title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/27/EU, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014 , neuvoston direktiivien 92/58/ETY, 92/85/ETY, 94/33/EY ja 98/24/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/37/EY muuttamisesta niiden mukauttamiseksi aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annettuun asetukseen (EY) N:o 1272/2008

text:
               5.3.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 65/1

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2014/27/EU,
   annettu 26 päivänä helmikuuta 2014,
   neuvoston direktiivien 92/58/ETY, 92/85/ETY, 94/33/EY ja 98/24/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/37/EY muuttamisesta niiden mukauttamiseksi aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annettuun asetukseen (EY) N:o 1272/2008
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 153 artiklan 2 kohdan,
   ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   ovat kuulleet alueiden komiteaa,
   noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 153 artiklan nojalla Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat antaa direktiivein säännöksiä vähimmäisvaatimuksista parantaakseen erityisesti työympäristöä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun paremman tason takaamiseksi. Näissä direktiiveissä olisi vältettävä vaikeuttamasta pienten ja keskisuurten yritysten perustamista ja kehittämistä ja niiden mahdollisuuksia luoda työpaikkoja. Asianmukaisia terveys- ja turvallisuusnormeja ei olisi pidettävä rajoitteina, koska ne ovat perusoikeuksia ja niitä sovelletaan poikkeuksetta kaikilla työmarkkinoiden aloilla ja kaikentyyppisiin ja -kokoisiin yrityksiin.

               (2)

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 1 kohdassa määrätään, että jokaisella työntekijällä on oikeus terveellisiin, turvallisiin ja ihmisarvoisiin työoloihin.

               (3)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1272/2008 (3) perustettiin unionissa uusi aineiden ja seosten luokitusta ja merkintöjä koskeva järjestelmä, joka perustuu kansainvälisellä tasolla YK:n Euroopan talouskomission puitteissa kehitettyyn kemikaalien maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettuun luokitus- ja merkintäjärjestelmään (GHS).

               (4)

               Neuvoston direktiivit 92/58/ETY (4), 92/85/ETY (5), 94/33/EY (6) ja 98/24/EY (7) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/37/EY (8) sisältävät viittauksia aiempaan luokitus- ja merkintäjärjestelmään. Näitä direktiivejä olisi sen vuoksi muutettava niiden saattamiseksi asetuksessa (EY) N:o 1272/2008 vahvistettua uutta järjestelmää vastaavaksi.

               (5)

               Nämä muutokset ovat tarpeen, jotta voidaan varmistaa, että edellä mainitut direktiivit säilyttävät tehokkuutensa. Tämän direktiivin tarkoituksena ei ole muuttaa näiden direktiivien soveltamisalaa. Tämän direktiivin tarkoituksena on säilyttää näissä direktiiveissä säädetty työntekijöiden suojelun taso eikä alentaa sitä. Teknologian jatkuvan kehityksen vuoksi mainittuja direktiivejä olisi kuitenkin tarkasteltava uudelleen määräajoin neuvoston direktiivin 89/391/ETY (9) 17 a artiklan mukaisesti, jotta voidaan varmistaa lainsäädännön johdonmukaisuus ja taata terveyden ja turvallisuuden suojelun asianmukainen taso, kun vaarallisia kemiallisia aineita ja seoksia esiintyy työympäristössä. Erityishuomiota olisi kiinnitettävä sellaisissa ammateissa toimiviin työntekijöihin, joissa joudutaan usein kosketuksiin vaarallisten aineiden ja seosten kanssa.

               (6)

               Direktiivin 92/85/ETY muutokset eivät koske vaarallisia aineita ja seoksia, jotka voivat vaikuttaa haitallisesti raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden hedelmällisyyteen, koska tämän direktiivin tarkoituksena on vain ajantasaistaa mainitun direktiivin viittaukset ja terminologia. Kun kuitenkin otetaan huomioon asiaa koskeva lisääntyvä tieteellinen näyttö sekä kyseisten vaikutusten luokittelun tarkentuminen, komission olisi harkittava soveltuvimpia keinoja tällaisten vaikutusten käsittelemiseksi.

               (7)

               Direktiivien 92/85/ETY ja 94/33/EY muutoksilla olisi saatettava kyseisissä direktiiveissä esiintyvä tarkastelutapa direktiivissä 98/24/EY jo hyväksyttyä sanamuotoa vastaavaksi siten, että ilmaisulla ”luokituskriteerit täyttävät aineet ja seokset” korvataan direktiivin 92/85/ETY liitteessä I olevan A jakson 3 kohdan a alakohdassa oleva ilmaisu ”mainitut aineet” ja direktiivin 94/33/EY liitteessä olevassa I jakson 3 kohdan a alakohdassa oleva ilmaisu ”aineet ja valmisteet, jotka luokitellaan”. Tällä direktiivillä ei aseteta työnantajille direktiivin (EY) N:o 1272/2008 piiriin kuuluvien aineiden ja seosten luokitusta, merkintöjä ja pakkaamista koskevia velvoitteita. Työnantajan on suoritettava riskinarviointi kaikille vaarallisille kemiallisille tekijöille direktiivin 98/24/EY mukaisesti riippumatta siitä, saatetaanko aineet tai seokset markkinoille vai ei.

               (8)

               Direktiivin 94/33/EY liitteessä olevan I jakson 2 kohta sisältää viittauksen neuvoston direktiiviin 90/679/ETY (10) ja II jakson 1 kohta viittauksen neuvoston direktiiviin 90/394/ETY (11), jotka molemmat on kumottu. Sen vuoksi kyseiset viittaukset olisi korvattava viittauksilla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/54/EY (12) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/37/EY asiaa koskeviin säännöksiin.

               (9)

               Komissio kuuli työmarkkinaosapuolia asiaan liittyvän unionin toiminnan mahdollisista suuntaviivoista perussopimuksen 154 artiklan mukaisesti, ja työmarkkinaosapuolet totesivat, että asiaa selventävän ohjeistuksen antaminen varsinkin pk-yrityksille on hyödyllistä.

               (10)

               Kuulemisen jälkeen komissio piti unionin toimia aiheellisina ja kuuli työmarkkinaosapuolia suunnitellun ehdotuksen sisällöstä perussopimuksen 154 artiklan mukaisesti.

               (11)

               Tämän toisen kuulemisvaiheen päätyttyä työmarkkinaosapuolet eivät halunneet käynnistää perussopimuksen 155 artiklassa tarkoitettua menettelyä, joka voisi johtaa sopimuksen tekemiseen,

         OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Direktiivin 92/58/ETY muuttaminen
   Muutetaan direktiivi 92/58/ETY seuraavasti:

               1)

               Korvataan 1 artiklan 2 kohta seuraavasti:
               ”2.   Tätä direktiiviä ei sovelleta vaarallisten aineiden ja seosten eikä vaarallisten tuotteiden ja/tai laitteiden markkinoille saattamiseen liittyviin merkkeihin, ellei muissa unionin säännöksissä tähän erityisesti viitata.”

               2)

               Korvataan liitteessä I oleva 12 jakso seuraavasti:
               12.   Tilat, huoneet tai aidatut alueet, joissa säilytetään merkittäviä määriä vaarallisia aineita tai seoksia, on merkittävä asianmukaisella varoitusmerkillä, joka on jokin liitteessä II olevassa 3.2 jaksossa luetelluista merkeistä, tai merkittävä liitteessä III olevan 1 jakson mukaisesti, jolleivät yksittäisten pakkausten tai säiliöiden merkinnät riitä tähän tarkoitukseen.
               Jos liitteessä II olevassa 3.2 jaksossa ei ole tarkoitusta vastaavaa merkkiä vaarallisista kemiallisista aineista tai seoksista varoittamiseksi, on käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/2008 (13) liitteessä V vahvistettua asianmukaista varoitusmerkkiä.

               3)

               Muutetaan liitteessä II oleva 3.2 jakso seuraavasti:

                           a)

                           poistetaan varoitusmerkki ”Haitallista tai ärsyttävää ainetta”;

                           b)

                           lisätään seuraava alaviite varoitusmerkkiin ”Yleinen varoitusmerkki”:

                                       ”***

                                       Tätä varoitusmerkkiä ei saa käyttää varoittamaan vaarallisista kemiallisista aineista tai seoksista lukuun ottamatta tapauksia, joissa varoitusmerkkiä käytetään liitteessä III olevan 5 jakson toisen kohdan mukaisesti merkitsemään varastoja, joissa säilytetään vaarallisia aineita tai seoksia.”

               4)

               Muutetaan liite III seuraavasti:

                           a)

                           korvataan 1 kohta seuraavasti:

                                       ”1.

                                       Asetuksessa (EY) N:o 1272/2008 tarkoitettujen fysikaalisia vaaroja tai terveydelle aiheutuvia vaaroja koskevien vaaraluokkien kriteerien mukaisesti vaarallisiksi luokiteltuja kemiallisia aineita tai seoksia varten työssä käytettävät säiliöt ja tällaisten vaarallisten aineiden tai seosten varastoimiseksi käytettävät säiliöt samoin kuin vaarallisia aineita tai seoksia sisältävät tai niitä kuljettavat näkyvissä olevat putket on varustettava asianmukaisilla varoitusmerkeillä kyseisen asetuksen mukaisesti.
                                       Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta säiliöihin, joita käytetään työssä lyhyitä aikoja, eikä säiliöihin, joiden sisältö vaihtuu usein, edellyttäen että toteutetaan riittävät asianmukaiset vaihtoehtoiset toimenpiteet, erityisesti tiedottamista ja/tai kouluttamista varten, joilla taataan samantasoinen suoja.
                                       Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen merkintöjen suhteen voidaan menetellä seuraavasti:

                                                   —

                                                   ne voidaan korvata liitteen II mukaisilla varoitusmerkeillä, käyttäen samoja kuvia tai symboleja. Jos liitteessä II olevassa 3.2 jaksossa ei ole tarkoitusta vastaavaa varoitusmerkkiä, on käytettävä asetuksen (EY) N:o 1272/2008 liitteessä V vahvistettua asianmukaista varoitusmerkkiä,

                                                   —

                                                   niitä voidaan täydentää lisätiedoilla kuten vaarallisen aineen tai seoksen nimellä ja/tai kaavalla sekä yksityiskohtaisilla tiedoilla niiden vaarallisuudesta,

                                                   —

                                                   niitä voidaan täydentää tai ne voidaan korvata merkeillä, joita sovelletaan kaikkialla unionissa vaarallisten aineiden tai seosten kuljettamiseen, silloin kun säiliöitä kuljetetaan työpaikalla.”;

                           b)

                           korvataan 5 kohdan ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa sana ”valmisteita” sanalla ”seoksia”.

         2 artikla
   Direktiivin 92/85/ETY muuttaminen
   Muutetaan direktiivin 92/85/ETY liite I seuraavasti:

               1)

               Muutetaan A jakso seuraavasti:

                           a)

                           korvataan 2 kohta seuraavasti:
                           ”2.   Biologiset tekijät
                           Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/54/EY (14) 2 artiklan toisen kohdan 2, 3 ja 4 alakohdassa tarkoitettuihin riskiryhmiin 2, 3 ja 4 kuuluvat biologiset tekijät siltä osin kuin tällaisten tekijöiden tai niiden vaatimien hoitotoimenpiteiden tiedetään vaarantavan raskaana olevien naisten tai syntymättömän lapsen terveyden ja sikäli kuin näitä tekijöitä ei mainita liitteessä II.

                           b)

                           korvataan 3 kohta seuraavasti:

                                       i)

                                       korvataan a alakohta seuraavasti:

                                                   ”a)

                                                   aineet ja seokset, jotka täyttävät Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/2008 (15) mukaiset luokituskriteerit ja kuuluvat yhteen tai useampaan seuraavista vaaraluokista tai vaarakategorioista ja joita koskee yksi tai useampi seuraavista vaaralausekkeista, sikäli kuin niitä ei ole mainittu liitteessä II:

                                                               —

                                                               sukusolujen perimää vaurioittava, kategoria 1A, 1B tai 2 (H340, H341),

                                                               —

                                                               syöpää aiheuttava, kategoria 1A, 1B tai 2 (H350, H350i, H351),

                                                               —

                                                               lisääntymiselle vaarallinen, kategoria 1A, 1B tai 2, tai lisäkategoria ”vaikutukset imetykseen tai imetyksen kautta aiheutuvat vaikutukset” (H360, H360D, H360FD, H360Fd, H360Df, H361, H361d, H361fd, H362),

                                                               —

                                                               elinkohtainen myrkyllisyys kerta-altistumisen jälkeen, kategoria 1 tai 2 (H370, H371);

                                       ii)

                                       korvataan b alakohta seuraavasti:

                                                   ”b)

                                                   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/37/EY (16) liitteessä I luetellut kemialliset tekijät;

               2)

               Korvataan B jakso seuraavasti:
               ”B.   Prosessit
               Direktiivin 2004/37/EY liitteessä I luetellut teolliset prosessit.”

