineille sijoittajien saavuttamiseksi.

               (16)

               Säänneltyjen tietojen levittämiseen liittyvät vähimmäislaatuvaatimukset ovat tarpeen sen varmistamiseksi, että sijoittajilla on yhtäläiset mahdollisuudet saada säännellyt tiedot, vaikka sijoittaja olisikin sijoittautunut johonkin muuhun jäsenvaltioon kuin liikkeeseenlaskijan jäsenvaltioon. Liikkeeseenlaskijoiden on varmistettava vähimmäisvaatimusten täyttyminen siten, että ne joko levittävät säännellyt tiedot itse tai antavat tämän kolmannen osapuolen tehtäväksi. Jos levittäminen annetaan kolmannen osapuolen tehtäväksi, sen on kyettävä levittämään tiedot riittävissä olosuhteissa ja sillä on oltava käytössä riittävä järjestelmä sen varmistamiseksi, että sen saamat säännellyt tiedot ovat peräisin asianomaiselta liikkeeseenlaskijalta eikä ole merkittävää tietojen turmeltumisen tai julkaisemattomien sisäpiiritietojen luvattoman käytön riskiä. Jos kolmas osapuoli, kuten tiedotusvälineet, toimivaltaiset viranomaiset, arvopaperipörssit tai virallisesti nimetystä säilytysjärjestelmästä vastaava yhteisö, tarjoaa muita palveluita tai suorittaa muita tehtäviä, tällaiset palvelut tai tehtävät on pidettävä selkeästi erillään niistä palveluista ja tehtävistä, jotka liittyvät säänneltyjen tietojen levittämiseen. Kun tietoja välitetään tiedotusvälineille, liikkeeseenlaskijoiden tai kolmansien osapuolten olisi käytettävä ensisijaisesti sähköisiä keinoja ja tietotekniikka-alan vakioasetuksia tietojenkäsittelyn helpottamiseksi ja nopeuttamiseksi.

               (17)

               Lisäksi vähimmäisvaatimuksena on, että säännellyt tiedot levitetään tavalla, jolla varmistetaan tietojen levittäminen mahdollisimman laajalle yleisölle ja mahdollisuuksien mukaan samanaikaisesti liikkeeseenlaskijan kotijäsenvaltiossa ja sen ulkopuolella. Tämä ei rajoita jäsenvaltioiden oikeutta pyytää liikkeeseenlaskijoita julkaisemaan osan tai kaikki säännellyistä tiedoista sanomalehtien välityksellä eikä liikkeeseenlaskijoiden mahdollisuutta julkaista säännellyt tiedot omilla verkkosivuillaan tai muilla verkkosivuilla, joille sijoittajilla on pääsy.

               (18)

               Säännöt olisi katsottava vastaaviksi, jos yhteisön ulkopuolisen maan yleiset julkistamissäännöt tarjoavat sellaisen ymmärrettävän ja laajalti katsottuna vastaavan arvion liikkeeseenlaskijan asemasta, jonka avulla voidaan tehdä samanlainen päätös kuin jos tiedot olisi saatu direktiivin 2004/109/EY mukaisten vaatimusten nojalla, vaikka nämä vaatimukset eivät olisikaan samanlaiset. Vastaavuus olisi kuitenkin rajattava asianomaisten tietojen sisältöön, eikä poikkeuksia direktiivissä 2004/109/EY säädettyihin määräaikoihin tulisi hyväksyä.

               (19)

               Sen määrittelemiseksi, täyttääkö yhteisön ulkopuolisen maan liikkeeseenlaskija direktiivin 2004/109/EY 4 artiklan 3 kohdassa säädettyjä vaatimuksia vastaavat vaatimukset, on tärkeää varmistaa johdonmukaisuus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 109/71/EY täytäntöönpanosta esitteiden sisältämien tietojen, esitteiden muodon, viittauksina esitettävien tietojen, julkistamisen ja mainonnan osalta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 809/2004 (6) kanssa erityisesti esitteeseen sisällytettävien taloudellisten vertailutietojen osalta.

               (20)

               Riippumattomuusvaatimusten vastaavuuden osalta rahastoyhtiön tai sijoituspalveluyrityksen emoyrityksen, jonka sääntömääräinen kotipaikka on yhteisön ulkopuolisessa maassa, olisi pystyttävä käyttämään hyväkseen direktiivin 2004/109/EY 12 artiklan 4 tai 5 kohdassa säädettyä poikkeusta riippumatta siitä, edellytetäänkö yhteisön ulkopuolisen maan lainsäädännössä lupaa sille, että määräysvallassa oleva rahastoyhtiö tai sijoituspalveluyritys voi suorittaa rahastoyhtiötoimintaa tai salkunhoitotoimia, edellyttäen, että tietyt riippumattomuusedellytykset täyttyvät.

               (21)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan arvopaperikomitean lausunnon mukaisia,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Kohde
   Tässä direktiivissä annetaan direktiivin 2004/109/EY 2 artiklan 1 kohdan i alakohdan ii alakohdan, 5 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan, 5 artiklan 4 kohdan toisen virkkeen, 9 artiklan 1, 2 ja 4 kohdan, 10 artiklan, 12 artiklan 1, 2, 4, 5 ja 6 kohdan, 12 artiklan 2 kohdan a alakohdan, 13 artiklan 1 kohdan, 21 artiklan 1 kohdan sekä 23 artiklan 1 ja 6 kohdan yksityiskohtaiset täytäntöönpanosäännöt.
   2 artikla
   Menettely kotijäsenvaltion valitsemiseksi

      (Direktiivin 2004/109/EY 2 artiklan 1 kohdan i alakohdan ii alakohta)

