Avis juridique important

|

31991L0173

Neuvoston direktiivi 91/173/ETY, annettu 21 päivänä maaliskuuta 1991, tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta yhdeksännen kerran

Virallinen lehti nro L 085 , 05/04/1991 s. 0034 - 0036 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 10 s. 0076  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 10 s. 0076

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 21 päivänä maaliskuuta 1991,tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta yhdeksännen kerran (91/173/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäolisi säädettävä toimenpiteistä, joiden tavoitteena on sisämarkkinoiden asteittainen toteuttaminen 31 päivänä joulukuuta 1992 päättyvän jakson kuluessa; sisämarkkinat muodostuvat alueesta, jolla ei ole sisäisiä rajoja, ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus on taattu,pentakloorifenoli (CAS N:o 87-86-5) ja myös sen yhdisteet ovat aineita, jotka ovat vaarallisia ihmiselle ja ympäristölle ja erityisesti vesiympäristölle; näiden aineiden käyttöä olisi säädeltävä,tietyissä jäsenvaltioissa mainittujen aineiden tai niitä sisältävien valmisteiden käytölle tai markkinoinnille saattamiselle jo asetetut rajoitukset vaikuttavat suoraan sisämarkkinoiden toteuttamiseen ja toimintaan; sen vuoksi on tarpeen lähentää jäsenvaltioiden tämän alan lainsäädäntöä ja vastaavasti muuttaa direktiivin 76/769/ETY(4) liitettä I, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/678/ETY(5),komissio kehittää yhteensovittaen puun kyllästämiseen käytettyjen kemiallisten tuotteiden markkinoille saattamista ja käyttöä koskevan yhteisön strategian; tämä strategia perustuu jäsenvaltioiden sille toimittamiin tietoihin ja erityisesti ihmiselle ja ympäristölle aiheutuvien vaarojen arviointiin ottaen huomioon puun kyllästämisestä jäsenvaltioissa aiheutuvat erilaiset ongelmat, jatämä direktiivi ei vaikuta yhteisön nykyiseen lainsäädäntöön, jonka mukaisesti jäsenvaltiot voivat antaa tiukempia rajoituksia kyseisten aineiden ja valmisteiden työpaikalla tapahtuvalle käytölle,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Lisätään direktiivin 76/769/ETY liitteeseen I seuraava kohta:"23 Pentakloorifenolia (CAS N:o 87/86/5) ja sen suoloja ja estereitäei saa käyttää markkinoille saatettavissa aineissa tai valmisteissa pitoisuutena, joka on yhtä suuri tai suurempi kuin 0,1 painoprosenttia.Tätä säännöstä ei poikkeuksellisesti sovelleta aineisiin ja valmisteisiin, jotka on tarkoitettu käytettäviksi teollisuuslaitoksissa, joissa pentakloorifenolia (PCP) ei joudu päästöinä ilmaan, veteen ja/tai maaperään suurempia määriä kuin voimassa olevassa lainsäädännössä on vahvistettu:a) kun kyseessä on puun käsittely.Käsiteltyä puuta ei kuitenkaan saa käyttää:- rakennusten sisällä koristukseen tai mihinkään muuhun tarkoitukseen (asuin-, työ-, virkistyskäyttö),- viljelyyn tai uudelleen käsittelyyn tarkoitettujen astioiden valmistamiseen ja valmistettaessa pakkauksia, jotka voivat koskettaa muita materiaaleja, jotka voivat pilata raaka-aineet, välituotteet ja/tai valmiit tuotteet, jotka on tarkoitettu ihmisten ja/tai eläinten ravinnoksi ja uudelleen käsittelyyn;b) kuitujen ja raskaiden tekstiilitavaroiden kyllästämiseen, joita ei missään tapauksessa ole tarkoitettu vaatetus- tai sisustustarkoituksiin;c) kun kyseessä on aineen syntetisointi ja/tai prosessointi teollisessa valmistuksessa;d) tästä poiketen jäsenvaltiot erityisesti voivat yksittäistapauksissa sallia, että erikoistunut henkilöstö suorittaa niiden alueella kulttuurillisesti, taiteellisesti ja historiallisesti merkittävissä rakennuksissa ja niiden sijaintipaikalla tai hätätapauksissa lattiasienestä (Serpula lacrymans) tai homesienestä kärsivien puu- tai muuraustöiden korjauskäsittelyn.Näitä poikkeuksia tarkastellaan tietämyksen ja tekniikkojen kehityksen perusteella viimeistään kolmen vuoden kuluttua tämän direktiivin täytäntöönpanosta.Joka tapauksessa:a) yksinään tai edellä mainittujen poikkeusten puitteissa hyödynnettyjen yhdisteiden osana käytetyn pentakloorifenolin heksaklooridibentsoparadioksiinin kokonaispitoisuuden (H6CDD) on oltava alle neljä miljoonasosaa (ppm);b) näitä aineita ja valmisteita ei saa:- saattaa markkinoille muuten kuin 20 litran ja sitä suuremmissa pakkauksissa,- myydä yleisölle.Rajoittamatta muiden yhteisön vaarallisten aineiden ja valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja pakkausmerkintöjä koskevien säännösten soveltamista olisi tällaisten valmisteiden pakkaukset merkittävä selvästi ja luettavasti:"Vain teollisuus- ja ammattikäyttöön."Lisäksi tätä säännöstä ei sovelleta jätteisiin, joita koskevat direktiivit 75/442/ETY ja 78/319/ETY."2 artikla 1 Jäsenvaltioiden on 31 päivään joulukuuta 1991 mennessä toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.2 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään heinäkuuta 1992 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 21 päivänä maaliskuuta 1991.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaG. WOHLFART(1) EYVL N:o C 117, 4.5.1988, s. 14(2) EYVL N:o C 291, 20.11.1989, s. 58 jaEYVL N:o C 48, 25.2.1991(3) EYVL N:o C 208, 8.8.1988, s. 55(4) EYVL N:o L 262, 27.9.1976, s. 201(5) EYVL N:o L 398, 30.12.1989, s. 24


Avis juridique important

|

32003L0002

Komission direktiivi 2003/2/EY, annettu 6 päivänä tammikuuta 2003, arseenin markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksista (neuvoston direktiivin 76/769/ETY kymmenes mukautus tekniseen kehitykseen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 004 , 09/01/2003 s. 0009 - 0011

Komission direktiivi 2003/2/EY,annettu 6 päivänä tammikuuta 2003,arseenin markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksista (neuvoston direktiivin 76/769/ETY kymmenes mukautus tekniseen kehitykseen)(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen,ottaa huomioon tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2002/62/EY(2), ja erityisesti sen 2 a artiklan, joka on lisätty neuvoston direktiivillä 89/678/ETY(3),sekä katsoo seuraavaa:(1) Direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdeksannen kerran annetussa neuvoston direktiivissä 89/677/ETY(4) säädetään tietyistä arseenin käyttöä ja markkinointia koskevista rajoituksista.(2) Arseenin käyttöön tietyissä puunsuojakemikaaleissa liittyvistä lisärajoituksista tehtiin riskinarviointi ja etuja ja haittoja koskeva analyysi(5) Suomen, Ruotsin ja Itävallan liityttyä Euroopan unioniin vuonna 1995 arseeniseosten käytöstä puunsuojakemikaaleissa annetun yhteisön lainsäädännön tarkistuksen yhteydessä.(3) Riskinarviointi toimitettiin myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevälle tiedekomitealle (CSTEE) vertaisarviointia varten(6), ja CSTEE totesi pääasiallisimpien riskien todetun asianmukaisesti. Riskeiksi todettiin kuparia, kromia ja arseenia (CCA) sisältävillä puunsuojakemikaaleilla käsitellyistä puisista leikkikenttävälineistä lapsille aiheutuva terveysriski ja CCA-käsitellyn puun hävittämisestä ihmisen terveydelle aiheutuva riski. Lisäksi mainittiin tietyillä merialueilla arseenista vesiympäristölle aiheutuva riski.(4) Lisäksi CSTEE totesi, ettei arseenilla suojatun puun vaikutuksista kaatopaikoilla tiedetä juuri mitään ja kehotti sen vuoksi noudattamaan varovaisuutta ja käyttämään arseenipohjaista puunsuojausta ainoastaan tapauksissa, joissa se on ehdottoman välttämätöntä.(5) Tarkastellessaan edelleen arseenin terveysvaikutuksia(7) CSTEE on todennut sen olevan perimää vaurioittava ja tunnetusti syöpää aiheuttava, minkä vuoksi saattaa olla aiheellista ottaa huomioon, ettei sen syöpää aiheuttaville vaikutuksille ole olemassa minkäänlaisia kynnysarvoja.(6) CCA-käsitelty puujäte on luokiteltu vaaralliseksi jätteeksi 3 päivänä toukokuuta 2000 annetulla komission päätöksellä 2000/532/EY(8), joka korvaa jätteistä annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdan mukaisen jäteluettelon laatimisesta tehdyn päätöksen 94/3/EY ja vaarallisista jätteistä annetun direktiivin 91/689/ETY 1 artiklan 4 kohdan mukaisen vaarallisten jätteiden luettelon laatimisesta tehdyn neuvoston päätöksen 94/904/EY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston päätöksellä 2001/573/EY(9).(7) Biosidituotteista annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/8/EY(10) yhdenmukaistetaan biosidien käytön sallimista koskeva lainsäädäntö yhteisön tasolla, ja 7 päivänä syyskuuta 2000 biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ohjelman ensimmäisestä vaiheesta annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1896/2000(11) vaaditaan, että direktiivin 98/8/EY mukaisesti luodussa tarkastusohjelmassa tehdään riskinarviointi ensisijassa puunsuojakemikaaleille. Arseeni on tunnistettu ja ilmoitettu tehoaineeksi asetuksessa (EY) N:o 1896/2000 säädettyyn määräaikaan mennessä. Arseenin arviointia vanhana tehoaineena koskevat täydelliset asiakirjat on esitettävä 28 päivään maaliskuuta 2004 mennessä.(8) Riskinarvioinnin perusteella ja ennaltavarautumisen periaatetta noudattaen direktiivissä 76/769/ETY säädettyjä arseenia koskevia rajoituksia on mukautettava tekniseen kehitykseen, kunnes direktiivin 98/8/EY säännöt on yhdenmukaistettu tai asetuksen (EY) N:o 1896/2000 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu päätös tehty. Tämä direktiivi ei koske jo käyttöpaikallaan olevaa puuta.(9) Tämä direktiivi ei vaikuta yhteisön lainsäädäntöön, joka koskee toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetussa neuvoston direktiivissä 89/391/ETY(12) sekä 28 päivänä kesäkuuta 1990 työntekijöiden suojelemisesta syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta (kuudes direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) annetussa neuvoston direktiivissä 90/394/ETY(13), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 1999/38/EY(14) ja työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemisesta työpaikalla esiintyviin kemiallisiin tekijöihin liittyviltä riskeiltä (neljästoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) annetussa neuvoston direktiivissä 98/24/EY(15) asetettuja työsuojelun vähimmäisvaatimuksia.(10) Tämän direktiivin säännökset ovat vaarallisten aineiden ja valmisteiden kaupan teknisten esteiden poistamisesta annettujen direktiivien mukauttamista tekniseen kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaisia,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMukautetaan direktiivin 76/769/ETY liite I tekniseen kehitykseen tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artiklaJäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säädökset viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2003. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säädöksiä viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2004.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 6 päivänä tammikuuta 2003.Komission puolestaErkki LiikanenKomission jäsen(1) EYVL L 262, 27.9.1976, s. 201.(2) EYVL L 183, 12.7.2002, s. 58.(3) EYVL L 398, 30.12.1989, s. 24.(4) EYVL L 398, 30.12.1989, s. 19.(5) Assessment of the Risks to Health and to the Environment of Arsenic in Wood Preservatives and of the Effects of Further Restrictions on its marketing and use, 1998.(6) http://europa.eu.int/comm/ food/fs/sc/sct/out18_en.html.(7) http://europa.eu.int/comm/ food/fs/sc/sct/out106_en.html(8) EYVL L 226, 6.9.2000, s. 3.(9) EYVL L 203, 28.7.2001, s. 18.(10) EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.(11) EYVL L 228, 8.9.2000, s. 6.(12) EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1.(13) EYVL L 196, 26.7.1990, s. 1.(14) EYVL L 138, 1.6.1999, s. 66.(15) EYVL L 131, 5.5.1998, s. 11.LIITEKorvataan direktiivin 76/769/ETY liitteessä I oleva 20 kohta seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31996L0091

