title: Neuvoston direktiivi 2006/69/EY, annettu 24 päivänä heinäkuuta 2006 , direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta tiettyjen arvonlisäveron kantamisen yksinkertaistamiseen ja veropetosten tai veron kiertämisen estämiseen tähtäävien toimenpiteiden osalta sekä tiettyjen poikkeuslupapäätösten kumoamisesta

text:
               12.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 221/9

      NEUVOSTON DIREKTIIVI 2006/69/EY,
   annettu 24 päivänä heinäkuuta 2006,
   direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta tiettyjen arvonlisäveron kantamisen yksinkertaistamiseen ja veropetosten tai veron kiertämisen estämiseen tähtäävien toimenpiteiden osalta sekä tiettyjen poikkeuslupapäätösten kumoamisesta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
   ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Veropetosten tai veron kiertämisen estämiseksi ja arvonlisäveron kantamisen yksinkertaistamiseksi joillekin jäsenvaltioille on myönnetty erilaisin edellytyksin jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (3) 27 artiklan 1 kohdan nojalla poikkeuksia, jotka koskevat samankaltaisia ongelmia. Sisällyttämällä vastaavat poikkeukset mainittuun direktiiviin olisi annettava kaikille jäsenvaltioille mahdollisuus ratkaista mainitut ongelmat. Toimenpiteiden olisi oltava oikeasuhteisia ja rajoituttava vain kyseessä olevan ongelman ratkaisemiseen. Koska jäsenvaltioiden tarpeet vaihtelevat, kyseiset säännöt olisi sisällytettävä direktiiviin siten, että kaikilla jäsenvaltioilla olisi mahdollisuus ottaa ne tarvittaessa käyttöön.

               (2)

               Jäsenvaltioiden olisi voitava toteuttaa toimia varmistaakseen, että direktiivissä 77/388/ETY säädettyjä toimenpiteitä, jotka koskevat verovelvollisen määrittelyä ja yritysten siirtoa toimivina yrityksinä, ei käytetä hyväksi veropetos- tai veronkiertämistarkoituksessa.

               (3)

               Jäsenvaltioiden olisi voitava puuttua tavaroiden luovutusten ja palvelujen suoritusten sekä näiden hankinnan arvon määrittämiseen tietyissä tarkoin määritellyissä olosuhteissa, jotta voitaisiin varmistaa, että verotuloja ei menetetä etuyhteydessä olevien osapuolten välisillä, veroetuuksien saamiseen tähtäävillä järjestelyillä.

               (4)

               Jäsenvaltioiden olisi voitava sisällyttää sellaisen liiketoimen veron perusteeseen, johon liittyy hankkijan toimittaman sijoituskullan työstäminen, kyseisen sijoituskullan arvo silloin, kun kulta työstämisen seurauksena menettää sijoituskullan asemansa.

               (5)

               Olisi korostettava, että tietyt palvelut, jotka ovat luonteeltaan tuotantohyödykkeiden kaltaisia, voidaan sisällyttää järjestelyyn, joka mahdollistaa tuotantohyödykkeisiin liittyvien vähennysten oikaisemisen kyseisen omaisuuserän käyttöiän ajan sen tosiasiallisen käytön mukaan.

               (6)

               Jäsenvaltioiden olisi voitava tietyissä tapauksissa nimetä tavaroiden luovutusten tai palvelujen suoritusten hankkija arvonlisäveron maksamisesta ja tilittämisestä vastaavaksi henkilöksi. Tämän toimenpiteen tarkoituksena on auttaa jäsenvaltioita yksinkertaistamaan sääntöjä sekä torjumaan veropetoksia ja veron kiertämistä tietyillä aloilla ja tietyntyyppisten liiketoimien yhteydessä.

               (7)

               Direktiiviä 77/388/ETY olisi siten muutettava tämän mukaisesti.

               (8)

               Näin ollen jäsenvaltiot eivät saisi enää soveltaa yksittäisiä poikkeuksia, jotka niille on myönnetty tietyillä direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1 kohdan nojalla tehdyillä neuvoston päätöksillä ja jotka kuuluvat tämän direktiivin säännösten soveltamisalaan. Kyseiset päätökset olisi siten nimenomaisesti kumottava. Tällä direktiivillä ei olisi oltava vaikutusta toimenpiteisiin, joita jäsenvaltiot soveltavat direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 5 kohdan perusteella, eikä poikkeuksiin, jotka on myönnetty mainitun direktiivin 27 artiklan 1 kohdan nojalla ja joita ei ole kumottu tällä direktiivillä.

               (9)

               Tämän direktiivin tiettyjen säännösten soveltamisen olisi oltava valinnaista, ja niiden olisi annettava jäsenvaltioille tietty harkintavalta. Silloin kun on avoimuuden varmistamiseksi asianmukaista, olisi säädettävä, että jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava muille jäsenvaltioille direktiivin 77/388/ETY 29 artiklalla perustetun neuvoa-antavan arvonlisäverokomitean välityksellä tämän direktiivin nojalla annetusta kansallisesta lainsäädännöstä. Tällaisen ilmoittamisen ei olisi oltava tarpeen sellaisten kansallisten toimenpiteiden osalta, jotka on toteutettu sellaisen direktiivin nojalla, joka on kumottu tällä direktiivillä tai jonka voimassaolo päättyy tämän direktiivin tullessa voimaan, mutta jota jäsenvaltio soveltaa edelleen tämän direktiivin säännösten mukaisesti,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivi 77/388/ETY seuraavasti:

               1)

               Lisätään 4 artiklan 4 kohtaan alakohta seuraavasti:
               ”Jäsenvaltio, joka käyttää toisessa alakohdassa säädettyä mahdollisuutta, voi toteuttaa kaikki tarpeelliset toimenpiteet estääkseen tätä säännöstä käyttämällä toteutetut veropetokset tai veron kiertämisen.”

               2)

               Korvataan 5 artiklan 8 kohdan toinen virke seuraavasti:
               ”Jäsenvaltiot voivat tapauksissa, joissa saaja ei ole kokonaan veronmaksuvelvollinen, toteuttaa tarvittavat toimenpiteet kilpailun vääristymisen estämiseksi. Ne voivat myös toteuttaa kaikki tarpeelliset toimenpiteet estääkseen tätä säännöstä käyttämällä toteutetut veropetokset tai veron kiertämisen.”

               3)

               Muutetaan 11 artiklan A kohta seuraavasti:

                           a)

                           Kumotaan 1 kohdan d alakohdan toinen alakohta.

                           b)

                           Lisätään kohdat seuraavasti:
                           ”5.   Jäsenvaltioilla on mahdollisuus sisällyttää veron perusteeseen tavaroiden luovutuksen ja palvelujen suorituksen osalta sellaisen 26 b artiklassa tarkoitetun verosta vapautetun sijoituskullan arvo, jonka hankkija on toimittanut työstettäväksi ja joka tämän seurauksena menettää arvonlisäverosta vapautetun sijoituskullan asemansa tällaisia tavaroita luovutettaessa ja palveluja suoritettaessa. Arvona on käytettävä käypää arvoa, joka sijoituskullalla on silloin kun tällaisia tavaroita luovutetaan ja palveluja suoritetaan.
                           6.   Jäsenvaltiot voivat toteuttaa veropetosten tai veronkierron estämiseksi toimenpiteitä varmistaakseen, että tavaroiden luovutuksen tai palvelujen suorituksen osalta veron perusteena on käypä markkina-arvo. Tätä mahdollisuutta voidaan soveltaa ainoastaan sellaisiin tavaroiden luovutuksiin tai palvelujen suorituksiin, joihin liittyy jäsenvaltion määrittelemiä perhe- tai muita läheisiä henkilökohtaisia taikka johto-, omistus-, jäsenyys-, rahoitus- tai oikeussuhteita. Oikeussuhteisiin voi tällöin kuulua myös työnantajan ja työntekijän taikka työnantajan ja työntekijän perheen tai muiden häneen läheisessä yhteydessä olevien henkilöiden välinen suhde.
                           Ensimmäisen alakohdan mukaista mahdollisuutta voidaan soveltaa vain jossakin seuraavista olosuhteista:

                                       a)

                                       vastike on käypää markkina-arvoa alhaisempi ja luovutuksen tai suorituksen hankkijalla ei ole 17 artiklan mukaista täyttä vähennysoikeutta;

                                       b)

                                       vastike on käypää markkina-arvoa alhaisempi ja luovuttajalla tai suorittajalla ei ole 17 artiklan mukaista täyttä vähennysoikeutta, ja luovutus tai suoritus on vapautettu verosta 13 artiklan tai 28 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti;

                                       c)

                                       vastike on käypää markkina-arvoa korkeampi ja luovuttajalla tai suorittajalla ei ole 17 artiklan mukaista täyttä vähennysoikeutta.

                                 Jäsenvaltiot voivat rajoittaa niitä hankkija- tai vastaanottajaluokkia, joihin ensimmäistä ja toista alakohtaa sovelletaan.
                           Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tämän kohdan säännösten nojalla hyväksytyt uudet kansalliset toimenpiteet 29 artiklan mukaisesti perustetulle komitealle.
                           7.   Tässä direktiivissä ’käyvällä markkina-arvolla’ tarkoitetaan sitä täyttä hintaa, jonka hankkija samassa kaupan portaassa, jossa tavarat luovutetaan tai palvelut suoritetaan, joutuisi kyseiset tavarat tai palvelut saadakseen vapaan kilpailun vallitessa maksamaan kyseisellä hetkellä luovuttajalle tai suorittajalle sen jäsenvaltion alueella, jossa liiketoimeen kohdistetaan vero.
                           Jos vertailukelpoista tavaroiden luovutusta tai palvelujen suoritusta ei voida määrittää, käyvän markkina-arvon on tavaroiden osalta oltava vähintään tavaroiden tai samankaltaisten tavaroiden ostohinnan suuruinen tai ostohinnan puuttuessa vähintään omakustannushinnan suuruinen kyseisten liiketoimien suoritushetkellä. Palvelujen osalta käyvän arvon on oltava ainakin kaikkien verovelvolliselle palvelujen tarjoamisesta aiheutuvien kustannusten suuruinen.”

               4)

               Muutetaan 17 artiklan 4 kohta, sellaisena kuin se on esitetty 28 f artiklan 1 kohdassa, seuraavasti:

                           a)

                           Korvataan toisen alakohdan a alakohdassa ilmaisu ”21 artiklan 1 kohdan a ja c alakohdan” ilmaisulla ”21 artiklan 1 kohdan a, c tai f alakohdan tai 21 artiklan 2 kohdan c alakohdan”.

                           b)

                           Korvataan toisen alakohdan b alakohdassa ilmaisu ”21 artiklan 1 kohdan a alakohdan” ilmaisulla ”21 artiklan 1 kohdan a tai f alakohdan tai 21 artiklan 2 kohdan c alakohdan”.

               5)

               Korvataan 18 artiklan 1 kohdan d alakohdassa, sellaisena kuin se on esitetty 28 f artiklan 2 kohdassa, ilmaisu ”21 artiklan 1 kohtaa” ilmaisulla ”21 artiklan 1 kohtaa tai 21 artiklan 2 kohdan c alakohtaa”.

               6)

               Lisätään 20 artiklan 4 kohtaan alakohta seuraavasti:
               ”Jäsenvaltiot voivat soveltaa 2 ja 3 kohtaa myös palveluihin, joilla on tavallisesti tuotantohyödykkeen ominaisuuksiin luettavia ominaispiirteitä.”

               7)

               Lisätään 21 artiklan 2 kohtaan, sellaisena kuin se on esitetty 28 g artiklassa, alakohta seuraavasti:

                           ”c)

                           Jos kyse on seuraavista tavaroiden luovutuksista tai palvelujen suorituksista, jäsenvaltiot voivat määrätä, että veronmaksuvelvollinen on verovelvollinen henkilö, joka on kyseisten luovutusten tai suoritusten vastaanottaja:

                                       i)

                                       kiinteään omaisuuteen liittyvien rakennuspalveluiden, mukaan lukien korjaus-, siivous-, kunnossapito-, muutostyö- ja purkamispalvelut, suoritus sekä rakennuskohteiden luovutus, jota pidetään tavaroiden luovutuksena 5 artiklan 5 kohdan nojalla;

                                       ii)

                                       i alakohdassa tarkoitettuja tehtäviä hoitavan henkilöstön toimittaminen;

                                       iii)

                                       13 artiklan B kohdan g ja h alakohdassa tarkoitettu kiinteän omaisuuden luovutus, jos luovuttaja on valinnut liiketoimen osalta verotuksen kyseisen artiklan C kohdan b alakohdan mukaisesti;

                                       iv)

                                       käytetyn materiaalin, samassa tilassa uudelleenkäyttöön soveltumattoman käytetyn materiaalin, romun, teollisuus- ja muiden jätteiden, kierrätyskelpoisen jätteen ja osittain käsitellyn jätteen luovutukset sekä tietyt tavaroiden luovutukset ja palvelujen suoritukset, jotka on mainittu liitteessä M;

                                       v)

                                       verovelvollisen toiselle verovelvolliselle vakuudeksi antamien tavaroiden luovutus tämän vakuuden toteuttamiseksi;

                                       vi)

                                       tavaroiden luovutus omistuksenpidätyksen siirryttyä siirronsaajalle ja tämän käytettyä omistusoikeuttaan;

                                       vii)

                                       velallisen kiinteän omaisuuden luovutus maksuvelvollisuuden määräävän päätöksen perusteella pakkomyyntimenettelyssä.