   Kun liikkeeseenlaskija on valinnut kotijäsenvaltion, valinnasta ilmoitetaan noudattaen samaa menettelyä kuin säänneltyjen tietojen antamiseen sovelletaan.
   3 artikla
   Konsolidoimattomien puolivuotiskatsausten tilinpäätösasiakirjojen vähimmäissisältö

      (Direktiivin 2004/109/EY 5 artiklan 3 kohdan toinen alakohta)

   1.   Jos puolivuotiskatsauksen lyhennettyjä tilinpäätösasiakirjoja ei laadita noudattaen asetuksen (EY) N:o 1606/2002 6 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti hyväksyttyjä kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja, näiden puolivuotiskatsausten vähimmäissisällön on oltava tämän artiklan 2 ja 3 kohdan mukainen.
   2.   Lyhennetyn taseen ja lyhennetyn tuloslaskelman on sisällettävä kaikki viimeisimpään liikkeeseenlaskijan vuositilinpäätökseen sisältyneet otsikkorivit ja välisummat. Lisäksi on esitettävä muita eriä, jos niiden poisjättämisen vuoksi puolivuotiskatsauksen tilinpäätösasiakirjat antaisivat harhaanjohtavan kuvan liikkeeseenlaskijan varoista, veloista, taloudellisesta asemasta sekä liikevoitosta tai -tappiosta.
   Lisäksi on esitettävä seuraavat vertailutiedot:

               a)

               tase tarkasteltavana olevan tilikauden ensimmäisen puolivuotiskauden lopussa ja vertailutase kuluvaa tilikautta välittömästi edeltäneen tilikauden lopussa;

               b)

               tarkasteltavana olevan tilikauden ensimmäisen puolivuotiskauden tuloslaskelma ja – kun on kulunut kaksi vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä – vertailutiedot edellisen tilikauden vertailukelpoiselta ajanjaksolta.

         3.   Liitetietojen on sisällettävä seuraavat:

               a)

               riittävät tiedot sen varmistamiseksi, että puolivuotiskatsauksen lyhennettyjä tilinpäätösasiakirjoja voidaan verrata vuositilinpäätökseen;

               b)

               riittävät tiedot ja selitykset, joiden avulla voidaan varmistaa, että käyttäjä ymmärtää oikein taseeseen ja tuloslaskelmaan vaikuttavat määrien mahdolliset olennaiset muutokset ja asianomaisella puolivuotiskaudella mahdollisesti tapahtuneen kehityksen.

         4 artikla
   Tärkeimmät lähipiirin liiketoimet

      (Direktiivin 2004/109/EY 5 artiklan 4 kohdan toinen virke)

   1.   Osakkeiden liikkeeseenlaskijoiden on julkaistava osavuotisissa toimintakertomuksissa tärkeimmistä lähipiirin liiketoimista vähintään seuraavat:

               a)

               lähipiirin liiketoimet, jotka on toteutettu tarkasteltavana olevan tilikauden ensimmäisen puolivuotiskauden aikana ja jotka ovat olennaisesti vaikuttaneet yrityksen taloudelliseen asemaan tai tulokseen kyseisellä ajanjaksolla;

               b)

               viimeisimmässä vuositilinpäätöksessä kuvatuissa lähipiirin liiketoimissa mahdollisesti tapahtuneet muutokset, joilla saattaa olla olennainen vaikutus yrityksen taloudelliseen asemaan tai tulokseen tarkasteltavana olevan tilikauden ensimmäisen puolivuotiskauden aikana.

         2.   Jos osakkeiden liikkeeseenlaskijan ei edellytetä laativan konsolidoitua tilinpäätöstä, sen on ilmoitettava ainakin direktiivin 78/660/EY 43 artiklan 1 kohdan 7b alakohdassa tarkoitetut lähipiirin liiketoimet.
   5 artikla
   Tavanomaisen lyhyen selvitysjakson enimmäispituus

      (Direktiivin 2004/109/EY 9 artiklan 4 kohta)

   Tavanomaisen lyhyen selvitysjakson enimmäispituus on kolme liiketoimen jälkeistä kaupankäyntipäivää.
   6 artikla
   Toimivaltaisen viranomaisen markkinatakaajiin soveltamat valvontajärjestelmät

      (Direktiivin 2004/109/EY 9 artiklan 5 kohta)

   1.   Markkinatakaajan, joka haluaa hyödyntää direktiivin 2004/109/EY 9 artiklan 5 kohdassa säädettyä poikkeusta, on ilmoitettava, että se toteuttaa tai aikoo toteuttaa tiettyä liikkeeseenlaskijaa koskevia markkinatakaustoimia, liikkeeseenlaskijan kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle viimeistään direktiivin 2004/109/EY 12 artiklan 2 kohdassa säädetyssä määräajassa.
   Kun markkinatakaaja lopettaa asianomaista liikkeeseenlaskijaa koskevat markkinatakaustoimensa, sen on ilmoitettava asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle.
   2.   Jos markkinatakaaja haluaa hyödyntää direktiivin 2004/109/EY 9 artiklan 5 kohdassa säädettyä poikkeusta ja liikkeeseenlaskijan toimivaltainen viranomainen pyytää markkinatakaajaa yksilöimään markkinatakaustoimia varten hallussa pidetyt osakkeet tai rahoitusvälineet, kyseinen markkinatakaaja voi yksilöidä osakkeet tai rahoitusvälineet millä tahansa todennettavissa olevilla keinoilla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2004/109/EY 24 artiklan soveltamista. Ainoastaan silloin kun markkinatakaaja ei pysty yksilöimään asianomaisia osakkeita tai rahoitusvälineitä, sitä voidaan pyytää säilyttämään ne erillisellä tilillä niiden yksilöintiä varten.
   3.   Jos kansallisessa lainsäädännössä edellytetään markkinatakaajan ja pörssin ja/tai liikkeesenlaskijan välistä markkinatakaussopimusta, markkinatakaajan on asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä toimitettava sopimus mainitulle viranomaiselle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2004/109/EY 24 artiklan 4 kohdan a alakohdan soveltamista.
   7 artikla
   Kalenteri kaupankäyntipäivistä