Neuvoston direktiivi 96/91/EY, annettu 17 päivänä joulukuuta 1996, terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista nautaeläinten, lampaiden, vuohien ja sikojen sekä tuoreen lihan ja lihatuotteiden tuonnissa kolmansista maista annetun direktiivin 72/462/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 013 , 16/01/1997 s. 0026 - 0027

NEUVOSTON DIREKTIIVI 96/91/EY,annettu 17 päivänä joulukuuta 1996,terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista nautaeläinten, lampaiden, vuohien ja sikojen sekä tuoreen lihan ja lihatuotteiden tuonnissa kolmansista maista annetun direktiivin 72/462/ETY muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),sekä katsoo, ettädirektiivillä 72/462/ETY (3) säädettiin terveyttä ja eläinten terveyttä koskevat vaatimukset, jotka koskevat direktiivin 77/99/ETY (4) soveltamisalaan kuuluvien lihatuotteiden tuontia yhteisöön,sen johdosta, että puhdistetut, suolatut tai kuivatut ja/tai lämpökäsitellyt vatsalaukut, virtsarakot ja suolet on sisällytetty direktiivillä 92/5/ETY (5) direktiivin 77/99/ETY soveltamisalaan, kyseisten tuotteiden tuontiin on sovellettava direktiivin 72/462/ETY vaatimuksia ja erityisesti vaatimusta, että niiden on oltava peräisin direktiivin 72/462/ETY mukaisesti hyväksytystä teurastamosta,komissio on ehdottanut, että niihin sovellettaisiin erilaista järjestelyä ja että ne sisällytettäisiin direktiivin 92/118/ETY (6) liitteeseen II,neuvosto ei katso voivansa ottaa kantaa kyseiseen ehdotukseen niin kauan kuin tuontivaatimukset, yhdenmukaistetut todistukset ja yhteisön tärkeimpien kumppaneiden kanssa tehdyt eläinlääkinnälliset vastaavuussopimukset puuttuvat, jaeräiden kolmansien maiden kanssa käytävän kyseisiä tuotteita koskevan kaupan keskeytymisen välttämiseksi 1 päivänä tammikuuta 1997, jolloin kyseisiin tuotteisiin sovellettavat siirtymäkauden toimenpiteet päättyvät, olisi sallittava tuonnin jatkaminen sellaisista muista laitoksista kuin direktiivin 72/462/ETY mukaisesti hyväksytyistä teurastamoista, jotka pystyvät antamaan yhteisön lainsäädännön vaatimusten mukaiset terveyttä ja eläinten terveyttä koskevat takeet,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Lisätään direktiivin 72/462/ETY 21 b artiklan loppuun seuraava 2 kohta:"Odotettaessa komission vahvistavan tuontitodistukset ja niiden laitosten luettelon, joista peräisin olevien suolien ja muiden direktiivin 77/99/ETY 2 artiklan b kohdan v alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuonti sallitaan, tai odotettaessa eläinlääkinnällisten vastaavuussopimusten tekemistä jäsenvaltioiden sallitaan poiketa enintään 31 päivään joulukuuta 1997 saakka 1 ja 2 kohdassa sekä 4 kohdan a alakohdan i alakohdassa säädetyistä vaatimuksista ja tuoda kyseisiä tuotteita maahan voimassa olevien kansallisten määräysten mukaisesti."2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivästä tammikuuta 1997. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 1996.Neuvoston puolestaI. YATESPuheenjohtaja(1) EYVL N:o C 341, 5.12.1994, s. 206(2) EYVL N:o C 397, 31.12.1994, s. 37(3) EYVL N:o L 302, 31.12.1972, s. 28, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.(4) EYVL N:o L 26, 31.1.1977, s. 85, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 95/68/EY (EYVL N:o L 332, 30.12.1995, s. 10).(5) EYVL N:o L 57, 2.3.1992, s. 1(6) EYVL N:o L 62, 15.3.1993, s. 49, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 96/340/EY (EYVL N:o L 129, 30.5.1996, s. 35).


title: Komission direktiivi 2009/85/EY, annettu 29 päivänä heinäkuuta 2009 , Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta kumatetralyylin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               30.7.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 198/28

      KOMISSION DIREKTIIVI 2009/85/EY,
   annettu 29 päivänä heinäkuuta 2009,
   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta kumatetralyylin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (1) ja erityisesti sen 16 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kymmenvuotisen työohjelman toisesta vaiheesta 4 päivänä joulukuuta 2007 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1451/2007 (2) vahvistetaan luettelo tehoaineista, jotka on arvioitava sen selvittämiseksi, olisiko ne mahdollisesti lisättävä direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, I A tai I B. Luetteloon kuuluu kumatetralyyli.

               (2)

               Asetuksen (EY) N:o 1451/2007 perusteella on arvioitu direktiivin 98/8/EY 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti kumatetralyylin käyttöä tuotetyypissä 14 (jyrsijämyrkyt), siten kuin se on määritelty direktiivin 98/8/EY liitteessä V.

               (3)

               Tanska, joka oli nimetty esitteleväksi jäsenvaltioksi, toimitti komissiolle 29 päivänä syyskuuta 2005 toimivaltaisen viranomaisen kertomuksen sekä suosituksen asetuksen (EY) N:o 1451/2007 14 artiklan 4 ja 6 kohdan mukaisesti.

               (4)

               Jäsenvaltiot ja komissio tarkastelivat toimivaltaisen viranomaisen kertomusta. Biosidivalmisteita käsittelevä pysyvä komitea sisällytti 20 päivänä helmikuuta 2009 tarkastelun tulokset arviointikertomukseen asetuksen (EY) N:o 1451/2007 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

               (5)

               Tutkimusten perusteella voidaan olettaa, ettei jyrsijämyrkkyinä käytettävistä kumatetaralyyliä sisältävistä biosidituotteista aiheudu ihmisille riskejä, paitsi vahinkotilanteissa, joissa on mukana lapsia. Muille kuin kohde-eläimille on todettu aiheutuvan riski. Kumatetralyylin katsotaan kuitenkin tällä hetkellä olevan tärkeä kansanterveydellisistä ja hygieniasyistä. On aiheellista sisällyttää kumatetralyyli liitteeseen I, jotta voidaan varmistaa, että jyrsijämyrkkyinä käytettävien kumatetaralyyliä sisältävien biosidituotteiden käyttöä koskevia lupia voidaan myöntää, tarkistaa tai peruuttaa direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa.

               (6)

               Arviointikertomuksen tulosten perusteella on asianmukaista edellyttää, että lupamenettelyjen yhteydessä toteutetaan erityisiä riskinhallintatoimia, jotka koskevat jyrsijämyrkkyinä käytettäviä kumatetralyyliä sisältäviä tuotteita. Näillä toimenpiteillä olisi pyrittävä vähentämään ihmisten sekä muiden kuin kohde-eläinten ensisijaisen ja toissijaisen altistumisen riskiä. Tätä varten olisi asetettava joitakin yleisiä rajoitteita, kuten enimmäispitoisuus, kielto pitää kaupan sellaisia tehoainetta sisältäviä tuotteita, jotka eivät ole käyttövalmiita, ja velvollisuus käyttää aversiivista ainetta; muista ehdoista jäsenvaltiot voivat päättää tapauskohtaisesti.

               (7)

               Koska kumatetralyylin on todettu aiheuttavan riskejä, se olisi sisällytettävä liitteeseen I ainoastaan viideksi vuodeksi, ja edellytykseksi sen liitteeseen I sisällyttämisen uudistamiselle olisi asetettava direktiivin 98/8/EY 10 artiklan 5 kohdan i alakohdan toisen alakohdan mukainen vertaileva riskinarviointi.

               (8)

               On tärkeää, että tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan samaan aikaan kaikissa jäsenvaltioissa, jotta varmistetaan kumatetralyyliä tehoaineena sisältävien biosidituotteiden yhdenvertainen kohtelu markkinoilla sekä edistetään biosidituotteiden markkinoiden moitteetonta toimintaa yleisesti.

               (9)

               Ennen tehoaineen lisäämistä liitteeseen I jäsenvaltioilla ja asianomaisilla osapuolilla olisi oltava käytettävissään kohtuullinen siirtymäaika uusiin vaatimuksiin valmistautumiseksi ja sen varmistamiseksi, että asiakirjat valmistelleet hakijat voivat hyötyä täysimääräisesti kymmenen vuoden tietosuojakaudesta, joka direktiivin 98/8/EY 12 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdan mukaisesti alkaa siitä päivästä, jona tehoaine lisätään liitteeseen.

               (10)

               Sen jälkeen kun tehoaine on sisällytetty liitteeseen, jäsenvaltioille olisi sallittava kohtuullinen määräaika panna täytäntöön direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 3 kohta ja erityisesti myöntää, muuttaa tai peruuttaa tuotetyyppiin 14 kuuluvia kumatetralyyliä sisältäviä biosidituotteita koskevia lupia sen varmistamiseksi, että ne ovat direktiivin 98/8/EY mukaisia.

               (11)

               Sen vuoksi direktiiviä 98/8/EY olisi muutettava vastaavasti.

               (12)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat biosidituotteita käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaisia,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 98/8/EY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2010.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä heinäkuuta 2011.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 29 päivänä heinäkuuta 2009.

            Komission puolesta

         Stavros DIMAS

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  EUVL L 325, 11.12.2007, s. 3.