                                 Tätä alakohtaa sovellettaessa jäsenvaltiot voivat säätää, että verovelvollinen, joka suorittaa myös toimia tai liiketoimia, joita ei pidetä 2 artiklan mukaisina veronalaisina tavaroiden luovutuksina tai palvelujen suorituksina, katsotaan verovelvolliseksi sen vastaanottamien ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen luovutusten ja suoritusten osalta. Muu kuin verovelvollinen julkisoikeudellinen laitos voidaan katsoa verovelvolliseksi sen vastaanottamien v, vi ja vii alakohdassa tarkoitettujen luovutusten ja suoritusten osalta.
                           Tätä alakohtaa sovellettaessa jäsenvaltiot voivat määrittää sen soveltamisalaan kuuluvat tavaroiden luovutukset ja palvelujen suoritukset sekä ne tavaroiden luovuttajien tai vastaanottajien tai palvelujen suorittajien tai vastaanottajien luokat, joihin näitä toimenpiteitä voidaan soveltaa. Ne voivat myös rajoittaa tämän toimenpiteen soveltamisen joihinkin liitteessä M lueteltuihin tavaroiden luovutuksiin tai palvelujen suorituksiin.
                           Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tämän alakohdan säännösten nojalla hyväksytyt uudet kansalliset toimenpiteet 29 artiklan mukaisesti perustetulle komitealle.”.

               8)

               Lisätään liite M, joka on tämän direktiivin liitteessä I.

         2 artikla
   Kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2008 lukien tämän direktiivin liitteessä II luetellut päätökset.
   3 artikla
   Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset.
   Niiden on sovellettava viimeistään 1 päivästä tammikuuta 2008 säännöksiä, joita 1 artiklan 3 kohdan noudattaminen direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A kohdan uuden 7 alakohdan osalta sekä 1 artiklan 4 kohdan noudattaminen 17 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdassa, sellaisena kuin se on 28f artiklan 1 kohdassa, olevan mainitun direktiivin 21 artiklan 1 kohdan f alakohtaa koskevan viittauksen osalta edellyttää.
   Kun jäsenvaltiot antavat säännöksiä tämän direktiivin nojalla, niiden on toimitettava ne komissiolle viipymättä kirjallisina, ja niissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   4 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   5 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 24 päivänä heinäkuuta 2006.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         K. RAJAMÄKI

      (1)  Lausunto annettu 6 päivänä heinäkuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  EUVL C 65, 17.3.2006, s. 103.

      (3)  EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2006/18/EY (EUVL L 51, 22.2.2006, s. 12).

      LIITE I

            ”LIITE M
            Luettelo direktiivin 21 artiklan 2 kohdan c alakohdan iv alakohdassa tarkoitetuista tavaroiden luovutuksista ja palvelujen suorituksista

                        a)

                        rauta- ja ei-rautapitoisten jätteiden, romun ja käytetyn materiaalin luovutus, mukaan luettuina puolivalmisteet, jotka ovat tulosta raudan tai ei-rautametallien taikka niiden seosten käsittelystä, valmistuksesta tai sulatuksesta;

                        b)

                        rauta- ja ei-rautapitoisten puolivalmisteiden luovutus ja tiettyjen niiden käsittelyyn liittyvien palvelujen suoritus;

                        c)

                        rauta- ja ei-rautametalleista ja niiden seoksista koostuvien jäännösten ja muiden kierrätysmateriaalien ja metalleja tai niiden seoksia sisältävän kuonan, tuhkan, hilseen ja teollisuusjätteiden luovutus sekä näiden tuotteiden lajittelu-, leikkaus-, hajotus- ja puristuspalvelujen suoritus;

                        d)

                        rauta- ja ei-rautapitoisen jätteen sekä lasimurskasta, lasista, paperista, kartongista ja pahvista, lumpuista, luista, nahasta, tekonahasta, pergamentista, raakavuodista ja nahoista, jänteistä, side- ja purjelangasta, nuorasta ja köydestä sekä kumista ja muovista koostuvien leikkeiden, romun, jätteen, käytetyn materiaalin ja kierrätysmateriaalin luovutus ja tiettyjen niiden käsittelyyn liittyvien palvelujen suoritus;

                        e)

                        tässä liitteessä tarkoitettujen materiaalien luovutus sen jälkeen, kun niitä on käsitelty puhdistamalla, kiillottamalla, lajittelemalla, leikkaamalla, hienontamalla, puristamalla tai valamalla harkoiksi;

                        f)

                        perusmateriaalien työstämisestä syntyvän romun ja jätteen luovutus.”

      LIITE II
      Luettelo direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan mukaisista päätöksistä, jotka kumotaan tällä direktiivillä

                  Neuvoston päätös, joka katsotaan tehdyksi 15 päivänä huhtikuuta 1984, luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle soveltaa kuudennesta direktiivistä poikkeavaa toimenpidettä, jonka tarkoituksena on erityisen veronkantojärjestelmän käyttöönoton avulla estää tietyt petokset ja veronkierrot kullan, kultakolikoiden ja kultajätteen toimitusten osalta verovelvollisten keskuudessa (1).

                  Neuvoston päätös, joka katsotaan tehdyksi 11 päivänä huhtikuuta 1987, luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle soveltaa direktiivin 77/388/ETY 11 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä (2).

                  Neuvoston päätös 88/498/ETY (3) luvan antamisesta Alankomaiden kuningaskunnalle soveltaa 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdan a alakohdasta poikkeavaa toimenpidettä.

                  Neuvoston päätös, joka katsotaan tehdyksi 18 päivänä helmikuuta 1997 direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti (17 päivänä toukokuuta 1977 esitetty toisinto), luvan antamisesta Ranskan tasavallalle soveltaa direktiivin 77/388/ETY 2 ja 10 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä. Tämä päätös on tehty jäsenvaltioille 18 päivänä joulukuuta 1996 ilmoitetun pyynnön jälkeen.

                  Neuvoston päätös 98/23/EY (4) luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle jatkaa direktiivin 77/388/ETY 28 e artiklan 1 kohdasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista.

                  Neuvoston päätös 2002/439/EY (5) luvan antamisesta Saksalle soveltaa direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä.

                  Neuvoston päätös 2002/880/EY (6) luvan antamisesta Itävallalle soveltaa direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä.

                  Neuvoston päätös 2004/290/EY (7) luvan antamisesta Saksalle soveltaa direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä.

                  Neuvoston päätös 2004/736/EY (8) luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle ottaa käyttöön direktiivin 77/388/ETY 11 artiklasta poikkeava erityistoimenpide.

                  Neuvoston päätös 2004/758/EY (9) Itävallalle annettavasta luvasta soveltaa direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä.

         (1)  EYVL L 264, 5.10.1984, s. 27.

         (2)  EYVL L 132, 21.5.1987, s. 22.

         (3)  EYVL L 269, 29.9.1988, s. 54.

         (4)  EYVL L 8, 14.1.1998, s. 24. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2003/909/EY (EUVL L 342, 30.12.2003, s. 49).

         (5)  EYVL L 151, 11.6.2002, s. 12.

         (6)  EYVL L 306, 8.11.2002, s. 24.

         (7)  EUVL L 94, 31.3.2004, s. 59.

         (8)  EUVL L 325, 28.10.2004, s. 58.

         (9)  EUVL L 336, 12.11.2004, s. 38.


Avis juridique important

|

31989L0369

Neuvoston direktiivi 89/369/ETY, annettu 8 päivänä kesäkuuta 1989, yhdyskuntajätteiden uusien polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemisestä

Virallinen lehti nro L 163 , 14/06/1989 s. 0032 - 0036 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 9 s. 0061  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 9 s. 0061

