title: Komission direktiivi 2005/46/EY, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2005, neuvoston direktiivien 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/ETY liitteiden muuttamisesta amitratsin jäämien enimmäismäärien osalta   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               9.7.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 177/35

         KOMISSION DIREKTIIVI 2005/46/EY,
   annettu 8 päivänä heinäkuuta 2005,
   neuvoston direktiivien 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/ETY liitteiden muuttamisesta amitratsin jäämien enimmäismäärien osalta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon viljojen torjunta-ainejäämien enimmäismääristä 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/362/ETY (1) ja erityisesti sen 10 artiklan,
   ottaa huomioon eläinkunnasta peräisin olevissa elintarvikkeissa ja niiden pinnassa olevien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/363/ETY (2) ja erityisesti sen 10 artiklan,
   ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY (3) ja erityisesti sen 7 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komission päätöksellä 2004/141/EY (4) nykyistä tehoainetta amitratsia ei enää sisällytetä neuvoston direktiivin 91/414/ETY (5) liitteeseen I. Kyseisen päätöksen mukaan tätä tehoainetta sisältävien kasvinsuojeluaineiden käyttö ei ole enää sallittua yhteisössä lukuun ottamatta joitakin käyttötarkoituksia, joiden osalta ei ole tällä hetkellä käytettävissä vaihtoehtoja (olennaiset käyttötarkoitukset).

               (2)

               Edellä 1 kappaleessa mainitussa komission päätöksessä säädetään siirtymäajoista, ja on aiheellista soveltaa tehoaineen käyttökiellosta yhteisössä johtuvia jäämien enimmäismääriä vasta kyseistä tehoainetta koskevan siirtymäajan päätyttyä.

               (3)

               Amitratsin osalta eläinlääkkeistä peräisin olevien jäämien enimmäismäärät eläinperäisissä elintarvikkeissa on vahvistettu neuvoston asetuksen (EY) N:o 2377/90 (6) puitteissa. On aiheellista ottaa ne huomioon tässä direktiivissä.

               (4)

               Sekä yhteisön käyttämät että Codex Alimentarius -kokoelmassa (7) suositetut jäämien enimmäismäärät vahvistetaan ja arvioidaan samankaltaisin menetelmin. Codex Alimentarius -kokoelmassa on vahvistettu amitratsille joitakin jäämien enimmäismääriä. Ne on otettu huomioon vahvistettaessa jäämien enimmäismääriä tässä direktiivissä. Codex Alimentarius -kokoelmassa vahvistettuja jäämien enimmäismääriä, joita ehdotetaan lähitulevaisuudessa peruutettaviksi, ei ole otettu huomioon. Codex Alimentarius -kokoelman mukaisia jäämien enimmäismääriä on arvioitu kuluttajille aiheutuvan riskin kannalta, mutta minkäänlaista riskiä ei todettu.

               (5)

               Sen varmistamiseksi, että kuluttajia suojellaan riittävästi altistumiselta jäämille, jotka ovat peräisin kasvinsuojeluaineiden luvattomasta käytöstä, jäämien enimmäismääriksi asianomaisille tuote-/torjunta-aine-yhdistelmille olisi aiheellista vahvistaa analyysiherkkyyden alaraja.

               (6)

               Sen vuoksi on tarpeen muuttaa useita direktiivien 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/ETY liitteiden mukaisia amitratsin käytöstä johtuvia torjunta-ainejäämiä torjunta-aineiden käyttökiellon asianmukaisen valvonnan mahdollistamiseksi ja kuluttajien suojelemiseksi.

               (7)

               Asiaan liittyviä direktiivien 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/ETY liitteitä olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti.

               (8)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Korvataan direktiivin 86/362/ETY liitteessä II olevassa A osassa rivi seuraavasti:

                  Torjunta-ainejäämä

                  Enimmäismäärä mg/kg

                  ”Amitratsi ja sen 2,4- dimetyylianiliiniä sisältävät metaboliitit amitratsina ilmaistuna

                  0,05 (8) vilja

   2 artikla
   Korvataan direktiivin 86/363/ETY liitteessä II olevassa B osassa rivit seuraavasti:

                  Torjunta-ainejäämä

                  Enimmäismäärä (mg/kg)

                  Liha, rasva mukaan luettuna, lihavalmisteet, muut eläimenosat ja eläinrasvat, jotka on lueteltu liitteen I CN-koodeissa 0201, 0202, 0203, 0204, 0205 00 00, 0206, 0207, ex02 08, 0209 00, 0210, 1601 00 ja 1602

                  Maito ja maitotuotteet, jotka on lueteltu liitteen 1 CN-koodeissa 0401, 0402, 0405 00 ja 0406

                  Kuorelliset tuoreet munat, linnunmunat ja munankeltuaiset, jotka on lueteltu liitteen 1 CN-koodeissa 0407 00 ja 0408

                  ”Amitratsi ja sen 2,4- dimetyylianiliiniä sisältävät metaboliitit amitratsina ilmaistuna

                  0,05 (9) Siipikarja

                  0,01 (9)

   3 artikla
   Korvataan direktiivin 90/642/ETY liitteessä II olevat torjunta-ainejäämien enimmäismäärät amitratsille tämän direktiivin liitteessä olevilla enimmäismäärillä.
   4 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 9 päivänä tammikuuta 2006. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 10 päivästä tammikuuta 2007.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   5 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   6 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 2005.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 221, 7.8.1986, s. 37. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2005/37/EY (EUVL L 141, 4.6.2005, s. 10).

      (2)  EYVL L 221, 7.8.1986, s. 43. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2004/61/EY (EUVL L 127, 29.4.2004, s. 81).

      (3)  EYVL L 350, 14.12.1990, s. 71. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2005/37/EY.

      (4)  EUVL L 46, 17.2.2004, s. 35.

      (5)  EUVL L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 396/2005 (EUVL L 70, 16.3.2005, s. 1).

      (6)  EYVL L 224, 18.8.1990, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 869/2005 (EUVL L 145, 9.6.2005, s. 19).

      (7)  http://apps.fao.org/CodexSystem/pestdes/pest_q-e.htm

      (8)  Analyysiherkkyyden alaraja.”

      (9)  Analyysiherkkyyden alaraja.”
   LIITE

                  Ryhmät ja esimerkkejä yksittäisistä tuotteista, joihin jäämien enimmäismääriä sovelletaan

                  Amitratsi ja sen 2,4-dimetyyli-aniliiniä sisältävät metaboliitit amitratsina ilmaistuna

                              ”1.

                              Tuoreet, kuivatut tai keittämättömät, jäädyttämällä ilman sokerin lisäystä säilötyt hedelmät; pähkinät

                  0,05 (1)

                              i)

                              SITRUSHEDELMÄT

                  Greipit

                  Sitruunat

                  Limetit

                  Mandariinit (klementiinit ja muut sitrushybridit mukaan luettuina)

                  Appelsiinit

                  Pomelot

                  Muut

                              ii)

                              PÄHKINÄT (kuoritut ja kuorimattomat)

                  Mantelit

                  Parapähkinät

                  Acajoupähkinät

                  Kastanjat

                  Kookospähkinät

                  Hasselpähkinät

                  Queenslandin pähkinät

                  Pekaanipähkinät

                  Setrin pähkinät

                  Pistaasimantelit

                  Saksanpähkinät

                  Muut

                              iii)

                              OMENAISET HEDELMÄT

                  Omenat

                  Päärynät

                  Kvittenit

                  Muut

                              iv)

                              KIVIHEDELMÄT

                  Aprikoosit

                  Kirsikat

                  Persikat (nektariinit ja niiden kaltaiset hybridit mukaan luettuina)

                  Luumut

                  Muut

                              v)

                              MARJAT JA PIENET HEDELMÄT

                              a)

                              Syötäväksi ja viinin valmistukseen tarkoitetut viinirypäleet

                  Syötäväksi tarkoitetut viinirypäleet

                  Viinin valmistukseen tarkoitetut viinirypäleet

                              b)

                              Mansikat (muut kuin luonnonvaraiset)

                              c)

                              Vadelmat ja vatukat (muut kuin luonnonvaraiset)

                  Karhunvatukat

                  Sinivatukat

                  Jättivatukat (boysen- ja loganinmarjat)

                  Vadelmat

                  Muut

                              d)

                              Muut pienet hedelmät ja marjat (muut kuin luonnonvaraiset)

                  Mustikat

                  Karpalot

                  Herukat (puna-, musta- ja valkoherukat)

                  Karviaiset

                  Muut

                              e)

                              Luonnonvaraiset marjat ja hedelmät

                              vi)

                              MUUT HEDELMÄT

                  Avokadot

                  Banaanit

                  Taatelit

                  Viikunat

                  Kiivit

                  Kumkvatit

                  Litsit

                  Mangot

                  Oliivit

                  Passionhedelmät

                  Ananakset

                  Granaattiomenat

                  Muut

                              2.

                              Tuoreet tai keittämättömät, jäähdytetyt tai kuivatut vihannekset

                  0,05 (1)

                              i)

                              JUUREKSET JA JUURIMUKULAT

                  Punajuurikkaat

                  Porkkanat

                  Mukulasellerit

                  Piparjuuri

                  Maa-artisokat

                  Palsternakat

                  Juuripersiljat

                  Retiisit ja retikat

                  Kaurajuuret

                  Bataatit

                  Lantut

                  Nauriit

                  Jamssit

                  Muut

                              ii)

                              SIPULIT

                  Valkosipuli

                  Sipulit

                  Salottisipulit

                  Varhaissipulit

                  Muut

                              iii)

                              HEDELMÄVIHANNEKSET

                              a)

                              Solanaceae-heimon kasvit

                  Tomaatit

                  Paprikat

                  Munakoisot

                  Muut

                              b)

                              Syötäväkuoriset Cucurbitaceae-heimon kasvit

                  Kurkut

                  Pikkukurkut

                  Kesäkurpitsat

                  Muut

                              c)

                              Paksukuoriset Cucurbitaceae-heimon kasvit

                  Melonit

                  Kurpitsat

                  Vesimelonit

                  Muut

                              d)

                              Sokerimaissi

                              iv)

                              KAALIT

                              a)

                              Kaalit (kukinnon muodostavat)

                  Parsakaalit

                  Kukkakaalit

                  Muut

                              b)

                              Kerivät kaalit

                  Ruusukaalit

                  Keräkaalit

                  Muut

                              c)

                              Lehtikaalit

                  Kiinankaalit

                  Kerimättömät kaalit

                  Muut

                              d)

                              Kyssäkaali

                              v)

                              LEHTIVIHANNEKSET JA TUOREET YRTIT

                              a)

                              Salaatit ja sen kaltaiset vihannekset

                  Vihanneskrassi

                  Vuonankaali

                  Salaatti

                  Siloendiivi

                  Muut

                              b)

                              Pinaatti ja sen kaltaiset vihannekset

                  Pinaatti

                  Mangoldi (chard)

                  Muut

                              c)

                              Vesikrassi

                              d)

                              Endiivit

                              e)

                              Yrtit

                  Kirveli

                  Ruohosipuli

                  Persilja

                  Yrttiselleri

                  Muut

                              vi)

                              PALKOVIHANNEKSET (tuoreet)

                  Pavut (silpimättömät)

                  Pavut (silvityt)

                  Herneet (silpimättömät)

                  Herneet (silvityt)

                  Muut

                              vii)

                              VARSIVIHANNEKSET (tuoreet)

                  Parsat

                  Kardoni

                  Ruotisellerit

                  Fenkoli

                  Latva-artisokka

                  Purjo

                  Raparperi

                  Muut

                              viii)

                              SIENET

                              a)

                              Viljellyt sienet

                              b)

                              Luonnonvaraiset sienet

                              3.