      LIITE
      Lisätään direktiivin 98/8/EY liitteeseen I kohta ”28” seuraavasti:

                     Nro

                     Yleisnimi

                     IUPAC-nimi,
                     tunnistenumerot

                     Markkinoille saatettavassa biosidituotteessa käytettävän tehoaineen vähimmäispuhtaus

                     Päivä, jona tehoaine sisällytetään liitteeseen

                     Määräaika 16 artiklan 3 kohdan noudattamiselle
                     (lukuun ottamatta tuotteita, jotka sisältävät useampaa kuin yhtä tehoainetta; näiden tuotteiden osalta sovelletaan 16 artiklan 3 kohdan noudattamista varten määräaikaa, joka on vahvistettu viimeisimmässä niistä päätöksistä, jotka koskevat tuotteessa käytettävien tehoaineiden sisällyttämistä liitteeseen)

                     Päivä, jona liitteeseen sisällyttäminen lakkaa

                     Tuotetyyppi

                     Erityissäännökset (1)

                     ”28

                     Kumatetralyyli

                     Kumatetralyyli
                     EY-numero: 227–424–0
                     CAS-numero: 5836–29–3

                     980 g/kg

                     1. heinäkuuta 2011

                     30. kesäkuuta 2013

                     30. kesäkuuta 2016

                     14

                     Koska tehoaineen on todettu aiheuttavan riskejä muille kuin kohde-eläimille, edellytyksenä sen tähän liitteeseen sisällyttämisen uudistamiselle on direktiivin 98/8/EY 10 artiklan 5 kohdan i alakohdan toisen alakohdan mukainen vertaileva riskinarviointi.
                     Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lupien myöntämisessä noudatetaan seuraavia vaatimuksia:

                                 1)

                                 Muiden tuotteiden kuin sirotejauheen nimellinen tehoainepitoisuus saa olla enintään 375 mg/kg, ja ainoastaan käyttövalmiit tuotteet sallitaan.

                                 2)

                                 Tuotteissa on oltava aversiivista ainetta ja tarvittaessa väriainetta.

                                 3)

                                 Ihmisten, muiden kuin kohde-eläinten ja ympäristön ensisijainen ja toissijainen altistuminen on minimoitava ottamalla huomioon ja toteuttamalla kaikki asianmukaiset ja käytettävissä olevat riskinhallintatoimenpiteet. Näitä ovat muun muassa tuotteiden salliminen ainoastaan ammattikäyttöön, ylärajan asettaminen pakkauskoolle ja velvollisuus käyttää varmistettuja syöttilaatikoita, joihin sivulliset eivät pääse käsiksi.”

         (1)  Liitteeseen VI sisältyvien yleisten periaatteiden noudattamista varten arviointikertomusten sisältö ja päätelmät asetetaan saataville komission verkkosivulla osoitteessa: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


Avis juridique important

|

31977L0098

Neuvoston direktiivi 77/98/ETY annettu 21 päivänä joulukuuta 1976 terveyttä ja eläinten terveyttä koskevien direktiivien 64/432/ETY, 72/461/ETY ja 72/462/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 026 , 31/01/1977 s. 0081 - 0084 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 8 s. 0052  Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 17 s. 0056  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 8 s. 0052  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 11 s. 0170  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 11 s. 0170

NEUVOSTON DIREKTIIVI annettu 21 päivänä joulukuuta 1976 terveyttä ja eläinten terveyttä koskevien direktiivien 64/432/ETY, 72/461/ETY ja 72/462/ETY muuttamisesta (77/98/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettäyhteisön laajentamisvaiheessa Tanska, Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat saaneet oikeuden voimassaolevista yhteisön säännöksistä poiketen säilyttää tietyssä määrin kansallisia säännöksiään eläinlääkintäasioissa,näitä kolmea jäsenvaltiota koskevat erikoisjärjestelyt sisältyivät liittymisasiakirjan(3) 104 ja 105 artiklan määräyksiin; samanlaisia alkuperäisistä säännöksistä johdonmukaisesti laajennettuja säännöksiä on ollut neuvoston myöhemmin antamissa säädöksissä; eläinten terveyttä koskevista seikoista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa 12 päivänä joulukuuta 1972 annetun neuvoston direktiivin 72/461/ETY 13 artikla(4), sekä terveyttä ja eläinlääkintää koskevista tarkastusongelmista nautaeläinten ja sikojen sekä tuoreen lihan tai lihatuotteiden tuonnissa kolmansista maista 12 päivänä joulukuuta 1972 annetun neuvoston direktiivin 72/462/ETY 33 artikla(5) säädettiin tässä tarkoituksessa, näitä kahta direktiiviä on muutettu viimeksi direktiivillä 75/379/ETY(6),liittymisasiakirjan 106 artiklassa sekä muissa edellä mainituissa säännöksissä on määrätty, että komissio antaa viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1976 neuvostolle kertomuksen ja tarvittaessa aiheelliset ehdotukset näiden poikkeusten muodostaman ongelman ratkaisemiseksi,etsittävät ratkaisut eivät saa olla sellaisia, että jo saavutetusta terveyden tasosta luovutaan ja toisaalta niiden on mahdollisimman hyvin varmistettava eläinten ja lihan vapaa liikkuminen,tuoreen naudan- ja vasikanlihan osalta taudin leviämisvaara on kiistattomasti vähäisempi kuin elävien eläinten kaupassa; lisäksi olemassa oleviin direktiiveihin sisältyvät, lihan kaupalle asetetut edellytykset tekevät muiden erityistakuiden määräämisen tarpeettomaksi,elävien eläinten osalta olisi asteittain otettava käyttöön kaikille jäsenvaltioille yhteinen järjestelmä, jossa eroteltaisiin eri eläintyypit niiden vaara-alttiuden mukaan ja otettaisiin huomioon tarve laajentaa kauppaa asteittain olemassa olevan kaupankäynnin pohjalta; on tehtävä tarvittavat muutokset eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annettuun neuvoston direktiiviin 64/432/ETY(7), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 75/379/ETY,tuonnissa kolmansista maista tiettyihin jäsenvaltioihin on saatava edelleen noudattaa järjestelyjä, jotka ovat ainakin yhtä tiukkoja kuin näissä jäsenvaltioissa nykyisin noudatettavat järjestelyt,erityisesti suu- ja sorkkatautia sekä sikaruttoa koskevien yhteisön säännösten olisi myöhemmin mahdollistettava yhteisen ja täydellisen ratkaisun löytämisen kaikkiin näihin ongelmiin,on perusteltua säätää erityisestä siirtymäkaudesta, jonka aikana Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta Pohjois-Irlannin osalta pystyisivät tekemään yhteisön säännöksissä vaadittavat lainsäädännölliset muutokset, jasaadun kokemuksen perusteella vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta laajentaa nopean ja tehokkaan menettelyn käyttöä teknisten muutosten tekemiseksi tiettyihin säännöksiin tai täytäntöönpanoa koskevien säännösten antamiseksi,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Korvataan 1 päivästä tammikuuta 1977 alkaen direktiivin 72/461/ETY 13 artikla seuraavasti:"13 artiklaIrlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta Pohjois-Irlannin osalta saavat 31 päivään joulukuuta 1982 saakka säilyttää suu- ja sorkkataudilta suojautumiseen liittyvät tuoreen lihan tuontia koskevat kansalliset säännöksensä, noudattaen perustamissopimuksen yleisiä määräyksiä.Tanska, Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta saavat 31 päivään joulukuuta 1977 asti säilyttää sikarutolta suojautumiseen liittyvät tuoreen lihan tuontia koskevat kansalliset säännöksensä, noudattaen perustamissopimuksen yleisiä määräyksiä."2 artikla Lisätään direktiiviin 64/432/ETY seuraava 4 a artikla:"4 a artiklaIrlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan sallitaan 31 päivään joulukuuta 1982 asti soveltaa Pohjois-Irlannin osalta jalostus-, tuotanto- ja teurasnautojen muista jäsenvaltioista tapahtuvassa tuonnissa kansallisia määräyksiään koskien suojautumista suu- ja sorkkataudilta, noudattaen perustamissopimuksen säännöksiä.Neuvosto päättää yksimielisesti ennen 1 päivää tammikuuta 1978 komission ehdotuksesta, jonka se tekee ennen 1 päivää heinäkuuta 1977, direktiivin 64/432/ETY liitteisiin A, B ja C mahdollisesta tehtävistä muutoksista ja kaikista muista toimenpiteistä, mukaan lukien Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan väliseen perinteiseen kauppaan liittyvät säännökset."3 artikla Lisätään 1 päivästä tammikuuta 1978 alkaen direktiiviin 64/432/ETY seuraava 4 b artikla:"4 b artiklaJäsenvaltiot, jotka ovat olleet yli kaksi vuotta vapaat suu- ja sorkkataudista ja jotka eivät harjoita järjestelmällistä rokottamista eivätkä tästä direktiivistä poiketen salli alueellaan tätä tautia vastaan rokotettuja eläimiä 12 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti määrättynä ajanjaksona, voivat 31 päivään joulukuuta 1982 mennessä perustamissopimuksen yleisiä määräyksiä noudattaen saattaa teuras-, jalostus- ja tuotantoeläinten pääsyn alueelleen seuraavien vaatimusten alaisiksi, tämän kuitenkaan rajoittamatta 4 a artiklan soveltamista:A Kun tällaiset eläimet tulevat vähintään kaksi vuotta suu- ja sorkkataudista vapaana olleesta jäsenvaltiosta:1. joka ei harjoita suu- ja sorkkatautirokotuksia eikä salli alueellaan tätä tautia vastaan rokotettuja eläimiä, tällaisten eläinten on vastattava tämän direktiivin vaatimuksia, lukuun ottamatta suu- ja sorkkataudin rokottamispakkoa koskevia määräyksiä;2. joka harjoittaa suu- ja sorkkatautirokotuksia ja sallii alueellaan tätä tautia vastaan rokotettuja eläimiä, tällaisten eläinten on vastattava tämän direktiivin vaatimuksia, lukuun ottamatta suu- ja sorkkatautia koskevia määräyksiä, jotka korvataan seuraavilla vakuuksilla:- nautaeläinten on täytynyt käydä läpi kurkunpäätä ja nielua kaapimalla suoritettavaan suu- ja sorkkatautiviruskokeeseen (niin sanottu probang-testi) ja sen on täytynyt antaa negatiivinen tulos,- nautaeläinten on täytynyt käydä läpi serologinen testi suu- ja sorkkataudin vasta-aineiden havaitsemiseksi ja sen on täytynyt antaa negatiivinen tulos,- nauta- ja sikaeläinten on täytynyt olla eristettyinä tilalla tai karanteeniasemalla 14 päivän aikana lähettäjämaan virallisen eläinlääkärin valvonnassa,edellyttäen, ettäi) mikään alkuperätilalla tai tarpeen vaatiessa karanteeniasemalla olevista eläimistä ei voi olla rokotettu suu- ja sorkkatautia vastaan 21 päivää lähetystä edeltävänä ajanjaksona ja että mitään muista kuin lähetykseen tarkoitettuna eläimiä ei ole tuotu tilalle ja karanteeniasemalle tänä aikana;ii) kun tämän direktiivin soveltamisen vaatimat kokeet suoritetaan tilalla, lähetettävät eläimet on pidettävä erillään uusista eläimistä niiden lähettämiseen saakka.Nämä eläimet on lisäksi pidettävä 21 päivää karanteenissa määrämaassa.B Kun tällaiset eläimet tulevat jäsenvaltiosta, joka vähintään kahden vuoden aikana ei ole ollut suu- ja sorkkataudista vapaa ja:1. joka ei harjoita suu- ja sorkkatautirokotuksia eikä salli alueellaan tätä tautia vastaan rokotettuja eläimiä, tällaisten eläinten on vastattava tämän direktiivin vaatimuksia lukuun ottamatta suu- ja sorkkatautiehdotuksia, jotka korvataan seuraavilla takuilla:- nautaeläinten on täytynyt käydä läpi suu- ja sorkkatautivirustesti, joka on antanut negatiivisen tuloksen,- nautaeläinten on täytynyt käydä läpi serologinen testi suu- ja sorkkataudin vasta-aineiden havaitsemiseksi ja sen täytynyt antaa negatiivinen tulos,- nauta- ja sikaeläinten on täytynyt olla eristettyinä tilalla tai karanteeniasemalla 14 päivän aikana lähettäjämaan virallisen eläinlääkärin valvonnassa,edellyttäen, että:i) mikään alkuperätilalla tai tarpeen vaatiessa karanteeniasemalla olevista eläimistä ei voi olla rokotettu suu- ja sorkkatautia vastaan 30 päivää lähetystä edeltävänä ajanjaksona ja että mitään muita kuin lähetykseen tarkoitettuja eläimiä ei ole tuotu tilalle ja karanteeniasemalle tänä aikana;ii) kun tämän direktiivin soveltamisessa vaadittavat kokeet suoritetaan tilalla, lähetettävät eläimet on pidettävä erillään uusista eläimistä niiden lähettämiseen saakka.Nämä eläimet on lisäksi pidettävä 21 päivää karanteenissa määrämaassa.2. joka harjoittaa suu- ja sorkkatautirokotuksia ja sallii alueellaan tätä tautia vastaan rokotettuja eläimiä, tällaisten eläinten on vastattava B kohdassa säädettyjä vaatimuksia sekä kaikkia muita artiklojen 12 ja 13 mukaisesti säädettyjä mahdollisia lisävaatimuksia.Tämän artiklan soveltamisesta, erityisesti jäsenvaltioiden kuulumisesta jompaan kumpaan A:n ja B:n ensimmäisen alakohdan tarkoittamiin ryhmiin sekä näiden ryhmien pääsyn toteuttamismuodoista päätetään 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen."4 artikla Poistetaan direktiivin 64/432/ETY 7 artiklan 1 kohdan A alakohdan b alakohta.Korvataan direktiivin 64/432/ETY 7 artiklan 1 kohdan C alakohdassa päivämäärä "31 päivänä joulukuuta 1977" päivämäärällä "31 päivänä joulukuuta 1979".5 artikla Täydennetään 1 päivästä tammikuuta 1978 alkaen direktiivin 72/462/ETY 8 artiklan 2 kohta seuraavasti:"jalostus- ja pitoeläinten osalta tämän kohdan vaatimukset voivat olla toisistaan poikkeavia eri jäsenvaltioissa, jotta voidaan huomioida yhteisön sisäisessä kaupassa eri jäsenvaltioita koskevat erityissäännökset."6 artikla Korvataan 1 päivästä tammikuuta 1978 alkaen direktiivin 72/462/ETY 33 artikla seuraavasti:"33 artiklaSovellettaessa 8 ja 16 artiklaa, on tiettyjen jäsenvaltioiden toimeenpanemien, 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen asetettujen tuontiehtojen oltava ainakin yhtä tiukat kuin samojen jäsenvaltioiden yhteisön sisäisessä kaupassa soveltamat tuontiehdot."7 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset säännökset:a) 1 artiklan säännösten osalta viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1977 jab) kaikkien muiden säännösten osalta viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1978.Niiden on viipymättä ilmoitettava tästä komissiolle.8 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 21 päivänä joulukuuta 1976.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaA. P. L. M. M. van der STEE(1) EYVL N:o C 6, 10.1.1977, s. 141(2) Lausunto on annettu 27.10.1976(3) EYVL N:o L 73, 27.3.1972, s. 14(4) EYVL N:o L 302, 31.12.1972, s. 24(5) EYVL N:o L 302, 31.12.1972, s. 28(6) EYVL N:o L 172, 3.7.1975, s. 17(7) EYVL N:o 121, 29.7.1964, s. 1977/64