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 8 päivänä kesäkuuta 1989,yhdyskuntajätteiden uusien polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemisestä (89/369/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 s artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäEuroopan yhteisöjen toimintaohjelmissa ympäristöalan toimenpiteiksi, vuosilta 1973(4), 1977(5), 1983(6) ja 1987(7) korostetaan ilman pilaantumisen ehkäisyn ja vähentämisen tärkeyttä,neuvoston 19 päivänä lokakuuta 1987 annetussa päätöslauselmassa(8) toimintaohjelmaksi ympäristöalan toimenpiteiksi vuosille 1987 1992 todetaan olevan tärkeää keskittää yhteisön toimenpiteet muun muassa asianmukaisten standardien luomiseen ihmisten terveyden ja ympäristönsuojelun varmistamiseksi,jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetussa neuvoston direktiivissä 75/442/ETY(9) säädetään, että jätteitä on käsiteltävä vaarantamatta ihmisten terveyttä ja vahingoittamatta ympäristöä; mainitussa direktiivissä säädetään, että kaikkien jätteitä käsittelevien laitosten tai yritysten on saatava toimivaltaisen viranomaisen lupa, jossa säädetään muun ohessa suoritettavista varotoimenpiteistä,teollisuuslaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen estämisestä 28 päivänä kesäkuuta 1984 annetussa neuvoston direktiivissä 84/360/ETY(10) säädetään, että uusien teollisuuslaitosten ja erityisesti jätteenpolttolaitosten käyttöön vaaditaan ennakkolupa, joka voidaan antaa vain jos kaikki asianmukaiset ilmansaasteita ehkäisevät toimenpiteet on toteutettu soveltamalla parasta taloudellisesti saatavilla olevaa teknologiaa,mainitussa direktiivissä 84/360/ETY säädetään, että neuvosto tarvittaessa yksimielisesti komission ehdotuksesta vahvistaa päästöille raja-arvot, jotka perustuvat parhaaseen taloudellisesti saatavilla olevaan teknologiaan sekä sopiviin mittaustekniikkoihin ja -menetelmiin,yhdyskuntajätteiden polttamisessa syntyy sellaisten aineiden päästöjä, joista voi aiheutua ilman pilaantumista ja siten vahinkoa ihmisten terveydelle ja ympäristölle ja joissakin tapauksissa nämä saasteet saattavat kulkeutua rajojen yli,yhdyskuntajätteiden polttolaitoksissa syntyvien tiettyjen saastepäästöjen rajoittamiseksi käytettävät tekniikat ovat jo vakiintuneita, niitä voidaan soveltaa kohtuullisen taloudellisesti uusissa jätteenpolttolaitoksissa ja niiden avulla on mahdollista saada palamiskaasujen saastepitoisuudet tasolle, jotka eivät ylitä tiettyjä raja-arvoja,yhteisön raja-arvot dioksiineille ja furaaneille olisi vahvistettava niin pian kuin mahdollista,kaikissa jäsenvaltioissa on lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä kiinteiden laitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi ja useilla jäsenvaltioilla on yhdyskuntajätteiden polttolaitoksia koskevia erityismääräyksiä,yhteisö auttaa tehostamaan jäsenvaltioiden toteuttamia toimenpiteitä yhdyskuntajätteiden polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi vahvistamalla päästöille raja-arvoja ja muita pilaantumista ehkäiseviä vaatimuksia,ympäristön tehokkaan suojelun varmistamiseksi olisi vahvistettava vaatimukset ja ehdot kaikkien uusien yhdyskuntajätteiden polttolaitosten lupamenettelyä varten; näihin vaatimuksiin olisi sisällytettävä velvoite tarkkailla päästöjen raja-arvoja tiettyjen saasteiden osalta sekä asianmukaisia palamisolosuhteita ottaen huomioon laitoksen teknisen laadun ja käyttöolosuhteet,on annettava säännös asianmukaisista mittauksista ja testauksista jätteenpolttolaitoksissa sekä asetetuista ehdoista ja saaduista tuloksista yleisölle tiedottamisesta,yhtä tärkeää kuin päästöjen raja-arvoista päättäminen, on edistää puhdasta teknologiaa koskevaa kehittämistyötä ja sitä koskevan tiedon levittämistä sekä puhtaan teknologian käyttöä osana ehkäiseviä toimenpiteitä ympäristön saastumisen torjumiseksi yhteisössä, erityisesti jätteistä huolehtimisen yhteydessä, japerustamissopimuksen 130 t artiklan mukaisesti tällaisten yhteisön säännösten antamisella ei estetä jäsenvaltioita pitämästä voimassa tai ottamasta käyttöön sellaisia tiukempia toimenpiteitä ympäristön suojelemiseksi, jotka ovat perustamissopimuksen mukaisia,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tässä direktiivissä:1 ilman pilaantumisella tarkoitetaan ihmisten suoran tai välillisen toiminnan kautta ilmaan päässeitä aineita tai päässyttä energiaa, joista on seurauksena sen laatuisia vahingollisia vaikutuksia, että ne vaarantavat ihmisten terveyttä, vahingoittavat luonnonvaroja ja luonnonjärjestelmiä ja aineellista omaisuutta sekä huonontavat tai häiritsevät ympäristön laatua tai muuta ympäristön oikeutettua käyttämistä;2 päästörajalla tarkoitetaan pilaavien aineiden pitoisuutta tai määrää, jota laitosten päästöt eivät saa ylittää tietyn aikayksikön kuluessa;3 yhdyskuntajätteellä tarkoitetaan kotitalousjätettä sekä liike- tai elinkeinotoiminnasta syntyvää jätettä taikka muuta jätettä, joka laadultaan tai koostumukseltaan on samanlaista kuin kotitalousjäte;4 yhdyskuntajätteen polttolaitoksella tarkoitetaan kaikkia teknisiä laitteistoja, joita käytetään yhdyskuntajätteen käsittelyyn polttamalla joko varustettuna lämmön talteenotolla tai ilman lämmön talteenottoa, mutta sillä ei tarkoiteta laitoksia, joita käytetään erityisesti viemärilietteen, kemikaalijätteen, myrkyllisen ja vaarallisen jätteen, sairaalajätteen tai muun lajisen erikoisjätteen polttamiseen maalla tai merellä, vaikka näissä laitoksissa olisi mahdollista polttaa myös yhdyskuntajätettä.Tämä määritelmä kattaa sekä sijoituspaikan että koko laitteiston käsittäen jätteenpolttouunin, jätteensyöttö-, polttoaineensyöttö- ja ilmansyöttöjärjestelmät ja laitteistot sekä polttotoimintojen tarkistamiseen ja poltto-olosuhteiden jatkuvaan kirjaamiseen ja tarkistamiseen käytettävät järjestelmät;5 uudella yhdyskuntajätteiden polttolaitoksella tarkoitetaan yhdyskuntajätteen polttolaitosta, jolle on myönnetty toimintalupa 12 artiklan 1 kohdassa määrätystä päivämäärästä;6 jätteenpolttolaitoksen nimelliskapasiteetilla tarkoitetaan laitoksen uunien yhteistä polttokapasiteettia, jonka laitteen toimittaja tai rakentaja määrittää ja käyttäjä vahvistaa ottaen erityisesti huomioon jätteen lämpöarvon ilmaistuna poltetun jätteen määränä tuntia kohden.2 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että uusien yhdyskuntajätteiden polttolaitosten käyttöä varten direktiivin 84/360/ETY 3 artiklan ja direktiivin 75/442/ETY 8 artiklan mukaisesti tarvittava ennakkolupa kattaa tämän direktiivin 3 10 artiklassa säädetyt ehdot, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 84/360/ETY 4 artiklan soveltamista.3 artikla 1 Uusissa yhdyskuntajätteiden polttolaitoksissa on noudatettava jäljempänä esitettyjä päästörajoja seuraavissa standardiolosuhteissa: lämpötila 273 K, paine 101,3 kPa, 11 prosenttia happea tai 9 prosenttia CO2 kuivassa kaasussa:>TAULUKON PAIKKA>2 Laitoksista, joiden kapasiteetti on vähemmän kuin 1 tonni tunnissa, päästörajat voidaan ilmoittaa 17 prosentin happitasolla. Tässä tapauksessa pitoisuudet, kun ne on jaettu 2,5:llä, eivät saa olla 1 kohdassa asetettuja rajoja korkeampia.3 Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat myöntää 1 kohdasta poiketen luvan laitoksille, joiden nimelliskapasiteetti on vähemmän kuin 1 tonni tunnissa, mikäli erityiset paikalliset olosuhteet niin vaativat, edellyttäen, että noudatetaan pölyn kokonaismäärän raja-arvoa 500 mg/Nm³ ja kaikkia direktiivin 84/360/ETY säännöksiä. Kyseisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava tällaisista tapauksista komissiolle ja neuvoteltava niistä komission kanssa. Komission on puolestaan ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille.4 Toimivaltaisten viranomaisten on määrättävä päästörajat muille kuin 1 kohdassa mainituille päästöille, jos ne pitävät sitä tarkoituksenmukaisena poltettavan jätteen koostumuksen ja polttolaitoksen laadun vuoksi. Päästörajoja määritellessään viranomaisten on otettava huomioon kyseisten saasteiden mahdolliset vahingolliset vaikutukset ihmisten terveydelle ja ympäristölle sekä paras taloudellisesti saatavilla oleva teknologia. Toimivaltaiset viranomaiset voivat erityisesti määrätä päästörajat dioksiineille ja furaaneille siihen asti, kunnes yhteisön tätä erityiskysymystä koskeva direktiivi on annettu.4 artikla 1 Kaikki uudet yhdyskuntajätteiden polttolaitokset on suunniteltava ja varustettava ja niitä on käytettävä siten, että jätteen poltossa syntyvien kaasujen lämpötila nostetaan viimeisen palamisilman ottokohdan jälkeen hallitusti ja homogeenisesti sekä kaikkein epäedullisimmissakin olosuhteissa vähintään 850 °C:een ainakin kahden sekunnin ajaksi siten, että happipitoisuus on vähintään kuusi prosenttia.2 Kaikkien uusien yhdyskuntajätteiden polttolaitoksien toiminnassa on noudatettava seuraavaa:a) hiilimonoksidipitoisuus (CO) palokaasuissa ei saa ylittää 100 mg/Nm³;b) orgaanisten yhdisteiden pitoisuus (hiilen kokonaismääränä ilmoitettuna) palokaasuissa ei saa ylittää 20 mg/Nm³.Edellä mainitut, kohdissa a ja b määrätyt arvot on standardoitava seuraaviin olosuhteisiin: lämpötila 273 K, paine 101,3 kPa, 11 prosenttia happea tai 9 prosenttia CO2 kuivassa kaasussa.3 Muissa kuin 1 kohdassa säädetyistä olosuhteista poikkeamiseen voidaan antaa lupa, mikäli polttouuneissa tai palamiskaasujenkäsittelylaitteissa käytetään asianmukaista tekniikkaa edellyttäen kuitenkin, että toimivaltaiset viranomaiset ovat vakuuttuneita siitä, että näitä tekniikkoja käyttämällä päästettyjen polykloorattujen dibentsodioksiinien (PCDD) ja polykloorattujen dibentsofuraanien (DCDF) päästötasot vastaavat 1 kohdan mukaisissa teknisissä vaatimuksissa vahvistettuja arvoja.Jäsenvaltioissa tähän tarkoitukseen nimettyjen toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava komissiolle tämän kohdan säännösten perusteella tehdyistä päätöksistä ja tehtyjen testausten tuloksista.4 Kaikki uudet yhdyskuntajätteen polttolaitokset on suunniteltava ja varustettava ja niitä on käytettävä siten, etteivät ilmaan tulevat päästöt aiheuta huomattavaa ilmanpilaantumista maan pinnan tasolla. Erityisesti savukaasut on poistettava valvotusti savupiipun kautta.Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että piipun korkeus on määritelty siten, että ihmisten terveyttä ja ympäristöä suojellaan.5 artikla 1 Edellä 4 artiklassa säädetyt lämpötilat ja happipitoisuus ovat minimiarvoja, joita on noudatettava aina laitoksen ollessa toiminnassa.2 Edellä 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa vahvistettu hiilimonoksidipitoisuus (CO) on raja-arvo yhden tunnin keskiarvolle kaikkia laitoksia varten. Lisäksi laitoksilla, joiden nimelliskapasiteetti on 1 tonnia tunnissa tai enemmän, on vähintään 90 prosenttia kaikista 24 tunnin aikana suoritettavista mittauksista oltava vähemmän kuin 150 mg/Nm³. Nämä keskiarvot on laskettava ottamalla huomioon vain ne tunnit, jolloin laitos on todella käynnissä, mukaan lukien käynnistys- ja pysäytysvaiheet.3 Muiden aineiden kohdalla, joita on tarkkailtava jatkuvasti 6 artiklan mukaisesti:a) mitkään liukuvista seitsemän päivän pitoisuuskeskiarvoista, jotka on määritetty näille aineille, eivät saa ylittää vastaavia raja-arvoja;b) mitkään pitoisuuksien vuorokausikeskiarvot, jotka on määritetty näille aineille, eivät saa ylittää vastaavia raja-arvoja yli 30 prosentilla.Edellä mainitut keskiarvot on laskettava ottamalla huomioon vain se aika, jolloin laitos on todella käynnissä, mukaan lukien käynnistys- ja pysäytysvaiheet.4 Kun vaaditaan vain ajoittaisia mittauksia, on päästörajoja katsottava noudatetun, jos minkään toimivaltaisten viranomaisten 6 artiklan 3, 4 ja 5 kohdassa annettujen sääntöjen mukaisesti määrittelemän ja säätämän mittaussarjan tulokset eivät ylitä päästörajoja.6 artikla 1 Seuraavat mittaukset on suoritettava uusissa jätteenpolttolaitoksissa:a) Tiettyjen aineiden pitoisuudet palamiskaasuissa:i) kokonaispölypitoisuudet, CO-, happi- ja HCL-pitoisuudet on mitattava jatkuvasti ja niistä on pidettävä kirjaa laitoksilla, joiden nimelliskapasiteetti on 1 tonni tunnissa tai sitä suurempi,ii) Seuraavat pitoisuudet on mitattava määräajoin:- raskasmetallipitoisuudet, jotka on mainittu 3 artiklan 1 kohdassa, HF- ja CO2-pitoisuudet laitoksilla, joiden nimelliskapasiteetti on 1 tonni tunnissa tai sitä suurempi,- kokonaispölypitoisuudet, HCl-, CO- ja happipitoisuudet laitoksilla, joiden nimelliskapasiteetti on vähemmän kuin 1 tonni tunnissa,- orgaanisten yhdisteiden pitoisuudet yleensä (ilmaistuna hiilen kokonaismääränä).b) Käyttöarvojen mittaus:i) Kaasujen lämpötila alueella, jossa 4 artiklan 1 kohdassa määrätyt ehdot täyttyvät, sekä palamiskaasujen vesihöyrypitoisuutta on mitattava jatkuvasti ja mittaustulokset on kirjattava. Vesihöyryn jatkuva mittaus ei ole tarpeen, jos palamiskaasut kuivataan ennen päästöjen analysointia.ii) Palamiskaasujen pysymisaika 4 artiklan 1 kohdassa määritellyssä 850 °C minimilämpötilassa on todennettava asianmukaisesti vähintään kerran kun jätteenpolttolaitos ensimmäisen kerran otetaan käyttöön sekä odotettavissa olevissa epäedullisimmissa käyttöolosuhteissa.2 Edellä 1 kohdassa mainittujen mittausten tuloksissa edellytetään seuraavia standardiolosuhteita:- lämpötila 273 K, paine 101,3 kPa, 11 prosenttia happea tai 9 prosenttia CO2 kuivassa kaasussa.Sovellettaessa 3 artiklan 2 kohtaa ne voidaan kuitenkin standardoida seuraaviin olosuhteisiin:- lämpötila 273 K, paine 101,3 kPa, 17 prosenttia happea kuivassa kaasussa.3 Kaikki määritystulokset on kirjattava, käsiteltävä ja esitettävä asianmukaisesti siten, että toimivaltaiset viranomaiset voivat niiden itsensä päättämien menettelytapojen mukaisesti todeta, että asetetut ehdot on täytetty.4 Toimivaltaisten viranomaisten on etukäteen hyväksyttävä edellä 1 kohdan säännösten mukaiset näytteenotto- ja mittaustavat, menetelmät ja laitteistot sekä näytteenotto- ja mittauspisteiden sijainti.5 Määräajoin tehtävien mittausten osalta toimivaltaisten viranomaisten on laadittava asianmukaiset mittausohjelmat varmistaakseen, että tulokset edustavat kyseisten aineiden normaalia päästötasoa.Saaduilla tuloksilla on pystyttävä osoittamaan, että asianmukaisia raja-arvoja on noudatettu.7 artikla Kaikki uudet yhdyskuntajätteiden polttolaitokset on varustettava apupolttimilla. Näiden polttimien on käynnistyttävä automaattisesti, kun palamiskaasujen lämpötila laskee alle 850 °C. Niitä on käytettävä myös laitoksen käynnistyksen ja pysäytyksen yhteydessä sen varmistamiseksi, että lämpötila pysyy edellä mainitussa minimissä koko näiden toimintojen ajan ja niin kauan, kun jätettä on polttokammiossa.8 artikla 1 Jos tehdyistä mittauksista ilmenee, että tässä direktiivissä säädetyt raja-arvot ylitetään, asiasta on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle niin pian kuin mahdollista. Viranomaisen on varmistettava, ettei kyseisen laitoksen käyttöä jatketa ennen kuin se pystyy täyttämään päästöstandardit, ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että laitos korjataan tai poistetaan käytöstä.2 Toimivaltaisten viranomaisten on vahvistettava pisin sallittu aika kaikille puhdistuslaitteiden teknisesti väistämättömille seisokeille, joiden aikana sellaisten ilmaan pääsevien aineiden pitoisuudet, joiden vähentämiseen kyseiset laitteet on tarkoitettu, ylittävät säädetyt raja-arvot. Seisokin tapahtuessa laitoksen käyttäjän on supistettava toi lopetettava toimintoja niin pian kuin käytännössä on mahdollista siihen asti, kunnes normaalit toiminnot saadaan palautettua. Missään olosuhteissa laitosta ei saa käyttää enempää kuin kahdeksan tuntia keskeyttämättä ja sen on tällaisissa olosuhteissa oltava koko vuoden aikana vähemmän kuin 96 tuntia.Päästöjen pölypitoisuus ei saa missään olosuhteissa olla enempää kuin 600 mg/Nm³ edellisessä alakohdassa mainittuina ajanjaksoina ja kaikkia muita ehtoja, erityisesti palamisolosuhteita koskevia on noudatettava.9 artikla Direktiivin 84/360/ETY 9 artiklassa säädetyt tiedot ja 5 ja 6 artiklassa säädettyjen tarkastusten tulokset on asianmukaisten menettelytapojen mukaisesti ja toimivaltaisten viranomaisten määräämässä muodossa saatettava yleisön tietoon noudattaen kuitenkin liikesalaisuutta koskevia säännöksiä.10 artikla Poikkeustapauksissa jäsenvaltiot voivat poiketa joistakin tämän direktiivin säännöksistä, kun kyseessä ovat laitokset, jotka on erityisesti suunniteltu jäteperäisten polttoaineiden polttamiseen (esimerkiksi polttoaineiden, jotka on valmistettu yhdyskuntajätteiden palavista osista kehittyneiden mekaanisten prosessien avulla, jotka on suunniteltu tällaisten jätteiden kierrätyspotentiaalin maksimoimiseksi ja jotka sisältävät enintään 15 prosenttia tuhkaa ennen minkään sen polttoaineominaisuuksien parantamiseksi tarkoitettujen aineiden lisäämistä) ja joissa näiden säännösten noudattaminen aiheuttaisi liiallisia kustannuksia, tai jos kyseisen laitoksen tekniset ominaisuudet huomioon ottaen nämä määräykset ovat teknisesti epäasianmukaisia, edellyttäen että- näissä laitoksissa ei polteta mitään muita jätteitä kuin edellä määritellyt (paitsi apupolttoaineet, joita käytetään käynnistyksen yhteydessä),- direktiivin 84/360/ETY säännöksiä noudatetaan.11 artikla 1 Jäsenvaltioiden on direktiivin 84/360/ETY 11 artiklassa säädetyn todentamiskäytännön mukaisesti ja myös ottaen huomioon myös saman direktiivin 4 artikla toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että toimivaltaiset viranomaiset tarkastavat, että uusia polttolaitoksia koskevia, tämän direktiivin mukaisia ehtoja noudatetaan.2 Tämän direktiivin säännöksillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden velvollisuutta tarpeellisella tavalla direktiivin 84/360/ETY 12 artiklan mukaisesti muuttaa jätteenpolttolaitokselle myönnettyjen lupien ehtoja.12 artikla 1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään joulukuuta 1990 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.13 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 8 kesäkuuta 1989.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. L. SAENZ COSCULLUELA(1) EYVL N:o C 75, 23.3.1988, s. 4(2) EYVL N:o C 69, 20.3.1989, s. 219(3) EYVL N:o C 318, 12.12.1988, s. 3(4) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 1(5) EYVL N:o C 139, 13.6.1977, s. 1(6) EYVL N:o C 46, 17.2.1983, s. 1(7) EYVL N:o C 328, 7.12.1987, s. 1(8) EYVL N:o C 328, 7.12.1987, s.1(9) EYVL N:o L 194, 25.7.1975, s. 39(10) EYVL N:o L 188, 16.7.1984, s. 20