         3 artikla
   Direktiivin 94/33/EY muuttaminen
   Muutetaan direktiivin 94/33/EY liite seuraavasti:

               1)

               Muutetaan I jakso seuraavasti:

                           a)

                           korvataan 2 kohdan a alakohta seuraavasti:

                                       ”a)

                                       Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/54/EY (17) 2 artiklan toisen kohdan 3 ja 4 alakohdassa tarkoitettuihin riskiryhmiin 3 ja 4 kuuluvat biologiset tekijät.

                           b)

                           muutetaan 3 kohta seuraavasti:

                                       i)

                                       korvataan a alakohta seuraavasti:

                                                   ”a)

                                                   aineet ja seokset, jotka täyttävät Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/2008 (18) mukaiset luokituskriteerit ja kuuluvat yhteen tai useampaan seuraavista vaaraluokista tai vaarakategorioista ja joita koskee yksi tai useampi seuraavista vaaralausekkeista:

                                                               —

                                                               välitön myrkyllisyys, kategoria 1, 2 tai 3 (H300, H310, H330, H301, H311, H331),

                                                               —

                                                               ihosyövyttävyys, kategoria 1A, 1B tai 1C (H314),

                                                               —

                                                               syttyvä kaasu, kategoria 1 tai 2 (H220, H221),

                                                               —

                                                               syttyvät aerosolit, kategoria 1 (H222),

                                                               —

                                                               syttyvä neste, kategoria 1 tai 2 (H224, H225),

                                                               —

                                                               räjähteet, kategoriat ”epästabiili räjähde” tai vaarallisuusluokkiin 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 ja 1.5 kuuluvat räjähteet (H200, H201, H202, H203, H204, H205),

                                                               —

                                                               tyypin A, B, C tai D itsereaktiiviset aineet ja seokset (H240, H241, H242),

                                                               —

                                                               tyypin A tai B orgaaniset peroksidit (H240, H241),

                                                               —

                                                               elinkohtainen myrkyllisyys kerta-altistumisen jälkeen, kategoria 1 tai 2 (H370, H371),

                                                               —

                                                               elinkohtainen myrkyllisyys toistuvan altistumisen jälkeen, kategoria 1 tai 2 (H372, H373),

                                                               —

                                                               hengitysteitä herkistävä, kategoria 1, alakategoria 1A tai 1B (H334),

                                                               —

                                                               ihoa herkistävä, kategoria 1, alakategoria 1A tai 1B (H317),

                                                               —

                                                               syöpää aiheuttava, kategoria 1A, 1B tai 2 (H350, H350i, H351),

                                                               —

                                                               sukusolujen perimää vaurioittava, kategoria 1A, 1B tai 2 (H340, H341),

                                                               —

                                                               lisääntymiselle vaarallinen, kategoria 1A tai 1B (H360, H360F, H360FD, H360Fd, H360D, H360Df).

                                       ii)

                                       poistetaan b alakohta;

                                       iii)

                                       poistetaan c alakohta;

                                       iv)

                                       korvataan d alakohta seuraavasti:

                                                   ”d)

                                                   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/37/EY (19) 2 artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitetut aineet ja seokset.

               2)

               Korvataan II jakson 1 kohta seuraavasti:

                           ”1.

                           Direktiivin 2004/37/EY liitteessä I tarkoitetut menetelmät ja työt.”

         4 artikla
   Direktiivin 98/24/EY muuttaminen
   Muutetaan direktiivi 98/24/EY seuraavasti:

               1)

               Muutetaan 2 artiklan b alakohta seuraavasti:

                           a)

                           korvataan i alakohta seuraavasti:

                                       ”i)

                                       kemiallista tekijää, joka täyttää Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1272/2008 (20) säädetyt fysikaalisia vaaroja tai terveydelle aiheutuvia vaaroja koskeviin vaaraluokkiin liittyvät kriteerit, joiden perusteella se voidaan luokitella vaaralliseksi, riippumatta siitä, onko kyseinen kemiallinen tekijä luokiteltu kyseisen asetuksen nojalla;

                           b)

                           poistetaan ii alakohta;

                           c)

                           korvataan iii alakohta seuraavasti:

                                       ”iii)

                                       kemiallista tekijää, joka ei täytä tämän artiklan b alakohdan i alakohdan mukaisia vaarallisuusluokituskriteerejä mutta saattaa aiheuttaa riskin työntekijöiden terveydelle ja turvallisuudelle fysikaalis-kemiallisten, kemiallisten tai toksikologisten ominaisuuksiensa vuoksi ja sen tavan johdosta, jolla sitä käytetään tai se esiintyy työpaikalla, mukaan lukien kemialliset tekijät, joille 3 artiklan mukaisesti on määritelty työperäistä altistumista koskeva raja-arvo.”

               2)

               Korvataan 4 artiklan 1 kohdan toinen luetelmakohta seuraavasti:

                           ”—

                           turvallisuutta ja terveyttä koskevat tiedot, jotka tavarantoimittajan on annettava (esimerkiksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (21) mukainen asianmukainen käyttöturvallisuustiedote),

               3)

               Muutetaan 8 artikla seuraavasti:

                           a)

                           korvataan 1 kohdan neljäs luetelmakohta seuraavasti:

                                       ”—

                                       mahdollisuus tutustua tavarantoimittajan asetuksen (EY) N:o 1907/2006 31 artiklan mukaisesti toimittamiin käyttöturvallisuustiedotteisiin,”

                           b)

                           korvataan 3 kohta seuraavasti:
                           ”3.   Jäsenvaltiot voivat toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että työnantajat saavat pyynnöstä ensisijaisesti tuottajalta tai toimittajalta kaikki vaarallisia kemiallisia tekijöitä koskevat tiedot, joita tarvitaan tämän direktiivin 4 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi, siltä osin kuin asetus (EY) N:o 1907/2006 tai asetus (EY) N:o 1272/2008 ei sisällä velvoitetta antaa tietoa.”

         5 artikla
   Direktiivin 2004/37/EY muuttaminen
   Muutetaan direktiivi 2004/37/EY seuraavasti:

               1)

               Korvataan 1 artiklan 4 kohta seuraavasti:
               ”4.   Asbestin osalta, jota käsitellään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/148/EY (22), sovelletaan tämän direktiivin säännöksiä, kun ne ovat työterveyden ja työturvallisuuden kannalta suotuisampia.

               2)

               Muutetaan 2 artikla seuraavasti:

                           a)

                           korvataan a alakohta seuraavasti:

                                       ”a)

                                       ”syöpää aiheuttavalla aineella”

                                                   i)

                                                   ainetta tai seosta, joka täyttää Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/2008 (23) liitteessä I säädetyt luokituskriteerit, joiden perusteella se voidaan luokitella kategoriaan 1A tai 1B kuuluvaksi syöpää aiheuttavaksi aineeksi;

                                                   ii)

                                                   tämän direktiivin liitteessä I tarkoitettua ainetta, seosta tai prosessia taikka kyseisessä liitteessä tarkoitetussa prosessissa vapautuvaa ainetta tai seosta;

                           b)

                           korvataan b alakohta seuraavasti:

                                       ”b)

                                       ”perimän muutoksia aiheuttavalla aineella”
                                       ainetta tai seosta, joka täyttää asetuksen (EY) N:o 1272/2008 liitteessä I säädetyt luokituskriteerit, joiden perusteella se voidaan luokitella kategoriaan 1A tai 1B kuuluvaksi sukusolujen perimää vaurioittavaksi aineeksi;”.

               3)

               Korvataan 4 artiklan 1 kohdassa ilmaisu ”valmiste” ilmaisulla ”seos”.

               4)

               Korvataan 5 artiklan 2 kohdassa ilmaisu ”valmiste” ilmaisulla ”seos”.

               5)

               Korvataan 6 artiklan b alakohdassa ilmaisu ”valmisteet” ilmaisulla ”seokset”.

               6)

               Korvataan liitteen I otsikossa ilmaisu ”valmisteet” ilmaisulla ”seokset”.

         6 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2015. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   7 artikla
   Voimaantulo ja soveltaminen
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   8 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 26 päivänä helmikuuta 2014.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         M. SCHULZ

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         D. KOURKOULAS

      (1)  EUVL C 204, 9.8.2008, s. 47.

      (2)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 4. helmikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 20. helmikuuta 2014.

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1272/2008, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta (EUVL L 353, 31.12.2008, s. 1).

      (4)  Neuvoston direktiivi 92/58/ETY, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1992, työssä käytettäviä turvallisuus- ja/tai terveysmerkkejä koskevista vähimmäisvaatimuksista (yhdeksäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EYVL L 245, 26.8.1992, s. 23).

      (5)  Neuvoston direktiivi 92/85/ETY, annettu 19 päivänä lokakuuta 1992, toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä (kymmenes direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EYVL L 348, 28.11.1992, s. 1).

      (6)  Neuvoston direktiivi 94/33/EY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1994, nuorten työntekijöiden suojelusta (EYVL L 216, 20.8.1994, s. 12).

      (7)  Neuvoston direktiivi 98/24/EY, annettu 7 päivänä huhtikuuta 1998, työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemisesta työpaikalla esiintyviin kemiallisiin tekijöihin liittyviltä riskeiltä (neljästoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EYVL L 131, 5.5.1998, s. 11).

      (8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/37/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, työntekijöiden suojelemisesta syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille tai perimän muutoksia aiheuttaville aineille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta (kuudes neuvoston direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan l kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EUVL L 158, 30.4.2004, s. 50).

      (9)  Neuvoston direktiivi 89/391/ETY, annettu 12 päivänä kesäkuuta 1989, toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä (EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1).

      (10)  Neuvoston direktiivi 90/679/ETY, annettu 26 päivänä marraskuuta 1990, työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä (seitsemäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EYVL L 374, 31.12.1990, s. 1).

      (11)  Neuvoston direktiivi 90/394/ETY, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1990, työntekijöiden suojelemisesta syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta (kuudes direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EYVL L 196, 26.7.1990, s. 1).

      (12)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/54/EY, annettu 18 päivänä syyskuuta 2000, työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä (seitsemäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EYVL L 262, 17.10.2000, s. 21).

      (13)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1272/2008, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta (EUVL L 353, 31.12.2008, s. 1).”

      (14)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/54/EY, annettu 18 päivänä syyskuuta 2000, työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä (seitsemäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EYVL L 262, 17.10.2000, s. 21).”;

      (15)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1272/2008, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta (EUVL L 353, 31.12.2008, s. 1).”;

      (16)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/37/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, työntekijöiden suojelemisesta syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille tai perimän muutoksia aiheuttaville aineille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta (kuudes neuvoston direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan l kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EUVL L 158, 30.4.2004, s. 50).”

      (17)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/54/EY, annettu 18 päivänä syyskuuta 2000, työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä (seitsemäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EYVL L 262, 17.10.2000, s. 21).”;

      (18)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1272/2008, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta (EUVL L 353, 31.12.2008, s. 1).”;

      (19)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/37/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, työntekijöiden suojelemisesta syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille tai perimän muutoksia aiheuttaville aineille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta (kuudes neuvoston direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan l kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EUVL L 158, 30.4.2004, s. 50).”

      (20)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1272/2008, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta (EUVL L 353, 31.12.2008, s. 1).”;

      (21)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta (EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1).”

      (22)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/148/EY, annettu 30 päivänä marraskuuta 2009, työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät asbestialtistukseen työssä (EUVL L 330, 16.12.2009, s. 28).”