title: Komission direktiivi 2005/87/EY, annettu  5 päivänä joulukuuta 2005 , haitallisista aineista eläinten rehuissa annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/32/EY liitteen I muuttamisesta lyijyn, fluorin ja kadmiumin osalta   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               6.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 318/19

         KOMISSION DIREKTIIVI 2005/87/EY,
   annettu 5 päivänä joulukuuta 2005,
   haitallisista aineista eläinten rehuissa annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/32/EY liitteen I muuttamisesta lyijyn, fluorin ja kadmiumin osalta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon haitallisista aineista eläinten rehuissa 7 päivänä toukokuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/32/EY (1) ja erityisesti sen 8 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon eläinten ruokinnassa käytettävistä lisäaineista 22 päivänä syyskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1831/2003 (2) ja erityisesti sen 13 artiklan 2 kohdan kolmannen virkkeen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivissä 2002/32/EY säädetään, että sellaisten rehuksi tarkoitettujen tuotteiden käyttö, jotka sisältävät direktiivin liitteessä I vahvistetut enimmäismäärät ylittävän määrän haitallisia aineita, on kielletty.

               (2)

               Kun direktiivi 2002/32/EY hyväksyttiin, komissio totesi, että kyseisen direktiivin liitteessä I vahvistettuja säännöksiä tarkistettaisiin ajan tasalle saatetun tieteellisen riskinarvioinnin pohjalta ja ottaen huomioon kielto laimentaa millään lailla sellaisia eläinten rehuksi tarkoitettuja saastuneita tuotteita, jotka eivät ole säännösten mukaisia.

               (3)

               Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen alainen elintarvikeketjun vierasaineita käsittelevä tiedelautakunta antoi 2 päivänä kesäkuuta 2004 komission pyynnöstä lausunnon, joka koski lyijyä haitallisena aineena eläinten rehussa.

               (4)

               Elintarvikkeiden lyijykontaminaatio on uhka kansanterveydelle. Lyijy kertyy jossakin määrin munuaisten ja maksan kudoksiin, lihaskudoksissa on hyvin alhaisia lyijyjäämiä ja kulkeutuminen maitoon on vähäistä. Näin ollen eläinperäiset elintarvikkeet eivät ole tärkeä lähde ihmisten lyijyaltistukselle.

               (5)

               Naudat ja lampaat vaikuttavat olevan herkimpiä eläinlajeja akuutille lyijytoksisuudelle. On todettu yksittäisiä myrkytyksiä, jotka johtuvat saastuneilta alueilta peräisin olevan rehuaineksen nauttimisesta tai lyijylähteiden vahingossa tapahtuneesta nauttimisesta. Euroopan unionissa kaupan pidetyistä rehuaineksista löydetyt tasot eivät kuitenkaan aiheuta kliinisiä myrkytysoireita.

               (6)

               Eläinten rehuun tarkoitetuissa tuotteissa olevaa lyijyä koskevat voimassa olevat säännökset ovat yleisesti ottaen tarkoituksenmukaisia varmistamaan, että tuotteet eivät aiheuta vaaraa ihmisten tai eläinten terveydelle taikka vaikuta haitallisesti kotieläintuotantoon.

               (7)

               Naudat ja lampaat vaikuttavat olevan herkimpiä eläinlajeja, ja nurmirehu on merkittävä osa niiden päivittäistä rehuannosta, joten on tärkeää tehdä selvitys, jossa tarkastellaan mahdollisuutta edelleen alentaa lyijyn enimmäismäärää nurmirehussa.

               (8)

               Lisäksi on asianmukaista vahvistaa lyijyn enimmäismäärät hivenaineiden, sidonta-aineiden ja paakkuuntumisenestoaineiden funktionaalisiin ryhmiin kuuluvissa lisäaineissa sekä esiseoksissa. Esiseoksille vahvistetussa enimmäismäärässä otetaan huomioon lisäaineet, joissa on korkeimmat lyijypitoisuudet, muttei eri eläinlajien herkkyyttä lyijylle. Esiseosten valmistajan vastuulla on eläinten terveyden ja kansanterveyden suojaamiseksi varmistaa, että esiseoksia koskevien enimmäismäärien noudattamisen lisäksi esiseosten käyttöohjeet ovat täydennys- ja täysrehuja koskevien enimmäismäärien mukaiset.

               (9)

               Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen alainen elintarvikeketjun vierasaineita käsittelevä tiedelautakunta antoi 22 päivänä syyskuuta 2004 komission pyynnöstä lausunnon, joka koski fluoria haitallisena aineena eläinten rehussa.

               (10)

               Fluori kertyy erityisesti kalkkipitoisiin kudoksiin. Sen kulkeutuminen syötäviin kudoksiin, myös maitoon ja muniin, on sitä vastoin vähäistä. Eläinperäisissä elintarvikkeissa olevat fluoripitoisuudet vaikuttavat näin ollen vain marginaalisesti ihmisten altistumiseen.

               (11)

               Fluoripitoisuudet laitumilla, ruohokasveissa ja rehuseoksissa ovat yleensä EU:ssa alhaiset, ja näin ollen eläinten altistuminen fluorille on yleensä niin vähäistä, ettei se aiheuta haitallisia vaikutuksia. Joillakin erityisillä maantieteellisillä alueilla ja etenkin sellaisten teollisuuslaitosten läheisyydessä, joilla on suuria fluoripäästöjä, liiallinen altistuminen fluorille kuitenkin aiheuttaa hampaiden ja luuston poikkeavuuksia.

               (12)

               Eläinten rehuun tarkoitetuissa tuotteissa olevaa fluoria koskevat voimassa olevat säännökset ovat tarkoituksenmukaisia varmistamaan, että tuotteet eivät aiheuta vaaraa ihmisten tai eläinten terveydelle taikka vaikuta haitallisesti kotieläintuotantoon.

               (13)

               Käytetyllä uuttomenetelmällä on suuri vaikutus määritystulokseen, minkä vuoksi on asianmukaista määritellä uuttomenetelmä. Uuttoon voidaan käyttää vastaavia menetelmiä, joiden uuttotehokkuuden on osoitettu olevan saman tasoinen.

               (14)

               Meriäyriäisiä, kuten krilliä, koskevaa fluoripitoisuutta on muutettava, jotta voitaisiin ottaa huomioon uusi käsittelytekniikka, jolla parannetaan ravitsemuksellista laatua ja vähennetään biomassan hävikkiä, mutta jonka tuloksena lopputuotteen fluoripitoisuus on korkeampi.