                              Kuivatut palkokasvit

                  0,05 (1)

                  Pavut

                  Linssit

                  Herneet

                  Muut

                              4.

                              Öljykasvin siemenet

                  Pellavansiemenet

                  Maapähkinät

                  Unikonsiemenet

                  Seesaminsiemenet

                  Auringonkukansiemenet

                  Rapsinsiemenet

                  Soijapavut

                  Sinapinsiemenet

                  Puuvillansiemenet

                  1 (2)

                  Muut

                  0,05 (1)

                              5.

                              Perunat

                  0,05 (1)

                  Varhaisperunat

                  Varastoperunat

                              6.

                              Tee (Camellia sinensis -lajin lehdistä valmistettu musta tee)

                  0,1 (1)

                              7.

                              Humala (kuivattu), humalan siemenet ja tähkäjauhe mukaan luettuina

                  0,1 (1)

      (1)  Analyysiherkkyyden alaraja.

      (2)  Jos tätä enimmäismäärää ei vahvisteta tai muuteta 1 päivänä heinäkuuta 2007 voimaan tulevalla direktiivillä, sovelletaan kyseistä analyysiherkkyyden alarajaa.”


Avis juridique important

|

32003L0048

Neuvoston direktiivi 2003/48/EY, annettu 3 päivänä kesäkuuta 2003, säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta

Virallinen lehti nro L 157 , 26/06/2003 s. 0038 - 0048

Neuvoston direktiivi 2003/48/EY,annettu 3 päivänä kesäkuuta 2003,säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 94 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo seuraavaa:(1) Perustamissopimuksen 56-60 artikla takaa pääomien vapaan liikkuvuuden.(2) Velkasitoumusten koroista kertyvät säästötulot ovat veronalaista tuloa kaikissa jäsenvaltioissa asuvien osalta.(3) Perustamissopimuksen 58 artiklan 1 kohdan nojalla jäsenvaltioilla on oikeus soveltaa niitä verolainsäädäntönsä säännöksiä, joiden mukaan verovelvollisia kohdellaan eri tavoin heidän asuinpaikkansa tai heidän pääomansa sijoituspaikan perusteella, sekä toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotka ovat välttämättömiä, jotta estetään erityisesti verotusta koskevien kansallisten lakien ja asetusten rikkominen.(4) Väärinkäytöksiä tai petoksia estämään tarkoitetut jäsenvaltioiden verolainsäädännön säännökset eivät perustamissopimuksen 58 artiklan 3 kohdan mukaan saa olla keino mielivaltaiseen syrjintään taikka 56 artiklassa tarkoitetun pääomien tai maksujen vapaan liikkuvuuden peiteltyä rajoittamista.(5) Säästöjen tuottamien korkotulojen verotusta ja erityisesti kussakin jäsenvaltiossa muille kuin siellä asuville maksettujen korkojen kohtelua koskevien kansallisten järjestelmien yhteensovittamisen puuttuessa jäsenvaltioissa asuvien on nykyään usein asuinpaikkansa jäsenvaltiossa mahdollista välttyä toisesta jäsenvaltiosta saamiensa korkojen kaikelta verotukselta.(6) Tämä tilanne johtaa jäsenvaltioiden välisten pääomanliikkeiden vääristymiin, jotka eivät ole yhteensopivia sisämarkkinoiden kanssa.(7) Tämä direktiivi perustuu Santa Maria da Feirassa 19 ja 20 päivänä kesäkuuta 2000 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa ja sittemmin Ecofin-neuvoston 26 ja 27 päivänä marraskuuta 2000, 13 päivänä joulukuuta 2001 ja 21 päivänä tammikuuta 2003 pidetyissä istunnoissa saavutettuun yhteisymmärrykseen.(8) Tämän direktiivin lopullisena tavoitteena on mahdollistaa säästöistä kertyvien, jossakin jäsenvaltiossa tosiasiallisille edunsaajille, jotka ovat toisessa jäsenvaltiossa asuvia luonnollisia henkilöitä, maksettujen korkotulojen tosiasiallinen verotus viimeksi mainitun jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti.(9) Direktiivin tavoite voidaan parhaiten saavuttaa siten, että direktiivin kohteeksi otetaan korot, joita jäsenvaltioihin sijoittautuneet taloudelliset toimijat maksavat tosiasiallisille edunsaajille, jotka ovat toisessa jäsenvaltiossa asuvia luonnollisia henkilöitä, tai joiden maksamisesta he huolehtivat viimeksi mainittujen hyväksi.(10) Koska säästötulojen kansallisten verotusjärjestelmien yhteensovittamisen puuttumisen vuoksi jäsenvaltiot eivät pysty riittävällä tavalla saavuttamaan tämän direktiivin tavoitetta ja siitä syystä se voidaan paremmin saavuttaa yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa määritellyn toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Samassa artiklassa määritellyn suhteellisuusperiaatteen mukaisesti direktiivi rajoittuu kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi tarvittaviin vähimmäistoimiin eikä ylitä sitä, mikä on sitä varten tarpeen.(11) Maksuasiamies on taloudellinen toimija, joka maksaa korkoa tosiasialliselle edunsaajalle tai huolehtii korkojen maksamisesta tämän välittömäksi hyväksi.(12) Koronmaksujen käsitteen ja maksuasiamiesjärjestelmän määrittelyssä olisi tarpeen mukaan tukeuduttava arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annettuun neuvoston direktiiviin 85/611/ETY(4).(13) Direktiivin soveltamisala olisi rajoitettava velkasitoumusten korkoina kertyvien säästötulojen verotukseen jättäen ulkopuolelle muun muassa eläke- ja vakuutusetuuksien verotuksen.(14) Lopullinen tavoite, saada aikaan korkotulojen tosiasiallinen verotus tosiasiallisen edunsaajan verotuksellisen asuinpaikan jäsenvaltiossa, voidaan saavuttaa tietojenvaihdolla koronmaksuista jäsenvaltioiden välillä.(15) Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien ja välillisten verojen alalla 19 päivänä joulukuuta 1977 annetussa neuvoston direktiivissä 77/799/ETY(5) luodaan jäsenvaltioille perusta tietojenvaihtoon verotusta varten tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvista tuloista. Sitä olisi vastedeskin sovellettava tällaiseen tietojenvaihtoon tämän direktiivin ohella, mikäli tämä direktiivi ei poikkea siitä.(16) Tässä direktiivissä tarkoitettuja koronmaksuja koskevien tietojen automaattinen vaihtaminen jäsenvaltioiden välillä mahdollistaa näiden maksujen tosiasiallisen verotuksen tosiasiallisen edunsaajan verotuksellisen asuinpaikan jäsenvaltiossa kyseisen valtion kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Sen vuoksi on tarpeen säätää, että tämän direktiivin mukaisesti tietoja vaihtavat jäsenvaltiot eivät voisi enää vedota direktiivin 77/799/ETY 8 artiklassa annettuun mahdollisuuteen rajoittaa tietojenvaihtoa.(17) Rakenteellisten erojen vuoksi Itävalta, Belgia ja Luxemburg eivät voi soveltaa automaattista tietojenvaihtoa samaan aikaan kuin muut jäsenvaltiot. Koska lähdeverolla voidaan varmistaa tosiasiallinen vähimmäisverotus varsinkin, jos verokanta kasvaa asteittaisesti 35 prosenttiin, näiden kolmen jäsenvaltion olisi siirtymäkauden ajan sovellettava lähdeveroa tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluviin säästöjen tuottamiin tuloihin.(18) Erilaisen kohtelun välttämiseksi Itävallan, Belgian ja Luxemburgin ei pitäisi olla velvollisia automaattiseen tietojen vaihtoon ennen kuin Sveitsin valaliitto, Andorran ruhtinaskunta, Liechtensteinin ruhtinaskunta, Monacon ruhtinaskunta ja San Marinon tasavalta varmistavat koronmaksuja koskevan pyynnöstä tapahtuvan tosiasiallisen tietojenvaihdon.(19) Näiden jäsenvaltioiden olisi siirrettävä suurin osa tästä lähdeverosta saamistaan tuloista koron tosiasiallisen edunsaajan asuinpaikan jäsenvaltiolle.(20) Näiden jäsenvaltioiden olisi säädettävä menettelystä, joka antaa verotuksellisesti toisessa jäsenvaltiossa asuville tosiasiallisille edunsaajille mahdollisuuden välttää lähdevero valtuuttamalla maksuasiamiehensä ilmoittamaan maksetut korot tai esittämällä verotuksellisen asuinpaikkansa jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen antama todistus.(21) Tosiasiallisen edunsaajan verotuksellisen asuinpaikan jäsenvaltion olisi huolehdittava tässä direktiivissä säädettyjen menettelyjen mukaisesti perityn lähdeveron mahdollisesti aiheuttaman korkotulojen kaksinkertaisen verotuksen poistamisesta. Sen olisi toteutettava tämä myöntämällä maksetun lähdeveron suuruinen veronhyvitys sen alueella perittävän veron määrään asti ja palauttamalla tämän yli mahdollisesti peritty lähdevero tosiasialliselle edunsaajalle. Se voi kuitenkin veronhyvitysjärjestelmän asemesta soveltaa lähdeveron palauttamista.(22) Markkinahäiriöiden välttämiseksi direktiiviä ei pitäisi siirtymäkauden aikana soveltaa korkoihin, joita maksetaan tietyistä siirtokelpoisista velkakirjalainoista.(23) Tämä direktiivi ei saisi estää jäsenvaltioita perimästä alueellaan kertyvistä koroista muun kuin tässä direktiivissä tarkoitetun laisia lähdeveroja.(24) Niin kauan kuin Amerikan yhdysvallat, Sveitsi, Andorra, Liechtenstein, Monaco, San Marino ja asianomaiset jäsenvaltioista riippuvaiset tai niihin assosioituneet alueet eivät kaikki sovella toimenpiteitä, jotka ovat vastaavia tai samat kuin tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet, pääoman pakeneminen näihin maihin ja näille alueille voisi vaarantaa tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamisen. Siksi on välttämätöntä, että tätä direktiiviä sovelletaan samasta päivästä, jona kaikki nämä maat ja alueet soveltavat tällaisia toimenpiteitä.(25) Komission olisi esitettävä neuvostolle kolmen vuoden välein kertomus tämän direktiivin toiminnasta ja ehdotettava sille tarvittaessa muutoksia, jotta varmistetaan paremmin säästötulojen tosiasiallinen verotus ja poistetaan kilpailun epäsuotavat vääristymät.(26) Tässä direktiivissä kunnioitetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa erityisesti tunnustettuja perusoikeuksia ja periaatteita,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:I LUKU JOHDANTOSÄÄNNÖKSET1 artiklaTavoite1. Tämän direktiivin lopullisena tavoitteena on mahdollistaa jäsenvaltiossa tosiasiallisille edunsaajille, jotka ovat verotuksellisesti toisessa jäsenvaltiossa asuvia luonnollisia henkilöitä, maksettujen säästöistä kertyneiden korkotulojen tosiasiallinen verotus viimeksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti.2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niiden alueelle sijoittautuneet maksuasiamiehet suorittavat tämän direktiivin täytäntöön panemisen edellyttämät tehtävät riippumatta koron perustana olevan velkasitoumuksen antajan sijoittautumispaikasta.2 artiklaTosiasiallisen edunsaajan määritelmä1. Tässä direktiivissä "tosiasiallisella edunsaajalla" tarkoitetaan jokaista luonnollista henkilöä, jolle tai jonka hyväksi maksetaan korkoja, paitsi jos henkilö voi osoittaa, ettei korkoa ole maksettu hänelle tai hänen omaksi hyväkseen eli että häna) toimii 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna maksuasiamiehenä; taib) toimii oikeushenkilön, elinkeinoverotuksen yleisten säännösten mukaisesti tuloveronalaisen yhteisön, neuvoston direktiivin 85/611/ETY mukaisesti toimiluvan saaneen yhteissijoitusyrityksen tai tämän direktiivin 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun yhteisön lukuun, ja jos hän viimeksi mainitussa tapauksessa ilmoittaa kyseisen yhteisön nimen ja osoitteen koron maksavalle taloudelliselle toimijalle, joka puolestaan ilmoittaa tiedot sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, johon hän on sijoittautunut; taic) toimii toisen luonnollisen henkilön eli tosiasiallisen edunsaajan lukuun ja ilmoittaa tosiasiallisen edunsaajan henkilöllisyyden maksuasiamiehelle 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti.2. Jos maksuasiamiehellä on hallussaan tietoja, joiden perusteella on syytä olettaa, että luonnollinen henkilö, jolle tai jonka hyväksi korko maksetaan, ei voi olla tosiasiallinen edunsaaja ja että tämä henkilö ei ole 1 kohdan a tai b alakohdassa tarkoitettu luonnollinen henkilö, sen on ryhdyttävä kohtuullisiin toimiin tosiasiallisen edunsaajan henkilöllisyyden selvittämiseksi 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Mikäli maksuasiamies ei pysty määrittämään tosiasiallisen edunsaajan henkilöllisyyttä, sen on pidettävä kyseistä luonnollista henkilöä tosiasiallisena edunsaajana.3 artiklaTosiasiallisen edunsaajan henkilöllisyys ja asuinpaikka1. Jokaisen jäsenvaltion on omalla alueellaan otettava käyttöön tarvittavat menettelyt, joiden avulla maksuasiamiehen on mahdollista määrittää tosiasialliset edunsaajat ja heidän asuinpaikkansa 8-12 artiklan soveltamista varten, sekä varmistettava niiden soveltaminen.Näiden menettelyjen on täytettävä 2 ja 3 kohdassa määritellyt vähimmäisvaatimukset.2. Maksuasiamiehen on määritettävä tosiasiallisen edunsaajan henkilöllisyys noudattaen vähimmäisvaatimuksia, jotka vaihtelevat seuraavasti sen mukaan milloin maksuasiamiehen ja korkojen saajan välinen sopimussuhde on syntynyt:a) ennen tammikuun 1 päivää 2004 syntyneissä sopimussuhteissa maksuasiamiehen on määritettävä tosiasiallisen edunsaajan henkilöllisyys, johon sisältyy tämän nimi ja osoite, niiden tietojen mukaan, jotka sillä on hallussaan erityisesti sen sijoittautumisvaltiossa voimassa olevien säädösten ja rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä 10 päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/308/ETY(6) perusteella;b) tammikuun 1 päivänä 2004 tai sen jälkeen syntyneissä sopimussuhteissa tai toteutuneissa liiketoimissa, jos sopimussuhdetta ei ole, maksuasiamiehen on määritettävä tosiasiallisen edunsaajan henkilöllisyys, johon sisältyy nimi, osoite ja verotuksellisen asuinpaikan jäsenvaltion mahdollisesti antama verotunnistenumero. Nämä tiedot määritetään tosiasiallisen edunsaajan esittämän passin tai virallisen henkilökortin perusteella. Jos passissa tai virallisessa henkilökortissa ei ole osoitetta, se määritetään tosiasiallisen edunsaajan esittämän todistusvoimaisen asiakirjan perusteella. Jos tosiasiallisen edunsaajan esittämässä passissa, virallisessa henkilökortissa tai muussa todistusvoimaisessa asiakirjassa, esimerkiksi mahdollisessa verotuksellista asuinpaikkaa koskevassa todistuksessa, ei ole verotunnistenumeroa, henkilöllisyys täydennetään mainitsemalla passin tai virallisen henkilökortin perusteella määritetty syntymäaika ja -paikka.3. Maksuasiamiehen on määritettävä tosiasiallisen edunsaajan asuinpaikka noudattaen vähimmäisvaatimuksia, jotka vaihtelevat sen mukaan, milloin maksuasiamiehen ja korkojen saajan välinen sopimussuhde on syntynyt. Asuinpaikan katsotaan olevan siinä maassa, jossa tosiasiallisella edunsaajalla on vakituinen asuinpaikkansa, tämän rajoittamatta seuraavaa:a) ennen tammikuun 1 päivää 2004 syntyneissä sopimussuhteissa maksuasiamiehen on määritettävä tosiasiallisen edunsaajan asuinpaikka niiden tietojen mukaan, jotka sillä on hallussaan erityisesti sen sijoittautumisvaltiossa voimassa olevien säädösten ja direktiivin 91/308/ETY perusteella;b) tammikuun 1 päivänä 2004 tai sen jälkeen syntyneissä sopimussuhteissa tai toteutuneissa liiketoimissa, jos sopimussuhdetta ei ole, maksuasiamiehen on määritettävä tosiasiallisen edunsaajan asuinpaikka tämän esittämässä passissa tai virallisessa henkilökortissa mainitun osoitteen perusteella tai tarvittaessa tosiasiallisen edunsaajan esittämän muun todistusvoimaisen asiakirjan perusteella seuraavan menettelyn mukaisesti: jos jäsenvaltion myöntämän passin tai virallisen henkilökortin esittävä luonnollinen henkilö ilmoittaa