Avis juridique important

|

31984L0528

Neuvoston direktiivi 84/528/ETY, annettu 17 päivänä syyskuuta 1984, nostolaitteisiin ja mekaanisiin käsittelylaitteisiin liittyviä yleisiä määräyksiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 300 , 19/11/1984 s. 0072 - 0085 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 14 s. 0074  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 18 s. 0082  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 14 s. 0074  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 18 s. 0082

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 17 päivänä syyskuuta 1984,nostolaitteisiin ja mekaanisiin käsittelylaitteisiin liittyviä yleisiä määräyksiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (84/528/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäkussakin jäsenvaltiossa nostolaitteiden ja mekaanisten käsittelylaitteiden teknisistä rakenneominaisuuksista, tarkastuksesta ja/tai toiminnasta määrätään pakottavin määräyksin; nämä vaatimukset ovat jäsenvaltioissa erilaisia; nämä erot estävät kauppaa ja saattavat muodostaa eriarvoisia kilpailun edellytyksiä yhteisössä,näitä yhteismarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan esteitä voidaan vähentää tai ne voidaan jopa poistaa, jos samoja vaatimuksia sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa joko voimassa olevan lainsäädännön lisäksi tai sen sijasta,näiden teknisten vaatimusten mukaisuuden tarkastaminen on tarpeen käyttäjien ja kolmansien osapuolten suojelemiseksi tehokkaasti; voimassa olevat tarkastusmenettelyt ovat erilaisia jäsenvaltioissa; nostolaitteiden ja mekaanisten käsittelylaitteiden vapaan liikkuvuuden saavuttamiseksi yhteismarkkinoilla ja moninkertaisten tarkastusten, jotka samalla muodostavat esteen näiden laitteiden vapaalle liikkuvuudelle, välttämiseksi olisi sovittava jäsenvaltioiden tarkastusmenettelyjen vastavuoroisesta tunnustamisesta,tämän tarkastusmenettelyjen vastavuoroisen tunnustamisen helpottamiseksi on tarpeen erityisesti toteuttaa asianmukaiset hallinnolliset menettelyt ennen kuin nämä koneet saatetaan markkinoille, nimittäin: ETY-tyyppihyväksyntä/osan ETY-tyyppihyväksyntä, ETY-tyyppitarkastus, virallinen ETY-tarkastus, ETY-tarkastus ja omavastuinen ETY-varmentaminen; on tarpeen yhdenmukaistaa vaatimukset, jotka on otettava huomioon nimettäessä ETY-tyyppitarkastuksen suorittamisesta vastaavia hyväksyttyjä tarkastuslaitoksia,kussakin jäsenvaltiossa tarkastuksia suorittavien tarkastuslaitosten vastuu on määritelty eri tavalla, mikä tekee yhdenmukaistamisen tarpeelliseksi,nostolaitteessa tai mekaanisessa käsittelylaitteessa tai osassa olevat ETY-merkit osoittavat laitteen läpäisseen asianmukaisen tarkastuksen ja täyttävän asiaa koskevat tekniset vaatimukset, ja sen vuoksi jo suoritettujen tarkastusten toistaminen maahantuonnin yhteydessä ei ole tarpeen,nostolaitteita ja mekaanisia käsittelylaitteita koskevat kansalliset säännöt kattavat useita nostolaitteiden ja mekaanisten käsittelylaitteiden luokkia, joiden käyttö, nostokyky ja kuorma poikkeaa suuresti toisistaan; tässä direktiivissä olisi säädettävä yleisistä säännöksistä, jotka koskevat erityisesti ETY-tyyppihyväksyntään, osan ETY-tyyppihyväksyntään, ETY-tyyppitarkastukseen, viralliseen ETY-tarkastukseen, ETY-tarkastukseen ja omavastuiseen ETY-varmentamiseen liittyviä menettelyjä; kutakin nostolaitteiden ja mekaanisten käsittelylaitteiden luokkaa koskevassa erityisdirektiivissä säädetään suunnittelua koskevista teknisistä vaatimuksista, laitteiden ja niiden osien tarkastusmenettelyistä ja tarvittaessa edellytyksistä, joiden mukaan yhteisön tekniset vaatimukset korvaavat voimassa olevat kansalliset määräykset,tämä direktiivi ei vaikuta direktiivin 70/156/ETY(4) säännöksiin,tekniikan kehityksen vuoksi on tarpeen, että nostolaitteita ja mekaanisia käsittelylaitteita koskevissa direktiiveissä määritellyt tekniset vaatimukset voidaan mukauttaa nopeasti; tätä varten tarvittavien toimenpiteiden täytäntöönpanon helpottamiseksi on tarpeen varmistaa jäsenvaltioiden ja komission välinen tiivis yhteistyö mekaanisten nostolaitteiden ja mekaanisten käsittelylaitteiden alan kaupan teknisten esteiden poistamiseksi annetun direktiivin tekniikan kehitykseen mukauttamista käsittelevässä komiteassa, joka on perustettu vaijerien, ketjujen ja koukkujen varmentamista ja merkitsemistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 19 päivänä marraskuuta 1973 annetulla neuvoston direktiivillä 73/361/ETY(5), sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1979 liittymisasiakirjalla, jamarkkinoille saatetut nostolaitteet ja mekaaniset käsittelylaitteet voivat olla vaaraksi turvallisuudelle huolimatta siitä, että ne ovat asiaa koskevan erityisdirektiivin vaatimusten mukaisia; tämän vuoksi olisi säädettävä menettelystä tämän vaaran pienentämiseksi,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:I LUKU Määritelmät ja soveltamisala1 artikla1. Tässä direktiivissä "nostolaitteella ja mekaanisella käsittelylaitteella" tarkoitetaan kaikkia nostolaitteita ja mekaanisia käsittelylaitteita, jotka toimivat sähköllä, hydraulisesti tai mekaanisesti, kuten hissit, rakennusnosturit, tavarahissit, nosturit, hihnakuljettimet ja moottoroidut trukit.2. Tässä direktiivissä "osalla" tarkoitetaan kaikkia erityisdirektiiveissä määriteltyjä nostolaitteiden tai mekaanisten käsittelylaitteiden osia.3. Tämä direktiivi ei koske nostolaitteita tai mekaanisia käsittelylaitteita, jotka on suunniteltu erityisesti sotilas- tai tutkimustarkoituksiin tai käytettäviksi laivoilla, öljynetsintä- ja porauslautoilla, kaivoksissa tai radioaktiivisten aineiden käsittelyyn.2 artikla1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:- "ETY-tyyppihyväksynnällä / osan ETY-tyyppihyväksynnällä" menettelyä, jolla jäsenvaltio testien jälkeen toteaa ja varmentaa, että 1 artiklassa tarkoitettu nostolaitetyyppi taikka mekaaninen käsittelylaite- tai osatyyppi on tämän direktiivin ja asiaa koskevien erityisdirektiivien yhdenmukaisten vaatimusten mukainen;- "virallisella ETY-tarkastuksella" menettelyä, jolla jäsenvaltio voi testien jälkeen vahvistaa, että kukin laite ja/tai osa on tämän direktiivin ja asiaa koskevien erityisdirektiivien yhdenmukaisten vaatimusten mukainen;- "ETY-tyyppitarkastuksella" menettelyä, jolla jäsenvaltion tuohon tarkoitukseen hyväksymä tarkastuslaitos testien jälkeen toteaa ja varmentaa, että laite- ja/tai osatyyppi on tämän direktiivin ja asiaa koskevien erityisdirektiivien yhdenmukaisten vaatimusten mukainen;- "ETY-tarkastuksella" menettelyä, jolla jäsenvaltion tuohon tarkoitukseen hyväksymä tarkastuslaitos ETY-tyyppitarkastustodistuksen antamisen jälkeen toteaa tämän direktiivin ja asiaa koskevien erityisdirektiivien mukaisesti, että laite ja/tai osa on valmistettu hyväksyttyjen tyyppien mukaisesti;- "omavastuisella ETY-varmentamisella" menettelyä, jossa valmistaja tai valmistajan yhteisöön sijoittautunut edustaja omalla vastuullaan todistaa, että laite ja/tai osa on tämän direktiivin ja asiaa koskevien erityisdirektiivien yhdenmukaisten vaatimusten mukainen.2. Erityisdirektiiveissä - ottaen huomioon tarvittaessa tällaisten laitteiden käyttötapa - säädetään teknisistä vaatimuksista ja tarkastus-, testaus- ja tarvittaessa käyttömenettelyistä nostolaitteiden ja mekaanisten käsittelylaitteiden ja niihin liittyvien 1 artiklassa tarkoitettujen osien luokille.Niissä on täsmennettävä mitä 1 artiklassa tarkoitettua/tarkoitettuja menettelyä/menettelyjä on sovellettava erityiseen laitteiden ja/tai osien luokkaan.Erityisdirektiiveissä voidaan myös säätää, että jäsenvaltioiden on toteuttava joko niiden voimaantulon yhteydessä tai myöhemmin määriteltävänä ajankohtana kaikki tarvittavat toimenpiteet, joilla estetään nostolaitteiden ja mekaanisten käsittelylaitteiden ja/tai osien saattaminen markkinoille ja liikkeelle laskeminen käyttötarkoituksen mukaiseen käyttöön, jos ne eivät ole asiaa koskevien erityisdirektiivien vaatimusten mukaisia.3 artikla1. Tässä direktiivissä "ETY-tyyppinen nostolaitteella tai mekaanisella käsittelylaitteella ja/tai osalla" tarkoitetaan kaikkia laitteita ja/tai osia, jotka täyttävät tämän direktiivin ja asiaa koskevien erityisdirektiivien vaatimukset, ja joissa tämän mukaisesti on 20 artiklassa tarkoitettu ETY-vaatimustenmukaisuusmerkki.2. Jäsenvaltio ei saa kieltää, estää tai rajoittaa ETY-tyyppisen laitteen ja/tai osan saattamista markkinoille tai laskemista liikkeelle käyttötarkoituksen mukaisesti sen rakenteeseen tai rakenteen tarkastukseen liittyvistä syistä.3. Erityisdirektiiveissä voidaan kuitenkin säätää kyseisen jäsenvaltion suorittamasta ETY-tyyppisen laitteen ja/tai osan tarkastuksesta sen asennuksen tai liikkeelle laskemisen yhteydessä ja säännöllisesti sen jälkeen.4 artiklaJäsenvaltioiden on annettava ETY-tyyppihyväksynnälle/ osan ETY-tyyppihyväksynnälle, viralliselle ETY-tarkastukselle, ETY-tyyppitarkastukselle ja omavastuiselle ETY-varmentamiselle sama arvo kuin vastaaville kansallisille menettelyille.II LUKU ETY-tyyppihyväksyntä5 artikla1. Kun erityisdirektiivissä niin säädetään, ETY-tyyppihyväksyntä/osan ETY-tyyppihyväksyntä on laitteen ja/tai osan markkinoille saattamisen ja liikkeelle laskemisen edellytys.2. Jäsenvaltioiden on valmistajan tai valmistajan yhteisöön sijoittautuneen edustajan pyynnöstä annettava ETY-tyyppihyväksyntä/osan ETY-tyyppihyväksyntä kaikentyyppisille nostolaitteille tai mekaanisille käsittelylaitteille ja/tai osille, jotka täyttävät tämän direktiivin ja asiaa koskevien erityisdirektiivien vaatimukset.3. Tietyntyyppisen nostolaitteen tai mekaanisen käsittelylaitteen ja/tai osan ETY-tyyppihyväksyntää/osan ETY-tyyppihyväksyntää koskeva hakemus jätetään ainoastaan yhdessä jäsenvaltiossa.Jäsenvaltioiden on annettava, evättävä, pidätettävä tai peruutettava ETY-tyyppihyväksyntä/osan ETY-tyyppihyväksyntä tämän luvun säännösten ja liitteen I määräysten mukaisesti.6 artikla1. ETY-tyyppihyväksynnän/osan ETY-tyyppihyväksynnänantavan jäsenvaltion on laadittava