               (15)

               Rehujen lisäaineista annetun neuvoston direktiivin 70/524/ETY liitteiden muuttamisesta 26 päivänä lokakuuta 1984 annetussa komission direktiivissä 84/547/ETY (3) vahvistetaan enimmäismäärä fluorille vermikuliitissa (E 561). Direktiivin 2002/32/EY soveltamisalaan sisältyy mahdollisuus vahvistaa enimmäismäärät rehun lisäaineissa oleville haitallisille aineille, ja haitallisia aineita koskevat säännöt olisi koottava yhdeksi tekstiksi selkeyden parantamiseksi.

               (16)

               Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen alainen elintarvikeketjun vierasaineita käsittelevä tiedelautakunta antoi 2 päivänä kesäkuuta 2004 komission pyynnöstä lausunnon, joka koski kadmiumia haitallisena aineena eläinten rehussa.

               (17)

               Elintarvikkeiden kadmiumkontaminaatio on uhka kansanterveydelle. Kadmiumin kertyminen eläinten kudoksiin riippuu ravinnon kadmiumpitoisuudesta ja altistumisen kestosta. Eläinten, kuten lihasikojen ja broilereiden, lyhyt elinkaari minimoi haitallisten kadmiumkertymien riskin eläinten syötävissä kudoksissa. Märehtijät ja hevoset voivat kuitenkin altistua laitumilla olevalle kadmiumille koko elinaikanaan. Joillakin erityisillä alueilla tämä saattaa johtaa kadmiumin haitalliseen kertymiseen erityisesti munuaisiin.

               (18)

               Kadmium on myrkyllistä kaikille eläinlajeille. Useimmissa tuotantoeläimissä, mukaan luettuna sioissa, joita pidetään herkimpänä lajina, ei todennäköisesti esiinny vakavia kliinisiä oireita, jos ravinnon kadmiumpitoisuus on alle 5 mg/rehukilo.

               (19)

               Eläinten rehuun tarkoitetuissa tuotteissa olevaa kadmiumia koskevat voimassa olevat säännökset ovat tarkoituksenmukaisia varmistamaan, että tuotteet eivät aiheuta vaaraa ihmisten tai eläinten terveydelle taikka vaikuta haitallisesti kotieläintuotantoon.

               (20)

               Enimmäismääriä ei ole vahvistettu lemmikkieläinten ruuan eikä muiden kivennäisperäisten rehuaineiden kuin fosfaattien osalta. On asianmukaista vahvistaa enimmäismäärät näille eläinten rehuksi tarkoitetuille tuotteille. On asianmukaista muuttaa nykyistä kadmiumin enimmäismäärää kalanrehussa, jotta voidaan ottaa huomioon uusin kehitys kalanrehun valmistuksessa, jossa siihen sisällytetään suurempi osuus kalaöljyä ja kalajauhoa. Lisäksi on asianmukaista vahvistaa kadmiumin enimmäismäärät hivenaineiden, sidonta-aineiden ja paakkuuntumisenestoaineiden funktionaalisiin ryhmiin kuuluvissa lisäaineissa sekä esiseoksissa. Esiseoksille vahvistetussa enimmäismäärässä otetaan huomioon lisäaineet, joissa on korkeimmat kadmiumtasot, muttei eri eläinlajien herkkyyttä kadmiumille. Kuten asetuksen (EY) N:o 1831/2003 16 artiklassa säädetään, esiseosten valmistajan vastuulla on eläinten terveyden ja kansanterveyden suojaamiseksi varmistaa, että esiseoksia koskevien enimmäismäärien noudattamisen lisäksi esiseosten käyttöohjeet ovat täydennys- ja täysrehuja koskevien enimmäismäärien mukaiset.

               (21)

               Direktiivi 2002/32/EY ja direktiivi 84/547/ETY olisi näin ollen muutettava vastaavasti.

               (22)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 2002/32/EY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   Vahvistetaan fluorin enimmäispitoisuudeksi tämän direktiivin liitteessä annettu pitoisuus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sidonta-aineiden, paakkuuntumisenestoaineiden ja sakeuttamisaineiden ryhmään kuuluvan lisäaineen vermikuliitin hyväksymistä koskevia muita edellytyksiä, joista säädetään direktiivissä 70/524/ETY.
   3 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään kahdentoista kuukauden kuluttua voimaantulosta. Niiden on toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko viipymättä.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   4 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   5 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 5 päivänä joulukuuta 2005.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 140, 30.5.2002, s. 10. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2005/8/EY (EUVL L 27, 29.1.2005, s. 44).

      (2)  EUVL L 268, 18.10.2003, s. 29. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 378/2005 (EUVL L 59, 5.3.2005, s. 8).

      (3)  EYVL L 297, 15.11.1984, s. 40.

      LIITE
      Muutetaan direktiivin 2002/32/EY liite I seuraavasti:

                  1)

                  Korvataan lyijyä koskeva rivi 2 seuraavasti:

                              Haitalliset aineet

                              Eläinten rehuiksi tarkoitetut tuotteet

                              Enimmäispitoisuus mg/kg (ppm) rehussa, jonka kosteuspitoisuus on 12 %

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                                          ”2.

                                          Lyijy (1)

                              Rehuaineet, paitsi

                              10

                              – nurmirehu (2)

                              30 (3)

                              – fosfaatit ja kalkkipitoinen merilevä

                              15

                              – kalsiumkarbonaatti

                              20

                              – hiivat

                              5

                              Hivenaineyhdisteiden funktionaaliseen ryhmään kuuluvat lisäaineet, paitsi

                              100

                              – sinkkioksidi

                              400 (3)

                              – mangaani(II)oksidi, rautakarbonaatti, kuparikarbonaatti

                              200 (3)

                              Sidonta-aineiden ja paakkuuntumisenestoaineiden funktionaaliseen ryhmään kuuluvat lisäaineet, paitsi

                              30 (3)

                              – tuliperäinen klinoptiloliitti

                              60 (3)

                              Esiseokset

                              200 (3)

                              Täydennysrehut, paitsi

                              10

                              – kivennäisrehut

                              15

                              Täysrehut

                              5

                  2)

                  Korvataan fluoria koskeva rivi 3 seuraavasti:

                              Haitalliset aineet

                              Eläinten rehuiksi tarkoitetut tuotteet

                              Enimmäispitoisuus mg/kg (ppm) rehussa, jonka kosteuspitoisuus on 12 %

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                                          ”3.

                                          Fluori (4)

                              Rehuaineet, paitsi

                              150

                              – eläinperäiset rehut, paitsi meriäyriäiset kuten krilli

                              500

                              – meriäyriäiset kuten krilli

                              3 000

                              – fosfaatit

                              2 000

                              – kalsiumkarbonaatti

                              350

                              – magnesiumoksidi

                              600

                              – kalkkipitoinen merilevä

                              1 000

                              Vermikuliitti (E 561)

                              3 000 (5)

                              Täydennysrehut

                              – sisältävät ≤ 4 % fosforia

                              500

                              – sisältävät > 4 % fosforia

                              125 per 1 % fosforia

                              Täysrehut, paitsi

                              150

                              – nautakarjan, lampaiden ja vuohien täysrehut

                              – – imetyksen aikana

                              30

                              – – muut

                              50

                              – sikojen täysrehut

                              100

                              – siipikarjan täysrehut

                              350

                              – kananpoikien täysrehut

                              250

                  3)

                  Korvataan kadmiumia koskeva rivi 6 seuraavasti:

                              Haitalliset aineet

                              Eläinten rehuiksi tarkoitetut tuotteet

                              Enimmäispitoisuus mg/kg (ppm) rehussa, jonka kosteuspitoisuus on 12 %

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                                          ”6.

                                          Kadmium (4)

                              Kasviperäiset rehuaineet

                              1

                              Eläinperäiset rehuaineet

                              2

                              Kivennäisperäiset rehuaineet, paitsi

                              2

                              – fosfaatit

                              10

                              Hivenaineyhdisteiden funktionaaliseen ryhmään kuuluvat lisäaineet, paitsi

                              10

                              – kuparioksidi, mangaani(II)oksidi, sinkkioksidi ja mangaanisulfaattimonohydraatti

                              30 (7)

                              Sidonta-aineiden ja paakkuuntumisenestoaineiden funktionaaliseen ryhmään kuuluvat lisäaineet

                              2

                              Esiseokset

                              15 (7)

                              Kivennäisrehut

                              – sisältävät < 7 % fosforia

                              5

                              – sisältävät ≥ 7 % fosforia

                              0,75 per 1 % fosforia, enintään 7,5

                              Lemmikkieläinten täydennysrehut

                              2

                              Muut täydennysrehut

                              0,5

                              Nautakarjan, lampaiden ja vuohien täysrehut sekä kalanrehut, paitsi

                              1

                              – lemmikkieläinten täysrehut

                              2

                              – vasikoiden, karitsojen ja kilien täysrehut ja muut täysrehut

                              0,5

         (1)  Enimmäismäärät viittaavat lyijyn analyyttiseen määritykseen, jossa uutto tehdään typpihapolla (5 % w/w) 30 minuutin ajan kiehumispisteessä. Määrityksessä voidaan käyttää vastaavia uuttomenetelmiä, joiden osalta voidaan osoittaa, että niiden uuttotehokkuus on samantasoinen.

         (2)  Nurmirehu kattaa eläinten rehuksi tarkoitetut tuotteet, joita ovat esimerkiksi heinä, säilörehu ja tuore ruoho.

         (3)  Määriä tarkastellaan 31 päivään joulukuuta 2007 mennessä, ja tavoitteena on alentaa enimmäismääriä.”

         (4)  Enimmäismäärät viittaavat fluorin analyyttiseen määritykseen, jossa uutto tehdään 1 N suolahapolla 20 minuutin ajan huoneenlämmössä. Määrityksessä voidaan käyttää vastaavia uuttomenetelmiä, joiden osalta voidaan osoittaa, että niiden uuttotehokkuus on samantasoinen.

         (5)  Määriä tarkastellaan 31 päivään joulukuuta 2007 mennessä, ja tavoitteena on alentaa enimmäismääriä.”

         (6)  Enimmäismäärät viittaavat kadmiumin analyyttiseen määritykseen, jossa uutto tehdään typpihapolla (5 % w/w) 30 minuutin ajan kiehumispisteessä. Määrityksessä voidaan käyttää vastaavia uuttomenetelmiä, joiden osalta voidaan osoittaa, että niiden uuttotehokkuus on samantasoinen.

         (7)  Määriä tarkastellaan 31 päivään joulukuuta 2007 mennessä, ja tavoitteena on alentaa enimmäismääriä.”