      (Direktiivin 2004/109/EY 12 artiklan 2 ja 6 kohta sekä 14 artiklan 1 kohta)

   1.   Direktiivin 2004/109/EY 12 artiklan 2 ja 6 kohdan sekä 14 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi käytetään liikkeeseenlaskijan kotijäsenvaltion kalenteria kaupankäyntipäivistä.
   2.   Kunkin toimivaltaisen viranomaisen on julkaistava verkkosivuillaan kalenteri lainkäyttövaltaansa kuuluvalla alueella sijaitsevien tai toimivien säänneltyjen markkinoiden kaupankäyntipäivistä.
   8 artikla
   Osakkeenomistajat ja direktiivin 2004/109/EY 10 artiklassa tarkoitetut luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt, joilta edellytetään ilmoitusta huomattavista omistusosuuksista

      (Direktiivin 2004/109/EY 12 artiklan 2 kohta)

   1.   Direktiivin 2004/109/EY 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ilmoitusvelvollisuus, joka syntyy heti, kun hallussa oleva osuus äänioikeuksista saavuttaa tai leikkaa sovellettavat raja-arvot direktiivin 2004/109/EY 10 artiklassa tarkoitettujen liiketoimien toteuttamisen jälkeen, on kunkin osakkeenomistajan tai kyseisen direktiivin 10 artiklassa tarkoitetun kunkin luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön yksilöllinen velvollisuus taikka molempien velvollisuus, jos kunkin osapuolen hallussa oleva osuus äänioikeuksista saavuttaa tai leikkaa sovellettavat raja-arvot.
   Direktiivin 2004/109/EY 10 artiklan a alakohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa ilmoitusvelvollisuus on kaikkien sopimuksen osapuolien yhteinen velvollisuus.
   2.   Jos direktiivin 2004/109/EY 10 artiklan h alakohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa osakkeenomistaja antaa oikeuden käyttää äänioikeutta yhdessä osakkeenomistajien kokouksessa, ilmoitus voidaan tehdä yhtenä ilmoituksena valtakirjan antamishetkellä edellyttäen, että ilmoituksessa tehdään selväksi, mikä on valtakirjan käytön jälkeinen osuus äänioikeuksista, kun valtakirjan haltija ei enää voi käyttää äänioikeutta harkintansa mukaan.
   Jos direktiivin 2004/109/EY 10 artiklan h alakohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa valtakirjan haltija saa yhden tai useamman valtakirjan käyttää äänioikeutta yhdessä osakkeenomistajien kokouksessa, ilmoitus voidaan tehdä yhtenä ilmoituksena valtakirjojen saamishetkellä edellyttäen, että ilmoituksessa tehdään selväksi, mikä on valtakirjan käytön jälkeinen osuus äänioikeuksista, kun valtakirjan haltija ei enää voi käyttää äänioikeuksia harkintansa mukaan.
   3.   Jos ilmoitusvelvollisuus on useammalla kuin yhdellä luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä, ilmoitus voidaan tehdä yhdellä yhteisellä ilmoituksella.
   Yhden yhteisen ilmoituksen ei kuitenkaan voida katsoa vapauttavan yhtään asianomaista luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä ilmoituksen tekemiseen liittyvistä velvollisuuksista.
   9 artikla
   Olosuhteet, joissa ilmoituksen tekijän katsotaan saaneen tiedon hankinnasta tai luovutuksesta tai mahdollisuudesta käyttää äänioikeutta

      (Direktiivin 2004/109/EY 12 artiklan 2 kohta)

   Direktiivin 2004/109/EY 12 artiklan 2 kohdan a alakohdan soveltamiseksi osakkeenomistajan tai kyseisen direktiivin 10 artiklassa tarkoitetun luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön katsotaan saaneen tiedon hankinnasta tai luovutuksesta tai mahdollisuudesta käyttää äänioikeutta viimeistään kahden kaupankäyntipäivän kuluttua liiketoimesta.
   10 artikla
   Riippumattomuusvaatimukset, jotka yksittäisiä salkunhoitopalveluja harjoittavien rahastoyhtiöiden ja sijoituspalveluyritysten on täytettävä

      (Direktiivin 2004/109/EY 12 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta ja 12 artiklan 5 kohdan ensimmäinen alakohta)

   1.   Jotta direktiivin 2004/109/EY 12 artiklan 4 ja 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädettyä poikkeusta osuuksien laskemisesta yhteen voidaan soveltaa, rahastoyhtiön tai sijoituspalveluyrityksen emoyrityksen on täytettävä seuraavat edellytykset:

               a)

               se ei saa puuttua suoria tai välillisiä ohjeita antamalla tai millään muulla tavalla rahastoyhtiön tai sijoituspalveluyrityksen hallussaan pitämien äänioikeuksien käyttöön;

               b)

               rahastoyhtiöllä tai sijoituspalveluyrityksellä on oltava vapaus käyttää hoitamiinsa varoihin liittyviä äänioikeuksia emoyrityksestä riippumattomalla tavalla.