asuvansa kolmannessa maassa, hänen asuinpaikkansa määritetään sen kolmannen maan, jonka luonnollinen henkilö ilmoittaa asuinpaikakseen, toimivaltaisen viranomaisen antamalla verotuksellista kotipaikkaa koskevalla todistuksella. Jos tällaista todistusta ei esitetä, asuinpaikan katsotaan sijaitsevan siinä jäsenvaltiossa, joka on myöntänyt passin tai muun virallisen henkilöasiakirjan.4 artiklaMaksuasiamiehen määritelmä1. Tässä direktiivissä "maksuasiamiehellä" tarkoitetaan kaikkia taloudellisia toimijoita, jotka maksavat korkoa tosiasialliselle edunsaajalle tai huolehtivat korkojen maksamisesta tämän välittömäksi hyväksi, olipa toimija koron perustana olevan velkasitoumuksen antaja tai toimija, jonka tehtäväksi tämä velallinen tai tosiasiallinen edunsaaja on antanut koron maksun tai sen maksamisesta huolehtimisen.2. Jäsenvaltioon sijoittautunut yhteisö, jolle korkoa maksetaan tai jolle koron maksamisesta huolehditaan tosiasiallisen edunsaajan hyväksi, katsotaan myös maksuasiamieheksi maksettaessa tällainen maksu tai siitä huolehdittaessa. Tätä säännöstä ei sovelleta, jos taloudellisella toimijalla on syytä uskoa yhteisön esittämien virallisten todistusvoimaisten seikkojen perusteella, että:a) kyseessä on oikeushenkilö, 5 kohdassa mainittuja oikeushenkilöitä lukuun ottamatta; taib) yhteisön tuloa verotetaan elinkeinoverotuksen yleisten säännösten mukaisesti; taic) yhteisö on direktiivin 85/611/ETY mukaisesti toimiluvan saanut yhteissijoitusyritys.Tämän kohdan nojalla maksuasiamieheksi katsottavalle toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle yhteisölle korkoa maksavan tai korkojen maksamisesta huolehtivan taloudellisen toimijan on ilmoitettava yhteisön nimi ja osoite sekä yhteisölle maksettujen tai varmistettujen korkojen yhteismäärä sijoittautumisjäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle, joka välittää tiedot kyseisen yhteisön sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu yhteisö voi kuitenkin halutessaan tulla kohdelluksi tätä direktiiviä sovellettaessa 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettuna yhteissijoitusyrityksenä. Yhteisön sijoittautumisjäsenvaltion on annettava tämän vaihtoehdon käyttämisestä todistus, joka yhteisön on toimitettava taloudelliselle toimijalle.Jäsenvaltioiden on vahvistettava tämän vaihtoehdon käyttämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt niiden alueelle sijoittautuneiden yhteisöjen osalta.4. Kun taloudellinen toimija ja 2 kohdassa tarkoitettu yhteisö ovat sijoittautuneet samaan jäsenvaltioon, kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että yhteisö noudattaa maksuasiamiehenä toimiessaan tämän direktiivin säännöksiä.5. Edellä 2 kohdan a alakohtaa ei sovelleta seuraaviin oikeushenkilöihin:a) Suomessa: avoin yhtiö (Ay) ja kommandiittiyhtiö (Ky)/öppet bolag ja kommanditbolag;b) Ruotsissa: handelsbolag (HB) ja kommanditbolag (KB).5 artiklaToimivaltaisen viranomaisen määritelmäTässä direktiivissä "toimivaltaisella viranomaisella" tarkoitetaan:a) kunkin jäsenvaltion osalta jokaista jäsenvaltion komissiolle ilmoittamaa viranomaista; jab) kolmansien maiden osalta kahden- tai monenvälisten verosopimusten nojalla toimivaltaista viranomaista tai, tällaisten puuttuessa, jokaista muuta viranomaista, joka on toimivaltainen antamaan todistuksen verotuksellisesta asuinpaikasta.6 artiklaKoronmaksujen määritelmä1. Tässä direktiivissä "koronmaksulla" tarkoitetaan:a) kaikenlaisiin velkasitoumuksiin liittyviä maksettuja tai tilille kirjattuja korkoja riippumatta siitä, onko niiden vakuutena kiinnitys ja liittyykö niihin oikeus osuuteen velallisen voitosta, ja erityisesti valtioiden liikkeeseen laskemien arvopapereiden ja joukkovelkakirjojen tuottoa mukaan luettuina niihin liittyvät emissiovoitot ja palkkiot; maksun viivästymisestä maksettavia sakkomaksuja ei pidetä korkoina;b) a alakohdassa tarkoitettujen velkasitoumusten myynnin, takaisinoston tai lunastuksen yhteydessä kertyneitä tai pääomitettuja korkoja;c) koronmaksuista kertyviä tuloja, joita jakavat joko suoraan tai 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun yhteisön välitykselläi) direktiivin 85/611/ETY mukaisesti toimiluvan saaneet yhteissijoitusyritykset,ii) 4 artiklan 3 kohdassa mainitun vaihtoehdon piirissä olevat yhteisöt, sekäiii) 7 artiklassa tarkoitetun alueen ulkopuolelle sijoittautuneet yhteissijoitusyritykset;d) seuraavassa mainittujen yritysten tai yhteisöjen osakkeiden tai osuuksien myynnin, takaisinoston tai lunastuksen yhteydessä realisoituneita tuloja, jos kyseiset yritykset tai yhteisöt sijoittavat suoraan tai muiden jäljempänä mainittujen yhteissijoitusyritysten tai yhteisöjen välityksellä yli 40 prosenttia varoistaan a alakohdassa tarkoitettuihin velkasitoumuksiin:i) direktiivin 85/611/ETY mukaisesti toimiluvan saaneet yhteissijoitusyritykset,ii) 4 artiklan 3 kohdassa mainitun vaihtoehdon piirissä olevat yhteisöt, jaiii) 7 artiklassa tarkoitetun alueen ulkopuolelle sijoittautuneet yhteissijoitusyritykset.Jäsenvaltiot voivat kuitenkin ottaa d alakohdassa mainitut tulot koron määritelmään ainoastaan siinä määrin kuin kyseiset tulot vastaavat tuloja, jotka on joko suoraan tai välillisesti saatu a ja b alakohdan mukaisesta koronmaksusta.2. Kun maksuasiamiehellä ei 1 kohdan c ja d alakohdan osalta ole tietoa siitä, mikä osa tuloista kertyy koronmaksuista, tulot katsotaan kokonaisuudessaan koroiksi.3. Kun maksuasiamiehellä ei 1 kohdan d alakohdan osalta ole tietoa siitä, kuinka suuri prosenttiosuus varoista on sijoitettu velkasitoumuksiin tai kyseisessä alakohdassa määriteltyihin osakkeisiin tai osuuksiin, prosenttiosuuden katsotaan olevan yli 40 prosenttia. Kun maksuasiamies ei pysty määrittämään tosiasiallisen edunsaajan saaman tulon määrää, tulon katsotaan vastaavan osakkeiden tai osuuksien myynnistä, takaisinostosta tai lunastuksesta kertynyttä tuottoa.4. Kun 1 kohdassa määritelty korko maksetaan 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulle yhteisölle tai kirjataan sen tilille, se katsotaan kyseisen yhteisön suorittamaksi koronmaksuksi, ellei kyseinen yhteisö kuulu 4 artiklan 3 kohdassa säädetyn vaihtoehdon piiriin.5. Edellä 1 kohdan b ja d alakohdan osalta jäsenvaltioilla on mahdollisuus vaatia niiden alueelle sijoittautuneita maksuasiamiehiä vuotuistamaan korot tietylle ajanjaksolle, joka ei saa olla pitempi kuin yksi vuosi, ja kohdella tällaisia vuotuistettuja korkoja direktiivissä tarkoitettuna koronmaksuna, vaikka kyseisenä ajanjaksona ei olisikaan toteutettu myynti-, takaisinosto- tai lunastustapahtumia.6. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan c ja d alakohdassa säädetään, jäsenvaltioilla on mahdollisuus jättää koronmaksun määritelmän ulkopuolelle kyseisissä alakohdissa mainitut, niiden alueelle sijoittautuneilta yrityksiltä tai yhteisöiltä saadut tulot siinä tapauksessa, että asianomaiset yritykset tai yhteisöt eivät ole sijoittaneet yli 15:tä prosenttia varoistaan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin velkasitoumuksiin. Vastaavasti, poiketen siitä, mitä 4 kohdassa säädetään, jäsenvaltioilla on mahdollisuus jättää 1 kohdassa esitetyn koronmaksun määritelmän ulkopuolelle sellaisten 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen yhteisöjen tileille maksetut tai hyvitetyt korot, jotka eivät kuulu 4 artiklan 3 kohdassa säädetyn vaihtoehdon piiriin ja jotka ovat sijoittautuneet niiden alueelle, siinä tapauksessa, että asianomaiset yhteisöt eivät ole sijoittaneet yli 15:tä prosenttia varoistaan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin velkasitoumuksiin.Jäsenvaltion päätös käyttää tätä mahdollisuutta sitoo myös muita jäsenvaltioita.7. Edellä 1 kohdan d alakohdassa ja 3 kohdassa mainittu prosenttiosuus on 1 päivästä tammikuuta 2011 25 prosenttia.8. Edellä 1 kohdan d alakohdassa ja 6 kohdassa mainitut prosenttirajat määritetään rahaston säännöissä tai asianomaisen yrityksen tai yhteisön yhtiöjärjestyksessä vahvistetun sijoitusohjelman perusteella tai sellaisten puuttuessa asianomaisen yrityksen tai yhteisön varojen todellisen koostumuksen perusteella.7 artiklaAlueellinen soveltamisalaTätä direktiiviä sovelletaan sille alueelle, jossa sovelletaan perustamissopimusta sen 299 artiklan nojalla, sijoittautuneen maksuasiamiehen maksamiin korkoihin.II LUKU TIETOJENVAIHTO8 artiklaMaksuasiamiehen ilmoitusvelvollisuus1. Jos korkojen tosiasiallinen edunsaaja asuu muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, johon maksuasiamies on sijoittautunut, maksuasiamiehen on ilmoitettava sijoittautumisjäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle vähintään seuraavat tiedot:a) tosiasiallisen edunsaajan henkilöllisyys ja asuinpaikka 3 artiklan mukaisesti määritettynä;b) maksuasiamiehen nimi ja osoite;c) tosiasiallisen edunsaajan tilinumero tai sellaisen puuttuessa korkoon oikeuttavan velkasitoumuksen tunnistetiedot; jad) koronmaksua koskevat tiedot tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti.2. Maksuasiamiehen koronmaksun osalta ilmoittamissa vähimmäistiedoissa on eriteltävä korot seuraavan luokituksen mukaisesti ja ilmoitettava:a) mikäli koron maksu on tapahtunut 6 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti: maksetun tai tilille kirjatun koron määrä;b) mikäli koron maksu on tapahtunut 6 artiklan 1 kohdan b tai d alakohdan mukaisesti: joko mainituissa alakohdissa tarkoitetun koron tai tulojen määrä tai myynnin, takaisinoston tai lunastuksen tuoton koko määrä;c) mikäli koron maksu on tapahtunut 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti: joko kyseisessä alakohdassa tarkoitettujen tulojen määrä tai jaettu kokonaismäärä;d) mikäli koron maksu on tapahtunut 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti: kullekin 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun yhteisön 1 artiklan 1 kohdassa ja 2 artiklan 1 kohdassa asetetut ehdot täyttävälle osakkaalle kuuluvien korkojen määrä;e) kun jäsenvaltio käyttää 6 artiklan 5 kohdassa säädettyä mahdollisuutta: vuotuistetun koron määrä.Jäsenvaltiot voivat kuitenkin rajoittaa maksuasiamiehen ilmoittamien koronmaksuja koskevien vähimmäistietojen sisällön koron tai tulojen kokonaismäärään ja myynnin, takaisinoston tai lunastuksen tuoton kokonaismäärään.9 artiklaAutomaattinen tietojenvaihto1. Maksuasiamiehen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava 8 artiklassa tarkoitetut tiedot tosiasiallisen edunsaajan asuinpaikan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.2. Tietojenvaihdon on tapahduttava automaattisesti ja vähintään kerran vuodessa, kuuden kuukauden kuluessa maksuasiamiehen jäsenvaltion verovuoden päättymisestä, kaikista vuoden aikana maksetuista koroista.3. Direktiivin 77/799/ETY säännöksiä sovelletaan tässä direktiivissä säädettyyn tietojenvaihtoon, mikäli ne eivät poikkea tämän direktiivin säännöksistä. Direktiivin 77/799/ETY 8 artiklaa ei kuitenkaan sovelleta tämän luvun mukaisesti annettaviin tietoihin.III LUKU SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET10 artiklaSiirtymäkausi1. Siirtymäkautena, joka alkaa 17 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuna päivänä, Belgian, Luxemburgin ja Itävallan ei tarvitse soveltaa II luvun säännöksiä, ellei 13 artiklan 1 kohdasta muuta johdu.Niillä on kuitenkin oikeus saada tietoja muilta jäsenvaltioilta II luvun mukaisesti.Siirtymäkauden aikana tämän direktiivin tavoitteena on varmistaa jäsenvaltiossa tosiasiallisille edunsaajille, jotka ovat verotuksellisesti toisessa jäsenvaltiossa asuvia luonnollisia henkilöitä, maksettujen säästöistä kertyneiden korkotulojen tosiasiallinen vähimmäisverotus.2. Siirtymäkausi päättyy sen ensimmäisen kokonaisen verovuoden lopussa, joka seuraa jälkimmäistä seuraavista päivämääristä:- päivä, jolloin neuvoston tehtyä yksimielisen päätöksen tulee voimaan Euroopan yhteisön sekä viimeisen näistä maista - Sveitsin valaliitto, Liechtensteinin ruhtinaskunta, San Marinon tasavalta, Monacon ruhtinaskunta ja Andorran ruhtinaskunta - välinen sopimus, jossa määrätään 18 päivänä huhtikuuta 2002 julkaistussa OECD:n mallisopimuksessa verotietojen vaihdosta (jäljempänä "OECD:n mallisopimus") määritellystä tietojen vaihdosta sitä pyydettäessä sellaisten tässä direktiivissä määriteltyjen koronmaksujen osalta, joita näiden valtioiden alueelle sijoittautuneet maksuasiamiehet maksavat tämän direktiivin soveltamisalueella asuville tosiasiallisille edunsaajille, samojen maiden soveltaessa lisäksi samanaikaisesti lähdeveroa näihin maksuihin 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille vastaaville ajanjaksoille määriteltyjen verokantojen mukaisesti,- päivä, jona neuvosto päättää yksimielisesti, että Yhdysvallat on sitoutunut OECD:n mallisopimuksessa määriteltyyn tietojenvaihtoon sitä pyydettäessä sellaisten tässä direktiivissä määriteltyjen koronmaksujen osalta, joita sen alueelle sijoittautuneet maksuasiamiehet maksavat tämän direktiivin soveltamisalueella asuville tosiasiallisille edunsaajille.3. Siirtymäkauden päätyttyä Belgian, Luxemburgin ja Itävallan on sovellettava II luvun säännöksiä ja lopetettava 11 artiklassa säädetyn lähdeveron ja 12 artiklassa säädetyn verotulojen jaon soveltaminen. Jos Belgia, Luxemburg tai Itävalta päättää siirtymäkauden aikana soveltaa II luvun säännöksiä, se ei saa enää soveltaa 11 artiklassa säädettyä lähdeveroa ja 12 artiklassa säädettyä verotulojen jakoa.11 artiklaLähdevero1. Edellä 10 artiklassa mainitun siirtymäkauden ajan, kun korkojen tosiasiallinen edunsaaja asuu muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, johon maksuasiamies on sijoittautunut, Belgian, Luxemburgin ja Itävallan on perittävä siirtymäkauden kolmena ensimmäisenä vuonna 15 prosentin lähdeveroa, kolmena seuraavana vuonna 20 prosentin lähdeveroa ja tämän jälkeen 35 prosentin lähdeveroa.2. Maksuasiamiehen