ETY-tyyppihyväksyntätodistus/osan ETY-tyyppihyväksyntätodistus, joka on toimitettava hakijalle viipymättä.ETY-tyyppihyväksyntätodistus/osan ETY-tyyppihyväksyntätodistus on laadittava liitteessä III vahvistetun mallin mukaisesti.2. Erityisdirektiiveissä voidaan säätää, että ETY-tyyppihyväksynnän/osan ETY-tyyppihyväksynnän osalta tietyistä edellytyksistä tai määräajoista.3. Jos erityisdirektiivissä niin säädetään, valmistajan on ilmoitettava jäsenvaltiolle ETY-tyyppisen laitteen ja/tai osan sarjatuotannon aloittamisajankohta.7 artikla1. Jos ETY-tyyppihyväksynnän/osan ETY-tyyppihyväksynnän antanut jäsenvaltio toteaa, että yksi tai useampi laite ja/tai osa, jolle tällainen hyväksyntä on annettu, ei ole tyypin mukainen, sen on pidätettävä tai peruutettava hyväksyntä.2. ETY-hyväksyntää voidaan kuitenkin jatkaa, jos valtio toteaa, että havaitut erot ovat pieniä, niillä ei ole perustavanlaatuisia vaikutuksia laitteen ja/tai osan suunnitteluun, ja ne eivät ole vaaraksi turvallisuudelle tai terveydelle; tässä tapauksessa jäsenvaltio voi vaatia valmistajaa tekemään tarvittavat muutokset valmistuksessa mahdollisimman pian. Jos erityisdirektiivin vaatimuksia ei kuitenkaan ole noudatettu, jäsenvaltion on vaadittava, että tarvittavat muutokset tehdään.Jäsenvaltion on peruutettava ETY-hyväksyntä, jos valmistaja ei noudata tätä vaatimusta.3. ETY-tyyppihyväksynnän/osan ETY-tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on peruutettava hyväksyntä myös, jos se toteaa, että hyväksyntää ei olisi pitänyt antaa tai että 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut edellytykset eivät täyty.4. Jos toinen jäsenvaltio ilmoittaa ETY-tyyppihyväksynnän/osan ETY-tyyppihyväksynnän antaneelle jäsenvaltiolle jostakin 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetusta seikasta, tämän on ensin mainittua kuultuaan toteutettava näissä kohdissa säädetyt toimenpiteet.5. Kun hyväksynnän pidättämisen tai peruuttamisen mahdollisuudesta tai tarpeellisuudesta syntyy erimielisyys ETY-tyyppihyväksynnän/osan ETY-tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion ja toisen jäsenvaltion välille, komissiolle on ilmoitettava asiasta. Komissio järjestää tarvittaessa asianmukaiset neuvottelut asian ratkaisemiseksi.6. Ainoastaan ETY-tyyppihyväksynnän/osan ETY-tyyppihyväksynnän antanut jäsenvaltio voi päättää hyväksynnän lakkaamisesta väliaikaisesti tai peruuttamisesta. Jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikista tällaisista päätöksistä ja annettava mahdollisuuksien mukaan yksityiskohtaiset tiedot, jotka voivat olla tarpeen hyväksytyn tyypin vastaisten laitteiden tunnistamiseksi.III LUKU Virallinen ETY-tarkastus ja omavastuinen ETY-varmentaminen 8 artiklaNoudatettavasta menettelystä säädetään virallisesta ETY-tarkastuksesta ja omavastuisesta ETY-varmentamisesta annettavissa erityisdirektiiveissä.IV LUKU ETY-tyyppitarkastus ja ETY-tyyppitarkastustodistus9 artikla1. Jos erityisdirektiivissä niin säädetään, ETY-tyyppitarkastus on laitteen ja/tai osan markkinoille saattamisen ja liikkeelle laskemisen edellytyksenä.2. ETY-tyyppitarkastuksen suorittaa jäsenvaltion tätä tarkoitusta varten hyväksymä tarkastuslaitos.10 artikla1. Jäsenvaltioiden ETY-tyyppitarkastuksia 11 artiklan mukaisesti suorittamaan nimeämien hyväksyttyjen tarkastuslaitosten on oltava liitteessä II vahvistettujen vähimmäisvaatimusten mukaisia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden toimivaltaa toteuttaa sellaisia toimenpiteitä ja vahvistaa sellaisia edellytyksiä kuin ne pitävät tarpeellisina kansallisella tasolla näiden tarkastuslaitosten tehokkaan, yhdenmukaisen ja moitteettoman toiminnan varmistamiseksi.Se, että tarkastuslaitos täyttää vähimmäisvaatimukset, ei velvoita jäsenvaltiota hyväksymään tuota tarkastuslaitosta.2. Jos jäsenvaltio on hyväksynyt tarkastuslaitoksen tai tarkastuslaitoksia suorittamaan ETY-tyyppitarkastuksia, sen on ilmoitettava kyseisestä tarkastuslaitoksesta tai kyseisten tarkastuslaitosten luettelosta muille jäsenvaltioille ja komissiolle. Sen on myös ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikista näiden tietojen myöhemmistä muutoksista.11 artikla1. ETY-tyyppitarkastustodistus on asiakirja, jolla hyväksytty tarkastuslaitos varmentaa, että laite- ja/tai osatyyppi on tämän direktiivin ja asiaa koskevien erityisdirektiivien vaatimusten mukainen.Valmistajan tai valmistajan yhteisöön sijoittautuneen edustajan pyynnöstä 10 artiklassa tarkoitettujen hyväksyttyjen tarkastuslaitosten on suoritettava laite- ja/tai osatyypin ETY-tyyppitarkastus. Jos tyyppi täyttää tämän direktiivin ja asiaa koskevien erityisdirektiivien vaatimukset ja jos valmistaja sitoutuu noudattamaan 17 artiklassa ja erityisdirektiiveissä tarkoitettuja edellytyksiä, hyväksytyn tarkastuslaitoksen on annettava ETY-tyyppitarkastustodistus. Tämän todistuksen on oltava liitteessä III vahvistetun mallin mukainen, jollei erityisdirektiiveissä toisin säädetä.Laitteiden ja/tai osien, jotka on määrä valmistaa ETY-tyyppitarkastuksesta annettavan todistuksen mukaisesti, on oltava todistuksella varmennetun laitteen mukaisia.2. Hyväksyttyjen tarkastuslaitosten on annettava, evättävä, lakkautettava väliaikaisesti tai peruutettava ETY-tyyppitarkastustodistukset tämän luvun säännösten ja liitteen I määräysten mukaisesti.3. Samaan laitetyyppiin liittyvät ETY-tyyppitarkastushakemukset on jätettävä ainoastaan yhdelle hyväksytyistä tarkastuslaitoksista.4. ETY-tyyppitarkastustodistukseen sovelletaan 17 artiklan edellytyksiä, ja se voidaan myös antaa määräajaksi tai muilla erityisdirektiiveissä säädetyillä edellytyksillä.5. ETY-todistusta koskevat vaatimukset ovat liitteessä I.12 artikla1. Jos hyväksytty tarkastuslaitos toteaa, että yksi tai useampi laitteen ja/tai osan sitä tyyppiä, jolle se on antanut ETY-tyyppitarkastustodistuksen, oleva näytekappale ei ole tuon tyypin mukainen, sen on pyydettävä todistuksen haltijaa korjaamaan tuotantonsa määrätyn ajan kuluessa sekä tarvittaessa lakkautettava todistus väliaikaisesti. Tarvittaessa kyseiseen laitteeseen ja/tai osaan liittyvässä erityisdirektiivissä on säädettävä näytemäärästä, jonka katsotaan riittävän antamaan hyväksytylle tarkastuslaitokselle oikeuden puuttua asiaan. Jos korjausta ei suoriteta määrätyn ajan kuluessa, hyväksytyn tarkastuslaitoksen on pidätettävä tai peruutettava todistus.2. ETY-tyyppitarkastustodistuksen antaneen hyväksytyn tarkastuslaitoksen on peruutettava se, jos se toteaa, että todistusta ei olisi pitänyt antaa tai että 11 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut edellytykset eivät täyty.3. Hyväksytyn tarkastuslaitoksen on väliaikaisesti lakkautettava tai peruutettava todistus, jos haltija ei täytä 11 ja 17 artiklassa tarkoitettuja hyväksytylle tarkastuslaitokselle antamiaan sitoumuksia.13 artikla1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että hyväksytyt tarkastuslaitokset suorittavat edellä säädetyt tehtävänsä oikein.Tätä varten jäsenvaltioiden on aiheellisin toimenpitein velvoitettava hyväksytyt tarkastuslaitokset sallimaan se, että ne nimenneiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat tehdä tarkastuksia milloin tahansa.2. Jäsenvaltio voi valtuuttaa hyväksymänsä tarkastuslaitoksen antamaan ETY-tyyppitarkastuksen ja V luvussa säädetyn ETY-tarkastuksen yhteydessä tehtävät testit yhden tai useamman laboratorion tehtäväksi, tämän kuitenkaan rajoittamatta tarkastuslaitoksen omaa vastuuta, jos nämä laboratoriot täyttävät liitteessä II olevassa 2, 3, 4 ja 7 jaksossa vahvistetut vaatimukset.3. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että hakija tai henkilö, jolle ETY-tyyppitarkastustodistus on annettu, voi valittaa hyväksytyn tarkastuslaitoksen tekemistä päätöksistä, joilla tämä kieltäytyy antamasta ETY-tyyppihyväksyntätodistusta tai pidättää tai peruuttaa sen.4. Jos jäsenvaltio toteaa, että sen hyväksymä tarkastuslaitos ei täytä 11 ja 12 artiklassa tarkoitettuja tehtäviään oikein, jäsenvaltion on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet tämän tarkastuslaitoksen suhteen.5. Jäsenvaltion on joka tapauksessa peruutettava hyväksytyn tarkastuslaitoksen hyväksyntä, jos se toteaa, että tarkastuslaitos ei enää täytä liitteessä II vahvistettuja vähimmäisvaatimuksia, tai että se ei noudata jäsenvaltion asettamia edellytyksiä.6. Jos jäsenvaltio ei peruuta hyväksyntää tarkastuslaitokselta, joka ei enää täytä vähimmäisvaatimuksia, toinen jäsenvaltio voi ilmoittaa tästä komissiolle. Komissio toteuttaa aiheelliset toimenpiteet ratkaisun löytämiseksi.14 artikla1. Jäsenvaltion, joka peruuttaa tarkastuslaitoksen hyväksynnän, on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet jatkuvuuden varmistamiseksi täytettäessä niitä sitoumuksia ja velvollisuuksia, jotka aiheutuvat tuon tarkastuslaitoksen ennen hyväksynnän pidättämistä tai peruuttamista antamien ETY-tyyppitarkastustodistusten antamisesta.2. Jäsenvaltion on peruutettava kaikki todistukset, jotka tuo tarkastuslaitos on antanut ennen hyväksynnän peruuttamista, jos ne on annettu epäasianmukaisesti.15 artikla1. Jos jossakin jäsenvaltiossa todetaan jokin 12 artiklassa tarkoitetuista tapauksista, tuon jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava tästä todistuksen antaneelle jäsenvaltiolle.2. ETY-tyyppitarkastustodistuksen antaneen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on velvoitettava kyseinen hyväksytty tarkastuslaitos toteuttamaan 12 artiklassa tarkoitetut toimenpiteet.3. Jos ETY-tyyppitarkastustodistuksen antaneen jäsenvaltion ja toisen jäsenvaltion välille syntyy erimielisyys, asiasta on ilmoitettava komissiolle, joka toteuttaa tarvittavat toimenpiteet.V LUKU ETY-tarkastus16 artiklaJäsenvaltioiden on huolehdittava, että suoritetaan ETY-tarkastus, jonka tarkoituksena on ETY-merkin oikean käytön varmistaminen. Tarkastuksen voivat suorittaa 10 artiklassa tarkoitetut hyväksytyt tarkastuslaitokset, jotka antavat ETY-tyyppitodistuksen. Tarkastuksia on suoritettava muun muassa ottamalla näytteitä ja tekemällä pistokokeita. Tarkastuksia tekevien