         2.   Jos emoyritys haluaa hyödyntää poikkeusta, sen on viipymättä toimitettava sellaisten liikkeeseenlaskijoiden, joiden äänioikeudet liittyvät rahastoyhtiön tai sijoituspalveluyrityksen hoitamiin osuuksiin, kotijäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille seuraavat tiedot:

               a)

               näistä rahastoyhtiöistä ja sijoituspalveluyrityksistä laadittu luettelo, jossa ilmoitetaan niitä valvovat toimivaltaiset viranomaiset taikka se seikka, ettei toimivaltainen viranomainen valvo niitä, mutta ei viitata asianomaisiin liikkeeseenlaskijoihin;

               b)

               ilmoitus, jonka mukaan emoyritys täyttää 1 kohdassa säädetyt edellytykset kunkin rahoitusyhtiön tai sijoituspalveluyrityksen osalta.

         Emoyrityksen on pidettävä a alakohdassa tarkoitettu luettelo jatkuvasti ajan tasalla.
   3.   Jos emoyritys haluaa hyödyntää poikkeusta ainoastaan direktiivin 2004/109/EY 13 artiklassa tarkoitettujen rahoitusvälineiden osalta, sen tarvitsee ilmoittaa liikkeeseenlaskijan kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle ainoastaan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu luettelo.
   4.   Sanotun rajoittamatta direktiivin 2004/109/EY 24 artiklan soveltamista, rahastoyhtiön tai sijoituspalveluyrityksen emoyrityksen on pystyttävä pyynnöstä osoittamaan liikkeeseenlaskijan kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, että:

               a)

               emoyrityksen ja rahastoyhtiön tai sijoituspalveluyrityksen organisaatiorakenne on sellainen, että äänioikeuksia käytetään emoyrityksestä riippumatta;

               b)

               äänioikeuksien käytöstä päättävät henkilöt toimivat riippumattomasti;

               c)

               jos emoyritys on rahastoyhtiönsä tai sijoituspalveluyrityksensä asiakas tai sillä on osuus rahastoyhtiön tai sijoituspalveluyrityksen hoitamista varoista, on olemassa selkeä kirjallinen toimeksianto täysin markkinaehtoisesta asiakassuhteesta emoyrityksen ja rahastoyhtiön tai sijoituspalveluyrityksen välillä.

         Edellä a alakohdassa vahvistetun edellytyksen on merkittävä vähintään, että emoyritys ja rahastoyhtiö tai sijoituspalveluyritys laativat kirjalliset toimintaperiaatteet ja -menettelyt, joiden tarkoituksena on estää riittävällä tavalla äänioikeuksien käyttöön liittyvä tietojenvaihto emoyrityksen ja rahastoyhtiön tai sijoituspalveluyrityksen välillä.
   5.   Edellä olevan 1 kohdan a alakohdan soveltamiseksi ’suora ohje’ tarkoittaa emoyrityksen tai jonkin sen määräysvallassa olevan yrityksen antamaa ohjetta, jossa määritellään, kuinka rahastoyhtiön tai sijoituspalveluyrityksen on käytettävä äänioikeuksiaan tietyssä tilanteessa.
   ”Välillinen ohje” tarkoittaa emoyrityksen tai jonkin sen määräysvallassa olevan yrityksen antamaa yleistä tai erityistä ohjetta – ohjeen muodosta riippumatta – jolla rajoitetaan rahastoyhtiön tai sijoituspalveluyrityksen harkintavaltaa äänioikeuksien käytössä emoyrityksen tai jonkin sen määräysvallassa olevan yrityksen erityisten liiketoimintaetujen ajamiseksi.
   11 artikla
   Rahoitusvälinelajit, joista seuraa oikeus hankkia kyseisen haltijan omasta aloitteesta äänioikeutettuja osakkeita

      (Direktiivin 2004/109/EY 13 artiklan 1 kohta)

   1.   Direktiivin 2004/109/EY 13 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi direktiivin 2004/39/EY liitteessä I olevassa C jaksossa tarkoitetut siirtokelpoiset arvopaperit, optiot, futuurit, swapit, korkotermiinit ja muut johdannaissopimukset katsotaan rahoitusvälineiksi edellyttäen, että niistä seuraa oikeus hankkia yksinomaan kyseisen haltijan omasta aloitteesta ja nimenomaisen sopimuksen perusteella jo liikkeeseen laskettuja osakkeita, joihin liittyy äänioikeuksia ja joiden liikkeeseenlaskijan osakkeet on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla.
   Rahoitusvälineen haltijalla on oltava juoksuajan päätyttyä joko ehdoton oikeus hankkia kohde-etuutena olevat osakkeet tai hänen omassa harkinnassaan on oltava, hankkiiko hän osakkeet vai ei.
   Nimenomainen sopimus tarkoittaa sovellettavan lainsäädännön nojalla sitovaa sopimusta.
   2.   Direktiivin 2004/109/EY 13 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi haltijan on laskettava yhteen ja ilmoitettava kaikki 1 kohdassa tarkoitetut, samaan kohde-etuutena olevan osakkeen liikkeeseenlaskijaan liittyvät rahoitusvälineet.
   3.   Direktiivin 2004/109/EY 13 artiklan 1 kohdan mukaiseen ilmoitukseen on sisällytettävä seuraavat tiedot:

               a)

               valtakirjan käytön jälkeinen osuus äänioikeuksista;

               b)

               soveltuvin osin niiden määräysvallassa olevien yritysten ketju, joiden välityksellä rahoitusvälineitä hallitaan;

               c)

               ajankohta, jona raja-arvo saavutettiin tai ohitettiin;

               d)

               jos rahoitusvälineillä on merkintäaika, soveltuvin osin on ilmoitettava päivämäärä tai ajanjakso, jolloin osakkeet hankitaan tai voidaan hankkia;

               e)

               rahoitusvälineen erä- tai määräpäivä;

               f)

               tiedot haltijasta;

               g)

               kohde-etuutena olevan osakkeen liikkeeseenlaskijan nimi.