on kannettava lähdeveroa seuraavia menettelyjä noudattaen:a) mikäli koron maksu on tapahtunut 6 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti: maksetun tai tilille kirjatun koron määrästä;b) mikäli koron maksu on tapahtunut 6 artiklan 1 kohdan b tai d alakohdan mukaisesti: joko mainituissa alakohdissa tarkoitettujen korkojen tai tulojen määrästä tai perimällä tulojen saajan maksettava vaikutuksiltaan vastaava vero myynnin, takaisinoston tai lunastuksen koko tuotosta;c) mikäli koron maksu on tapahtunut 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti: kyseisessä kohdassa tarkoitettujen tulojen määrästä;d) mikäli koron maksu on tapahtunut 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti: kullekin 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun yhteisön 1 artiklan 1 kohdassa ja 2 artiklan 1 kohdassa asetetut ehdot täyttävälle osakkaalle kuuluvien tulojen määrästä;e) mikäli jäsenvaltio käyttää 6 artiklan 5 kohdassa säädettyä mahdollisuutta: vuotuistetun koron määrästä;3. Edellä 2 kohdan a ja b alakohdan tapauksessa lähdeveroa peritään määräsuhteessa siihen aikaan, minkä velkasitoumus on ollut tosiasiallisen edunsaajan hallussa. Jos maksuasiamies ei pysty hallussaan olevien tietojen perustella määrittelemään hallussapitoaikaa, maksuasiamiehen on katsottava tosiasiallisen edunsaajan olleen velkasitoumuksen haltija koko sen voimassaolon ajan, ellei tämä esitä näyttöä hankinta-ajankohdasta.4. Maksuasiamiehen jäsenvaltion perimä lähdevero ei estä tosiasiallisen edunsaajan verotuksellisen asuinpaikan jäsenvaltiota verottamasta tuloa kansallisen lainsäädäntönsä nojalla, jollei perustamissopimuksen noudattamisesta muuta johdu.5. Lähdeveroa perivät jäsenvaltiot voivat siirtymäkauden kuluessa säätää, että toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulle yhteisölle korkoa maksavaa tai sen hyväksi korkojen maksusta huolehtivaa taloudellista toimijaa pidetään yhteisön lukuun toimivana maksuasiamiehenä, joka perii korosta lähdeveron, ellei yhteisö ole nimenomaisesti hyväksynyt, että sen nimi ja osoite sekä korkojen, jotka on sille maksettu tai joiden maksamisesta sen hyväksi on huolehdittu, kokonaismäärä ilmoitetaan 4 artiklan 2 kohdan viimeisen alakohdan mukaisesti.12 artiklaVerotulojen jako1. Edellä 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti lähdeveroa perivien jäsenvaltioiden on pidettävä 25 prosenttia näistä verotuloista itsellään ja siirrettävä 75 prosenttia koron tosiasiallisen edunsaajan asuinpaikan jäsenvaltiolle.2. Edellä 11 artiklan 5 kohdan mukaisesti lähdeveroa perivien jäsenvaltioiden on pidettävä 25 prosenttia näistä verotuloista itsellään ja siirrettävä 75 prosenttia muille jäsenvaltiolle samassa suhteessa kuin tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti suoritetuissa siirroissa.3. Siirtojen on tapahduttava viimeistään kuuden kuukauden kuluessa 1 kohdan mukaisessa tapauksessa maksuasiamiehen tai 2 kohdan mukaisessa tapauksessa taloudellisen toimijan jäsenvaltion verovuoden päättymisestä.4. Lähdeveroa perivien jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet verotulojen jakojärjestelmän asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi.13 artiklaPoikkeukset lähdeverojärjestelmästä1. Edellä 11 artiklan mukaisesti lähdeveroa perivien jäsenvaltioiden on noudatettava jompaakumpaa tai molempia seuraavista kahdesta menettelystä sen varmistamiseksi, että tosiasiallisella edunsaajalla on mahdollisuus pyytää, ettei lähdeveroa peritä:a) menettely, joka antaa tosiasialliselle edunsaajalle mahdollisuuden nimenomaisesti valtuuttaa maksuasiamies ilmoittamaan tiedot II luvun mukaisesti, jolloin valtuutus koskee kaikkia kyseisen maksuasiamiehen tälle edunsaajalle maksamia korkoja; tällaisessa tilanteessa sovelletaan 9 artiklan säännöksiä;b) menettely, jolla varmistetaan, että lähdeveroa ei peritä, kun tosiasiallinen edunsaaja esittää maksuasiamiehelleen verotuksellisen asuinpaikkansa jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen edunsaajan nimelle 2 kohdan mukaisesti laatiman todistuksen.2. Tosiasiallisen edunsaajan pyynnöstä hänen verotuksellisen asuinpaikkansa jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen antaa todistuksen, josta käyvät ilmi seuraavat tiedot:a) tosiasiallisen edunsaajan nimi, osoite ja verotunnistenumero tai sellaisen puuttuessa syntymäaika ja -paikka;b) maksuasiamiehen nimi ja osoite;c) tosiasiallisen edunsaajan tilinumero tai sellaisen puuttuessa velkasitoumuksen tunnistetiedot.Todistus on voimassa enintään kolme vuotta. Todistus on annettava jokaiselle sitä pyytävälle tosiasialliselle edunsaajalle kahden kuukauden kuluessa pyynnön esittämisestä.14 artiklaKaksinkertaisen verotuksen estäminen1. Tosiasiallisen edunsaajan verotuksellisen asuinpaikan jäsenvaltion on huolehdittava 11 artiklassa tarkoitetun lähdeveron perimisestä mahdollisesti aiheutuvan kaksinkertaisen verotuksen poistamisesta tämän artiklan 2 ja 3 kohdan säännösten mukaisesti.2. Jos tosiasiallisen edunsaajan saamista koroista on peritty lähdevero maksuasiamiehen jäsenvaltiossa, edunsaajalle myönnetään maksetun lähdeveron suuruinen veronhyvitys hänen verotuksellisen asuinpaikkansa jäsenvaltiossa sen kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Silloin kun perityn lähdeveron määrä on suurempi kuin verotuksellisen asuinpaikan jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti maksettavan veron määrä, tämä jäsenvaltio palauttaa erotuksen tosiasialliselle edunsaajalle.3. Jos tosiasialliselle edunsaajalle maksetuista koroista on 11 artiklassa tarkoitetun lähdeveron lisäksi peritty muuntyyppisiä lähdeveroja ja verotuksellisen asuinpaikan jäsenvaltio myöntää tällaisista lähdeveroista veronhyvitystä kansallisen lainsäädäntönsä tai kaksinkertaista verotusta koskevien verosopimusten perusteella, tällainen muu lähdevero on hyvitettävä ennen 2 kohdassa säädetyn menettelyn soveltamista.4. Tosiasiallisen edunsaajan verotuksellisen asuinpaikan jäsenvaltio voi käyttää 2 ja 3 kohdassa tarkoitetun veronhyvitysjärjestelmän asemesta 11 artiklassa tarkoitetun lähdeveron palauttamista.15 artiklaSiirtokelpoiset velkakirjalainat1. Edellä 10 artiklassa tarkoitetun siirtymäkauden ajan ja viimeistään 31 päivään joulukuuta 2010 saakka kotimaisia ja kansainvälisiä obligaatioita ja muita siirtokelpoisia velkakirjalainoja, jotka on ensimmäistä kertaa laskettu liikkeeseen ennen 1 päivää maaliskuuta 2001 tai joiden alkuperäisen tarjousesitteen neuvoston direktiivissä 80/390/ETY(7) tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset tai kolmannen maan vastaavat viranomaiset ovat hyväksyneet ennen kyseistä päivämäärää, ei katsota 6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuiksi velkasitoumuksiksi edellyttäen, että kyseisten siirtokelpoisten velkakirjalainojen uusia liikkeeseenlaskuja ei toteuteta 1 päivänä maaliskuuta 2002 tai sen jälkeen. Jos 10 artiklassa tarkoitettu siirtymäkausi kuitenkin jatkuu vielä 31 päivän joulukuuta 2010 jälkeen, tämän artiklan säännöksiä saadaan soveltaa edelleen vain sellaisiin siirtokelpoisiin velkakirjalainoihin nähden,- joissa on gross-up- ja etuaikaista lunastusta koskevat lausekkeet, ja- joiden osalta 4 artiklassa määritelty liikkeeseenlaskijan maksuasiamies on sijoittautunut 11 artiklassa tarkoitettua lähdeveroa soveltavaan jäsenvaltioon ja maksuasiamies maksaa korkoa suoraan toisessa jäsenvaltiossa asuvalle tosiasialliselle edunsaajalle.Jos edellä mainittuja valtion tai julkisena viranomaisena toimivan tai kansainvälisessä sopimuksessa tunnustetun liitteessä määritellyn yhteisön liikkeeseen laskemia siirtokelpoisia velkakirjalainoja lasketaan uudelleen liikkeeseen 1 päivänä maaliskuuta 2002 tai sen jälkeen, koko liikkeeseenlasku, sekä alkuperäinen että mahdollinen myöhempi, katsotaan 6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuksi velkasitoumuksen liikkeeseenlaskuksi.Jos muu kuin toisessa alakohdassa tarkoitettu liikkeeseenlaskija laskee uudelleen liikkeeseen edellä mainittuja siirtokelpoisia velkakirjalainoja 1 päivänä maaliskuuta 2002 tai sen jälkeen, tällainen uusi liikkeeseenlasku katsotaan 6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuksi velkasitoumuksen liikkeeseenlaskuksi.2. Mikään tässä artiklassa säädetystä ei estä jäsenvaltioita verottamasta 1 kohdassa tarkoitetuista siirtokelpoisista velkakirjalainoista saatavia tuloja kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.IV LUKU MUITA SÄÄNNÖKSIÄ JA LOPPUSÄÄNNÖKSET16 artiklaMuut lähdeverotTämä direktiivi ei estä jäsenvaltioita kantamasta muun tyyppisiä lähdeveroja kuin 11 artiklassa mainitut kansallisen lainsäädäntönsä tai kaksinkertaista verotusta koskevien verosopimusten mukaisesti.17 artiklaSaattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä1. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 1 päivään tammikuuta 2004 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on sovellettava kyseisiä määräyksiä 1 päivästä tammikuuta 2005 edellyttäen, ettäi) Sveitsin valaliitto, Liechtensteinin ruhtinaskunta, San Marinon tasavalta, Monacon ruhtinaskunta ja Andorran ruhtinaskunta soveltavat samasta päivästä tämän direktiivin toimenpiteitä vastaavia toimenpiteitä niiden Euroopan yhteisön kanssa tekemien sopimusten mukaisesti, neuvoston tehtyä asiasta yksimielisen päätöksen; jaii) on tehty sellaiset sopimukset tai sovittu sellaisista muista järjestelyistä, joiden mukaan asiaankuuluvien riippuvaisten tai assosioituneiden alueiden (Kanaalisaaret, Mansaari ja Karibian alueella sijaitsevat riippuvaiset tai assosioituneet alueet) on sovellettava samasta päivästä lähtien automaattista tietojenvaihtoa tämän direktiivin II luvussa säädetyllä tavalla (tai 10 artiklassa määritellyn siirtymäkauden aikana sovellettava lähdeveroa 11 ja 12 artiklassa säädetyin edellytyksin).3. Neuvosto päättää yksimielisesti vähintään kuusi kuukautta ennen tammikuun 1 päivää 2005, täyttyvätkö 2 kohdan edellytykset, ottaen huomioon asiaankuuluvien toimenpiteiden voimaantulon asianomaisissa kolmansissa maissa ja jäsenvaltioista riippuvaisilla tai niihin assosioituneilla alueilla. Jos neuvosto ei päätä, että edellytykset täyttyvät, se vahvistaa yksimielisesti komission ehdotuksesta uuden päivämäärän 2 kohdan soveltamiseksi.4. Näissä jäsenvaltioiden tämän direktiivin noudattamiseksi antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.5. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle sekä toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset sekä vastaavuustaulukko tämän direktiivin säännösten ja annettujen kansallisten säännösten välillä kirjallisina komissiolle.18 artiklaUudelleentarkasteluKomissio esittää kolmen vuoden välein neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin toiminnasta. Näiden kertomusten perusteella komissio tekee neuvostolle tarvittaessa ehdotuksia direktiivin muuttamiseksi, jotta tehokkaammin varmistetaan säästötulojen tosiasiallinen verotus ja poistetaan kilpailun epäsuotavat vääristymät.19 artiklaVoimaantuloTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.20 artiklaOsoitusTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 3 päivänä kesäkuuta 2003.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaN. Christodoulakis(1) EYVL C 270 E, 25.9.2001, s. 259.(2) EYVL C 47 E, 27.2.2003, s. 553.(3) EYVL C 48, 21.2.2002, s. 55.(4) EYVL L 375, 31.12.1985, s. 3. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/108/EY (EYVL L 41, 13.2.2002, s. 35).(5) EYVL L 336, 27.12.1977, s. 15. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.(6) EYVL L 166, 28.6.1991, s. 77. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/97/EY (EYVL L 344, 28.12.2001, s. 76).(7) EYVL L 100, 17.4.1980, s. 1. Direktiivi kumottu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/34/EY (EYVL L 184, 6.7.2001, s. 1).LIITELuettelo 15 artiklassa tarkoitetuista yhteisöistäDirektiivin 15 artiklaa sovellettaessa seuraavia yhteisöjä pidetään "julkisena viranomaisena toimivina tai kansainvälisessä sopimuksessa tunnustettuina yhteisöinä":- Euroopan unionissa sijaitsevat yhteisöt:>TAULUKON PAIKKA>- kansainväliset yhteisöt:European Bank for Reconstruction and Development (Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki)European Investment Bank (Euroopan investointipankki)Asian Development Bank (Aasian kehityspankki)African Development Bank (Afrikan kehityspankki)World Bank/IBRD/IMF (Maailmanpankki/IBRD/IMF)International Finance Corporation (Kansainvälinen rahoitusyhtiö)Inter-American Development Bank (Latinalaisen Amerikan kehityspankki)Council of Europe Soc. Dev. Fund (Euroopan neuvoston sosiaalisen kehityksen rahasto)EURATOM (Euratom)European Community (Euroopan yhteisö)Corporación Andina de Fomento (Andien kehitysyhtiö)Eurofima (Rautateiden liikkuvan kaluston eurooppalainen rahoitusyhtiö)European Coal &  Steel Community (Euroopan hiili- ja teräsyhteisö)Nordic Investment Bank (Pohjoismaiden investointipankki)Caribbean Development Bank (Karibian alueen kehityspankki)15 artiklan säännökset eivät rajoita kansainvälisiä velvoitteita, joihin jäsenvaltiot ovat kenties sitoutuneet edellä mainittujen kansainvälisten yhteisöjen osalta.- kolmansissa maissa sijaitsevat yhteisöt:Seuraavat vaatimukset täyttävät yhteisöt:1. Yhteisön katsotaan selvästi olevan julkisyhteisö kansallisten perusteiden mukaisesti.2. Tällainen julkisyhteisö on voittoa tuottamaton yhteisö, joka maan hallituksen tosiasiallisessa valvonnassa hallinnoi ja rahoittaa erilaisia toimintoja tuottaen pääasiassa yhteisön hyväksi tarkoitettuja ei-kaupallisia tavaroita ja palveluja.3. Tällainen julkisyhteisö laskee liikkeeseen säännöllisesti huomattavia joukkovelkakirjalainoja.4. Asianomainen valtio kykenee takaamaan, että kyseinen julkisyhteisö ei lunasta lainaa etuaikaisesti gross-up-lausekkeen yhteydessä.