tarkastuslaitosten on joka tapauksessa täytettävä liitteessä II vahvistetut vaatimukset ja ne on ilmoitettava 10 artiklan mukaisesti.17 artikla1. ETY-merkkiä käyttävän valmistajan tai valmistajan yhteisöön sijoittautuneen edustajan on:a) ilmoitettava ETY-tyyppitodistuksen antaneelle hyväksytylle tarkastuslaitokselle:- laitteiden valmistus- ja/tai varastointipaikoista hyväksytyn tarkastuslaitoksen pyynnön mukaan,- valmistuksen aloittamispäivästä,- kaikki muut tiedot, joita hyväksytty tarkastuslaitos tarvitsee tehtävänsä suorittamisessa ja joita erityisdirektiivissä edellytetään;b) sallittava todistuksen antaneen hyväksytyn tarkastuslaitoksen edustajien pääsy tarkastusta varten valmistus- ja/tai varastointipaikkoihin ja antaa heidän käytettävikseen tarkastuspöytäkirjat sekä annettava kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen tällaisen tarkastuksen kannalta;c) antaa todistuksen antaneen hyväksytyn tarkastuslaitoksen viedä valmistus- tai varastointipaikasta yksi tai useampi laite ja/tai osa näytteeksi tarkastustarkoituksiin.2. ETY-tyyppitodistuksen antaneen hyväksytyn tarkastuslaitoksen on toimitettava testausselosteen jäljennökset ja pyynnöstä teknisten asiakirjojen jäljennökset jäsenvaltioille ja komissiolle.3. ETY-merkin haltijan on järjestettävä valmistuksen valvonta tai varmistettava sen järjestäminen; hakijalla on myös oltava käytössään tarvittavat laitteet voidakseen riittävästi valvoa sitä, että valmistetut laitteet ja/tai osat vastaavat laitteita, joille ETY-tyyppitodistus annettiin.18 artikla1. ETY-tyyppitodistuksen antaneen hyväksytyn tarkastuslaitoksen on järjestettävä sellaisten valmistettujen laitteiden ja/tai osien ETY-tarkastus, joille ETY-tyyppitodistus annettiin.Tämän tarkastuksen on annettava hyväksytylle tarkastuslaitokselle mahdollisuus tarkastaa ensinnäkin, onko valmistajalla 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tarkastuslaitteet, ja toiseksi, suorittaako valmistaja todella tarkastuksia, joilla todennetaan, että tuotantolaitteet ja/tai -osat vastaavat laitetta ja/tai osaa, jolle ETY-tyyppitodistus annettiin; esimerkiksi pitääkö valmistaja tarkastuspöytäkirjaa, jos niin on pyydetty tekemään.Hyväksytty tarkastuslaitos voi myös ennalta ilmoittamatta järjestää näytteenoton nimetyissä valmistus- ja varastointipaikoissa. Hyväksyttyjä tarkastuslaitoksia ei saa myöskään estää ottamasta näytettä maksua vastaan missään kaupan pitämisen vaiheessa.2. Jos valmistus- tai varastointipaikka taikka markkinoille saattamisen paikka sijaitsee muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jonka hyväksytty tarkastuslaitos on antanut ETY-tyyppitodistuksen, tuon tarkastuslaitoksen on tarvittaessa otettava yhteys johonkin sellaisen jäsenvaltion hyväksyttyyn tarkastuslaitokseen, jossa näytteitä on määrä ottaa edellä tarkoitettua tarkastusta varten, hyväksyttyyn tarkastuslaitokseen.Tarkastuksen suorittaneen hyväksytyn tarkastuslaitoksen on lähetettävä seloste ETY-tyyppitodistuksen antaneelle hyväksytylle tarkastuslaitokselle.19 artikla1. Jos 18 artiklassa tarkoitetussa tarkastuksessa ilmenee, että laitteet ja/tai osat eivät ole ETY-tyyppitodistuksen saaneen laitteen ja/tai osan mukaisia, ja että kaikkia tämän direktiivin ja asiaa koskevan erityisdirektiivin vaatimuksia ei ole täytetty, hyväksytyn tarkastuslaitoksen on toteutettava jokin seuraavista ETY-merkin haltijaan kohdistettavista toimenpiteistä:a) yksinkertainen varoitus, jossa muodollisesti vaaditaan, että todetut rikkomiset lakkaavat tietyn ajan kuluessa;b) edellä a kohdassa tarkoitettu varoitus, jonka lisäksi tarkastuksia suoritetaan tiheämmin;c) ETY-tyyppitodistuksen väliaikainen lakkauttaminen;d) ETY-tyyppitodistuksen peruuttaminen.Nämä toimenpiteet voi toteuttaa ainoastaan ETY-tyyppitodistuksen antanut hyväksytty tarkastuslaitos.2. Ensimmäiset kaksi toimenpidettä voidaan toteuttaa, jos erot eivät vaikuta laitteen yleiseen suunnitteluun tai kun todetut loukkaukset ovat vähäisiä eivätkä ole vaaraksi terveydelle.Toinen kahdesta viimeksi mainitusta toimenpiteestä toteutetaan, jos erot tai todetut loukkaukset ovat huomattavia, ja aina jos ne ovat vaaraksi turvallisuudelle tai terveydelle.3. ETY-tyyppitodistuksen antaneen hyväksytyn tarkastuslaitoksen on myös peruutettava todistus:- jos valmistaja tai valmistajan yhteisöön sijoittautunut edustaja estää 18 artiklassa säädetyn tarkastuksen suorittamisen;- jos se toteaa, että ETY-tyyppitodistusta ei olisi pitänyt antaa.4. Jos toisen jäsenvaltion hyväksytty tarkastuslaitos ilmoittaa ETY-tyyppitodistuksen antaneelle hyväksytylle tarkastuslaitokselle jostakin 2 ja 3 kohdassa tarkoitetusta tilanteesta, tämän on neuvoteltuaan tuon tarkastuslaitoksen kanssa toteutettava sanotuissa kohdissa tarkoitetut toimenpiteet.5. ETY-tyyppitodistuksen väliaikaisesta lakkauttamisesta tai peruuttamisesta on ilmoitettava jäsenvaltiolle ja hyväksytyille tarkastuslaitoksille.VI LUKU ETY-tyyppihyväksyntä-/osan ETY-tyyppihyväksyntä-, virallisia ETY-tarkastus- ja ETY-tyyppitarkastusmenettelyjä koskevia yhteisiä säännöksiä 20 artikla1. Laitteeseen ja/tai osaan kiinnitetyllä ETY-vaatimustenmukaisuusmerkillä varmennetaan, että se on hyväksytyn tai ETY-tyyppitarkastustodistuksen saaneen tyypin mukainen.2. ETY-tyyppihyväksyntä-/osan ETY-tyyppihyväksyntätodistus tai ETY-tyyppitarkastustodistus oikeuttavat valmistajan kiinnittämään omalla vastuullaan ETY-vaatimustenmukaisuusmerkin markkinoille saatettaviin tuotteisiin, jotka ovat tällaisen todistuksen saaneen tyypin mukaisia, ja/tai, jos erityisdirektiivissä niin säädetään, antamaan vaatimustenmukaisuustodistuksen liitteessä IV esitetyn mallin mukaisesti.ETY-merkkiä koskevat vaatimukset ovat liitteessä I.3. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että nostolaitteissa tai mekaanisissa käsittelylaitteissa ja/tai osissa, joilta vaaditaan ETY-tyyppihyväksyntä/osan ETY-tyyppihyväksyntä, virallinen ETY-tarkastus tai ETY-tyyppitarkastus, ei ole merkkiä tai merkintää, joka voi aiheuttaa sekaannuksen ETY-merkin kanssa.21 artiklaKunkin jäsenvaltion on toimitettava toisille jäsenvaltioille ja komissiolle:- luettelo tarkastuslaitoksista, jotka vastaavat ETY-tyyppihyväksynnän/ osan ETY-tyyppihyväksynnän ja virallisen ETY-tarkastuksen menettelyjen mukaisten tarkastusten ja testien tekemisestä;- luettelo hyväksytyistä tarkastuslaitoksista, jotka vastaavat ETY-tyyppitarkastuksesta ja ETY-tarkastuksesta;- kaikki näihin luetteloihin myöhemmin tehtävät muutokset.VII LUKU Direktiivien mukauttaminen tekniikan kehitykseen 22 artikla1. Tarvittavat muutokset tämän direktiivin liitteen I, lukuun ottamatta sen 1.1 ja 5 jaksoa, mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen on tehtävä direktiivin 73/361/ETY 5 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.2. Nostolaitteisiin ja mekaanisiin käsittelylaitteisiin ja/tai osiin liittyvissä erityisdirektiiveissä on täsmennettävä, mitä niiden teknisten liitteiden määräyksiä voidaan tai ei voida mukauttaa tätä menettelyä noudattaen.VIII LUKU Poikkeuslauseke 23 artikla1. Laitteen ja/tai osan suunnittelu ja sen valmistuksessa käytetyt menetelmät voivat tietyissä tapauksissa poiketa erityisdirektiivien säännöksistä ilman, että tämän direktiivin 3 artiklan 2 kohta lakkaa koskemasta laitetta ja/tai osaa, jos tehdyt muutokset ovat omiaan varmistamaan vähintään vastaavan turvallisuuden tai terveyden suojan tason.2. Kussakin erityisdirektiivissä on nimenomaisesti määriteltävä säännökset, joista voidaan näin poiketa, tai säännökset, joista ei voida poiketa.3. Kun poikkeuspyyntö hyväksytään, on noudatettava seuraavaa menettelyä:a) Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle joko ETY-tyyppihyväksyntämenettelyn osalta suoraan tai ETY-tyyppitarkastusmenettelyn osalta hyväksymänsä tarkastuslaitoksen välityksellä asiakirjat, joissa on laitteen ja/tai osan kuvaus ja asiakirjat, jotka tukevat poikkeuspyyntöä, mukaan lukien tehtyjen testien tulokset. Komissio lähettää jäljennöksen muille jäsenvaltioille, joiden on neljän kuukauden kuluessa kyseisestä päivästä ilmoitettava, ovatko ne samaa mieltä kyseisen jäsenvaltion kanssa tai pyytää, että asia saatetaan direktiivissä 73/361/ETY tarkoitetun komitean käsiteltäväksi. Komissiolle lähetetään jäljennös kustakin asiakirjasta; kaikki kirjeenvaihto on luottamuksellista.b) Jos yksikään jäsenvaltio ei ennen a kohdassa säädetyn ajan päättymistä ole eri mieltä tai pyydä, että asia saatetaan komitean käsiteltäväksi, komissio voi kutsua komitean koolle tai valtuuttaa jäsenvaltion antamaan tai hyväksymään pyydetyn poikkeuksen, ja se ilmoittaa siitä muille jäsenvaltioille.c) Jos jäsenvaltio ei ole antanut vastausta edellä säädetyssä määräajassa, sen katsotaan olevan samaa mieltä.d) Muussa tapauksessa komissio tekee päätöksen poikkeuspyynnön johdosta saatuaan direktiivissä 73/361/ETY tarkoitetun komitean lausunnon.e) Asiaa koskevat asiakirjat annetaan jollakin määrämaan virallisista kielistä tai erityistapauksissa jollakin muulla sen hyväksymällä kielellä.4. Valmistajan itsensä antaman todistuksen osalta direktiivistä voidaan poiketa 1 kohdan mukaisesti ainoastaan jos hyväksytty tarkastuslaitos on vahvistanut valmistajalle, että ehdotetulla poikkeuksella ei vaikuteta haitallisesti turvallisuuteen.Ennen poikkeuksen antamista hyväksytyn tarkastuslaitoksen on ilmoitettava asiasta muille hyväksytyille tarkastuslaitoksille.Jos jokin näistä tarkastuslaitoksista esittää vastalauseen kahden kuukauden kuluessa, jäsenvaltio saattaa asian komission käsiteltäväksi. Komissio yrittää ratkaista riidan. Tarvittaessa se kutsuu koolle direktiivissä 73/361/ETY tarkoitetun komitean ja tekee päätöksen neuvoteltuaan sen kanssa.IX LUKU Suojalauseke24 artikla1. Jos jäsenvaltio perustellusti katsoo, että nostolaite tai mekaaninen käsittelylaite ja/tai osa on vaaraksi turvallisuudelle ja/tai terveydelle, vaikka se täyttää tämän direktiivin ja erityisdirektiivien vaatimukset, se voi väliaikaisesti estää tai rajoittaa alueellaan tuon laitteen ja/tai osan saattamista markkinoille ja sen