         Edellä olevan a alakohdan soveltamiseksi äänioikeuksien prosenttiosuus lasketaan liikkeeseenlaskijan viimeksi direktiivin 2004/109/EY 15 artiklan nojalla julkistaman äänioikeuksien ja pääoman kokonaismäärän perusteella.
   4.   Ilmoitusajanjakso on direktiivin 2004/109/EY 12 artiklan 2 kohdassa ja asiaan liittyvissä täytäntöönpanosäännöissä vahvistettu ajanjakso.
   5.   Ilmoitus on tehtävä kohde-etuutena olevan osakkeen liikkeeseenlaskijalle ja kyseisen liikkeeseenlaskijan kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.
   Jos rahoitusväline liittyy useampaan kuin yhteen kohde-etuutena olevaan osakkeeseen, on tehtävä erillinen ilmoitus kullekin kohde-etuutena olevan osakkeen liikkeeseenlaskijalle.
   12 artikla
   Vähimmäisvaatimukset

      (Direktiivin 2004/109/EY 21 artiklan 1 kohta)

   1.   Direktiivin 2004/109/EY 21 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun säänneltyjen tietojen levittämisen on tapahduttava 2–5 kohdassa annettujen vähimmäisvaatimusten mukaisesti.
   2.   Säännellyt tiedot on levitettävä tavalla, jolla varmistetaan, että tiedot voidaan levittää mahdollisimman laajalle yleisölle ja mahdollisimman samanaikaisesti kotijäsenvaltiossa tai direktiivin 2004/109/EY 21 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa jäsenvaltiossa sekä muissa jäsenvaltioissa.
   3.   Säännellyt tiedot on toimitettava tiedotusvälineille täydellisinä ja muokkaamattomina.
   Kun kyseessä ovat direktiivin 2004/109/EY 4, 5 ja 6 artiklassa tarkoitetut tilinpäätökset, katsaukset ja selvitykset, vaatimus katsotaan kuitenkin täytetyksi, kun säänneltyihin tietoihin liittyvä ilmoitus on toimitettu tiedotusvälineille ja ilmoituksessa kerrotaan, millä verkkosivulla tiedot ovat saatavilla sen lisäksi, että tiedot säilytetään kyseisen direktiivin 21 artiklassa tarkoitetussa säänneltyjen tietojen keskitettyä säilyttämistä varten luodussa virallisesti nimetyssä järjestelmässä.
   4.   Säännellyt tiedot on toimitettava tiedotusvälineille tavalla, jolla varmistetaan tiedonvälityksen turvallisuus, minimoidaan tietojen turmeltumisen ja tietojen luvattoman käytön riski sekä annetaan varmuus siitä, että säännellyt tiedot ovat peräisin oikeasta lähteestä.
   Vastaanottovarmuus on taattava korjaamalla mahdollisimman pian säänneltyjen tietojen tiedoksiannon mahdolliset puutteet tai keskeytykset.
   Liikkeeseenlaskija tai henkilö, joka on hakenut kaupankäynnin kohteeksi ottamista säännellyillä markkinoilla ilman liikkeeseenlaskijan suostumusta, ei ole vastuussa niissä tiedotusvälineissä, joille säännellyt tiedot on toimitettu, esiintyvistä järjestelmään liittyvistä virheistä tai puutteista.
   5.   Säännellyt tiedot on toimitettava tiedotusvälineille tavalla, jolla tehdään selväksi, että kyseessä ovat säännellyt tiedot, sekä yksilöidään selkeästi asianomainen liikkeeseenlaskija, säänneltyjen tietojen aiheala sekä päivämäärä ja kellonaika, jona liikkeeseenlaskija tai henkilö, joka on hakenut kaupankäynnin kohteeksi ottamista säännellyillä markkinoilla ilman liikkeeseenlaskijan suostumusta, välitti tiedot.
   Liikkeeseenlaskijan tai henkilön, joka on hakenut kaupankäynnin kohteeksi ottamista säännellyillä markkinoilla ilman liikkeeseenlaskijan suostumusta, on pyynnöstä ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle säänneltyjen tietojen julkistamisesta seuraavat tiedot:

               a)

               tiedotusvälineille toimittaneen henkilön nimi;

               b)

               turvallisuuden varmentamiseen liittyvät yksityiskohtaiset tiedot;

               c)

               päivämäärä ja kellonaika, jona tiedot toimitettiin tiedotusvälineille;

               d)

               väline, jolla tiedot toimitettiin;

               e)

               soveltuvin osin yksityiskohtaiset tiedot liikkeeseenlaskijan säännellyille tiedoille asettamasta mahdollisesta levityskiellosta.

         13 artikla
   Direktiivin 2004/109/EY 4 artiklan 2 kohdan b alakohtaa vastaavat vaatimukset

      (Direktiivin 2004/109/EY 23 artiklan 1 kohta)

   Yhteisön ulkopuolisen maan katsotaan vahvistaneen direktiivin 2004/109/EY 4 artiklan 2 kohdan b alakohdassa vahvistettuja vaatimuksia vastaavat vaatimukset, jos kyseisen maan lainsäädännön mukaan vuotuisen toimintakertomuksen on sisällettävä vähintään seuraavat tiedot:

               a)

               todenmukainen kuva liikkeeseenlaskijan liiketoiminnan kehittymisestä, tuloksesta ja tilasta sekä kuvaus merkittävimmistä riskeistä ja epävarmuustekijöistä niin, että liiketoiminnan kehittymisestä, tuloksesta ja tilasta esitetään tasapainoinen ja kattava analyysi, joka vastaa liiketoiminnan kokoa ja monimutkaisuutta;

               b)

               tilikauden päättymisen jälkeiset merkittävät tapahtumat;

               c)

               liikkeeseenlaskijan todennäköinen tuleva kehitys.