title: Komission direktiivi 2006/9/EY, annettu  23 päivänä tammikuuta 2006 , neuvoston direktiivin 90/642/ETY muuttamisesta siinä vahvistettujen dikvatin jäämien enimmäismäärien osalta   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               26.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 22/24

      KOMISSION DIREKTIIVI 2006/9/EY,
   annettu 23 päivänä tammikuuta 2006,
   neuvoston direktiivin 90/642/ETY muuttamisesta siinä vahvistettujen dikvatin jäämien enimmäismäärien osalta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY (1) ja erityisesti sen 7 artiklan,
   ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (2) ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivin 91/414/ETY mukaan tiettyihin viljelykasveihin käytettävien kasvinsuojeluaineiden salliminen kuuluu jäsenvaltioiden vastuulle. Sallimisen on perustuttava ihmisten ja eläinten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvien vaikutusten arviointiin. Arvioinnissa huomioon otettaviin tekijöihin on sisällyttävä käyttäjien ja sivullisten altistuminen, maaperään, vesiin ja ilmaan kohdistuvat ympäristövaikutukset sekä ihmisten ja eläinten nauttimien käsiteltyjen viljelykasvien torjunta-ainejäämien vaikutukset ihmisiin ja eläimiin.

               (2)

               Jäämien enimmäismäärät vahvistetaan sen mukaan, mikä on kasveille tehokkaan suojan antava pienin mahdollinen määrä torjunta-ainetta käytettäessä sitä niin, että jäämä on mahdollisimman pieni sekä toksikologisesti hyväksyttävä etenkin arvioitaessa saantia ravinnon mukana.

               (3)

               Torjunta-ainejäämien enimmäismääriä olisi arvioitava jatkuvasti uudelleen. Niitä voidaan muuttaa uusien käyttötapojen ja uusien tietojen huomioon ottamiseksi.

               (4)

               Jäämien enimmäismääriksi vahvistetaan analyysiherkkyyden alaraja, kun kasvinsuojeluaineiden sallitusta käytöstä ei aiheudu elintarvikkeisiin tai niiden pinnalle havaittavissa olevia torjunta-aineiden jäämiä tai kun sallittua käyttöä ei ole tai kun jäsenvaltioiden salliman käytön tukena ei ole ollut tarvittavia tietoja tai kun kolmansissa maissa käytön tukena ei ole ollut tarvittavia tietoja ja käytöstä on aiheutunut torjunta-aineiden jäämiä yhteisön markkinoille mahdollisesti tuleviin elintarvikkeisiin tai niiden pinnalle.

               (5)

               Komissiolle on ilmoitettu direktiivin 90/642/ETY soveltamisalaan kuuluvan dikvatin uusista tai muuttuneista käyttötavoista.

               (6)

               Kuluttajien elinikäinen altistuminen näille torjunta-aineille niiden jäämiä mahdollisesti sisältävien elintarvikkeiden välityksellä on arvioitu ja mitattu yhteisössä käytettävien menettelyiden ja käytäntöjen mukaisesti ottaen huomioon Maailman terveysjärjestön julkaisemat ohjeet (3). On arvioitu, että kyseiset jäämien enimmäismäärät takaavat, ettei hyväksyttävä päiväsaanti ylity.

               (7)

               Käytettävissä olevien tietojen arviointi on osoittanut, että akuutin altistumisen viiteannosta ei ole tarpeen vahvistaa, eikä lyhyen aikavälin arviointia tämän vuoksi tarvita.

               (8)

               Sen vuoksi on aiheellista vahvistaa uudet enimmäismäärät dikvatin jäämille.

               (9)

               Jäämien väliaikaisten enimmäismäärien vahvistaminen tai muuttaminen yhteisön tasolla ei estä jäsenvaltioita vahvistamasta dikvatille väliaikaista jäämien enimmäismäärää direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan ja sen liitteen VI mukaisesti. Neljää vuotta pidetään riittävänä ajanjaksona, jonka kuluessa dikvatin tulevat käyttötarkoitukset voidaan vahvistaa. Tämän jälkeen yhteisössä vahvistetun jäämien väliaikaisen enimmäismäärän pitäisi muuttua lopulliseksi.

               (10)

               Direktiivi 90/642/ETY olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti.

               (11)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 90/642/EY liite I seuraavasti: Lisätään ryhmään ”4. ÖLJYKASVIN SIEMENET” uusi rivi ”Hampunsiemenet” rivien ”Puuvillansiemenet” ja ”Muut” väliin.
   2 artikla
   Muutetaan direktiivin 90/642/ETY liitteessä II oleva A osa tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   3 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 26 päivänä heinäkuuta 2006. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisena nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 27 päivästä heinäkuuta 2006.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   4 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   5 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 23 päivänä tammikuuta 2006.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 350, 14.12.1990, s. 71. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2005/76/EY (EUVL L 293, 9.11.2005, s. 14).

      (2)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2005/72/EY (EUVL L 279, 22.10.2005, s. 63).

      (3)  Ohjeet ravinnon mukana saatavien torjunta-ainejäämien arvioimiseksi. GEMS/Food Programme ohjelma yhdessä elintarvikkeiden torjunta-ainejäämiä käsittelevän Codex-komitean kanssa. Maailman terveysjärjestön julkaisu, 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).

      LIITE
      Korvataan direktiivin 90/642/ETY liitteessä II olevassa A osassa dikvattia koskeva sarake seuraavasti:

                     Torjunta-ainejäämä ja enimmäismäärä (mg/kg)

                     Ryhmät ja esimerkkejä yksittäisistä tuotteista, joihin jäämien enimmäismääriä sovelletaan

                     Dikvatti

                                 ”1.