      (23)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1272/2008, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta (EUVL L 353, 31.12.2008, s. 1).”;


Avis juridique important

|

31976L0766

Neuvoston direktiivi 76/766/ETY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976, alkoholipitoisuustaulukoita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 262 , 27/09/1976 s. 0149 - 0152 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 5 s. 0178  Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 4 s. 0123  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 5 s. 0178  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 5 s. 0188  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 5 s. 0188

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976,alkoholipitoisuustaulukoita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (76/766/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettäuseissa jäsenvaltioissa on lainsäädäntöä etanoli - vesi-seoksen alkoholipitoisuuden määrittämisestä; kyseinen lainsäädäntö eroaa jäsenvaltioittain aiheuttaen siten kaupankäynnin esteitä; sen vuoksi tällä alalla yhdenmukaistaminen ja yhteisen määritelmän luominen on tarpeen,teollisuuspolitiikkaa koskevassa, 17 päivänä joulukuuta 1973(3) antamassaan päätöslauselmassa neuvosto kehotti komissiota toimittamaan sille ennen joulukuuta 1974 ehdotuksen alkoholometriaa ja alkoholometrejä koskevaksi direktiiviksi, jalakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhdenmukaistaminen liittyen menetelmään alkoholipitoisuuden saamiseksi mittaustuloksista on myös tarpeen täydennyksenä alkoholometrien ja alkoholihydrometrien lähentämistä koskevaan direktiiviin kaiken epäselvyyksien ja riitaisuuksien vaaran poistamiseksi,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTässä direktiivissä määritellään menettely liitteessä määritellyn alkoholipitoisuuden ilmaisemiseksi tilavuusprosentteina tai painoprosentteina ja esitetään yhtälö, joka mahdollistaa taulukoiden laatimisen alkoholipitoisuuden laskemiseksi saatujen mittausten perusteella.2 artiklaJäsenvaltiot eivät saa 1 päivän tammikuuta 1980 jälkeen asettaa kyseenalaiseksi alkoholipitoisuudelle ilmoitettuja lukuarvoja, jotka on johdettu liitteessä esitetyn yhtälön perusteella laadituista alkoholipitoisuustaulukoista ja ETY-merkeillä ja ETY-tunnuksilla varustetuilla alkoholometreillä tai alkoholihydrometreillä tai ainakin yhtä suurta tarkkuutta edellyttävillä laitteilla tehdyistä mittauksista, kyseisten taulukoiden tai laitteiden käyttöön liittyvillä perusteilla.3 artiklaTunnuksien, joita käytetään alkoholipitoisuuden osoittamiseen, kuten 2 artiklassa tarkoitetaan ja liitteessä on määritelty, on oltava:"til-%", alkoholipitoisuudelle tilavuudella;"paino-%", alkoholipitoisuudelle painolla.4 artiklaJäsenvaltioiden on 1 päivästä tammikuuta 1980 alkaen kiellettävä sellaisten alkoholipitoisuuksien käyttäminen, jotka eivät ole tämän direktiivin vaatimusten mukaisia.5 artikla1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet 24 kuukauden kuluessa direktiivin tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Niiden on sovellettava näitä toimenpiteitä viimeistään 1 päivästä tammikuuta 1980 alkaen.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.6 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 27 päivänä heinäkuuta 1976.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. van der STOEL(1) EYVL N:o C 76, 7.4.1975, s. 39(2) EYVL N:o C 248, 29.10.1975, s. 22(3) EYVL N:o C 117, 31.12.1973, s. 1LIITEALKOHOLIPITOISUUS1. MÄÄRITELMÄ Alkoholi - vesi-seoksen "alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina" on seoksessa olevan 20 °C:ssa mitatun puhtaan alkoholin tilavuuden suhde seoksen kokonaistilavuuteen samassa lämpötilassa.Alkoholi - vesi-seoksen "alkoholipitoisuus painoprosentteina" on seoksessa olevan puhtaan alkoholin massan suhde seoksen kokonaismassaan.2. ALKOHOLIPITOISUUDEN ILMOITTAMINEN Alkoholipitoisuus ilmoitetaan alkoholin tilavuus- tai massayksikköinä seoksen sataa vastaavaa yksikköä kohti.Niiden tunnukset ovat:`til-%` alkoholipitoisuudelle tilavuudella,`paino-%` alkoholipitoisuudelle painolla.3. ALKOHOLIPITOISUUDEN MÄÄRITTÄMINEN Suoritettaessa alkoholipitoisuuden määrittäminen laitteilla, joista säädetään alkoholometrejä ja alkoholihydrometrejä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetussa neuvoston direktiivissä(1), menettelyt ovat seuraavat:- alkoholometrin tai alkoholihydrometrin lukeminen seoksen lämpötilassa;- seoksen lämpötilan mittaaminen.Tulokset saadaan kansainvälisistä alkoholipitoisuustaulukoista.4. YHTÄLÖ KANSAINVÄLISTEN ALKOHOLIPITOISUUSTAULUKKOJEN LASKEMISEKSI ETANOLI - VESI-SEOKSILLE Etanoli - vesi-seoksen tiheys "ñ" ilmaistuna kilogrammoissa kuutiometreittäin (kg/m³) lämpötilassa "t" celsiusasteissa saadaan lasketuksi seuraavasta yhtälöstä, joka on- massan "p" suhteellisen osuuden(2) funktio, jolloin p on desimaaliluku,- celsiusasteina (IPTS-68) ilmoitetun lämpötilan "t" funktio,- ja jonka numeeriset kertoimet ilmoitetaan jäljempänä.Tämä yhtälö on pätevä lämpötila-alueella -20-+40 °C.>VIITTAUS KAAVIOON>NUMEERISET KERTOIMET YHTÄLÖSSÄ>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>(1) EYVL N:o L 262, 27.9.1976, s. 143(2) Esimerkki: alkoholipitoisuudelle 12 paino-%, p = 0,12


Avis juridique important

|

31992L0073

Neuvoston direktiivi 92/73/ETY, annettu 22 päivänä syyskuuta 1992, lääkkeitä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annettujen direktiivien 65/65/ETY ja 75/319/ETY soveltamisalan laajentamisesta ja homeopaattisia lääkkeitä koskevista lisäsäännöksistä

Virallinen lehti nro L 297 , 13/10/1992 s. 0008 - 0011 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 23 s. 0187  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 23 s. 0187

NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/73/ETY,annettu 22 päivänä syyskuuta 1992,lääkkeitä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annettujen direktiivien 65/65/ETY ja 75/319/ETY soveltamisalan laajentamisesta ja homeopaattisia lääkkeitä koskevista lisäsäännöksistä EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettänykyiset eroavaisuudet jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten välillä voivat estää homeopaattisten lääkkeiden kauppaa yhteisön sisällä ja johtaa syrjintään ja kilpailun vääristymiseen niiden valmistajien välillä,kaikkien lääkkeiden tuotantoa, jälleenmyyntiä ja käyttöä ohjaavien säännösten varsinaisen päämäärän on oltava kansanterveyden turvaaminen,huolimatta vaihtoehtolääkkeiden asemassa olevista merkittävistä eroista jäsenvaltioissa, tulisi potilaille sallia haluamiensa lääkkeiden saanti antamalla tarpeelliset takuut tuotteiden laadusta ja käyttöturvallisuudesta,virallisessa farmakopeassa kuvattuja ja homeopaattisella menetelmällä valmistettuja antroposofisia lääkkeitä on käsiteltävä rekisteröinnin ja myyntiluvan osalta samalla tavoin kuin homeopaattisia lääkkeitä,direktiivin 65/65/ETY(4) ja toisen direktiivin 75/319/ETY(5) säännökset eivät aina ole homeopaattisille lääkkeille soveltuvia,tietyissä jäsenvaltioissa homeopaattinen lääketiede on virallisesti tunnustettua, kun toisissa jäsenvaltioissa sitä ainoastaan suvaitaan,vaikka homeopaattiset lääkkeet eivät aina ole virallisesti tunnustettuja, määrätään ja käytetään niitä kuitenkin kaikissa jäsenvaltioissa,ensisijaisesti on toivottavaa antaa näiden lääkkeiden käyttäjille hyvin selkeät tiedot niiden homeopaattisesta luonteesta sekä riittävät takeet niiden laadusta ja vaarattomuudesta,homeopaattisten lääkkeiden valmistusta, valvontaa ja tarkastusta koskevat säännökset on yhdenmukaistettava, jotta tehtäisiin mahdolliseksi turvallisten ja hyvälaatuisten lääkkeiden liikkuminen kaikkialla yhteisössä,ottaen huomioon näiden lääkkeiden erityisluonteen, kuten niiden sisältämien vaikuttavien ainesosien erittäin alhaiset pitoisuudet ja vaikeudet soveltaa niihin kliinisiin tutkimuksiin liittyviä tavanomaisia tilastollisia menetelmiä, on toivottavaa säätää erityisestä yksinkertaistetusta rekisteröintimenettelystä niille perinteisille homeopaattisille lääkkeille, jotka saatetaan markkinoille ilman lääkemuodossa esitettyjä terapeuttisia käyttötarkoituksia ja annostuksella, joka ei aiheuta vaaraa potilaalle, jalääkkeiden myyntilupaa säänteleviä tavallisia säännöksiä on kuitenkin sovellettava homeopaattisiin lääkkeisiin, joita pidetään kaupan terapeuttisin käyttötarkoituksin varustettuna tai muodossa, josta voi aiheutua vaaraa, jota täytyy punnita suhteessa haluttuun terapeuttiseen vaikutukseen; erityisesti niiden jäsenvaltioiden, joissa on homeopaattinen perinne, tulisi voida soveltaa erityisiä säännöksiä näiden lääkkeiden turvallisuuden ja tehon osoittamiseen tarkoitettujen testien ja tutkimusten tulosten arviointiin, edellyttäen, että ne ilmoittavat niistä komissiolle,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:I LUKU Soveltamisala 1 artikla 1 Tässä direktiivissä tarkoitetaan 'homeopaattisella lääkkeellä` kaikkia lääkkeitä, jotka on valmistettu valmisteista, aineista tai rakenteista, joita kutsutaan homeopaattisiksi kannoiksi, Euroopan farmakopeassa kuvatun tai, tuon kuvauksen puuttuessa, jäsenvaltioissa tuolla hetkellä virallisesti käytetyissä farmakopeoissa kuvatun homeopaattisen valmistusmenetelmän mukaisesti.2 Homeopaattinen lääke voi sisältää myös useita ainesosia.2 artikla 1 Tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan ihmisille tarkoitettuihin homeopaattisiin lääkkeisiin, lukuun ottamatta tiettyä tapausta varten tehtyjä ja apteekkivalmisteina valmistettuja homeopaattisia lääkkeitä, sellaisina kuin ne määritellään direktiivin 65/65/ETY 1 artiklan 4 ja 5 alakohdassa, sekä homeopaattisia lääkkeitä, jotka täyttävät mainitun direktiivin 2 artiklan 4 kohdassa säädetyt edellytykset.2 Edellä 1 kohdassa tarkoitetut lääkkeet on voitava tunnistaa niiden merkintöjen selkeästä ja helposti luettavasta maininnasta niiden homeopaattisesta luonteesta.II LUKU Valmistus, valvonta ja tarkastus 3 artikla Homeopaattisten lääkkeiden valmistukseen, valvontaan, tuontiin ja vientiin sovelletaan direktiivin 75/319/ETY IV luvun säännöksiä.4 artikla Homeopaattisiin lääkkeisiin sovelletaan direktiivin 75/319/ETY V luvussa säädettyjä valvontatoimenpiteitä ja rangaistuksia sekä saman direktiivin 31 ja 32 artiklan säännöksiä.Saman direktiivin 28 artiklan 1 kohdan b alakohdassa mainittua terapeuttisen tehon osoittamista ei kuitenkaan vaadita tämän direktiivin 7 artiklan mukaisesti rekisteröidyiltä tai, soveltuvissa tapauksissa, 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti sallituilta homeopaattisilta lääkkeiltä.5 artikla Jäsenvaltioiden on toimitettava toisilleen kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen yhteisössä valmistettujen ja markkinoille saatettujen homeopaattisten lääkkeiden laadun ja vaarattomuuden takaamiseksi, ja erityisesti direktiivin 75/319/ETY 30 ja 33 artiklassa tarkoitetut tiedot.III LUKU Markkinoille saattaminen 6 artikla 1 Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteisössä valmistetut ja markkinoille saatettavat homeopaattiset lääkkeet on rekisteröity tai niille on myönnetty lupa 7, 8 ja 9 artiklan mukaisesti. Jokaisen jäsenvaltion on otettava asianmukaisesti huomioon toisen jäsenvaltion aikaisemmat rekisteröinnit ja myönnetyt luvat.2 Jäsenvaltio voi pidättäytyä erityisen, yksinkertaistetun rekisteröintimenettelyn perustamisesta 7 artiklassa tarkoitettuja homeopaattisia lääkkeitä varten. Jäsenvaltion on ilmoitettava tästä komissiolle. Asianomaisen jäsenvaltion on viimeistään 31 päivään joulukuuta 1995 mennessä sallittava alueellaan sellaisten lääkkeiden käyttö, jotka muut jäsenvaltiot ovat rekisteröineet 7 ja 8 artiklan mukaisesti.3 Tämän artiklan 2 kohdassa ja 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen homeopaattisten lääkkeiden mainonnan on oltava ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden mainonnasta 31 päivänä maaliskuuta 1992 annetun direktiivin 92/28/ETY (6) säännösten mukaista, lukuun ottamatta tuon direktiivin 2 artiklan 1 kohtaa.Kuitenkin ainoastaan 7 artiklan 2 kohdassa määriteltyjä tietoja saadaan käyttää tällaisten lääkkeiden mainonnassa.Lisäksi jokainen jäsenvaltio voi kieltää alueellaan minkä tahansa tämän artiklan 2 kohdassa ja 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen homeopaattisten lääkkeiden mainonnan.7 artikla 1 Ainoastaan sellaisiin homeopaattisiin lääkkeisiin, jotka täyttävät kaikki seuraavat edellytykset, voidaan soveltaa erityistä, yksinkertaistettua rekisteröintimenettelyä:- ne annostellaan suun kautta tai ulkoisesti;- lääkkeen merkinnöistä tai mistään niihin liittyvistä tiedoista ei ilmene erityistä terapeuttista käyttötarkoitusta;- niissä on riittävä laimennusaste lääkkeen vaarattomuuden takaamiseksi; erityisesti lääke ei saa sisältää joko enempää kuin yhden 10 000 osan kantatinktuurasta tai enempää kuin yhden sadasosan pienimmästä tavanomaisessa lääkehoidossa (allopatia) käytetystä annoksesta, niiden vaikuttavien ainesosien osalta, joiden mukanaolo allopaattisessa lääkkeessä edellyttää lääkemääräystä.Rekisteröinnin yhteydessä jäsenvaltioiden on määriteltävä lääkkeen luovutusluokittelu.2 Selkeästi mainittujen sanojen "homeopaattinen lääke" lisäksi 1 kohdassa tarkoitettujen lääkkeiden merkinnöissä ja, soveltuvissa tapauksissa, pakkausselosteessa on oltava seuraavat ja ainoastaan seuraavat tiedot:- kannan tai kantojen tieteellinen nimitys, jota seuraa laimennusaste, 1 artiklan 1 kohdan mukaisesti käytetyn farmakopean tunnuksia käyttäen,- markkinoille saattamisesta vastuussa olevan sekä, soveltuvissa tapauksissa, valmistajan nimi ja osoite,- annostelutapa ja, mikäli tarpeen, annostelureitti,- viimeinen käyttöpäivämäärä selkeästi ilmaistuna (kuukausi, vuosi),- lääkemuoto,- myyntipakkauksen sisältö,- erityiset säilytystä koskevat varotoimenpiteet, jos sellaisia on,- erityisvaroitukset, jos tarpeellisia lääkkeen kohdalla,- valmistajan eränumero,- rekisteröintinumero,- homeopaattinen lääke "ilman hyväksyttyjä terapeuttisia käyttötarkoituksia",- varoitus, joka neuvoo käyttäjää kääntymään lääkärin puoleen, jos oireet pysyvät lääkkeen käytön aikana.3 Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, voivat jäsenvaltiot vaatia tietynlaisten merkintöjen käyttämistä osoittamaan:- lääkkeen hinnan,- sosiaalivakuutuslaitosten korvausehdot.4 Direktiivin 65/65/ETY 5 12 artiklassa säädettyjä perusteita ja menettelytapasäännöksiä on sovellettava vastaavalla tavoin homeopaattisten lääkkeiden erityiseen, yksinkertaistettuun rekisteröintimenettelyyn, lukuun ottamatta terapeuttisen vaikutuksen osoittamista.8 artikla Valmisteen markkinoille saattamisesta vastaavan jättämä, erityistä yksinkertaistettua rekisteröintiä koskeva hakemus voi käsittää samasta homeopaattisesta kannasta tai samoista homeopaattisista kannoista johdetun lääkesarjan. Seuraavien asiakirjojen on oltava hakemuksessa, erityisesti asianomaisten valmisteiden farmaseuttisen laadun ja tuote-erien yhdenmukaisuuden osoittamiseksi:- homeopaattisen kannan tai homeopaattisten kantojen tieteellinen nimitys tai muu farmakopeassa sille annettu nimitys, sekä ilmoitus eri annostelureiteistä, lääkemuodoista ja laimennusasteista, jotka on tarkoitus rekisteröidä;- hakemusasiakirjat, jotka kuvaavat kuinka homeopaattinen kanta tai homeopaattiset kannat saadaan ja tarkastetaan ja jotka perustelevat sen/niiden homeopaattisen luonteen riittävän kirjallisuuden pohjalta;- valmistus- ja tarkastusasiakirjat jokaiselle lääkemuodolle sekä kuvaus laimennus- ja potensointimenetelmästä;- valmistuslupa asianomaisille lääkkeille;- jäljennökset mahdollisista rekisteröinneistä ja luvista, jotka on saatu samoille lääkkeille muissa jäsenvaltioissa;- yksi tai useampi näyte tai vedos rekisteröitävien lääkkeiden myyntipakkauksista;- lääkkeen säilyvyyttä koskevat tiedot.9 artikla 1 Muut kuin tämän direktiivin 7 artiklassa tarkoitetut homeopaattiset lääkkeet ovat sallittuja ja ne on merkittävä direktiivin 65/65/ETY 4 21 artiklan, mukaan lukien terapeuttisen vaikutuksen osoittamista koskevat säännökset, ja direktiivin 75/319/ETY 1 7 artiklan mukaisesti.2 Jäsenvaltio voi ottaa käyttöön tai pitää voimassa alueellaan erityisiä, muita kuin 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja säännöksiä homeopaattisten lääkkeiden farmakologisia, toksikologisia ja kliinisiä testejä varten, siinä jäsenvaltiossa harjoitettavan homeopatian periaatteiden ja luonteen mukaisesti.Tässä tapauksessa asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle voimassa olevista erityissäännöksistä.IV LUKU Loppusäännökset 10 artikla 1 Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet 31 päivään joulukuuta 1993 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2 Tässä direktiivissä tarkoitetuista lääkkeistä 1 kohdassa säädetyn päivämäärän jälkeen tehtyjen rekisteröintihakemusten tai markkinoille saattamista koskevaa lupaa koskevien hakemusten on oltava tämän direktiivin säännösten mukaisia.3 Komissio esittää viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1995 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta.11 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 22 päivänä syyskuuta 1992.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaR. NEEDHAM(1) EYVL N:o C 108, 1.5.1990, s. 10EYVL N:o C 244, 19.9.1991, s. 8(2) EYVL N:o C 183, 15.7.1991, s. 322EYVL N:o C 241, 21.9.1992(3) EYVL N:o C 332, 31.12.1990, s. 29(4) EYVL N:o 22, 9.2.1965, s. 369/65. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/341/ETY (EYVL N:o L 142, 25.5.1989, s. 11)(5) EYVL N:o L 147, 9.6.1975, s. 13. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/341/ETY (EYVL N:o L 142, 25.5.1989, s. 11)(6) EYVL N:o L 113, 30.4.1992, s. 13


Avis juridique important

|

31972L0306

Neuvoston direktiivi 72/306/ETY, annettu 2 päivänä elokuuta 1972, ajoneuvojen dieselmoottoreiden päästöjen vähentämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 190 , 20/08/1972 s. 0001 - 0023 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 2 s. 0142  Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1972(III) s. 0846  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 2 s. 0142  Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1972(III) s. 0889  - 0908 Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 2 s. 0033  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 2 s. 0154  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 2 s. 0154