Avis juridique important

|

31987L0489

Neuvoston direktiivi 87/489/ETY, annettu 22 päivänä syyskuuta 1987, direktiivien 64/432/ETY ja 72/461/ETY muuttamisesta tiettyjen sikaruttoon liittyvien toimenpiteiden osalta

Virallinen lehti nro L 280 , 03/10/1987 s. 0028 - 0029 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 24 s. 0158  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 24 s. 0158

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 22 päivänä syyskuuta 1987,direktiivien 64/432/ETY ja 72/461/ETY muuttamisesta tiettyjen sikaruttoon liittyvien toimenpiteiden osalta (87/489/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon direktiivien 64/432/ETY ja 72/461/ETY muuttamisesta tiettyjen sikaruttoon liittyvien toimenpiteiden osalta 7 päivänä huhtikuuta 1987 tehdyn neuvoston päätöksen 87/231/ETY(), ja erityisesti sen 3 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(),sekä katsoo, ettäpäätöksen 87/230/ETY() 2 artiklan mukaan neuvosto päättää erityisesti niistä tarvittavista toimenpiteistä, jotka jäsenvaltioiden on toteutettava saadakseen klassisen sikaruton hävittämisen toteutetuksi yhteisössä; tällaiset toimenpiteet ovat omiaan vaikuttamaan kaikkiin tähän mennessä annettuihin yhteisön säännöksiin, jotka koskevat eläinten ja lihan kauppaan liittyviä eläinten terveyttä koskevia ongelmia; näiden toimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseksi on tarpeen muuttaa kyseisen säännöstön määräyksiä aiheellisella tavalla,eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetussa neuvoston direktiivissä 64/432/ETY() määritellään ne edellytykset, jotka yhteisön sisäiseen kauppaan tarkoitettujen elävien sikojen on täytettävä klassisen sikaruton osalta,eläinten terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa 12 päivänä joulukuuta 1972 annetussa neuvoston direktiivissä 72/461/ETY() täsmennetään ne takeet, jotka yhteisön sisäiseen kauppaan tarkoitetun tuoreen sianlihan on täytettävä klassisen sikaruton osalta, jayhteisön toimintaan sisältyvien klassisen sikaruton hävittämiseksi laadittujen ohjelmien tuloksena tämä tauti on saatu hävitetyksi kokonaan joistakin jäsenvaltioista ja niiden voidaan katsoa olevan virallisesti klassisesta sikarutosta vapaita; koska tämän taudin vaikutus näiden maiden sikakarjojen tuottavuudelle on vahingollinen ja koska se heikentää tällä alalla toimivien ansioita, näille jäsenvaltioille on tarpeen antaa mahdollisuus säilyttää saavuttamansa asema ja estää taudin uusiutuminen alueellaan tiukentamalla niille annettuja kyseisten tuotteiden kauppaa koskevia takeita,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiiviä 64/432/ETY seuraavasti:1. Lisätään 2 artiklan p kohdan toisen luetelmakohdan ja q kohdan toisen alakohdan loppuun sanat "vähintään edeltävien 12 kuukauden aikana".2. Korvataan 4 b artiklan 1 kohdan c alakohdan neljännellä ja viidennellä rivillä oleva ilmaisu "yksimielisesti" ilmaisulla "määräenemmistöllä".3. Korvataan 4 b artiklan 2 kohta seuraavasti:"2. Tätä artiklaa on sovellettava 31 päivään joulukuuta 1991 asti. Komissio antaa neuvostolle 1 päivään heinäkuuta 1991 mennessä kertomuksen tilanteen kehittymisestä erityisesti kaupan osalta, siihen liittyvine sikaruttoa koskevine aiheellisine ehdotuksineen.Neuvosto tekee määräenemmistöllä päätöksen näistä ehdotuksista viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1991."4. Muutetaan 7 artiklan 1 kohtaa seuraavasti: P korvataan F alakohdassa viittaus päivämäärään 31 päivä joulukuuta 1988 viittauksella päivämäärään 31 päivä joulukuuta 1991", P korvataan G alakohdassa viittaus 3 artiklan 3 kohdan e alakohtaan viittauksella 3 artiklan 3 kohdan d alakohtaan.2 artikla Muutetaan direktiivin 72/461/ETY 13 a artiklaa seuraavasti: P korvataan 1 kohdan toisen alakohdan kolmannella rivillä oleva ilmaisu "teurastamoissa, joissa on rokotettuja sikoja" ilmaisulla "teurastamoissa, joissa on edeltävien 12 kuukauden aikana rokotettuja sikoja. P korvataan 2 kohdassa ilmaisu "yksimielisesti" ilmaisulla "määräenemmistöllä", P korvataan 3 kohdan ensimmäisessä ja kolmannessa alakohdassa viittaus päivämäärään 31 päivä joulukuuta 1988 viittauksella päivämäärään 31 päivä joulukuuta 1991".3 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1988. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 22 päivänä syyskuuta 1987.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaL. TØRNÆS() EYVL N:o L 99, 11.4.1987, s. 18() EYVL N:o C 295, 21.11.1986, s. 5() EYVL N:o C 76, 23.3.1987, s. 169() EYVL N:o C 83, 30.3.1987, s. 3() EYVL N:o L 99, 11.4.1987, s. 16() EYVL N:o 121, 29.7.1964, s. 1977/64() EYVL N:o L 302, 31.12.1972, s. 28


Avis juridique important

|

32000L0020

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/20/EY, annettu 16 päivänä toukokuuta 2000, eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa annetun neuvoston direktiivin 64/432/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 163 , 04/07/2000 s. 0035 - 0036

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/20/EY,annettu 16 päivänä toukokuuta 2000,eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa annetun neuvoston direktiivin 64/432/ETY muuttamisestaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan ja 152 artiklan 4 kohdan b alakohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen,ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(1),ovat kuulleet alueiden komiteaa,noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(2),sekä katsovat seuraavaa:(1) Direktiivi 64/432/ETY(3) on muutettu ja saatettu ajan tasalle direktiivillä 97/12/EY(4) ja direktiivillä 98/46/EY(5).(2) Direktiivin 64/432/ETY täytäntöönpanossa, sellaisena kuin se on kahdella edellä mainitulla direktiivillä muutettuna, esiintyneet ongelmat edellyttävät siirtymätoimenpiteiden soveltamista, jotta elävien nauta- ja sikaeläinten kauppa ei häiriintyisi.(3) Lisäksi direktiivissä 64/432/ETY ja nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkitsemisen käyttöönottamisesta 21 päivänä huhtikuuta 1997 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 820/97(6) säädetään muun muassa nautaeläimiä koskevien tietokantojen perustamisesta eläimiä ja niiden siirtoja koskevien tietojen tallentamiseksi.(4) Eläinten terveyttä koskevien edellytysten soveltamisessa ja ennen kaikkea eläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän välisessä yhteydessä on esiintynyt ongelmia.(5) Direktiivi 64/432/ETY on muutettava, jotta yhteisön säännöt olisivat johdonmukaiset ja jotta komissio voisi toteuttaa siirtymätoimenpiteitä, joiden avulla jäsenvaltiot pystyvät mukautumaan uusiin kauppaa koskeviin edellytyksiin.(6) Tästä syystä mainitun direktiivin tiettyjen säännösten voimaantuloa olisi siirrettävä myöhemmäksi.(7) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(7) mukaisesti,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 64/432/ETY seuraavasti:1) Lisätään 6 artiklan 2 kohtaan alakohta seuraavasti:"e) 31 päivään joulukuuta 2000 saakka oltava vapautettuja a tai b alakohdassa säädetyistä testausvaatimuksista, kun on kyse alle 30 kuukautta vanhoista lihantuotantoon tarkoitetuista nautaeläimistä:- jotka tulevat karjatilalta, joka on virallisesti vapaa tuberkuloosista ja luomistaudista,- joiden mukana on eläinten terveystodistus, jonka liitteessä F olevan 1 mallin A jakson 7 kohta on täytetty asianmukaisesti,- joita valvotaan niiden teurastamiseen asti,- jotka eivät ole olleet kuljetuksen aikana kosketuksissa sellaisten nautaeläinten kanssa, jotka eivät ole kyseisistä taudeista virallisesti vapaista karjoista,ja edellyttäen, että:- nämä järjestelyt rajoitetaan koskemaan sellaisten jäsenvaltioiden tai jäsenvaltioiden alueiden välistä kauppaa, joiden terveydellinen tilanne on sama tuberkuloosin tai luomistaudin osalta,- määräpaikkana oleva jäsenvaltio toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet estääkseen alkuperäkarjojen saastumisen,- jäsenvaltiot perustavat tämän direktiivin tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi riittävän pistokoe-, tarkastus- ja valvontajärjestelmän, jonka tarkoituksena on varmistaa näiden säännösten tehokas täytäntöönpano,- komissio valvoo tämän direktiivin soveltamisen asianmukaisuutta sen takaamiseksi, että jäsenvaltiot noudattavat säännöksiä täysimääräisesti.";2) Korvataan 6 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa päivämäärä "31 päivään joulukuuta 1999" päivämäärällä "31 päivään joulukuuta 2000";3) Lisätään 16 artiklaan kohta seuraavasti:"3. Komissio voi 17 a artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen toteuttaa enintään kahden vuoden ajan sovellettavia siirtymätoimenpiteitä, jos tämä on välttämätöntä tässä direktiivissä säädettyihin uusiin järjestelyihin siirtymisen helpottamiseksi.";4) Korvataan 17 artikla seuraavasti:" 17 artikla1. Komissiota avustaa päätöksessä 68/361/ETY perustettu pysyvä eläinlääkintäkomitea, jäljempänä 'komitea'.2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.";5) Lisätään artikla seuraavasti:" 17 a artikla1. Komissiota avustaa päätöksessä 68/361/ETY perustettu pysyvä eläinlääkintäkomitea, jäljempänä 'komitea'.2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.";6) Lisätään liitteessä A olevan I jakson 2 kohdan c alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa sana "tai" 1 ja 2 kohdan väliin;7) Muutetaan liitteessä A olevassa I jakson 4 kohdassa ja liitteessä A olevassa II jakson 7 kohdassa b alakohta seuraavasti:"b) kukin nautaeläin tunnistetaan yhteisön lainsäädännön mukaisesti, ja";8) Lisätään liitteessä F olevan 1 mallin A jaksoon kohta seuraavasti:"7) (3) Eläin on lihantuotantoon tarkoitettu alle 30 kuukautta vanha eläin, jonka alkuperäkarja on virallisesti vapaa tuberkuloosista, luomistaudista ja leukoosista ja joka lähetetään direktiivin 64/432/ETY 6 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaisesti luvalla nro ... ... ...".2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivästä joulukuuta 1999. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 16 päivänä toukokuuta 2000.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesN. FontaineNeuvoston puolestaPuheenjohtajaL. Capoulas Santos(1) EYVL C 51, 23.2.2000, s. 31.(2) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 16. maaliskuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 17. huhtikuuta 2000.(3) EYVL 121, 29.7.1964, s. 1977/64, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 98/99/EY (EYVL L 358, 31.12.1998, s. 107).(4) EYVL L 109, 25.4.1997, s. 1.(5) EYVL L 198, 15.7.1998, s. 22.(6) EYVL L 117, 7.5.1997, s. 1.(7) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.