                                 Tuoreet, kuivatut tai keittämättömät, jäädyttämällä ilman sokerin lisäystä säilötyt hedelmät; pähkinät

                     0,05 (1)
                         (2)

                                 i)

                                 SITRUSHEDELMÄT

                     Greipit

                     Sitruunat

                     Limetit

                     Mandariinit (klementiinit ja muut hybridit mukaan luettuina)

                     Appelsiinit

                     Pomelot

                     Muut

                                 ii)

                                 PÄHKINÄT (kuoritut tai kuorimattomat)

                     Mantelit

                     Parapähkinät

                     Acajoupähkinät

                     Kastanjat

                     Kookospähkinät

                     Hasselpähkinät

                     Queenslandin pähkinät

                     Pekaanipähkinät

                     Männynsiemenet

                     Pistaasimantelit

                     Saksanpähkinät

                     Muut

                                 iii)

                                 SIEMENHEDELMÄT

                     Omenat

                     Päärynät

                     Kvittenit

                     Muut

                                 iv)

                                 KIVIHEDELMÄT

                     Aprikoosit

                     Kirsikat

                     Persikat (nektariinit ja niiden kaltaiset hybridit mukaan luettuina)

                     Luumut

                     Muut

                                 v)

                                 MARJAT JA PIENET HEDELMÄT

                                 a)

                                 Syötäväksi ja viinin valmistukseen tarkoitetut viinirypäleet

                     Syötäväksi tarkoitetut viinirypäleet

                     Viinin valmistukseen tarkoitetut viinirypäleet

                                 b)

                                 Mansikat (muut kuin luonnonvaraiset)

                                 c)

                                 Vadelmat ja vatukat (muut kuin luonnonvaraiset)

                     Karhunvatukat

                     Sinivatukat

                     Jättivatukat (boysen- ja loganinmarjat)

                     Vadelmat

                     Muut

                                 d)

                                 Muut pienet hedelmät ja marjat (muut kuin luonnonvaraiset)

                     Mustikat

                     Karpalot

                     Herukat (puna-, musta- ja valkoherukat)

                     Karviaiset

                     Muut

                                 e)

                                 Luonnonvaraiset marjat ja hedelmät

                                 vi)

                                 MUUT HEDELMÄT

                     Avokadot

                     Banaanit

                     Taatelit

                     Viikunat

                     Kiivit

                     Kumkvatit

                     Litsit

                     Mangot

                     Oliivit

                     Papaijat

                     Passionhedelmät

                     Ananakset

                     Granaattiomenat

                     Muut

                                 2.

                                 Tuoreet tai keittämättömät, jäädytetyt tai kuivatut vihannekset

                     0,05 (1)
                         (2)

                                 i)

                                 JUUREKSET JA JUURIMUKULAT

                     Punajuurikkaat

                     Porkkanat

                     Kassavat

                     Mukulasellerit

                     Piparjuuret

                     Maa-artisokat

                     Palsternakat

                     Juuripersiljat

                     Retiisit ja retikat

                     Kaurajuuret

                     Bataatit

                     Lantut

                     Nauriit

                     Jamssit

                     Muut

                                 ii)

                                 SIPULIKASVIT

                     Valkosipuli

                     Kepasipulit

                     Salottisipulit

                     Varhaissipulit

                     Muut

                                 iii)

                                 HEDELMÄVIHANNEKSET

                                 a)

                                    Solanum-suvun vihannekset

                     Tomaatit

                     Paprikat

                     Munakoisot

                     Muut

                                 b)

                                 Syötäväkuoriset Cucurbitaceae-suvun vihannekset

                     Kurkut

                     Pikkukurkut

                     Kesäkurpitsat

                     Muut

                                 c)

                                 Paksukuoriset Cucurbitaceae-suvun vihannekset

                     Melonit

                     Kurpitsat

                     Vesimelonit

                     Muut

                                 d)

                                 Sokerimaissi

                                 iv)

                                 KAALIT

                                 a)

                                 Kukinnon muodostavat kaalit

                     Parsakaalit

                     Kukkakaalit

                     Muut

                                 b)

                                 Kerivät kaalit

                     Ruusukaalit

                     Keräkaalit

                     Muut

                                 c)

                                 Lehtikaalit

                     Kiinankaalit

                     Lehtikaali

                     Muut

                                 d)

                                 Kyssäkaali

                                 v)

                                 LEHTIVIHANNEKSET JA TUOREET YRTIT

                                 a)

                                 Salaatit ja sen kaltaiset vihannekset

                     Vihanneskrassi

                     Vuonankaali

                     Lehtisalaatti

                     Siloendiivi

                     Muut

                                 b)

                                 Pinaatti ja sen kaltaiset vihannekset

                     Pinaatti

                     Mangoldi (lehtijuurikas)

                     Muut

                                 c)

                                 Vesikrassi

                                 d)

                                 Sikuri

                                 e)

                                 Yrtit

                     Kirveli

                     Ruohosipuli

                     Persilja

                     Yrttiselleri

                     Muut

                                 vi)

                                 PALKOVIHANNEKSET (tuoreet)

                     Pavut (silpimättömät)

                     Pavut (silvityt)

                     Herneet (silpimättömät)

                     Herneet (silvityt)

                     Muut

                                 vii)

                                 VARSIVIHANNEKSET (tuoreet)

                     Parsat

                     Kardoni

                     Lehtisellerit

                     Fenkoli

                     Latva-artisokka

                     Purjo

                     Raparperi

                     Muut

                                 viii)

                                 SIENET

                                 a)

                                 Viljellyt sienet

                                 b)

                                 Luonnonvaraiset sienet

                                 3.

                                 Kuivatut palkokasvit

                        0,2 (2)

                     Pavut

                     Linssit

                     Herneet

                     Muut

               4.   Öljykasvin siemenet

                     Pellavansiemenet

                     5 (2)

                     Maapähkinät

                     0,1 (1)
                         (2)

                     Unikonsiemenet

                     0,1 (1)
                         (2)

                     Seesaminsiemenet

                     0,1 (1)
                         (2)

                     Auringonkukansiemenet

                        1 (2)

                     Rapsinsiemenet

                        2 (2)

                     Soijapavut

                        0,2 (2)

                     Sinapinsiemenet

                     0,5 (2)

                     Puuvillansiemenet

                     0,1 (1)
                         (2)

                     Hampunsiemenet

                        0,5 (2)

                     Muut

                     0,1 (1)
                         (2)

                                 5.

                                 Perunat

                     0,05 (1)
                         (2)

                     Varhaisperunat

                     Varastoperunat

                                 6.

                                    Tee (kuivatut lehdet ja lehtiruodit, fermentoitu ja muu, Camellia sinensis laji))

                     0,1 (1)
                         (2)

                                 7.

                                 Humala (kuivattu), humalan siemenet ja tähkäjauhe mukaan luettuina

                     0,1 (1)
                         (2)

         (1)  Analyysiherkkyyden alaraja.

         (2)  Jäämien enimmäismäärä vahvistettu väliaikaisesti direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti.”


Avis juridique important

|

31974L0013

Komission direktiivi 74/13/ETY annettu 4 päivänä joulukuuta 1973 metsänviljelyaineiston ulkoista laatua koskevista vaatimuksista 30 päivänä maaliskuuta 1971 annetun neuvoston direktiivin liitteen 3 muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 015 , 18/01/1974 s. 0035 - 0035 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 5 s. 0193  Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 10 s. 0119  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 5 s. 0193  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 7 s. 0148  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 7 s. 0148

KOMISSION DIREKTIIVI annettu 4 päivänä joulukuuta 1973 metsänviljelyaineiston ulkoista laatua koskevista vaatimuksista 30 päivänä maaliskuuta 1971 annetun neuvoston direktiivin liitteen 3 muuttamisesta (74/13/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon metsänviljelyaineiston ulkoista laatua koskevista vaatimuksista 30 päivänä maaliskuuta 1971 annetun neuvoston direktiivin(1) ja erityisesti sen 9 artiklan,sekä katsoo, ettämainitussa direktiivissä säädetään, että liitteiden sisältöä on jatkuvasti mukautettava tuotantotekniikan ja kaupan pitämisen tarpeisiin,korkealla sijaitsevien alueiden uudelleenmetsitys edellyttää näiden alueiden luonnonoloja vastaavissa oloissa kasvatettujen taimien käyttämistä; näiden taimien on oltava muodoltaan tanakoita,tällaisesta muodosta ei ole vielä mitään vaatimuksia lajille Pinus nigra (muut kuin austriaca); tästä syystä tällaiset vaatimukset on lisättävä direktiiviin,lisäksi on tarpeen hyväksyä korkeampi ikä 20 30 senttimetriä pitkille, tanakoille lajin Picea abies taimille, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Metsänviljelyaineiston ulkoista laatua koskevista vaatimuksista 30 päivänä maaliskuuta 1971 annetun neuvoston direktiivin liitettä 3 muutetaan seuraavasti:1. Korvataan 3.2.1.2. alakohdassa sarakkeen "Enimmäisikä" lajin Picea abies "tanakat taimet"" kohdalla toisella rivillä oleva numero 4 numerolla 5.2. Lisätään 3.2.1.2. alakohtaan lajin Pinus nigra (muut kuin austriaca) tanakoille taimille seuraavat vaatimukset:">TAULUKON PAIKKA>"2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1974. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 4 päivänä joulukuuta 1973.Komission puolestaPuheenjohtajaFrançois-Xavier ORTOLI(1) EYVL N:o L 87, 17.4.1971, s. 14


title: Komission direktiivi 2006/4/EY, annettu  26 päivänä tammikuuta 2006 , neuvoston direktiivien 86/362/ETY ja 90/642/ETY liitteiden muuttamisesta karbofuraanin jäämien enimmäismäärien osalta   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               27.1.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 23/69

         KOMISSION DIREKTIIVI 2006/4/EY,
   annettu 26 päivänä tammikuuta 2006,
   neuvoston direktiivien 86/362/ETY ja 90/642/ETY liitteiden muuttamisesta karbofuraanin jäämien enimmäismäärien osalta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon viljojen torjunta-ainejäämien enimmäismääristä 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/362/ETY (1) ja erityisesti sen 10 artiklan,
   ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY (2) ja erityisesti sen 7 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Viljojen ja kasviperäisten tuotteiden, hedelmät ja vihannekset mukaan luettuina, jäämien enimmäismäärät kuvastavat sellaista käyttöä, joka on kasveille tehokkaan suojan antava pienin mahdollinen tarvittava määrä torjunta-ainetta käytettäessä sitä niin, että jäämä on mahdollisimman alhainen sekä toksikologisesti hyväksyttävä etenkin ympäristönsuojelun ja kuluttajien ravinnon välityksellä tapahtuvan arvioidun saannin kannalta. Yhteisön käyttämät jäämien enimmäismäärät edustavat tällaisten jäämien enimmäismääriä, joita hyödykkeissä voi olla silloin kun hyvää viljelykäytäntöä on noudatettu.