liikkeelle laskemista käyttötarkoituksen mukaisesti. Jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava siitä komissiolle ja muille jäsenvaltioille ja perusteltava päätöksensä.2. Komissio neuvottelee kyseisten jäsenvaltioiden kanssa kuuden viikon kuluessa ja esittää näkökantansa viipymättä sekä toteuttaa tarvittavat toimenpiteet.3. Jos komissio katsoo, että tekniset mukautukset direktiiviin ovat tarpeen, nämä mukautukset antaa joko komissio tai neuvosto direktiivin 73/361/ETY 5 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Tässä tapauksessa jäsenvaltio, joka on toteuttanut suojatoimenpiteet voi jatkaa niitä kunnes mukautukset tulevat voimaan.X LUKU Loppusäännökset25 artiklaETY-tyyppihyväksynnästä/osan ETY-tyyppihyväksynnästä, ETY-tyyppitarkastuksesta ja ETY-tarkastuksesta aiheutuvat kustannukset maksaa valmistaja tai valmistajan yhteisöön sijoittautunut edustaja, joka on pyytänyt näiden menettelyjen käyttämistä.26 artiklaKaikki tämän direktiivin ja erityisdirektiivien mukaiset päätökset, joilla evätään ETY-tyyppihyväksyntä/osan ETY- tyyppihyväksyntä, virallinen ETY-tarkastus tai ETY- tyyppitarkastus, väliaikaisesti lakkautetaan tai peruutetaan ETY-tyyppihyväksyntätodistus/osan ETY-tyyppihyväksyntätodistus, virallinen ETY-tarkastustodistus tai ETY-tyyppitarkastustodistus, tai kielletään ETY-tyyppisen nostolaitteen tai mekaanisen käsittelylaitteen ja/tai osan markkinoille saattaminen tai liikkeelle laskeminen, on asianmukaisesti perusteltava. Tällaisesta päätöksestä on mahdollisimman pian ilmoitettava asianosaiselle, jolle on samanaikaisesti annettava tieto jäsenvaltion voimassa olevan lainsäädännön mukaan hänen käytettävissään olevista muutoksenhakukeinoista ja määräajoista muutoksenhaulle.27 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan samana päivänä kuin ne, jotka saatetaan voimaan direktiivin 84/529/ETY(6) noudattamiseksi. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä annetut kansalliset säännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.28 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 17 päivänä syyskuuta 1984.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaP. BARRY(1) EYVL N:o C 221, 29.9.1975, s. 1(2) EYVL N:o C 7, 12.1.1976, s. 37(3) EYVL N:o C 131, 12.6.1976, s. 31(4) EYVL N:o L 42, 23.2.1970 s. 1(5) EYVL N:o L 335, 12.9.1973, s. 51(6) EYVL N:o L 300, 19.11.1984, s. 86LIITE IETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ JA ETY-TYYPPITARKASTUS1 ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄA TAI ETY-TYYPPITARKASTUSTA KOSKEVA HAKEMUS1.1 Hakemus ja siihen liittyvä kirjeenvaihto on laadittava sen valtion, jolle hakemus osoitetaan, virallisella kielellä (tai jollakin sen virallisista kielistä). Tällä valtiolla tai sen nimeämällä hyväksytyllä tarkastuslaitoksella tai hyväksytyillä tarkastuslaitoksilla on oikeus vaatia, että myös liitteenä olevat asiakirjat laaditaan samalla virallisella kielellä.1.2 Hakemuksessa on oltava seuraavat tiedot:- valmistajan tai yrityksen nimi ja osoite, tämän valtuutetun edustajan tai hakijan nimi ja osoite;- laitteen ja/tai osan luokka;- tarkoitettu käyttö ja kielletyt käytöt;- kaupallinen nimi, jos sellainen on, tai tyyppi;- tekniset ominaisuudet.1.3 Hakemuksen liitteenä on oltava kaksi jäljennöstä vaadituista asiakirjoista ja erityisesti:1.3.1 - erityisdirektiiveissä vaaditut tekniset tiedot;- paikat, joihin tässä direktiivissä määritelty ETY-merkki ja muut erityisdirektiiveissä määritellyt merkit on määrä kiinnittää;1.3.2 - ilmoitus, jossa todistetaan, että muita ETY-tyyppihyväksyntää tai ETY-tyyppitarkastusta koskevia hakemuksia ei ole jätetty samantyyppisestä laitteesta ja/tai osasta;1.3.3 - tarvittaessa asiakirjat, jotka liittyvät kaikkiin jo annettuihin kansallisiin hyväksyttyihin ja käytettyihin osiin, joille on annettu osan ETY-tyyppihyväksyntä, tai jotka ovat läpäisseet ETY-tyyppitarkastuksen tai virallisen ETY-tarkastuksen.2 HAKEMUKSEN KÄSITTELY2.1 Hakemus tutkitaan rakennepiirustusten ja tarvittaessa laitteiden ja/tai osien perusteella.Tämä tutkimus kattaa kaikki tässä direktiivissä ja siihen liittyvissä erityisdirektiiveissä määritellyt tarkastukset ja testit.2.2 Nostolaitteiden ja mekaanisten käsittelylaitteiden ja/tai osien eri luokkia koskevissa erityisdirektiiveissä määritellään tarpeen mukaan valmistus-, laskenta- ja tutkimussäännöt ja laskennassa käytettävät kertoimet, ja niissä määritellään tällaisten nostolaitteiden ja mekaanisten käsittelylaitteiden valmistuksessa sallitut materiaalit ja niiden laatu.3 ETY-TODISTUKSET JA -MERKKIETY-tyyppihyväksyntätodistuksen tai ETY-tyyppitarkastustodistuksen on sisällettävä tyyppitarkastuksen lopputulokset ja siinä on esitettävä kaikki sen antamiseen liittyvät edellytykset. Siihen on liityttävä tyypin tunnistamiseen tarvittavat kuvaukset ja piirustukset ja tarvittaessa selitys siitä, miten se toimii. Tämän direktiivin 20 artiklassa tarkoitettu ETY-merkki on tyylitelty kirjain å, joka on kuusikulmiossa, jossa on:- merkin yläosassa aikajärjestyksessä annetun erityisdirektiivin numero sekä sen valtion, jossa todistus on annettu, tunnusta osoittavat isot kirjaimet (B on Belgia, D on Saksan liittotasavalta, DK on Tanska, F on Ranska, GR on Kreikka, I on Italia, IRL on Irlanti, L on Luxemburg, NL on Alankomaat, UK on Yhdistynyt kuningaskunta), sekä todistuksen antamisvuoden kaksi viimeistä numeroa; erityisdirektiivin numeron, johon todistuksessa viitataan, antaa neuvosto, kun tuo erityisdirektiivi annetaan;- merkin alaosassa todistuksen numero.Esimerkki tästä merkistä esitetään 6.1 kohdassa.4 MARKKINOILLE SAATETUN TUOTTEEN MUUTOKSETTodistuksen antaneelle jäsenvaltiolle tai hyväksytylle tarkastuslaitokselle on ilmoitettava kaikista merkittävistä muutoksista, erityisesti niistä, joihin liittyy tuotteen kaupallisen kuvauksen muutoksia.5 TODISTUSTEN JULKAISEMINEN5.1 Ote todistuksesta julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.5.2 Samalla kun asianosaiselle ilmoitetaan todistuksesta, jäsenvaltion, jossa se annettiin, on lähetettävä jäljennökset todistuksesta komissiolle ja muille jäsenvaltioille, jotka voivat myös saada jäljennöksiä laitteen tarkoista teknisistä tiedoista ja sille tehtyjen tarkastusten ja testien kertomuksista.5.3 ETY-todistuksen peruuttaminen julkaistaan 5.1 ja 5.2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.5.4 Jäsenvaltion, joka kieltäytyy antamasta todistusta, on joko ETY-tyyppihyväksynnän osalta suoraan tai ETY-tyyppitarkastuksen osalta hyväksytyn tarkastuslaitoksen pyynnöstä ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle tällaisesta kieltäytymisestä.6 ETY-MERKKI6.1 ETY-merkki (ks. 3 kohta)Esimerkki >VIITTAUS KAAVIOON>Todistuksen antanut Saksan liittotasavalta tai sen nimeämä hyväksytty tarkastuslaitos vuonna 1979 ensimmäisen erityisdirektiivin mukaisesti.Todistuksen numero.6.2 Erityisdirektiiveissä voidaan vahvistaa ETY-merkkien sijainti ja mitat.Niissä tapauksissa, joissa erityisdirektiiveissä ei ole asiasta mainintaa, kunkin merkin kirjaimien ja numerojen on oltava vähintään 5 mm korkeita.6.3 Tämän merkin on oltava näkyvästi, luettavasti ja pysyvällä tavalla kiinnitettynä kaikkiin laitteisiin ja osiin.>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE IIVAATIMUKSET, JOTKA JÄSENVALTIOIDEN ON OTETTAVA HUOMIOON NIMETESSÄÄN HYVÄKSYTTYJÄ TARKASTUSLAITOKSIA1. Tarkastuslaitos ja sen johtaja ja henkilökunta eivät saa olla laitteiden suunnittelijoita, valmistajia, toimittajia tai asentajia tai näiden valtuutettuja edustajia. He eivät saa olla suoranaisesti mukana tällaisten laitteiden tai osien suunnittelussa, valmistuksessa, markkinoille saattamisessa, edustuksessa tai kunnossapidossa eivätkä he saa edustaa näitä toimia harjoittavia osapuolia. Tämä ei estä valmistajan ja hyväksytyn tarkastuslaitoksen välistä teknisten tietojen vaihdon mahdollisuutta.2. Henkilökunnan, joka vastaa laitteiden tutkimisesta ETY-tyyppitarkastustodistusten antamista ja tarkastusten suorittamista varten, on suoritettava nämä tehtävät mahdollisimman korkeaa ammatillista rehellisyyttä ja teknistä pätevyyttä noudattaen, ja heihin ei saa kohdistaa mitään sellaista painostusta ja houkuttelua, etenkään taloudellista, joka voisi vaikuttaa heidän arviointiinsa tai tarkastuksen tuloksiin, varsinkin niiden henkilöiden tai henkilöryhmien taholta, joilla on etua tarkastuksen tuloksesta.3. Tarkastuslaitoksilla, jotka vastaavat laitteiden ja osien tutkimisesta ETY-todistusten antamista ja tarkastusten suorittamista varten, on oltava ETY-todistusten antamiseen ja tarkastusten suorittamiseen liittyvien teknisten ja hallinnollisten tehtävien asianmukaisen suorittamisen edellyttämä henkilökunta ja välineet, ja niillä on oltava mahdollisuus käyttää erityistutkimuksissa ja -tarkastuksissa tarvittavia laitteita.4. Tutkimuksista ja tarkastuksista vastaavalla henkilökunnalla on oltava:- hyvä tekninen ja ammatillinen koulutus;- riittävät tiedot suoritettavia tutkimuksia ja tarkastuksia koskevista vaatimuksista ja riittävä kokemus sellaisista tehtävistä;- tarvittava kyky laatia pöytäkirjoja ja selostuksia, jotka annetaan suoritetuista toimenpiteistä.5. Henkilökunnan puolueettomuus on taattava. Heidän palkkauksensa ei saa olla riippuvainen suoritettujen tutkimusten määrästä tai näiden tutkimusten tuloksista.6. Tarkastuslaitoksella on oltava vastuuvakuutus, jollei yksityisoikeudellinen vastuu kuulu valtiolle kansallisen lainsäädännön mukaisesti.7. Tarkastuslaitoksen henkilökunta on salassapitovelvollinen kaiken tiedon suhteen, jota se saa tehtäviään suorittaessaan (poikkeuksena sen valtion toimivaltaiset hallintoviranomaiset, jossa tarkastuslaitos toimii) tämän direktiivin tai jonkin kansallisen säädöksen nojalla.LIITE IIINOSTOLAITTEITA TAI MEKAANISIA KÄSITTELYLAITTEITA JA/TAI OSIA KOSKEVAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUKSEN TAI ETY-TYYPPITARKASTUSTODISTUKSEN MALLI>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE IVETY-VAATIMUSTENMUKAISUUSTODISTUS>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>