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 2 päivänä elokuuta 1972,ajoneuvojen dieselmoottoreiden päästöjen vähentämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (72/306/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsoo, ettätekniset vaatimukset, jotka moottoriajoneuvojen on kansallisen lainsäädännön mukaan täytettävä, koskevat muun muassa ajoneuvojen dieselmoottoreiden päästöjä,nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen, että jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko voimassa olevien määräystensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti, jotta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussa neuvoston direktiivissä 70/156/ETY (1) säädetty ETY-tyyppihyväksyntämenettely voidaan ottaa käyttöön kaikkien ajoneuvotyyppien osalta, jateknisten vaatimusten osalta on suositeltavaa käyttää Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntöä N:o 24 "ajoneuvojen hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset määräykset, jotka koskevat dieselmoottorikäyttöisten ajoneuvojen moottoreiden päästöjä", joka on 20 päivänä maaliskuuta 1958 tehdyn moottoriajoneuvojen varusteiden ja osien hyväksymisehtojen yhdenmukaistamista ja hyväksymisten vastavuoroista tunnustamista koskevan sopimuksen liitteenä (2),ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTässä direktiivissä "ajoneuvolla" tarkoitetaan kaikkia dieselmoottorikäyttöisiä tieliikenteeseen tarkoitettuja, korilla varustettuja tai ilman sitä olevia vähintään nelipyöräisiä ajoneuvoja, joiden suurin rakenteellinen nopeus on yli 25 km/h, lukuun ottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja, maataloustraktoreita ja -koneita sekä moottorityökoneita.2 artiklaJäsenvaltio ei saa evätä ajoneuvolta ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää ajoneuvon dieselmoottorin päästöihin liittyvistä syistä, jos kyseinen moottori vastaa liitteiden I, II, III, IV ja VI vaatimuksia.3 artiklaTyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että se saa tiedon kaikista liitteessä I olevassa 2.2 kohdassa tarkoitetuista osien tai ominaisuuksien muutoksista. Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on päätettävä, onko muutetulle ajoneuvotyypille tehtävä uusia testejä ja laadittava uusi seloste. Jos nämä testit osoittavat, ettei muutos täytä tässä direktiivissä säädettyjä vaatimuksia, muutoksia ei saa hyväksyä.4 artiklaTarvittavat muutokset liitteiden mukauttamiseksi tekniseen kehitykseen annetaan moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.5 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Lisäksi jäsenvaltioiden on tämän direktiivin tiedoksi antamisen jälkeen huolehdittava siitä, että tieto niiden tässä direktiivissä tarkoitettuja kysymyksiä koskevista keskeisistä laeista, asetuksista ja hallinnollisista määräyksistä, jotka jäsenvaltiot aikovat antaa, toimitetaan komissiolle riittävän ajoissa, jotta se voi esittää huomautuksensa.6 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 2 päivänä elokuuta 1972.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaT. WESTERTERP(1) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1(2) Asiakirja E/ECE/324 - E/ECE/TRANS/505, Rev. 1/Add. 23, 23.8.1971LIITE I(1)MÄÄRITELMÄT, ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN, KORJATUN ABSORPTIOKERTOIMEN TUNNUS, VAATIMUKSET JA TESTIT SEKÄ TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS(1)2 MÄÄRITELMÄTTässä direktiivissä tarkoitetaan:(2.1)2.2 "ajoneuvotyypillä ajoneuvon moottorin aiheuttamien päästöjen rajoittamisen osalta" moottoriajoneuvoja, jotka eivät olennaisesti eroa toisistaan liitteessä II määriteltyjen ajoneuvon ja moottorin ominaisuuksien osalta;2.3 "dieselmoottorilla" puristussytytysperiaatteella toimivaa moottoria;2.4 "kylmäkäynnistyslaitteella" laitetta, joka toiminnallaan tilapäisesti lisää moottoriin syötettävän polttoaineen määrää ja joka on tarkoitettu helpottamaan moottorin käynnistymistä;2.5 "savutusmittarilla" mittalaitetta, jolla jatkuvasti mitataan ajoneuvon tuottamien pakokaasujen kykyä absorboida valoa.3 ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN3.1 Ajoneuvon valmistajan tai tämän edustajan on haettava ETY-tyyppihyväksyntää.3.2 Hakemukseen on liitettävä jäljempänä tarkoitetut asiakirjat kolmena kappaleena ja seuraavat tiedot:3.2.1 kuvaus moottorityypistä liitteessä II tarkoitettuine tietoineen;3.2.2 piirustukset palotilasta ja männän yläosasta.3.3 Moottori ja laitteet, jotka esitetään liitteessä II ja jotka asennetaan hyväksyttävään ajoneuvoon, on toimitettava 5 kohdassa tarkoitettuja hyväksyntätestejä suorittavalle tutkimuslaitokselle. Valmistajan pyynnöstä ja hyväksyntätestejä suorittavan tutkimuslaitoksen suostumuksella voidaan testit kuitenkin suorittaa hyväksyttäväksi esitettyä ajoneuvotyyppiä edustavalla ajoneuvolla.3 a ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄETY-tyyppihyväksyntätodistukseen on liitettävä liitteessä X esitetyn mukainen todistus.4 KORJATUN ABSORPTIOKERTOIMEN TUNNUS(4.1)(4.2)(4.3)4.4 Kaikkiin tämän direktiivin mukaisesti hyväksyttyä tyyppiä oleviin ajoneuvoihin on kiinnitettävä liitteessä X esitetyn tyyppihyväksyntätodistuksen liitteessä tarkoitettuun, näkyvään ja helppopääsyiseen paikkaan suorakulmion muotoinen tunnus, joka sisältää hyväksyntähetkellä kiihdytystestissä saavutettua, korjattua absorptiokerrointa osoittavan lukeman, joka lasketaan liitteessä IV olevassa 3.2 kohdassa tarkoitetulla menetelmällä ja joka ilmaistaan yksiköinä m-1.4.5 Tunnuksen on oltava helposti luettavissa ja pysyvästi merkitty.4.6 Esimerkki tästä tunnuksesta esitetään liitteessä IX.5 VAATIMUKSET JA TESTIT5.1 YleistäOsien, jotka voivat vaikuttaa päästöjen määrään, on oltava siten suunniteltuja, valmistettuja ja asennettuja, että ajoneuvo on tavanomaisessa käytössä, siihen kohdistuvasta tärinästä huolimatta, tämän direktiivin säännösten mukainen.5.2 Kylmäkäynnistyslaitteita koskevat vaatimukset5.2.1 Kylmäkäynnistyslaite on oltava siten suunniteltu ja rakennettu, ettei sitä voida käynnistää tai pitää käynnissä moottorin käydessä tavanomaisesti.5.2.2 Edellä 5.2.1 kohtaa ei sovelleta tapauksiin, joissa jokin seuraavista edellytyksistä täyttyy:5.2.2.1 Moottorin vakiokierrosnopeudella tuottamien pakokaasujen valonabsorptiokertoimet, mitattuna liitteessä III esitetyllä menetelmällä, kylmäkäynnistyslaite toiminnassa, eivät ylitä liitteessä VI vahvistettuja raja-arvoja.5.2.2.2 Kylmäkäynnistyslaitteen toiminnassa pitäminen aiheuttaa moottorin sammumisen kohtuullisen ajan kuluessa.5.3 Päästöjä koskevat vaatimukset5.3.1 Hyväksyntätestiin toimitetun ajoneuvon päästöt on mitattava liitteissä III ja IV esitetyllä kahdella menetelmällä, nimittäin vakionopeuksilla ja kiihdyttämällä suoritetuilla testeillä (2).5.3.2 Jäljempänä liitteessä III selostetulla menetelmällä mitatut päästöt eivät saa ylittää liitteessä VI vahvistettuja raja-arvoja.5.3.3 Sellaisten moottoreiden, joita käytetään pakokaasuahtimella, kiihdytystestissä mitattu absorptiokerroin ei saa ylittää liitteessä VI vahvistettuja raja-arvoja nimellisvirtauksella, joka vastaa suurinta vakionopeustestissä mitattua absorptiokerrointa, lisättynä 0,5-1:llä.5.4 Vastaavien mittauslaitteiden käyttö on sallittua. Jos käytetään muuta kuin liitteessä VII esitetyn mukaista mittauslaitetta, sillä saatujen mittaustulosten vastaavuus kyseistä moottoria käytettäessä on kuitenkin osoitettava.(6)7 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS7.1 Jokaisen tiettyyn sarjaan kuuluvan ajoneuvon on moottorin päästöjen määrään vaikuttavilta osiltaan oltava tyyppihyväksytyn ajoneuvon mukainen.(7.2)7.3 Pääsääntöisesti ajoneuvon ja hyväksytyn tyypin dieselmoottorin päästöjen vastaavuus tarkastetaan tämän direktiivin liitteenä X esitetyn ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen liitteessä annettujen tietojen perusteella. Sen lisäksi:7.3.1 jos tarkastus tehdään sarjasta otetulle ajoneuvolle, testit on tehtävä seuraavasti:7.3.1.1 jos ajoneuvolle ei ole suoritettu sisäänajoa, suoritetaan liitteen IV mukainen kiihdytystesti. Ajoneuvon katsotaan olevan tyyppihyväksytyn ajoneuvon mukainen, jos mitattu absorptiokerroin ei ylitä enempää kuin 0,5 m-1:ä hyväksyntämerkissä olevaa lukemaa.7.3.1.2 jos 7.3.1.1 kohdan mukaisessa testissä mitattu arvo ylittää enemmän kuin 0,5 m-1:iä hyväksyntämerkissä olevan lukeman, kyseistä tyyppiä olevalle ajoneuvolle tai sen moottorille on suoritettava liitteen III mukainen vakionopeustesti, jonka tulokset eivät saa ylittää liitteessä VI vahvistettuja raja-arvoja.(8)(9)(1) Liitteiden teksti on sama kuin Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission säännössä N:o 24; erityisesti alakohtien alajaottelu on sama. Jos säännön N:o 24 jollekin kohdalle ei ole vastinetta tässä direktiivissä, kohdan numero annetaan suluissa(2) Kiihdytystesti on suoritettava sen vuoksi, että viranomaiset, jotka tarkastavat käytössä olevia ajoneuvoja tällä menetelmällä, saavat käyttöönsä vertailuluvunLIITE II>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE IIIVAKIONOPEUSTESTI RAJAMOMENTILLA1 JOHDANTO1.1 Tässä liitteessä esitetään menetelmä päästöjen määrittämiseksi vakionopeuksilla.1.2 Testi voidaan suorittaa joko moottorille tai ajoneuvolle.2 MITTAUSPERIAATE2.1 Moottorin tuottamien pakokaasujen läpinäkymättömyys mitataan täydellä kuormalla moottorin käydessä vakionopeudella. Mittaukset tehdään kuudessa pisteessä, jotka ovat tasaisesti jakautuneet säätimen täydellä kuormalla salliman suurimman kierrosnopeuden ja seuraavista kahdesta suuremman kierrosnopeuden välille:- 45 % suurimman tehon kierrosnopeudesta,- 1 000 r/min.Mittausten ääripisteiden on sijaittava edellä määritettyjä rajanopeuksia vastaavissa pisteissä.2.2 Vapaavalintaisesti kytkettävällä ahtimella varustetulle dieselmoottorille, jonka käyttöönotto automaattisesti lisää moottoriin syötettävän polttoaineen määrää, mittaukset on suoritettava sekä ahdin toiminnassa että se pois kytkettynä.Jokaisella moottorin kierrosnopeudella mittaustulos on suurempi saadusta kahdesta arvosta.3 TESTAUSOLOSUHTEET3.1 Ajoneuvo tai moottori3.1.1 Moottorin tai ajoneuvon on oltava mekaanisesti hyvässä kunnossa. Moottorin on oltava sisäänajettu.3.1.2 Moottori on testattava liitteessä II määrätyillä laitteilla.3.1.3 Moottorin säätöjen on oltava valmistajan ilmoittamissa ja liitteessä II vahvistetuissa arvoissa.3.1.4 Pakojärjestelmässä ei saa olla kuristimia, joiden läpi menevä pakokaasu voisi laimentua.3.1.5 Moottorin on oltava valmistajan ilmoittamassa tavanomaisessa käyttökunnossa. Erityisesti jäähdytysnesteen ja moottoriöljyn on oltava valmistajan ilmoittamassa tavanomaisessa käyntilämpötilassa.3.2 PolttoainePolttoaineen on oltava vertailupolttoainetta, jonka eritelmät on määritelty liitteessä V.3.3 Testauslaboratorio3.3.1 Laboratorion absoluuttinen lämpötila T ilmaistuna Kelvin-asteina, ja ilmanpaine H ilmaistuna torr-asteina on mitattava ja tuloksista on laskettava muuttuja F seuraavien yhtälöiden avulla.>VIITTAUS KAAVIOON>3.3.2 Testi voidaan hyväksyä, jos kerroin F täyttää ehdon: 0,98 ≤ F ≤ 1,02.3.4 Näytteenotto- ja mittauslaitteetPakokaasujen valonabsorptiokerroin on mitattava savutusmittarilla, joka täyttää liitteen VII vaatimukset ja joka on asennettu liitteen VIII mukaisesti.4 RAJA-ARVOT4.1 Jokaiselle kuudelle mittausnopeudelle, jolla absorptiokerroin on mitattu 2.1 kohdan mukaisesti, lasketaan nimelliskaasuvirtaus G litraa/s seuraavia kaavoja käyttäen:>TAULUKON PAIKKA>jossa:V = moottorin sylinteritilavuus litroina,n = moottorin kierrosnopeus r/min.4.2 Pakokaasujen absorptiokerroin ei saa yhdessäkään kuudesta mittauspisteestä ylittää liitteen VI taulukossa vahvistettuja raja-arvoja. Jos nimellisvirtaus ei ole mikään taulukossa mainituista arvoista, raja-arvo määritetään interpoloimalla suhteellisten osien periaatteella.>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE IVKIIHDYTYSTESTI1 TESTAUSOLOSUHTEET1.1 Testi on suoritettava ajoneuvolle tai moottorille, jolle on tehty liitteen III mukainen vakionopeustesti.1.1.1 Jos moottoria testataan moottoritestipenkissä, testi on suoritettava mahdollisimman pian vakionopeuksilla tehdyn savutusmittauksen jälkeen. Erityisesti jäähdytysnesteen ja voiteluöljyn on oltava valmistajan ilmoittamissa tavanomaisissa käyntilämpötiloissa.1.1.2 Jos testi suoritetaan paikallaan olevalle ajoneuvolle, moottori on ensin ajettava tavanomaiseen käyntilämpötilaan ajamalla tiellä tavanomaisissa toimintaolosuhteissa. Testi on suoritettava mahdollisimman pian ajon jälkeen.1.2 Palotilaa ei saa jäähdyttää tai liata pitkällä joutokäynnillä ennen testin suorittamista.1.3 Testausolosuhteiden on oltava liitteessä III olevassa 3.1, 3.2 ja 3.3 kohdassa määritettyjen mukaiset.1.4 Testausolosuhteiden on oltava liitteessä III olevan 3.4 kohdan määritetyt ja näytteenotossa ja mittauksessa on käytettävä kohdassa tarkoitettua laitetta.2 TESTAUSMENETELMÄT2.1 Jos testi suoritetaan testipenkissä, moottori on irrotettava jarrusta, joka korvataan joko osilla, jotka pyörivät ajoneuvossa vaihteen ollessa vapaalla, tai kappaleella, joka hitausmomentiltaan vastaa niitä.2.2 Jos testi suoritetaan ajoneuvolle, vaihteen on oltava vapaalla ja voimansiirto moottorin ja vaihteiston välillä kytkettynä.2.3 Moottorin käydessä joutokäyntiä kaasupoljinta painetaan nopeasti, mutta ei rajusti, ruiskutuspumpun suurimman mahdollisen syötön aikaansaamiseksi. Kaasupoljin pidetään pohjassa, kunnes moottori saavuttaa suurimman kierrosnopeutensa ja säädin alkaa toimia. Heti tämän nopeuden saavuttamisen jälkeen kaasupoljin vapautetaan ja odotetaan, kunnes moottori palautuu joutokäyntinopeuteen ja savutusmittarin lukema laskee vastaavasti.2.4 Edellä 2.3 kohdan mukainen toimenpide toistetaan vähintään kuusi kertaa pakojärjestelmän puhdistamiseksi ja mahdollisesti tarvittavien mittauslaitteen säätöjen suorittamiseksi. Kussakin peräkkäisessä kiihdytyksessä luettu savutuksen suurin arvo merkitään muistiin ja testiä toistetaan, kunnes arvot vakiintuvat tietylle tasolle. Kiihdytysten välisten joutokäyntijaksojen aikana syntyviä lukemia ei oteta huomioon. Arvojen katsotaan vakiintuneen, kun neljä peräkkäistä lukemaa ei eroa toisistaan