         Edellä a alakohdassa tarkoitettuun analyysiin on sisällytettävä kyseiseen liiketoimintaan liittyvät sekä taloudelliset että muut keskeiset suoritusindikaattorit siinä laajuudessa kuin on tarpeen, jotta saadaan käsitys liikkeeseenlaskijan kehityksestä, tuloksesta ja tilasta.
   14 artikla
   Direktiivin 2004/109/EY 5 artiklan 4 kohtaa vastaavat vaatimukset

      (Direktiivin 2004/109/EY 23 artiklan 1 kohta)

   Yhteisön ulkopuolisen maan katsotaan vahvistaneen direktiivin 2004/109/EY 5 artiklan 4 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia vastaavat vaatimukset, jos kyseisen maan lainsäädännön mukaan vaaditaan lyhennetyt tilinpäätösasiakirjat osavuotisen toimintakertomuksen lisäksi ja osavuotisen toimintakertomuksen on sisällettävä vähintään seuraavat tiedot:

               a)

               katsaus tarkasteltavana olevaan ajanjaksoon;

               b)

               liikkeeseenlaskijan todennäköinen tuleva kehitys tilikauden jäljellä olevien kuuden kuukauden aikana;

               c)

               osakkeiden liikkeeseenlaskijoiden osalta tärkeimmät lähipiirin liiketoimet, jos ne eivät ole jatkuvan tiedonantovelvollisuuden kohteena.

         15 artikla
   Direktiivin 2004/109/EY 4 artiklan 2 kohtaa ja 5 artiklan 2 kohdan c alakohtaa vastaavat vaatimukset

      (Direktiivin 2004/109/EY 23 artiklan 1 kohta)

   Yhteisön ulkopuolisen maan katsotaan vahvistaneen direktiivin 2004/109/EY 4 artiklan 2 kohdan c alakohdassa ja 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa vahvistettuja vaatimuksia vastaavat vaatimukset, jos kyseisen maan lainsäädännön mukaan liikkeeseenlaskijan organisaatiossa joku henkilö tai jotkut henkilöt vastaavat vuosittain ja puolivuosittain esitettävistä taloudellisista tiedoista ja erityisesti seuraavista:

               a)

               tilinpäätös on sovellettavien tiedonantovaatimusten ja tilinpäätösstandardien mukainen;

               b)

               toimintakertomukseen sisällytetty toimintakuvaus on todenmukainen.

         16 artikla
   Direktiivin 2004/109/EY 6 artiklaa vastaavat vaatimukset

      (Direktiivin 2004/109/EY 23 artiklan 1 kohta)

   Yhteisön ulkopuolisen maan katsotaan vahvistaneen direktiivin 2004/109/EY 6 artiklassa vahvistettuja vaatimuksia vastaavat vaatimukset, jos kyseisen maan lainsäädännön mukaan liikkeeseenlaskijan on julkaistava neljännesvuosikatsaus.
   17 artikla
   Direktiivin 2004/109/EY 4 artiklan 3 kohtaa vastaavat vaatimukset

      (Direktiivin 2004/109/EY 23 artiklan 1 kohta)

   Yhteisön ulkopuolisen maan katsotaan vahvistaneen direktiivin 2004/109/EY 4 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa vahvistettuja vaatimuksia vastaavat vaatimukset, jos kyseisen maan lainsäädännön mukaan emoyrityksen ei edellytetä esittävän yksittäisten tytäryhteisöjen tilinpäätöksiä, mutta liikkeeseenlaskijan, jonka sääntömääräinen kotipaikka on kyseisessä yhteisön ulkopuolisessa maassa, on konsolidoitua tilinpäätöstä laatiessaan sisällytettävä siihen seuraavat tiedot:

               a)

               osakkeiden liikkeeseenlaskijat: osinkolaskelma ja osingonmaksukyky;

               b)

               kaikki liikkeeseenlaskijat: soveltuvin osin pääomaa ja omaa pääomaa koskevat vähimmäisvaatimukset ja maksuvalmius.

         Vastaavuustarkoituksissa liikkeeseenlaskijan on myös pystyttävä toimittamaan kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle tarkastettua lisätietoa liikkeeseenlaskijan yksittäisten tytäryhteisöjen tilinpäätöksistä, jotka liittyvät a ja b alakohdassa tarkoitettuihin tietoihin. Kyseiset tiedot voidaan laatia yhteisön ulkopuolisen maan tilinpäätösstandardien mukaisesti.
   18 artikla
   Direktiivin 2004/109/EY 4 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa vastaavat vaatimukset

      (Direktiivin 2004/109/EY 23 artiklan 1 kohta)

   Yhteisön ulkopuolisen maan katsotaan vahvistaneen direktiivin 2004/109/EY 4 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa vahvistettuja vaatimuksia vastaavat vaatimukset yksittäisten tytäryhteisöjen tilinpäätösten osalta, jos kyseisen maan lainsäädännön mukaan liikkeeseenlaskijan, jonka sääntömääräinen kotipaikka on kyseisessä yhteisön ulkopuolisessa maassa, ei edellytetä laativan konsolidoitua tilinpäätöstä vaan sen on laadittava yksittäisten yritysten tilinpäätökset Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1606/2002 (7) 3 artiklan nojalla yhteisössä sovellettaviksi hyväksyttyjen kansainvälisten tilinpäätösstandardien tai kyseisiä standardeja vastaavien yhteisön ulkopuolisen maan kansallisten tilinpäätösnormien mukaisesti.
   Jos esitettävät taloudelliset tiedot eivät ole näiden tilinpäätösstandardien mukaisia, tiedot on vastaavuustarkoituksissa esitettävä oikaistuna tilinpäätöksenä.
   Yksittäisten tytäryhteisöjen tilinpäätösten on myös oltava erikseen tarkastettuja.
   19 artikla
   Direktiivin 2004/109/EY 12 artiklan 6 kohtaa vastaavat vaatimukset