Avis juridique important

|

31976L0580

Neuvoston direktiivi 76/580/ETY, annettu 29 päivänä kesäkuuta 1976, muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 73/239/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 189 , 13/07/1976 s. 0013 - 0014 Suomenk. erityispainos Alue 6 Nide 1 s. 0188  Kreikank. erityispainos: Luku 06 Nide 1 s. 0227  Ruotsink. erityispainos Alue 6 Nide 1 s. 0188  Espanjank. erityispainos: Luku 06 Nide 1 s. 0217  Portugalink. erityispainos: Luku 06 Nide 1 s. 0217

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 29 päivänä kesäkuuta 1976,muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 73/239/ETY muuttamisesta (76/580/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),sekä katsoo, ettämuun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1973 annetulla neuvoston direktiivillä 73/239/ETY (3) on helpotettu kyseisen liiketoiminnan aloittamista ja harjoittamista poistamalla tiettyjä eroja kansallisten lainsäädäntöjen väliltä; sillä on taattu riittävä suoja vakuutetuille ja kolmansille kaikissa jäsenvaltioissa ja samalla sovitettu yhteen erityisesti vakuutusyrityksiltä vaadittavia taloudellisia takuita koskevia säännöksiä,mainitun direktiivin mukaan jäsenvaltioiden on vaadittava kaikilta vakuutusyrityksiltä, joilla on pääkonttori sen alueella, vähimmäistakuurahasto, joka ei saa olla direktiivissä laskentayksikköinä ilmaistua tiettyä määrää pienempi,laskentayksikköön viitataan myös tiettyjen sellaisten jäljempänä mainittujen keskinäisten yhtiöiden ja yhdistysten vakuutusmaksutulon määrittämiseksi, joita direktiivi ei koske,kyseisessä direktiivissä "laskentayksiköllä" tarkoitetaan Euroopan investointipankin perussäännön sisältävän pöytäkirjan 4 artiklassa määriteltyä yksikköä; tämän määritelmän perusteella direktiivissä mainittujen määrien vaihtaminen kansallisiin valuuttoihin johtaisi kilpailun vääristymiin sellaisten yritysten välillä, joiden kotipaikat ovat eri jäsenvaltioissa,neuvosto on määritellyt 21 päivänä huhtikuuta 1975 tekemällään päätöksellä 75/250/ETY (4) Euroopan laskentayksikön, joka edustaa kaikkien jäsenvaltioiden valuuttojen arvoissa tapahtuvien muutosten keskiarvoa; kunkin valuutan vaihtokurssi laskentayksikköön nähden määräytyy automaattisesti valuuttamarkkinoiden päivittäisten noteerausten perusteella; tämän Euroopan laskentayksikön käyttö asettaa vakuutusyritykset samaan kilpailuasemaan,edellä mainitun pöytäkirjan 4 artiklaa ollaan parhaillaan muuttamassa; Euroopan investointipankin johtokunnan 18 päivänä maaliskuuta 1975 tekemän päätöksen mukaisesti pankki käyttää neuvoston päätöksessä 75/250/ETY määriteltyä Euroopan laskentayksikköä,komissio on ottanut käyttöön myöhemmin, 18 päivänä joulukuuta 1975 tekemällään päätöksellä 3289/75/EHTY (5) ja neuvoston yksimielisellä suostumuksella tämän Euroopan laskentayksikön soveltaessaan Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimusta,Euroopan laskentayksikön arvo kaikkien jäsenvaltioiden valuuttoina määrätään päivittäin; viitepäivä sen käyttämiseen on myös määrättävä sovellettaessa tätä direktiiviä,joissakin jäsenvaltioissa Euroopan laskentayksikön käyttöönotto johtaisi kuitenkin direktiivissä laskentayksikköinä ilmaistujen määrien alentumiseen kansallisessa valuutassa; tällainen alentuminen johtaisi vastaavaan alentumiseen tällä hetkellä vähimmäistakuurahaston avulla annetussa vakuutettujen turvassa; kyseiset summat olisi arvioitava uudelleen joka toinen vuosi; tällaisen uudelleen arvioinnin vuoksi kyseisiä määriä todennäköisesti muutetaan; joissakin jäsenvaltioissa kansallisena valuuttana ilmaistujen määrien alentumista saattaisi noissa valtioissa pian seurata uusi muutos; näiden perättäisten toimenpiteiden täytäntöönpano aiheuttaisi vaikeuksia yrityksille ja valvontaviranomaisille; sen vuoksi nämä määrät olisi säilytettävä sillä tasolla, jonka ne olisivat saavuttaneet ennen Euroopan laskentayksikön käyttöönottoa sovelletun vaihtokurssin perusteella, jos tämä taso on korkeampi kuin Euroopan laskentayksikön taso, kunnes direktiivissä 73/239/ETY määrätyt summat on arvioitu, jayhteisön talouskehitys ja rahaolojen kehitys antaa aiheen tarkastella säännöllisesti jälkimmäisiä summia,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Korvataan direktiivin 73/239/ETY 5 artiklan a alakohta seuraavasti:"a) "Laskentayksiköllä" komission päätöksessä 3289/75/EHTY (1) määriteltyä Euroopan laskentayksikköä (ELY). Tässä direktiivissä viitattaessa laskentayksikköön on kansalliseen valuuttaan sovellettavan vaihtoarvon kunkin vuoden joulukuun viimeisestä päivästä alkaen oltava sen lokakuuta edeltävän kuukauden viimeisen päivän arvo, jolta ELY-vaihtoarvot on saatavissa kaikille yhteisön valuutoille;"2. Seuraava huomautus lisätään alaviitteenä sivulle, jossa direktiivin N:o 73/239/ETY 5 artikla on:"(1) EYVL N:o L 327, 19.12.1975, s. 4".2 artikla Siirtymätoimenpiteenä ja kunnes direktiivissä 73/239/ETY laskentayksikköinä ilmaistut määrät on muutettu ensimmäisen kerran, 5 artiklan a alakohdassa määritellyiksi laskentayksiköiksi vaihdettavat, kansallisena valuuttana ilmaistut määrät eivät saa olla pienempiä kuin ne määrät, jotka saataisiin ennen tämän direktiivin antamista laskentayksikköön sovelletun vaihtokurssin mukaan.3 artikla Neuvosto arvioi ja tarvittaessa muuttaa komission ehdotuksesta joka toinen vuosi direktiivissä 73/239/ETY laskentayksikköinä ilmaistuja määriä ottaen huomioon yhteisön talouskehityksen ja rahaolojen kehityksen.4 artikla Tämän direktiivin mukaisesti muutettuja kansallisia säännöksiä sovelletaan 31 päivästä joulukuuta 1976 alkaen.5 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 29 päivänä kesäkuuta 1976.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaG. THORN(1) EYVL N:o C 28, 9.2.1976, s. 16(2) EYVL N:o C 35, 16.2.1976, s. 17(3) EYVL N:o L 228, 16.8.1973, s. 3(4) EYVL N:o L 104, 24.4.1975, s. 35(5) EYVL N:o L 327, 19.12.1975, s. 4


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/103/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008 , paristoista ja akuista sekä käytetyistä paristoista ja akuista annetun direktiivin 2006/66/EY muuttamisesta paristojen ja akkujen markkinoille saattamisen osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               5.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 327/7

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2008/103/EY,
   annettu 19 päivänä marraskuuta 2008,
   paristoista ja akuista sekä käytetyistä paristoista ja akuista annetun direktiivin 2006/66/EY muuttamisesta paristojen ja akkujen markkinoille saattamisen osalta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan 1 kohdan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   ovat kuulleet alueiden komiteaa,
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä, (2)

   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Direktiivin 2006/66/EY (3) 6 artiklan 2 kohtaa olisi selvennettävä sen mahdollistamiseksi, että ennen 26 päivää syyskuuta 2008 missä tahansa yhteisön alueella markkinoille laillisesti saatetut paristot ja akut, jotka eivät ole mainitun direktiivin mukaisia, voivat edelleen olla markkinoilla yhteisössä tämän päivämäärän jälkeen. Tämä selvennys takaisi oikeusvarmuuden yhteisössä markkinoille saatettujen paristojen osalta ja varmistaisi sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan. Selvennys on jätteen minimoinnin periaatteen mukainen ja vähentäisi osaltaan hallinnollisia rasitteita.

               (2)

               Direktiivi 2006/66/EY olisi sen vuoksi muutettava,

         OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Direktiivin 2006/66/EY muuttaminen
   Korvataan direktiivin 2006/66/EY 6 artiklan 2 kohta seuraavasti:

      ”2.   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että paristoja ja akkuja, jotka eivät ole tämän direktiivin säännösten mukaisia, ei saateta markkinoille 26 päivän syyskuuta 2008 jälkeen.
      Paristot ja akut, jotka saatetaan markkinoille kyseisen päivämäärän jälkeen ja jotka eivät ole tämän direktiivin säännösten mukaisia, on vedettävä pois markkinoilta.”

   2 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 5 päivänä tammikuuta 2009.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 19 päivänä marraskuuta 2008.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         H.-G. PÖTTERING

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J.-P. JOUYET

      (1)  Lausunto annettu 9. heinäkuuta 2008 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 9. heinäkuuta 2008 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 20. lokakuuta 2008.

      (3)  EUVL L 266, 26.9.2006, s. 1.


Avis juridique important

|

31989L0427

Neuvoston direktiivi 89/427/ETY, annettu 21 päivänä kesäkuuta 1989, ilmanlaadun raja- ja ohjearvoista rikkidioksidille ja leijumalle annetun direktiivin 80/779/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 201 , 14/07/1989 s. 0053 - 0055 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 9 s. 0073  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 9 s. 0073