enempää kuin 0,25 m-1:ä eikä muodosta laskevaa sarjaa. Absorptiokertoimeksi XM merkitään näiden neljän arvon aritmeettinen keskiarvo.2.5 Ahtimella varustetuissa moottoreissa noudatetaan tarvittaessa seuraavia erityisvaatimuksia:2.5.1 Moottoreille, joissa käytetään mekaanista, toiminnasta poiskytkettävää ahdinta, suoritetaan kaksi täydellistä testisarjaa, joista toisessa ahdin on käytössä ja toisessa irtikytkettynä. Testin tulokseksi merkitään suurempi edellä tarkoitetuista arvoista.2.5.2 Moottoreille, joissa ahdin voidaan kytkeä pois toiminnasta kuljettajan käyttämällä ohitusventtiilillä, suoritettavat testit on tehtävä ohitusventtiili avattuna ja suljettuna. Testin tulokseksi merkitään suurempi näin saaduista arvoista.3 ABSORPTIOKERTOIMEN KORJATUN ARVON MÄÄRITTÄMINEN3.1 MerkinnätXM = absorptiokertoimen arvo kiihdytystestissä, mitattuna tässä liitteessä olevan 2.4 kohdan mukaisesti.XL = absorptiokertoimen korjattu arvo kiihdytystestissä.SM = vakionopeudella mitattu absorptiokertoimen arvo (liitteessä III oleva 2.1 kohta), joka on lähinnä samaa nimellisvirtausta vastaavaa raja-arvoa.SL = absorptiokertoimen arvo nimellisvirtaukselle (liitteessä III oleva 4.2 kohta), joka vastaa arvon SM antanutta mittauspistettä.L = savutusmittarin tehollinen valon kulkema matka.3.2 Kun absorptiokerroin ilmaistaan yksiköinä m-1 ja valon kulkema tehollinen matka metreinä, korjatun arvon XL antaa pienempi seuraavasta kahdesta lausekkeesta:X'L = >NUM>SL>DEN>SM  7 XM tai X″L = XM + 0,5LIITE VHYVÄKSYNTÄTESTEISSÄ JA TUOTANNON VASTAAVUUTTA KOSKEVISSA TESTEISSÄ KÄYTETTÄVÄLLE POLTTONESTEELLE ASETETTAVAT LAATUVAATIMUKSET>TAULUKON PAIKKA>LIITE VIVAKIONOPEUSTESTISSÄ SOVELLETTAVAT RAJA-ARVOT>TAULUKON PAIKKA>LIITE VIISAVUTUSMITTARIN OMINAISUUDET1 SOVELTAMISALATässä liitteessä määritetään liitteiden III ja IV mukaisissa testeissä käytettävälle savutusmittarille asetettavat vaatimukset.2 SAVUTUSMITTARIN PERUSVAATIMUKSET2.1 Mitattava kaasu on suljettava tilaan, jonka sisäseinät ovat valoa heijastamattomat.2.2 Mitattaessa valon kaasun läpi kulkemaa tehollista matkaa, on otettava huomioon myös valolähteen ja valokennon suojarakenteiden vaikutus. Tämä tehollinen matka on merkittävä laitteeseen.2.3 Savutusmittarin näyttölaitteessa on oltava kaksi asteikkoaluetta, joista toinen osoittaa valon absoluuttisen absorption alueella 0-∞ (m-1) ja toinen lineaarisesti alueella 0-100. Molempien alueiden on näytettävä lukemaa 0, kun valon kulku on täysin estetty.3 RAKENNETTA KOSKEVAT VAATIMUKSET3.1 YleistäSavutusmittarin rakenteen on oltava sellainen, että vakionopeudella suoritettavissa mittauksissa mittaustila on täyttynyt tasaisesti savulla.3.2 Savukammio ja savutusmittarin kotelo3.2.1 Ulkopuolisen valon tai heijastumien pääsy valokennolle on oltava mahdollisimman vähäistä (esimerkiksi savukammion sisäpinnat on päällystettävä mattamustalla ja rakenteen on oltava valoa läpäisemätön).3.2.2 Mittarin optisten ominaisuuksien on oltava sellaiset, että ulkoisen hajavalon ja heijastumien yhteinen vaikutus ei ylitä yhtä lineaarisen asteikon yksikköä kammion ollessa täytetty savulla, jonka absorptiokerroin on likimain 1,7 m-1.3.3 ValolähdeValolähteenä on oltava hehkulamppu, jonka värilämpötila on 2 800-3 250 °K.3.4 Vastaanotin3.4.1 Vastaanottimeen on kuuluttava valokenno, jonka spektrinen vastekäyrä vastaa ihmissilmän valoherkkyyttä (suurin vaste alueella 550/570 nm; vähemmän kuin 4 % suurimmasta vasteesta, joka on vähemmän kuin 430 nm ja enemmän kuin 680 nm).3.4.2 Mittarin sähköisen rakenteen, mukaan lukien näyttölaite, on oltava sellainen, että valokennon ulostulovirta on mahdollisimman lineaarinen vastaanotetun valon tiheyteen nähden valokennon koko toiminta-alueella.3.5 Mittausasteikot3.5.1 Valon absorptiokerroin k lasketaan kaavalla Ö = Ö  7 e-kL, jossa L on valon mitattavassa kaasussa kulkema tehollinen matka, Ö° ominaisvalovuo ja Ö hetkellinen valovuo. Jos matkaa L ei voida suoraan mitata savutusmittarin geometrisesta rakenteesta, se määritetään- joko kuvatulla menettelyllä 4 kohdassa, taikka- vertaamalla toiseen savutusmittariin, jonka tehollinen matka tunnetaan.3.5.2 Lineaarisen 0-100 -asteikon ja valon absorptiokertoimen k välinen suhde saadaan kaavalla:>VIITTAUS KAAVIOON>jossa N on lineaarisen asteikon lukema ja k absorptiokertoimen vastaava arvo.3.5.3 Asteikolta on voitava lukea absorptiokerroin, jonka arvo on 1,7 m-1, 0,025 m-1 tarkkuudella.3.6 Mittauslaitteen säätö ja testaus3.6.1 Mittauslaitteen sähköisen osan ja näyttölaitteen on oltava siten säädettävissä, että osoitin voidaan nollata, kun valo kulkee puhtaalla ilmalla täytetyn savukammion läpi tai kammiolla on muuten vastaavat ominaisuudet.3.6.2 Lampun ollessa sammutettuna ja mittauspiiri avattuna tai oikosuljettuna, absorptiokertoimen on osoitettava lukemaa ∞ ja sen on pysyttävä lukemassa ∞, kun mittauspiiri kytketään uudelleen toimintaan.3.6.3 Väliarvon tarkastus suoritetaan sijoittamalla mittauskammioon varjostin, jonka valon absorptiokerroin k tunnetaan ja joka on alueella 1,6 m-1 - 1,8 m-1, mitattuna 3.5.1 kohdan mukaisesti. Kerroin k on tunnettava 0,025 m-1 tarkkuudella. Tarkastuksella todetaan, että laitteella mitattu arvo ei poikkea enempää kuin 0,05 m-1 todellista arvosta.3.7 Savutusmittarin vaste3.7.1 Sähköisen piirin vasteajan on oltava 0,9 - 1,1 s. Vasteajalla tarkoitetaan aikaa, joka kuluu siihen asti, kun laite osoittaa 90 % täydestä näyttämästä, kun laitteeseen asennetaan täysin valoa läpäisemätön varjostin.3.7.2 Sähköisen piirin on oltava siten vaimennettuna, että ensimmäinen ylitysheilahdus hetkellisen muutoksen (esimerkiksi kalibrointivarjostimen asennus) jälkeen ei ole enempää kuin 4 % todellisesta lukemasta lineaarisella asteikolla.3.7.3 Savukammion fyysisistä ominaisuuksista johtuva vasteaika on aika, joka kuluu kaasun virtauksen alkuhetkestä siihen hetkeen, kun kammio on täysin täyttynyt. Tämä aika saa olla enintään 0,4 s.3.7.4 Tämän kohdan määräyksiä sovelletaan ainoastaan kiihdytystesteissä käytettäviin savutusmittareihin.3.8 Mitattavan kaasun ja huuhteluilman paine3.8.1 Mittauskammiossa olevan pakokaasun paine saa poiketa ulkoilman paineesta enintään 75 mmH20.3.8.2 Mitattavan kaasun ja huuhteluilman paine ei saa aiheuttaa absorptiokertoimeen yli 0,05 m-1 muutosta kaasulla, jonka absorptiokerroin on 1,7 m-1.3.8.3 Savutusmittarissa on oltava mittauskammion paineenmittauslaitteisto.3.8.4 Kaasun ja huuhteluilman paineen sallitut vaihtelurajat mittauskammiossa määrää laitteen valmistaja.3.9 Mitattavan kaasun lämpötila3.9.1 Mittaushetkellä mitattavan kaasun lämpötilan on oltava mittauskammion kaikissa kohdissa vähintään 70 °C:n ja laitteen valmistajan ilmoittaman enimmäislämpötilan välillä siten, etteivät lukemat tällä lämpötila-alueella muutu enempää kuin 0,1 m-1, kun kammio on täytetty kaasulla, jonka absorptiokerroin on 1,7 m-1.3.9.2 Savutusmittarissa on oltava mittauskammion lämpömittari.4 SAVUTUSMITTARIN TEHOLLINEN MATKA "L"4.1 Yleistä4.1.1 Joissakin savutusmittarityypeissä valolähteen ja valokennon tai niitä suojaavien läpinäkyvien osien välissä oleva kaasu ei ole tasaisen läpikuultamatonta. Tällöin käytetään arvoa, jolla tasaisen läpikuultamaton kaasupatsas antaa saman absorptiokertoimen kuin kammioon tavallisesti jakautunut kaasu.4.1.2 Tehollinen matka saadaan vertaamalla tavanomaisesti toimivan savutusmittarin lukemaa N savutusmittariin, jonka kammio on muotoiltu siten, että vertailukaasu täyttää kammion hyvin ja sen tehollinen matka L° on tarkkaan tunnettu. Tällaisen savutusmittarin lukema merkitään N°.4.1.3 Nollakohdan siirtymän vaikutuksen poistamiseksi on suoritettava useita mittauksia nopeasti peräkkäin.4.2 Matkan määritysmenetelmä4.2.1 Testauskaasuna käytetään tasaisesti läpäisevää pakokaasua tai valoa absorboivaa kaasua, joka tiheydeltään vastaa pakokaasua.4.2.2 Kaasupatsas, jonka pituus vastaa savutusmittarin matkaa L°, joka voidaan täyttää tasaisesti testikaasulla ja jonka päät ovat kohtisuorassa valonsädettä vastaan, on määritettävä tarkasti. Pituuden L° on likimain vastattava savutusmittarin tehollista matkaa.4.2.3 Mittauskammiossa olevan vertailukaasun lämpötila on mitattava.4.2.4 Näytteenottolinjaan voidaan tarvittaessa asentaa kompaktirakenteinen vaimennuskammio, jonka tilavuus on riittävä pakokaasujen painevaihtelujen tasaamiseksi. Se asennetaan mahdollisimman lähelle keräysputkea. Myös jäähdytintä voidaan käyttää. Vaimennuskammio ja jäähdytin eivät saa vaikuttaa pakokaasun koostumukseen.4.2.5 Tehollisen matkan määritystestiin sisältyy mittaus vuorotellen vertailukaasulla tavanomaisesti toimivalla savutusmittarilla ja 4.1.2 kohdan mukaisesti muutetulla laitteella.4.2.5.1 Savutusmittarin lukema rekisteröidään jatkuvasti piirturilla, jonka vasteaika on sama tai lyhyempi kuin savutusmittarin vasteaika.4.2.5.2 Savutusmittarin toimiessa tavanomaisesti, lukema lineaarisella asteikolla on N ja kaasun keskilämpötila Kelvin-asteina on T.4.2.5.3 Samalla vertailukaasulla täytetyllä kaasupatsaalla, jonka pituus on L°, lukema on N° ja kaasun keskilämpötila T°.4.2.6 Tehollinen matka lasketaan kaavasta:>VIITTAUS KAAVIOON>4.2.7 Testi on toistettava vähintään neljällä vertailukaasulla, jotka antavat tasaisesti jakautuneet lukemat lineaarisen asteikon alueella 20-80.4.2.8 Savutusmittarin tehollinen matka L on 4.2.6 kohdan mukaisesti saatujen tehollisten pituuksien aritmeettinen keskiarvo.>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE VIIISAVUTUSMITTARIN ASENNUS JA KÄYTTÖ1 SOVELTAMISALATässä liitteessä määritetään savutusmittareiden asennus ja käyttö liitteissä III ja IV esitettyjä testejä varten.2 NÄYTTEITÄ OTTAVA SAVUTUSMITTARI2.1 Asennus vakionopeustestejä varten2.1.1 Keräysputken poikkipinta-alan suhde pakoputken poikkipinta-alaan on oltava vähintään 0,05. Pakoputken[008e] vastapaine keräysputken sisäänmenosta mitattuna ei saa olla yli 75 mm vettä.2.1.2 Keräysputken on oltava putki, jonka etupään avoin aukko on pakoputken tai mahdollisen jatkoputken akselin suuntainen. Se on sijoitettava paikkaan, jossa savun jakautuminen pakokaasuissa on likimain tasainen. Tämän saavuttamiseksi keräysputki on sijoitettava mahdollisimman etäälle pakoputkistosta tai tarvittaessa jatkoputkeen siten, että jos D on pakoputken pään halkaisija, niin ennen keräysputkea on vähintään 6 D:n ja sen jälkeen vähintään 3 D:n pituinen suora osuus. Jos jatkoputkea käytetään, liitoksen on oltava tiivis.2.1.3 Pakoputken paineen ja näytteenottolinjassa tapahtuvan paineenalennuksen vaikutusten on oltava sellaiset, että keräysputken ottama näyte vastaa melko tarkasti isokineettisellä menetelmällä otettua näytettä.2.1.4 Näytteenottolinjaan voidaan tarvittaessa asentaa kompaktirakenteinen riittävän suuri paisuntasäiliö painevaihtelujen vaimentamiseksi. Se on asennettava mahdollisimman lähelle keräysputkea. Myös jäähdytintä voidaan käyttää. Vaimennin ja jäähdytin eivät saa vaikuttaa pakokaasun koostumukseen.2.1.5 Pakoputkistoon voidaan keräysputken jälkeen asentaa läppäventtiili ja vastaava, vähintään 3 D:n etäisyydelle keräysputkesta pakokaasujen paineen nostamiseksi.2.1.6 Keräysputken, jäähdyttimen, paisuntasäiliön (jos sellainen vaaditaan) ja savutusmittarin välillä olevien yhdysputkien on oltava mahdollisimman lyhyitä liitteessä VII olevassa 3.8 ja 3.9 kohdassa tarkoitettujen paine- ja lämpötilavaatimusten täyttämiseksi. Putken on oltava nouseva keräysputkesta savutusmittariin päin ja siinä ei saa olla jyrkkiä mutkia. Jos savutusmittariin ei kuulu ohitusventtiiliä, sellainen on asennettava putkeen.2.1.7 Testin aikana on huolehdittava, että liitteessä VII olevan 3.8 kohdan painevaatimukset ja 3.9 kohdan lämpötilavaatimukset täyttyvät.2.2 Asennus kiihdytystestejä varten2.2.1 Keräysputken poikkipinta-alan suhde pakoputken poikkipinta-alaan on oltava vähintään 0,05. Pakoputken vastapaine keräysputken sisäänmenosta mitattuna ei saa olla yli 75 mm vettä.2.2.2 Keräysputken on oltava putki, jonka etupään avoin aukko on pakoputken tai mahdollisen jatkoputken akselin suuntainen. Se on sijoitettava paikkaan, jossa savun jakautuminen pakokaasuissa on likimain tasainen. Tämän saavuttamiseksi keräysputki on sijoitettava mahdollisimman etäälle pakoputkistosta tai tarvittaessa jatkoputkeen siten, että jos D on pakoputken pään halkaisija, niin ennen keräysputkea on vähintään 6 D:n ja sen jälkeen vähintään 3 D:n pituinen suora osuus. Jos jatkoputkea käytetään, liitoksen on oltava tiivis.2.2.3 Näytteenottojärjestelmän on oltava sellainen, että kaikilla mittauskierrosnopeuksilla savutusmittarin mittaaman näytteen paine täyttää liitteessä VII olevassa 3.8.2 kohdassa vahvistetut vaatimukset. Tämä voidaan tarkastaa mittaamalla paine moottorin joutokäynnillä ja sen suurimmalla kierrosnopeudella kuormittamattomana. Savutusmittarin rakenteen mukaan paine säädetään pakoputkessa olevalla läppäventtiilillä sen kuristuspinta-alaa muuttamalla. Pakoputkiston vastapaine keräysputken suulla ei saa olla enempää kuin 75 mm vettä.2.2.4 Savutusmittarin liitosputkien on oltava mahdollisimman lyhyitä. Putken on oltava nouseva keräysputkesta savutusmittariin päin ja siinä ei saa olla jyrkkiä mutkia. Putkeen voidaan asentaa ohitusventtiili ennen savutusmittaria mittarin erottamiseksi pakokaasuvirtauksesta silloin, kun mittauksia ei suoriteta.3 TÄYSVIRTAUSSAVUTUSMITTARIVakionopeus- ja kiihdytysmittauksissa on kiinnitettävä huomiota ainoastaan seuraaviin yleisiin seikkoihin:3.1 Savutusmittarin ja pakoputkiston välisten liitosten on oltava tiiviit.3.2 Savutusmittarin liitosputkien on oltava mahdollisimman lyhyet, kuten näytteitä ottavilta savutusmittareilta vaaditaan. Putkiston on oltava nouseva pakoputkesta savutusmittariin päin ja siinä ei saa olla jyrkkiä mutkia. Putkeen voidaan asentaa ohitusventtiili ennen savutusmittaria mittarin erottamiseksi pakokaasuvirtauksesta silloin, kun mittauksia ei suoriteta.3.3 Ennen savutusmittaria voi myös olla tarpeen asentaa jäähdytin.LIITE IXESIMERKKI KORJATUN ABSORPTIOKERTOIMEN TUNNUKSESTA >VIITTAUS KAAVIOON>Edellä esitetty tunnus osoittaa, että korjattu absorptiokerroin on 1,30 m-1.>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE X>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>