               (2)

               Torjunta-aineiden jäämien enimmäismääriä arvioidaan jatkuvasti uudelleen, ja niitä muutetaan uuden tietämyksen ja tutkimustulosten huomioon ottamiseksi. Jäämien enimmäismääriksi vahvistetaan analyysiherkkyyden alaraja, kun kasvinsuojeluaineiden sallitusta käytöstä ei aiheudu elintarvikkeisiin tai niiden pinnalle havaittavissa olevia torjunta-aineiden jäämiä tai kun sallittua käyttöä ei ole tai kun jäsenvaltioiden salliman käytön tukena ei ole ollut tarvittavia tietoja tai kun kolmansissa maissa käytön tukena ei ole ollut tarvittavia tietoja ja käytöstä on aiheutunut torjunta-aineiden jäämiä yhteisön markkinoille mahdollisesti tuleviin elintarvikkeisiin tai niiden pinnalle.

               (3)

               Useat jäsenvaltiot ilmoittivat komissiolle haluavansa tarkistaa kansallisia jäämien enimmäismääriä direktiivin 90/642/ETY 8 artiklan mukaisesti, sillä kuluttajien jäämille altistuminen aiheuttaa huolta. Komissiolle on esitetty ehdotukset jäämien yhteisön enimmäismäärien tarkistamiseksi.

               (4)

               Kuluttajien elinikäistä ja lyhytaikaista altistumista tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluville torjunta-aineille elintarvikkeiden välityksellä on arvioitu yhteisössä käytettyjen menettelyjen ja käytänteiden mukaan ottaen huomioon Maailman terveysjärjestön julkaisemat ohjeet (3). Tältä pohjalta on aiheellista vahvistaa uudet jäämien enimmäismäärät, joilla taataan, että kuluttajien altistuminen ei ole liiallista.

               (5)

               Kuluttajien akuuttia altistumista näille torjunta-aineille kaikkien sellaisten elintarvikkeiden välityksellä, jotka saattavat sisältää jäämiä, on tarvittaessa arvioitu yhteisössä käytettyjen menettelyjen ja käytänteiden mukaan ottaen huomioon Maailman terveysjärjestön julkaisemat ohjeet. Päätelmänä on, että uusia jäämien enimmäismääriä vastaavilla tai niitä alhaisemmilla torjunta-ainejäämillä ei ole akuutteja myrkytysvaikutuksia.

               (6)

               Yhteisön kauppakumppaneita on kuultu uusista jäämien enimmäismääristä Maailman kauppajärjestön välityksellä ja niiden näitä tasoja koskevat huomautukset on otettu huomioon.

               (7)

               Direktiivien 86/362/ETY ja 90/642/ETY liitteet olisi tämän vuoksi muutettava vastaavasti.

               (8)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 86/362/ETY liitteessä II oleva A osa tämän direktiivin liitteen I mukaisesti.
   2 artikla
   Muutetaan direktiivin 90/642/ETY liitteessä II oleva A osa tämän direktiivin liitteen II mukaisesti.
   3 artikla
   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 27 päivänä heinäkuuta 2006. Niiden on toimitettava komissiolle viipymättä nämä säännökset kirjallisina sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä viimeistään 27 päivästä heinäkuuta 2006.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   4 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   5 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 26 päivänä tammikuuta 2006.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 221, 7.8.1986, s. 37. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2005/76/EY (EUVL L 293, 9.11.2005, s. 14).

      (2)  EYVL L 350, 14.12.1990, s. 71. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2005/76/EY.

      (3)  Ohjeet ravinnon mukana saatavien torjunta-ainejäämien arvioimiseksi. GEMS/Food Programme -ohjelma yhdessä elintarvikkeiden torjunta-ainejäämiä käsittelevän Codex-komitean kanssa. Maailman terveysjärjestön julkaisu, 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).

      LIITE I
      Korvataan direktiivin 86/362/EY liitteessä II olevassa A osassa karbofuraania koskeva rivi seuraavasti:

                     ”Torjunta-ainejäämä

                     Enimmäismäärä mg/kg

                     Karbofuraani (karbofuraanin ja 3-hydroksi-karbofuraanin summa ilmaistuna karbofuraanina)

                     0,02 (1) viljat

         (1)  Analyysiherkkyyden alaraja.”

      LIITE II
      Korvataan direktiivin 90/642/ETY liitteessä II olevassa A osassa karbofuraania koskevat rivit seuraavasti:

                     Torjunta-ainejäämät ja niiden enimmäismäärät (mg/kg)

                     Ryhmät ja esimerkkejä yksittäisistä tuotteista, joihin jäämien enimmäismääriä sovelletaan

                     Karbofuraani (karbofuraanin ja 3-hydroksi-karbofuraanin summa ilmaistuna karbofuraanina)

               ”1.   Tuoreet, kuivatut tai keittämättömät, jäädyttämällä ilman sokerin lisäystä säilötyt hedelmät; pähkinät

                                 i)

                                 SITRUSHEDELMÄT

                     0,3

                     Greipit

                     Sitruunat

                     Limetit

                     Mandariinit (klementiinit ja muut hybridit mukaan luettuina)

                     Appelsiinit

                     Pomelot

                     Muut

                                 ii)

                                 PÄHKINÄT (kuoritut tai kuorimattomat)

                     0,02 (1)

                     Mantelit

                     Parapähkinät

                     Cashewpähkinät

                     Kastanjat

                     Kookospähkinät

                     Hasselpähkinät

                     Australianpähkinät

                     Pekaanipähkinät

                     Männynsiemenet

                     Pistaasipähkinät

                     Saksanpähkinät

                     Muut

                                 iii)

                                 SIEMENHEDELMÄT

                     0,02 (1)

                     Omenat

                     Päärynät

                     Kvittenit

                     Muut

                                 iv)

                                 KIVIHEDELMÄT

                     0,02 (1)

                     Aprikoosit

                     Kirsikat

                     Persikat (nektariinit ja niiden kaltaiset hybridit mukaan luettuina)

                     Luumut

                     Muut

                                 v)

                                 MARJAT JA PIENET HEDELMÄT

                     0,02 (1)

                                 a)

                                 Syötäväksi ja viinin valmistukseen tarkoitetut viinirypäleet

                     Syötäviksi tarkoitetut viinirypäleet

                     Viinin valmistukseen tarkoitetut viinirypäleet

                                 b)

                                 Mansikat (muut kuin luonnonvaraiset)

                                 c)

                                 Vadelmat ja vatukat (muut kuin luonnonvaraiset)

                     Karhunvatukat

                     Sinivatukat

                     Jättivatukat (boysen- ja loganinmarjat)

                     Vadelmat

                     Muut

                                 d)

                                 Muut pienet hedelmät ja marjat (muut kuin luonnonvaraiset)

                     Mustikat

                     Karpalot

                     Herukat (puna-, musta- ja valkoherukat)

                     Karviaiset

                     Muut

                                 e)

                                 Luonnonvaraiset marjat ja hedelmät

                                 vi)

                                 SEKALAISET HEDELMÄT

                     0,02 (1)

                     Avokadot

                     Banaanit

                     Taatelit

                     Viikunat

                     Kiivihedelmät

                     Kumkvatit

                     Litsit

                     Mangot

                                 a)

                                 Oliivit

                     oliivit (syötäviksi tarkoitetut)

                     oliivit (öljyn valmistukseen tarkoitetut)

                     Passionhedelmät

                     Ananakset

                     Papaijat

                     Muut

                                 2.

                                 Tuoreet tai keittämättömät, jäädytetyt tai kuivatut vihannekset

                     0,02 (1)

                                 i)

                                 JUUREKSET JA JUURIMUKULAT

                     Punajuurikkaat

                     Porkkanat

                     Mukulasellerit

                     Piparjuuri

                     Maa-artisokat

                     Palsternakat

                     Juuripersiljat

                     Retiisit ja retikat

                     Kaurajuuret

                     Bataatit

                     Lantut

                     Nauriit

                     Jamssit

                     Muut

                                 ii)

                                 SIPULIKASVIT

                     Valkosipuli

                     Kepasipulit

                     Salottisipulit

                     Varhaissipulit

                     Muut

                                 iii)

                                 HEDELMÄVIHANNEKSET

                                 a)

                                 Solanacea-heimo

                     Tomaatit

                     Paprikat

                     Munakoisot

                     Muut

                                 b)

                                 Cucurbitaceae-heimo – syötäväkuoriset

                     Kurkut

                     Pikkukurkut

                     Kesäkurpitsat

                     Muut

                                 c)

                                 Cucurbitaceae-heimo – paksukuoriset

                     Melonit

                     Kurpitsat

                     Vesimelonit

                     Muut

                                 d)

                                 Sokerimaissi

                                 iv)

                                 KAALIKASVIT

                                 a)

                                 Kukinnon muodostavat kaalit

                     Parsakaalit

                     Kukkakaali

                     Muut

                                 b)

                                 Kerivät kaalit

                     Ruusukaali

                     Keräkaali

                     Muut

                                 c)

                                 Lehtikaalit

                     Kiinankaalit

                     Lehtikaalit

                     Muut

                                 d)

                                 Kyssäkaali

                                 v)

                                 LEHTIVIHANNEKSET JA TUOREET YRTIT

                                 a)

                                 Lehtisalaatti ja sen kaltaiset vihannekset

                     Vihanneskrassi

                     Vuonankaali

                     Lehtisalaatti

                     Siloendiivi

                     Muut

                                 b)

                                 Pinaatti ja sen kaltaiset vihannekset

                     Pinaatti

                     Mangoldi (lehtijuurikas)

                     Muut

                                 c)

                                 Vesikrassi

                                 d)

                                 Sikuri (valkolehti)

                                 e)

                                 Yrtit

                     Kirveli

                     Ruohosipuli

                     Persilja

                     Yrttiselleri

                     Muut

                                 vi)

                                 PALKOVIHANNEKSET (tuoreet)

                     Pavut (silpimättömät)

                     Pavut (silvityt)

                     Herneet (silpimättömät)

                     Herneet (silvityt)

                     Muut

                                 vii)

                                 VARSIVIHANNEKSET (tuoreet)

                     Parsat

                     Kardoni

                     Lehtiselleri

                     Fenkoli

                     Latva-artisokka

                     Purjo

                     Raparperi

                     Muut

                                 viii)

                                 SIENET

                                 a)

                                 Viljellyt sienet

                                 b)

                                 Luonnonvaraiset sienet

                                 3.

                                 Kuivatut palkokasvit

                     0,02 (1)

                     Pavut

                     Linssit

                     Herneet

                     Muut

                                 4.

                                 Öljysiemenet

                     0,1

                     Pellavansiemenet

                     Maapähkinät

                     Unikonsiemenet

                     Seesaminsiemenet

                     Auringonkukansiemenet

                     Rapsinsiemenet

                     Soijapavut

                     Sinapinsiemenet

                     Puuvillansiemenet

                     Muut

                                 5.

                                 Perunat

                     0,02 (1)

                     Varhaisperunat

                     Varastoperunat

                                 6.

                                 Tee (kuivatut lehdet ja lehtiruodit, fermentoitu ja muu, Camellia sinensis -laji)

                     0,05 (1)

                                 7.

                                 Humala (kuivattu), humalan siemenet ja tähkäjauhe mukaan luettuina

                     0,05 (1)

         (1)  Analyysiherkkyyden alaraja.”