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 21 päivänä kesäkuuta 1989,ilmanlaadun raja- ja ohjearvoista rikkidioksidille ja leijumalle annetun direktiivin 80/779/ETY muuttamisesta (89/427/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 s artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäEuroopan yhteisöjen toimintaohjelmissa ympäristöalan toimenpiteiksi vuosilta 1973(4), 1977(5), 1983(6) ja 1987(7) painotetaan ympäristönsuojelutoimien yhdenmukaistamista ja tarvetta alentaa ilman pääasiallisten epäpuhtauksien pitoisuudet tasoille, joita pidetään herkkien ekosysteemien suojelemisen kannalta hyväksyttävinä,neuvoston direktiivi 80/779/ETY(8), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1985 liittymissopimuksella, antaa mahdollisuuden valita kahden näytteenotto- ja analyysimenetelmän ja kahden niihin liittyvän raja-arvon välillä,mainitun direktiivin 10 artiklan 4 kohdassa edellytetään, että tästä kahden erilaisen mittausmenetelmän ja raja-arvojen rinnakkaisesta soveltamisesta tehdään ehdotukset heinäkuun 1987 ja heinäkuun 1988 välillä,näissä ehdotuksissa on otettava huomioon 10 artiklan 3 kohdassa mainittujen rinnakkaisten mittausten tulokset ja tarve välttää syrjiviä säännöksiä,rinnakkaisten mittausten tulokset ovat osoittaneet, etteivät tämän direktiivin liitteessä I ja liitteessä IV vahvistetut raja-arvot vastaa tiukkuudeltaan toisiaan,toiset jäsenvaltiot soveltavat liitteen I raja-arvoja ja toiset liitteen IV raja-arvoja,tämä on johtanut erilaisten, vaikeasti keskenään verrattavien näytteenottomenetelmien käyttöön,on tärkeää yhdenmukaistaa mittausmenetelmät, ja sen vuoksi on määriteltävä ja sovittava vertailumenetelmät tai tekniset määrittelyt ilman rikkidioksidin ja leijuman analysointia ja näytteenottoa varten,jäsenvaltiot ovat toteuttaneet toimenpiteitä raja-arvojen noudattamiseksi alueilla, joiden osalta on säädetty poikkeus, niin pian kuin mahdollista ja viimeistään 1 päivänä huhtikuuta 1993,nämä toimenpiteet perustuvat jompaankumpaan direktiivissä 80/779/ETY vahvistetuista kahdesta mittausmenetelmästä ja niihin liittyvistä arvoista,tämä kaksijakoinen ilman leijuman mittaustapa johtaa eriarvoisuuteen jäsenvaltioiden kesken,on tarpeen laatia ehdotukset tämän kaksijakoisen menettelyn välttämiseksi, mutta jotta ei kuitenkaan puututtaisi niihin toimenpiteisiin, jotka jäsenvaltiot jo ovat toteuttaneet raja-arvojen noudattamiseksi, on muuttamisessa edettävä kahden vaiheen kautta, janämä muutokset on otettava huomioon niiden velvoitteiden osalta, jotka kuuluvat sanotun direktiivin liitettä IV soveltaville jäsenvaltioille direktiivin 3 artiklan mukaisesti,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiiviä 80/779/ETY seuraavasti:1 Korvataan direktiivin 10 artiklan 1, 3 ja 4 kohta seuraavasti:"1 Tämän direktiivin soveltamista varten jäsenvaltioiden on käytettävä rikkidioksidiin ja nokimenetelmällä mitattuun leijumaan joko liitteessä III tarkoitettuja näytteenoton ja analyysin vertailumenetelmiä tai gravimetrisellä menetelmällä mitattuun leijumaan liitteessä IV tarkoitettuja menetelmiä tai mitä muuta näytteenotto- ja analyysimenetelmää tahansa, josta ne säännöllisin välein osoittavat komissiolle:- joko sen, että se varmistaa tulosten riittävän korrelaation vertailumenetelmää käytettäessä saavutettujen tulosten kanssa;- tai sen, että mittaukset, jotka on tehty yhdessä vertailumenetelmän kanssa 6 artiklassa tarkoitettujen vaatimusten mukaisesti valituilla edustavilla asemilla, osoittavat, että kyseistä menetelmää ja vertailumenetelmää käytettäessä saatujen tulosten välillä on riittävän vakaa suhde.""3 Direktiivin 3 artiklasta poiketen 2 kohdassa tarkoitetun menetelmän käyttämisestä päättävien jäsenvaltioiden on:- ilmoitettava komissiolle 1 päivään tammikuuta 1991 mennessä kaikista alueista, joilla niiden mielestä todennäköisesti ilman rikkidioksidin ja leijuman pitoisuudet saattavat ylittää liitteessä IV asetetut raja-arvot 1 päivän tammikuuta 1991 jälkeen;- toimitettava komissiolle 1 päivästä huhtikuuta 1991 alkaen suunnitelmat näiden alueiden ilmanlaadun jatkuvasta parantamisesta. Näissä ilman pilaantumisen luonteesta, alkuperästä ja kehittymisestä saatuihin olennaisiin tietoihin perustuvissa suunnitelmissa on erityisesti kuvattava toimenpiteet, jotka on toteutettu tai jotka toteutetaan, tai menettelyt, jotka kyseinen jäsenvaltio on pannut tai panee toimeen. Näillä toimenpiteillä ja menettelyillä on mahdollisimman pian ja 1 päivään huhtikuuta 1993 mennessä saatava näillä alueilla ilman rikkidioksidin ja leijuman pitoisuudet arvoihin, jotka ovat enintään liitteessä IV vahvistettujen raja-arvojen suuruiset.4 Toisiaan osin vastaamattomissa liitteessä I ja IV nyt vahvistetusta kaksijakoisesta menettelystä aiheutuvien haittojen poistamiseksi komissio tekee viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1992 neuvostolle ehdotuksen tämän direktiivin yleisestä muuttamisesta. Ehdotuksessa on otettava huomioon 5 kohdassa tarkoitetuista tutkimuksista saadut kokemukset ja myöhempien mittausten tulokset, jotka on saatu määrittämällä leijuma ja rikkidioksidi teknisiä määrittelyjä tai vertailumenetelmiä käyttäen. Komissio laatii nämä tekniset määrittelyt tai vertailumenetelmät yhteisymmärryksessä jäsenvaltioiden kanssa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1990.Tämän ehdotuksen on käsitettävä kaikki muut seikat, jotka tieteellisen tietämyksen ja tämän direktiivin soveltamisesta saadun kokemuksen perusteella olisi muutettava. Siinä on otettava huomioon muun muassa seikat, jotka liittyvät ilman pilaantumisen mittausta varten olevien verkkojen suunnitteluun ja mittalaitteiden asennukseen sekä suoritettujen mittausten laatuun ja verrattavuuteen."2 Muutetaan liitettä IV tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla 1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 18 kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta(9). Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 21 päivänä kesäkuuta 1989.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaC. ARANZADI(1) EYVL N:o C 254, 30.9.1988, s. 6(2) EYVL N:o C 96, 17.4.1989, s. 189(3) EYVL N:o C 56, 6.3.1989, s. 6(4) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 1(5) EYVL N:o C 139, 13.6.1977, s. 1(6) EYVL N:o C 46, 17.2.1983, s. 1(7) EYVL N:o C 328, 7.12.1987, s. 1(8) EYVL N:o L 229, 30.8.1980, s. 30(9) Tämä direktiivi on annettu tiedoksi jäsenvaltioille 11 päivänä heinäkuuta 1989LIITE Direktiivin 80/779/ETY liite IV:1 Korvataan A taulukko seuraavasti:"A TAULUKKORikkidioksidin raja-arvot ìg/m3 ja (gravimetrisellä menetelmällä mitatun)leijuman vastaavat arvot ìg/m3>TAULUKON PAIKKA>"2 Korvataan i kohdan 1 luetelmakohta seuraavasti:" - Näytteenottomenetelmä:liitteen III A vertailumenetelmä."


Avis juridique important

|

31994L0066

Neuvoston direktiivi 94/66/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1994, tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan pääsevien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta annetun direktiivin 88/609/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 337 , 24/12/1994 s. 0083 - 0085 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 13 s. 0262  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 13 s. 0262

NEUVOSTON DIREKTIIVI 94/66/EY,annettu 15 päivänä joulukuuta 1994,tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan pääsevien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta annetun direktiivin 88/609/ETY muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 103 s artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä(3),sekä katsoo, ettäEuroopan yhteisöjen toimintaohjelmissa ympäristöalan toimenpiteiksi vuosilta 1973(4), 1977(5), 1983(6), 1987(7) ja 1993(8) korostetaan ilman pilaantumisen ehkäisemisen ja ilman epäpuhtauksien vähentämisen tärkeyttä,direktiivissä 88/609/ETY(9) ei määritetä rikkidioksidin päästörajoja uusille kiinteitä polttoaineita käyttäville laitoksille, joiden nimellinen lämpöteho on välillä 50 100 megawattia; kuitenkin liitteessä III osoitetaan, että neuvosto määrittää päästörajat tällaisille laitoksille komission kertomuksen perusteella,komissio on esittänyt neuvostolle käytettävissä olevia vähärikkisiä polttoaineita koskevan kertomuksen, jossa todetaan mainittujen päästörajojen määrittämistä viivästyttäneen tilanteen parantuneen ja jossa todetaan erityisesti käytettävissä olevan matalarikkisen hiilen riittävyys maailmanmarkkinoilla; tällaista hiiltä poltettaessa voidaan päästä alle 2 000 mg/Nm3:n rikkidioksidipäästöihin (*), jailman pilaantumisesta ympäristölle aiheutuvien vahinkojen vuoksi on tarpeen määrittää päästörajat tälle tasolle niiden polttolaitosten osalta, joiden nimellinen lämpöteho on välillä 50 100 megawattia,ON ANTANUT SEURAAVAN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivi 88/609/ETY seuraavasti:- korvataan liite III tämän direktiivin liitteellä,- lisätään 4 artiklan 1 kohdan alakohta seuraavasti:"Jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia sen, että uusien laitosten, joiden nimellinen lämpöteho on vähintään 50 MW mutta alle 100 MW ja joille lupa on annettu ennen direktiivin 94/66/EY(*) saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, ei tarvitse noudattaa liitteessä III määrättyjä rajoja kuin vasta viimeistään vuoden kuluttua määräpäivästä.* EYVL N:o L 337, 24.12.1994, s. 83."2 artikla 1 Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään kuuden kuukauden kuluttua sen voimaantulosta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiivin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 1994.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaA. MERKEL(1) EYVL N:o C 17, 22.1.1993, s. 12(2) EYVL N:o C 201, 26.7.1993, s. 4(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 14 päivänä syyskuuta 1993 (EYVL N:o C 268, 4.10.1993, s. 34), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 8 päivänä kesäkuuta 1994 (EYVL N:o C 213, 3.8.1994, s. 11) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 17 päivänä marraskuuta 1994 (EYVL N:o C 341, 5.12.1994)(4) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 1(5) EYVL N:o C 139, 13.6.1977, s. 1(6) EYVL N:o C 46, 17.2.1983, s. 1(7) EYVL N:o C 328, 7.2.1987, s. 1(8) EYVL N:o C 138, 17.5.1993, s. 1(9) EYVL N:o L 366, 7.12.1988, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 90/656/ETY (EYVL N:o L 353, 17.12.1990, s. 59)LIITE >VIITTAUS KAAVIOON>


Avis juridique important

|

31971L0144

Neuvoston direktiivi 71/144/ETY, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1971, vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetun neuvoston direktiivin 10 artiklassa säädetyn määräajan pidentämisestä

Virallinen lehti nro L 074 , 29/03/1971 s. 0015 - 0015 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 1 s. 0144  Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1971(I) s. 0162  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 1 s. 0144  Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1971(I) s. 0180  Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 1 s. 0126  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 2 s. 0003  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 2 s. 0003

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 22 päivänä maaliskuuta 1971,vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetun neuvoston direktiivin 10 artiklassa säädetyn määräajan pidentämisestä (71/144/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettävaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetussa neuvoston direktiivissä(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 6 päivänä maaliskuuta 1970 annetulla direktiivillä(2), säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet siten, että sitä sovelletaan viimeistään 1 päivästä tammikuuta 1971, jakyseinen määräaika on osoittautunut riittämättömäksi; sitä olisi siis suotavaa pidentää,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Pidennetään 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetun neuvoston direktiivin 10 artiklassa säädettyä määräaikaa 1 päivään tammikuuta 1972.2 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 22 päivänä maaliskuuta 1971.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. COINTAT(1) EYVL N:o 196, 16.8.1967, s. 1(2) EYVL N:o L 59, 14.3.1970, s. 33