Avis juridique important

|

31977L0504

Neuvoston direktiivi 77/504/ETY annettu 25 päivänä heinäkuuta 1977 puhdasrotuisista jalostusnaudoista

Virallinen lehti nro L 206 , 12/08/1977 s. 0008 - 0010 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 9 s. 0049  Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 19 s. 0058  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 9 s. 0049  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 13 s. 0024  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 13 s. 0024

NEUVOSTON DIREKTIIVI annettu 25 päivänä heinäkuuta 1977 puhdasrotuisista jalostusnaudoista (77/504/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettäkarjataloudella on hyvin tärkeä asema yhteisön maataloudessa ja tyydyttävät tulokset tällä alalla riippuvat suurelta osalta puhdasrotuisten jalostuseläinten käyttämisestä,useimmat jäsenvaltiot ovat tähän asti pyrkineet osana kansallista jalostuspolitiikkaansa edistämään karjantuotantoa rajoitetulla määrällä rotuja tiettyjen kotieläinjalostuksen standardien mukaan; rodut ja standardit vaihtelevat jäsenvaltiosta toiseen; nämä erot haittaavat yhteisön sisäistä kauppaa,poistamalla nämä erot lisättäisiin maatalouden tuottavuutta tällä alalla, yhteisön sisäinen puhdasrotuisten jalostuseläinten kauppa olisi asteittain vapautettava; kaupan täydelliseksi vapauttamiseksi edellytetään lisää yhdenmukaistamista myöhemmin, erityisesti jalostukseen hyväksymisen osalta,jäsenvaltioilla on oltava mahdollisuus vaatia yhteisön menettelyn mukaisesti tehtyjen polveutumistodistusten esittämistä,olisi toteutettava täytäntöönpanotoimenpiteet tietyillä teknisillä aloilla; tällaisten toimenpiteiden toteuttamiseksi olisi säädettävä menettelystä jäsenvaltioiden ja komission välisen tiiviin yhteistyön toteuttamiseksi pysyvässä kotieläinjalostusta käsittelevässä komiteassa; siihen saakka kunnes nämä täytäntöönpanotoimenpiteet annetaan on näillä aloilla tällä hetkellä voimassa olevien säännösten pysyttävä muuttumattomina, jaon varmistuttava siitä, ettei kolmansista maista peräisin olevia puhdasrotuisia jalostusnautoja voida tuoda maahan lievemmin edellytyksin kuin ne, joita sovelletaan yhteisössä.ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan:a) `puhdasrotuisella jalostusnaudalla` nautaeläintä, jonka vanhemmat ja isovanhemmat on merkitty tai rekisteröity saman rodun kantakirjaan ja joka itse on joko merkitty tai rekisteröity ja merkittävissä kantakirjaan;b) `kantakirjalla` kirjaa, rekisteriä, tiedostoa tai tietovälinettä,- jota ylläpitää jalostajien järjestö tai yhdistys, joka on virallisesti tunnustettu siinä jäsenvaltiossa, jossa jalostajien järjestö tai yhdistys on perustettu ja- johon merkitään tai rekisteröidään määrätyn nautarodun puhdasrotuiset jalostuseläimet mukaan lukien maininta niiden polveutumisesta.2 artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava, ettei kotieläinjalostuksen perusteilla kielletä, rajoiteta tai estetä:- puhdasrotuisten jalostusnautojen yhteisön sisäistä kauppaa;- puhdasrotuisten jalostusnautojen siemennesteen ja alkioiden yhteisön sisäistä kauppaa;- kantakirjojen perustamista edellyttäen, että ne täyttävät 6 artiklassa vahvistetut edellytykset;- kantakirjoja pitävien järjestöjen tai yhdistysten tunnustamista 6 artiklan mukaisesti;- keinosiemennykseen käytettävien sonnien yhteisön sisäistä kauppaa, ellei 3 artiklasta muuta johdu.3 artikla Neuvosto antaa komission ehdotuksesta ennen 1 päivää heinäkuuta 1980 yhteisön säännökset puhdasrotuisten jalostusnautojen hyväksymisestä siitokseen.Siihen saakka kunnes nämä säännökset tulevat voimaan puhdasrotuisten jalostusnautojen hyväksyminen siitokseen, sonnien hyväksyminen keinosiemennykseen sekä siemennesteen ja alkioiden käyttäminen jää säänneltäväksi kansallisessa lainsäädännössä sillä edellytyksellä, että lainsäädäntö ei saa olla rajoittavampi kuin se lainsäädäntö, jota sovelletaan puhdasrotuisiin jalostusnautoihin, siemennesteeseen ja alkioihin määrämaana olevassa jäsenvaltiossa.4 artikla Jäsenvaltion virallisesti tunnustamat jalostajien järjestöt tai yhdistykset eivät saa vastustaa muista jäsenvaltioista olevien puhdasrotuisten jalostusnautojen merkitsemistä kantakirjoihinsa edellyttäen, että ne vastaavat 6 artiklan mukaisesti vahvistettuja vaatimuksia.5 artikla Jäsenvaltiot voivat vaatia, että yhteisön sisäisessä kaupassa puhdasrotuisten jalostusnautojen sekä näiden eläinten siemennesteen ja alkioiden mukana on 8 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti laaditun mallin mukainen polveutumistodistus, erityisesti eläinjalostuksen suorittamisen osalta.6 artikla 1. Jäljempänä 8 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti on määritettävä:- nautaeläimen yksilötulosten seurannan ja jalostusarvon arvioinnin menetelmät;- perusteet jalostajien järjestöjen ja yhdistysten tunnustamiselle;- perusteet kantakirjojen perustamiselle;- perusteet kantakirjoihin merkitsemiselle;- tiedot, jotka on esitettävä polveutumistodistuksessa.2. Siihen saakka kunnes 1 kohdan ensimmäisessä, toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa edellytetyt säännökset tulevat voimaan:a) muiden jäsenvaltioiden on tunnustettava kussakin jäsenvaltiossa suoritettavat, 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetut, tällä hetkellä olemassa olevat viralliset tarkastukset ja kantakirjat;b) jalostajien järjestöjen ja yhdistysten tunnustaminen jäsenvaltiossa tällä hetkellä voimassa olevien sääntöjen alaiseksi,c) uusien kantakirjojen käyttöön ottamisen on edelleen täytettävä tällä hetkellä jäsenvaltioissa voimassa olevat edellytykset.7 artikla Siihen saakka kunnes alaa koskevat yhteisön säännökset pannaan täytäntöön kolmansista maista peräisin olevien puhdasrotuisten jalostusnautojen tuonnissa sovellettavat edellytykset eivät saa olla suositumpia kuin ne, jotka ovat voimassa yhteisön sisäisessä kaupassa.Jäsenvaltiot eivät saa sallia kolmansista maista peräisin olevien puhdasrotuisten jalostusnautojen tuontia, ellei niiden mukana ole polveutumistodistusta, jossa todistetaan, että ne on kantakirjaan merkitty tai rekisteröity vientimaana olevassa kolmannessa maassa. On edellytettävä todistetta siitä, että eläimet ovat joko merkityt tai rekisteröidyt ja merkittävissä kantakirjaan yhteisössä.8 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa neuvoston päätöksellä 77/505/ETY perustetun pysyvän kotieläinjalostusta käsittelevän komitean, jäljempänä `komitea`, käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä viipymättä.2. Komiteassa jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunnot annetaan 41 äänen enemmistöllä.4. Komissio päättää toimenpiteistä ja soveltaa niitä heti, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset. Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai jos lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.Jos kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, neuvosto ei ole ratkaissut asiaa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä ja soveltaa niitä välittömästi, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt mainittuja toimenpiteitä.9 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään tammikuuta 1979 mennessä ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.10 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 25 päivänä heinäkuuta 1977.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaH. SIMONET(1) EYVL N:o C 76, 3.7.1974, s. 52(2) EYVL N:o C 116, 30.9.1974, s. 33