Avis juridique important

|

31987L0219

Neuvoston direktiivi 87/219/ETY, annettu 30 päivänä maaliskuuta 1987, tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 75/716/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 091 , 03/04/1987 s. 0019 - 0021 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 7 s. 0218  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 7 s. 0218

NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 30 päivänä maaliskuuta 1987,tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 75/716/ETY muuttamisesta (87/219/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 ja 235 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettädirektiivillä 75/716/ETY(4) velvoitetaan jäsenvaltiot toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että yhteisössä voidaan markkinoida kaasuöljyjä vain, jos niiden rikkipitoisuus ei ylitä tiettyjä rajoituksia,mainitussa direktiivissä säädetään, että komissio voi katsoessaan sen aiheelliseksi tehdä aiheellisia ehdotuksia erityisesti kaasuöljyjen rikkipitoisuusrajojen muuttamiseksi ottaen huomioon muun muassa rikkidioksidin aiheuttaman ilman pilaantumisen määrän,Euroopan yhteisöjen perättäisissä toimintaohjelmissa ympäristöalan toimenpiteiksi(5) korostetaan ilman pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen merkitystä, yhteisöstä tuli lisäksi päätöksen 81/462/ETY(6) nojalla valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan yleissopimuksen osapuoli; sopimuksessa määrätään erityisesti strategioiden ja politiikkojen kehittämisestä ilman pilaantumisen rajoittamiseksi ja niin suuressa määrin kuin mahdollista asteittaiseksi vähentämiseksi ja ehkäisemiseksi,ottaen huomioon rikkidioksipäästöistä ympäristölle aiheutuvat haittavaikutukset mukaan lukien ne, jotka johtuvat kaasuöljyn käytöstä, on tarpeen kiireellisesti vähentää näiden päästöjen määriä kaikkialla missä se on toteutettavissa,on asianmukaista määrätä kaasuöljyjen rikkipitoisuudelle uusi enimmäistaso, kuten direktiivissä 75/716/ETY säädetään,jäsenvaltioiden tulisi voida vaatia tietyissä olosuhteissa säädetystä enimmäistasosta alhaisempaa tasoa,tämän direktiivin vaikutuksia tulisi tarkastella sopivan ajan kuluttua, jarikistä aiheutuvan ilman pilaantumisen vähentäminen edistää yhtä yhteisön päämääristä, joka koskee ympäristön suojelemista ja sen tilan parantamista; perustamissopimuksessa ei kuitenkaan nimenomaisesti säädetä tähän tarvittavista valtuuksista, joten on sovellettava perustamissopimuksen 235 artiklaa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiiviä 75/716/ETY seuraavasti:1) Korvataan 1 ja 2 artikla seuraavasti:"1 artikla1 Tässä direktiivissä 'kaasuöljyllä` tarkoitetaan mitä tahansa raakaöljytuotetta, joka kuuluu yhteisen tullitariffin (Common Customs Tariff) alaotsikon 27.10 C I alle (10 päivänä joulukuuta 1984 painos), tai mitä tahansa raakaöljytuotetta, joka tislautuvuutensa perusteella luetaan polttoaineena käytettäväksi tarkoitettuihin keskitisleisiin ja joiden tilavuudesta vähintään 85 prosenttia tislautuu 350 °C:ssa mukaan lukien tislaushäviö.2 Edellä 1 kohtaa ei sovelleta kaasuöljyihin:- joita käytetään merenkulussa;- joita on sisävesialusten polttoainetankeissa sekä vyöhykkeeltä toiselle kulkevien tai kolmannen maan ja jäsenvaltion rajan ylittävien moottoriajoneuvojen polttoainetankeissa;- jotka on tarkoitettu käsiteltäviksi jalostamoteollisuudessa.2 artikla1 Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että kaasuöljyjä voidaan saattaa yhteisössä markkinoille vain, jos niiden rikkinä ilmoitettu rikkiyhdistepitoisuus ei ylitä 0,3 painoprosenttia 1 päivästä tammikuuta 1989 alkaen.2 Jos tapahtuu olennaisia muutoksia ympäristöön liittyvissä vaatimuksissa tai rikinpoistotekniikassa tai taloudellinen tilanne yhteisössä raakaöljyn tarjonnan osalta muuttuu merkittävästi, komissio voi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä ehdottaa muutoksia 1 kohdassa ilmoitettuun rikkipitoisuuteen perustamissopimuksessa määrättyjen edellytysten mukaisesti.3 Jos kaasuöljyn rikkipitoisuuden enimmäisrajan soveltaminen tulee jäsenvaltioille vaikeaksi raakaöljyn tai raakaöljytuotteiden tarjonnan äkillisen muutoksen vuoksi, jäsenvaltio ilmoitettuaan asiasta komissiolle voi sallia alueellaan korkeamman rajan neljän kuukauden ajan. Neuvosto voi komission ehdotuksesta määräenemmistöllä pidentää tätä ajanjaksoa."2) Korvataan 4   7 artikla seuraavasti:"4 artiklaJäsenvaltiot eivät saa, tämän kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan soveltamista, 2 artiklassa säädetystä soveltamispäivästä alkaen ja ottaen huomioon 3 artiklan kieltää, rajoittaa tai estää kaasuöljyjen saattamista markkinoille rikkisisällön perusteella edellyttäen, että ne ovat tämän direktiivin mukaisia.5 artikla1 Jäsenvaltiot voivat vaatia käytettäväksi kaasuöljyä, jonka rikkipitoisuus vastaa 0,2 painoprosenttia:- vyöhykkeillä, jotka ne ovat määränneet 15 päivänä heinäkuuta 1980 ilman laadun raja-arvoista ja rikkidioksidin ja leijuman ohjearvoista annetun neuvoston direktiivin 80/779/ETY 4 artiklan(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjalla, mukaisesti,- aina kun mainitun direktiivin 5 artiklaa voidaan soveltaa,- silloin kun rikkidioksidin kokonaispäästöistä ympäristölle tai kansallisomaisuudelle aiheutuva vahinko edellyttää kaasuöljyn rikkipitoisuuden arvon määräämistä alhaisemmaksi kuin mitä 2 artiklassa on säädetty.2 Jäsenvaltioiden on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle toimenpiteistä, jotka ne aikovat toteuttaa 1 kohdan mukaisesti ja niiden perusteet.Kaasuöljyn, jonka rikkipitoisuus on vähemmän kuin 0,2 prosenttia, saattamista markkinoille ei saa kieltää.6 artiklaKomissio valvoo tämän direktiivin soveltamisen vaikutuksia.Komissio antaa viimeistään kolmen vuoden kuluttua tämän direktiivin tiedoksi antamisesta(2) neuvostolle kertomuksen, ottaen huomioon saatavilla olevan uuden tiedon ilmasta mitattujen rikkidioksidipitoisuuksien tasoista, edistymisen ilmanlaatuvaatimusten määrittämisessä, ympäristön tilan ja ilman saastumisen haitalliset vaikutukset sekä kaasuöljymarkkinoiden tilanteen, ja liittää kertomukseen asianmukaisen ehdotuksen yhden ainoan arvon määräämisestä.Neuvosto, joka toimii perustamissopimuksen määräysten mukaisesti, päättää komission ehdotuksesta ennen 1 päivää joulukuuta 1991.7 artikla1 Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tarkastaakseen näytteiden avulla markkinoilla olevien kaasuöljyjen rikkipitoisuutta.2 Markkinoilla olevien kaasuöljyjen rikkipitoisuuden määrittämiseksi annettu vertailumenetelmä on määritelty IP 336 menetelmällä. Markkinoilla olevien kaasuöljyjen rikkipitoisuuden määrittämiseksi tehtyjen kokeiden tulosten tilastollinen tulkinta tulee tehdä ISO 4259 standardin mukaisesti (vuoden 1979 painos).(1) EYVL N:o L 229, 30.81980, s. 30(2) Tämä direktiivi on annettu tiedoksi jäsenvaltioille 2 päivänä huhtikuuta 1987"2 artikla 1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1988. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 30 päivänä maaliskuuta 1987.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaP. DE KEERSMAEKER(1) EYVL N:o L 205, 14.8.1985, s. 3(2) EYVL N:o C 283, 10.11.1986, s. 108(3) EYVL N:o C 344, 31.12.1985, s. 22(4) EYVL N:o L 307, 27.11.1975, s. 22(5) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 1, EYVL N:o C 139, 13.6.1977, s. 1 ja EYVL N:o C 46, 17.2.1983, s. 1(6) EYVL N:o L 171, 27.6.1981, s. 11


Avis juridique important

|

31965L0066

Neuvoston direktiivi 65/66/ETY, annettu 26 päivänä tammikuuta 1965, elintarvikkeissa sallittujen säilöntäaineiden erityisistä puhtausvaatimuksista

Virallinen lehti nro 022 , 09/02/1965 s. 0373 - 0382 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 1 s. 0071  Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1965-1966 s. 0021  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 1 s. 0071  Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1965-1966 s. 0025  Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 1 s. 0162  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 1 s. 0023  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 1 s. 0023

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 26 päivänä tammikuuta 1965,elintarvikkeissa sallittujen säilöntäaineiden erityisistä puhtausvaatimuksista(65/66/ETY)EUROOPAN TALOUSYHTEISÖN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon elintarvikkeissa sallittuja säilöntäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 5 päivänä marraskuuta 1963 annetun neuvoston direktiivin(1) ja erityisesti sen 8 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettäsäilöntäaineiden on 5 päivänä marraskuuta 1963 annetun direktiivin 7 artiklan mukaan täytettävä mainitun direktiivin 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti tarvittaessa vahvistetut erityiset puhtausvaatimukset, jaon tarpeen vahvistaa erityiset puhtausvaatimukset kaikille 5 päivänä marraskuuta 1963 annetun direktiivin liitteessä mainituille säilöntäaineille; näitä vaatimuksia ei voida tietyissä jäsenvaltioissa soveltaa samanaikaisesti mainitun direktiivin mukaisesti muutetun lainsäädännön kanssa, ja sen vuoksi nyt olisi hyvä ennakolta ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin mainittujen vaatimusten soveltamiseksi viimeistään 1 päivästä kesäkuuta 1966 alkaen,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaErityiset puhtausvaatimukset, joita tarkoitetaan 5 päivänä marraskuuta 1963 annetun direktiivin 7 artiklan b alakohdassa, ovat tämän direktiivin liitteessä.2 artiklaJäsenvaltioiden on muutettava lainsäädäntönsä 1 artiklan säännösten mukaiseksi siten, että liikkeeseen laskettuihin säilöntäaineisiin sovelletaan uusia säännöksiä viimeistään 1 päivästä kesäkuuta 1966 alkaen.3 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 26 päivänä tammikuuta 1965.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. COUVE DE MURVILLE(1) EYVL N:o 12, 27.1.1964, s. 161/64LIITEErityiset puhtausvaatimuksetYleisiä määräyksiäa) Jollei toisin ilmoiteta, määrät ja prosenttiosuudet on laskettu paino-osuuksina vedettömästä tuotteesta.b) Jos kyseessä oleva tuote ei alunperin ole vedetön ja on kysymys "haihtuvista aineista", vesi lasketaan mukaan näihin aineisiin.c) Jos kuivausaikaa ei ole määrätty, kuivausta on jatkettava "vakiopainoon saakka".d) Jos jäljempänä olevien vaatimusten tulkinta edellyttää tiettyjen teknisten käsitteiden, kuten "tyhjiön", määrittelemistä, on syytä tukeutua 5 päivänä marraskuuta 1963 annetun direktiivin 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti vahvistettuihin analyysimenetelmiin.>TAULUKON PAIKKA>