      (Direktiivin 2004/109/EY 23 artiklan 1 kohta)

   Yhteisön ulkopuolisen maan katsotaan vahvistaneen direktiivin 2004/109/EY 12 artiklan 6 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia vastaavat vaatimukset, jos kyseisen maan lainsäädännössä säädetään enintään seitsemän kaupankäyntipäivän pituisesta määräajasta, jonka kuluessa liikkeeseenlaskijalle, jonka sääntömääräinen kotipaikka on kyseisessä yhteisön ulkopuolisessa maassa, on ilmoitettava huomattavista omistusosuuksista ja jonka kuluessa liikkeeseenlaskijan on julkistettava kyseiset huomattavat omistusosuudet.
   Ilmoitusten tekemistä liikkeeseenlaskijalle ja tämän jälkeistä tietojen julkistamista koskevat määräajat voivat olla erilaiset kuin direktiivin 2004/109/EY 12 artiklan 2 ja 6 kohdassa säädetään.
   20 artikla
   Direktiivin 2004/109/EY 14 artiklaa vastaavat vaatimukset

      (Direktiivin 2004/109/EY 23 artiklan 1 kohta)

   Yhteisön ulkopuolisen maan katsotaan vahvistaneen direktiivin 2004/109/EY 14 artiklassa vahvistettuja vaatimuksia vastaavat vaatimukset, jos kyseisen maan lainsäädännön mukaan liikkeeseenlaskijan, jonka sääntömääräinen kotipaikka on kyseisessä yhteisön ulkopuolisessa maassa, on täytettävä seuraavat edellytykset:

               a)

               jos liikkeeseenlaskija voi pitää hallussaan enintään 5 prosenttia omista äänioikeutetuista osakkeistaan, sen on aina ilmoitettava kyseisen raja-arvon saavuttamisesta tai leikkaamisesta;

               b)

               jos liikkeeseenlaskija voi pitää hallussaan enintään 5–10 prosenttia omista äänioikeutetuista osakkeistaan, sen on aina ilmoitettava 5 prosentin raja-arvon tai enimmäisraja-arvon saavuttamisesta tai leikkaamisesta;

               c)

               jos liikkeeseenlaskija voi pitää hallussaan yli 10 prosenttia omista äänioikeutetuista osakkeistaan, sen on aina ilmoitettava 5 prosentin raja-arvon ja 10 prosentin raja-arvon saavuttamisesta tai leikkaamisesta.

         Vastaavuustarkoituksissa ei tarvitse vaatia yli 10 prosentin raja-arvoa koskevia ilmoituksia.
   21 artikla
   Direktiivin 2004/109/EY 15 artiklaa vastaavat vaatimukset

      (Direktiivin 2004/109/EY 23 artiklan 1 kohta)

   Yhteisön ulkopuolisen maan katsotaan vahvistaneen direktiivin 2004/109/EY 15 artiklassa vahvistettuja vaatimuksia vastaavat vaatimukset, jos kyseisen maan lainsäädännön mukaan liikkeeseenlaskijan, jonka sääntömääräinen kotipaikka on kyseisessä yhteisön ulkopuolisessa maassa, on julkistettava äänioikeuksien ja pääoman kokonaismäärä 30 kalenteripäivän kuluessa tämän kokonaismäärän lisääntymisestä tai vähenemisestä.
   22 artikla
   Direktiivin 2004/109/EY 17 artiklan 2 kohdan a alakohtaa ja 18 artiklan 2 kohdan a alakohtaa vastaavat vaatimukset

      (Direktiivin 2004/109/EY 23 artiklan 1 kohta)

   Yhteisön ulkopuolisen maan katsotaan vahvistaneen direktiivin 2004/109/EY 17 artiklan 2 kohdan a alakohdassa ja 18 artiklan 2 kohdan a alakohdassa vahvistettuja vaatimuksia vastaavat vaatimukset kokouksia koskevien tietojen osalta, jos kyseisen maan lainsäädännön mukaan liikkeeseenlaskijan, jonka sääntömääräinen kotipaikka on kyseisessä yhteisön ulkopuolisessa maassa, on esitettävä ainakin kokouspaikkaa ja -aikaa sekä esityslistaa koskevat tiedot.
   23 artikla
   Vastaavuus rahastoyhtiöiden ja sijoituspalveluyritysten emoyritysten riippumattomuustestiin nähden

      (Direktiivin 2004/109/EY 23 artiklan 6 kohta)

   1.   Yhteisön ulkopuolisen maan katsotaan vahvistaneen direktiivin 2004/109/EY 12 artiklan 4 ja 5 kohdassa vahvistettuja edellytyksiä vastaavat riippumattomuusedellytykset, jos kyseisen maan lainsäädännön mukaan direktiivin 2004/109/EY 23 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun rahastoyhtiön tai sijoituspalveluyrityksen on täytettävä seuraavat edellytykset:

               a)

               rahastoyhtiöllä tai sijoituspalveluyrityksellä on oltava kaikissa tilanteissa vapaus käyttää hoitamiinsa varoihin liittyviä äänioikeuksia emoyrityksestään riippumattomalla tavalla;

               b)

               rahastoyhtiö tai sijoituspalveluyritys ei saa ottaa huomioon emoyrityksen tai sen määräysvallassa olevien yritysten etuja, jos eturistiriitoja syntyy.