Avis juridique important

|

31988L0661

Neuvoston direktiivi 88/661/ETY, annettu 19 päivänä joulukuuta 1988, jalostussikoihin sovellettavista kotieläinjalostuksen standardeista

Virallinen lehti nro L 382 , 31/12/1988 s. 0036 - 0038 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 28 s. 0096  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 28 s. 0096

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 19 päivänä joulukuuta 1988,jalostussikoihin sovellettavista kotieläinjalostuksen standardeista (88/661/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäsikojen jalostuksella ja tuotannolla on hyvin tärkeä asema yhteisön maataloudessa; ne voivat olla tulolähde osalle maatalousväestöä,sikojen tuotantoa olisi edistettävä; tyydyttävät tulokset tällä alalla riippuvat suurelta osin siitä, että käytetään puhdasrotuisia tai risteytettyjä jalostussikoja,useimmat jäsenvaltiot ovat tähän asti pyrkineet osana kansallista jalostuspolitiikkaansa edistämään karjantuotantoa tiettyjen kotieläinjalostuksen standardien mukaan; erot näiden politiikkojen toteuttamisessa voivat haitata yhteisön sisäistä kauppaa,poistamalla nämä erot lisättäisiin maatalouden tuottavuutta tällä alalla, yhteisön sisäinen kauppa olisi kaikkien jalostussikojen osalta asteittain vapautettava; täydellinen kaupan vapauttaminen edellyttää myöhemmin lisää yhdenmukaistamista, erityisesti koskien edellytyksiä jalostukseen hyväksymiselle ja kantakirjoihin tai rekistereihin merkitsemiselle,jäsenvaltioilla on oltava mahdollisuus vaatia yhteisön menettelyn mukaisesti tehtyjen todistusten esittämistä,olisi toteutettava täytäntöönpanotoimenpiteitä; olisi säädettävä menettelystä jäsenvaltioiden ja komission välisen tiiviin yhteistyön toteuttamiseksi neuvoston päätöksellä 77/505/ETY(4) perustetussa pysyvässä kotieläinjalostusta käsittelevässä komiteassa,jäsenvaltiot voivat jatkaa perustamissopimuksen yleisten sääntöjen kanssa yhdenmukaisten kansallisten säännöstensä soveltamista, kunnes komitea tekee lisäpäätöksiä,on varmistuttava siitä, ettei kolmansista maista peräisin olevia jalostussikoja voida tuoda maahan yhteisössä sovellettavia suositummilla edellytyksillä, jaEspanjassa ja Portugalissa vallitsevat erityiset olosuhteet huomioon ottaen on tarpeen säätää tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi lisämääräaika,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:I LUKU Määritelmät 1 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan:a) `puhdasrotuisella jalostussialla` sikaeläintä, jonka vanhemmat ja isovanhemmat on merkitty tai rekisteröity saman rodun kantakirjaan ja joka itse on merkitty tai rekisteröity ja merkittävissä sellaiseen kantakirjaan;b) `risteytetyllä jalostussialla` sikaeläintä, joka täyttää seuraavat edellytykset:1) se on tuotettu tarkoituksellisesti risteyttämällä:- puhdasrotuisia jalostussikoja eri roduista tai linjoista,- eläimiä, jotka itse ovat syntyneet eri rotujen tai linjojen risteytyksestä tai- puhdasrotuisia eläimiä ja eläimiä jostakin edellä olevasta ryhmästä;2) sen on oltava merkitty rekisteriin;c) `kantakirjalla` kirjaa, tiedostoa tai tietovälinettä,- jota pitää jalostajien yhdistys, joka on virallisesti sen jäsenvaltion hyväksymä, jossa yhdistys on perustettu tai kyseisen jäsenvaltion viranomaisten hyväksymä;jäsenvaltio voi kuitenkin myös edellyttää, että kantakirjaa pitää jalostusjärjestö, joka on sen jäsenvaltion virallisesti hyväksymä, jossa yhdistys on perustettu,- johon merkitään tai rekisteröidään tietyn rodun puhdasrotuiset jalostussiat mukaan lukien maininta niiden polveutumisesta;d) `rekisterillä` kirjaa, tiedostoa tai tietovälinettä:- jota pitää jalostajien yhdistys, jalostusjärjestö tai yksityinen yritys, joka on kyseisessä jäsenvaltiossa perustettu ja virallisesti hyväksytty taikka kyseisen jäsenvaltion virallinen laitos,- johon merkitään risteytetyt jalostussiat ja mukaan lukien maininta niiden polveutumisesta.II LUKU Säännöt puhdasrotuisten jalostussikojen yhteisön sisäiselle kaupalle 2 artikla 1 Jäsenvaltiot eivät saa kotieläinjalostuksen perusteilla kieltää, rajoittaa tai estää:- puhdasrotuisten jalostussikojen tai niiden siemennesteen, munasolujen ja alkioiden yhteisön sisäistä kauppaa,- kantakirjojen perustamista edellyttäen, että ne täyttävät 6 artiklassa vahvistetut edellytykset,- edellä 1 artiklan c kohdassa tarkoitettujen, 6 artiklan mukaisesti kantakirjoja perustavien tai pitävien jalostajien yhdistysten tai jalostusjärjestöjen virallista hyväksymistä.2 Jäsenvaltiot voivat kuitenkin jatkaa kansallisten säännöstensä soveltamista, jotka ovat perustamissopimuksen yleisten säännösten mukaisia, kunnes asiaa koskevat 3, 5 ja 6 artiklassa tarkoitetut yhteisön päätökset tulevat voimaan.3 artikla Neuvosto antaa komission ehdotuksesta määräenemmistöllä 31 päivään joulukuuta 1990 mennessä yhteisön säännökset puhdasrotuisten jalostussikojen jalostukseen hyväksymisestä.4 artikla 1 Jäsenvaltion ja/tai jäsenvaltion virallisen laitoksen virallisesti hyväksymät jalostajien yhdistykset ja/tai jalostusjärjestöt, joita edellä 1 artiklan c kohdassa tarkoitetaan, eivät saa vastustaa muista jäsenvaltioista olevien puhdasrotuisten jalostussikojen merkitsemistä kantakirjoihinsa edellyttäen, että ne ovat 6 artiklan mukaisesti vahvistettujen vaatimusten mukaisia.2 Jäsenvaltiot voivat kuitenkin vaatia tai sallia tiettyjen toisesta jäsenvaltiosta lähtöisin olevien, määränpäänä olevan jäsenvaltion samanrotuisesta kannasta erityisillä ominaispiirteillä erottuvien puhdasrotuisten jalostussikojen merkitsemisen sen rodun, johon ne kuuluvat, kantakirjan erilliseen osastoon.5 artikla Jäsenvaltiot voivat vaatia, että puhdasrotuisten jalostussikojen ja tällaisten eläinten siemennesteen, munasolujen ja alkioiden mukana on niitä pidettäessä kaupan 6 artiklan mukaisesti laaditut todistukset.6 artikla 1 Jäljempänä 11 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti on määritettävä:- puhdasrotuisten jalostussikojen yksilötulosten seurannan ja jalostusarvon arvioinnin menetelmät,- perusteet kantakirjojen perustamiselle,- perusteet kantakirjoihin merkitsemiselle,- perusteet kantakirjoja perustavien tai ylläpitävien 1 artiklan c kohdassa tarkoitettujen jalostajien yhdistysten ja/tai jalostusjärjestöjen hyväksymiselle ja valvonnalle,- edellä 5 artiklassa mainittu todistus.2 Siihen saakka kunnes 1 kohdassa säädetyt säännökset tulevat voimaan jäsenvaltioiden on tunnustettava kussakin jäsenvaltiossa virallisesti suoritettavat, 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettu seurantamenetelmä ja kantakirjat.III LUKU Säännöt risteytettyjen jalostussikojen yhteisön sisäisestä kaupasta 7 artikla 1 Jäsenvaltiot eivät saa kotieläinjalostuksen perusteilla kieltää, rajoittaa tai estää:- risteytettyjen jalostussikojen tai niiden siemennesteen, munasolujen ja alkioiden yhteisön sisäistä kauppaa,- rekistereiden perustamista edellyttäen, että ne ovat 10 artiklan nojalla vahvistettujen perusteiden mukaisia,- edellä 1 artiklan d kohdassa tarkoitettujen, 10 artiklan mukaisesti rekistereitä perustavien tai ylläpitävien jalostajien yhdistysten ja/tai jalostusjärjestöjen ja/tai yksityisten yritysten virallista hyväksymistä.2 Jäsenvaltiot voivat kuitenkin jatkaa perustamissopimuksen yleisten määräysten mukaisten kansallisten säännöstensä soveltamista, kunnes asiaa koskevat 8, 9 ja 10 artiklassa tarkoitetut yhteisön päätökset tulevat voimaan.8 artikla Neuvosto antaa komission ehdotuksesta määräenemmistöllä 31 päivään joulukuuta 1990 mennessä yhteisön säännökset risteytettyjen jalostussikojen jalostukseen hyväksymisestä.9 artikla Jäsenvaltiot voivat vaatia, että risteytettyjen jalostussikojen ja tällaisten eläinten siemennesteen, munasolujen ja alkioiden mukana niitä pidettäessä kaupan on 10 artiklan mukaisesti laaditut todistukset.10 artikla 1 Jäljempänä 11 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti on määritettävä:- risteytettyjen jalostussikojen yksilötuloksen seurannan ja jalostusarvon arvioinnin menetelmät,- perusteet rekisterien perustamiselle,- perusteet rekistereihin merkitsemiselle,- perusteet rekistereitä perustavien tai ylläpitävien 1 artiklan d kohdassa tarkoitettujen jalostajien yhdistysten ja jalostusjärjestöjen ja/tai yksityisten yritysten hyväksymiselle ja valvonnalle,- edellä 9 artiklassa mainittu todistus.2. Siihen saakka kunnes 1 kohdassa tarkoitetut säännökset tulevat voimaan jäsenvaltioiden on tunnustettava kussakin jäsenvaltiossa virallisesti toteutettava 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettu seuranta ja rekisterit.IV LUKU Yleiset säännökset 11 artikla 1 Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa päätöksellä 77/505/ETY asetetun pysyvän kotieläinjalostusta käsittelevän komitean, jäljempänä `komitea`, käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä viipymättä.2 Komiteassa jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3 Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunnot annetaan 54 äänen enemmistöllä.4 Komissio päättää toimenpiteistä ja soveltaa niitä välittömästi, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai jos lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä.Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä. Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä ja soveltaa niitä välittömästi.12 artikla Siihen saakka kunnes alaa koskevat yhteisön säännökset pannaan täytäntöön kolmansista maista peräisin olevien puhdasrotuisten ja risteytettyjen jalostussikojen tuonnissa sovellettavat kotieläinjalostuksen edellytykset eivät saa olla suositumpia kuin ne, jotka ovat voimassa yhteisön sisäisessä kaupassa.13 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään tammikuuta 1991 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Espanjan kuningaskunnalla ja Portugalin tasavallalla on kuitenkin kahden vuoden lisämääräaika tämän direktiivin noudattamiseksi, lukuunottamatta tapauksia, joissa neuvosto määräenemmistöllä komission ehdotuksesta päättää pidentää tätä poikkeusta.14 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 1988.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaY. POTTAKIS(1) EYVL N:o C 44, 21.2.1980, s. 12(2) EYVL N:o C 147, 16.6.1980, s. 34(3) EYVL N:o C 182, 21.7.1980, s. 5(4) EYVL N:o L 206, 12.8.1977, s. 11