         2.   Emoyrityksen on täytettävä tämän direktiivin 10 artiklan 2 kohdan a alakohdassa ja 3 kohdassa vahvistetut ilmoitusvelvollisuudet.
   Lisäksi emoyrityksen on annettava ilmoitus, jonka mukaan se täyttää tämän artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset kunkin rahoitusyhtiön tai sijoituspalveluyrityksen osalta.
   3.   Emoyrityksen on pystyttävä pyynnöstä osoittamaan liikkeeseenlaskijan kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, että tämän direktiivin 10 artiklan 4 kohdassa säädettyjä edellytyksiä noudatetaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2004/109/EY 24 artiklan soveltamista.
   24 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 12 kuukautta direktiivin hyväksymisestä. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltiot säätävät siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   25 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   26 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä maaliskuuta 2007.

            Komission puolesta

         Charlie McCREEVY

            Komission jäsen

      (1)  EUVL L 390, 31.12.2004, s. 38.

      (2)  Komitea perustettiin 6 päivänä kesäkuuta 2001 tehdyllä komission päätöksellä 2001/527/EY (EYVL L 191, 13.7.2001, s. 43).

      (3)  EYVL L 222, 14.8.1978, s. 11. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2006/46/EY (EUVL L 224, 16.8.2006, s. 1).

      (4)  EYVL L 375, 31.12.1985, s. 3, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2005/1/EY (EUVL L 79, 24.3.2005, s. 9).

      (5)  EUVL L 145, 30.4.2004, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/31/EY (EUVL L 114, 27.4.2006, s. 60).

      (6)  EUVL L 149, 30.4.2004, s. 1, oikaisu EUVL L 215, 16.6.2004, s. 3. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1787/2006 (EUVL L 337, 5.12.2006, s. 17).

      (7)  EYVL L 243, 11.9.2002, s. 1.


Avis juridique important

|

31977L0212

Neuvoston direktiivi 77/212/ETY, annettu 8 päivänä maaliskuuta 1977, moottoriajoneuvojen sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää koskevan direktiivin 70/157/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 066 , 12/03/1977 s. 0033 - 0034 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 2 s. 0061  Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 6 s. 0020  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 2 s. 0061  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 7 s. 0023  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 7 s. 0023

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 8 päivänä maaliskuuta 1977,moottoriajoneuvojen sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää koskevan direktiivin 70/157/ETY muuttamisesta (77/212/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettämoottoriajoneuvojen sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/157/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 73/350/ETY(4), liitteessä vahvistetaan melutason rajoitukset tieliikenteeseen tarkoitetuille, korilla varustetuille tai ilman sitä oleville, vähintään nelipyöräisille moottoriajoneuvoille, joiden suurin rakenteellinen nopeus on yli 25 km/h, lukuun ottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja, maatalous- tai metsätraktoreita ja maatalouskoneita sekä moottorityökoneita,yleisön suojelemiseksi meluhaitalta tarvitaan tarkoituksenmukaisia toimenpiteitä moottoriajoneuvojen melutason vähentämiseksi; moottoriajoneuvojen rakentamisessa tapahtunut tekninen kehitys on tehnyt sen mahdolliseksi, jadirektiivin 70/157/ETY liitettä olisi vastaavasti muutettava vähentämällä sallittuja, yksikössä dB (A) ilmaistuja melutasoarvoja jokaisen tarkoitetun ajoneuvoluokan osalta,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Korvataan direktiivin 70/157/EEG liitteessä olevan I.1 kohdan taulukko seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA> 2 artikla 1. Jäsenvaltio ei saa 1 päivästä huhtikuuta 1977 alkaen melutasoon ja pakojärjestelmään liittyvistä syistä:- evätä moottoriajoneuvotyypiltä ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää tai kieltäytyä antamasta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY(5), sellaisena kuin se on liittymisasiakirjalla muutettuna, 10 artiklan 1 kohdan kolman-nessa luetelmakohdassa tarkoitettua asiakirjaa,- tai kieltää ajoneuvon ensimmäistä liikkeelle laskemista,jos tämän ajoneuvotyypin tai tällaisten ajoneuvojen melutaso ja pakojärjestelmä täyttävät direktiivin 70/157/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimukset.2. Alkaen 1 päivästä huhtikuuta 1980 jäsenvaltiot:- eivät saa enää antaa direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettua asiakirjaa sellaiselle ajoneuvotyypille, jonka melutaso ja pakojär- jestelmä eivät täytä direktiivin 70/157/EEG, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimuksia,- saavat evätä kansallisen tyyppihyväksynnän sellaiselta ajoneuvotyypiltä, jonka melutaso ja pakojärjestelmä eivät täytä direktiivin 70/157/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimuksia.Kuitenkin 1 artiklassa olevan taulukon I.1.6 kohdassa määritellyn ajoneuvojen luokan osalta päivämäärä "1 päivästä huhtikuuta 1980" korvataan päivämäärällä "1 päivästä huhtikuuta 1982".3. Jäsenvaltiot saavat 1 päivästä lokakuuta 1982 alkaen kieltää ensimmäisen liikkeelle laskemisen sellaiselta ajoneuvolta, jonka melutaso ja pakojärjestelmä eivät täytä direktiivin 70/157/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimuksia.3 artikla Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset 1 päivään huhtikuuta 1977 mennessä ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 8 päivänä maaliskuuta 1977.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaD. OWEN (1) EYVL N:o C 5, 8.1.1975, s. 54(2) EYVL N:o C 62, 15.3.1975, s. 33(3) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 16(4) EYVL N:o L 321, 22.11.1973, s. 33(5) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1.