Avis juridique important

|

32004L0081

Neuvoston direktiivi 2003/81/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, oleskeluluvasta, joka myönnetään yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa tekeville kolmansien maiden kansalaisille, jotka ovat ihmiskaupan uhreja tai jotka ovat joutuneet laittomassa maahantulossa avustamisen kohteiksi

Virallinen lehti nro L 261 , 06/08/2004 s. 0019 - 0023

 Neuvoston direktiivi  2003/81/EY, annettu  29 päivänä huhtikuuta 2004 , oleskeluluvasta, joka myönnetään yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa tekeville kolmansien maiden kansalaisille, jotka ovat ihmiskaupan uhreja tai jotka ovat joutuneet laittomassa maahantulossa avustamisen kohteiksi

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 63 artiklan ensimmäisen kohdan 3 alakohdan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),

ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),

ovat kuulleet alueiden komiteaa,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Yhteisen maahanmuuttopolitiikan muotoilu, mikä käsittää myös ulkomaalaisten maahantuloa ja maassa oleskelua koskevien edellytysten määrittelyn ja toimet laittoman maahanmuuton torjumiseksi, on olennainen osa Euroopan unionin tavoitetta luoda vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue.

(2) Eurooppa-neuvosto ilmaisi Tampereella  15  ja  16 päivänä lokakuuta 1999  pidetyssä erityiskokouksessaan päättäväisyytensä torjua laitonta maahanmuuttoa sen lähteillä muun muassa toimimalla niitä vastaan, jotka harjoittavat ihmiskauppaa ja käyttävät maahanmuuttajia taloudellisesti hyväkseen. Se kehotti jäsenvaltioita keskittämään ponnistelunsa rikollisjärjestöjen tunnistamiseen ja hajottamiseen ja samalla suojaamaan uhrien oikeuksia.

(3) Osoituksena kasvavasta huolesta, jonka tämä ilmiö on saanut kansainvälisesti, Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokous on hyväksynyt kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaisen yleissopimuksen ja sitä täydentävät pöytäkirjan, joka koskee ihmiskaupan, erityisesti naisten ja lasten kaupan ehkäisemistä, torjumista ja rankaisemista sekä pöytäkirjan maitse, meritse ja ilmateitse tapahtuvan maahanmuuttajien salakuljetuksen kieltämisestä. Yhteisö ja sen viisitoista jäsenvaltiota ovat allekirjoittaneet yleissopimuksen ja sen pöytäkirjat joulukuussa 2000.

(4) Tämä direktiivi ei rajoita kansainvälisen pakolaisoikeuden nojalla pakolaisille, tilapäistä suojelua saaville tai kansainvälistä suojelua hakeville henkilöille annettavaa suojelua eikä muiden ihmisoikeuksia koskevien välineiden soveltamista.

(5) Tämä direktiivi ei rajoita uhrien, todistajien tai erityisen heikossa asemassa olevien henkilöiden suojelua koskevien muiden säännösten soveltamista. Se ei vaikuta myöskään jäsenvaltioiden toimivaltaan myöntää oleskelulupa humanitaarisista tai muista syistä.

(6) Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon muun ohessa Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet.

(7) Jäsenvaltioiden olisi pantava tämän direktiivin säännökset täytäntöön sen soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden sukupuoleen, rotuun, ihonväriin, etniseen tai yhteiskunnalliseen alkuperään, geneettisiin ominaisuuksiin, kieleen, uskontoon tai vakaumukseen, poliittisiin tai muihin mielipiteisiin, kansalliseen vähemmistöön kuulumiseen, varallisuuteen, syntyperään, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen katsomatta.

(8) Euroopan unionin tasolla on edellä mainittujen rikosten ehkäisemisen ja torjumisen tehostamiseksi hyväksytty laittomassa maahantulossa, kauttakulussa ja maassa oleskelussa avustamisen määrittelystä  28 päivänä marraskuuta 2002  annettu neuvoston direktiivi 2002/90/EY(4) ja ihmiskaupan torjunnasta  19 päivänä heinäkuuta 2002  tehty neuvoston puitepäätös 2002/629/YOS(5).

(9) Tällä direktiivillä otetaan käyttöön oleskelulupa, joka on tarkoitettu ihmiskaupan uhreille ja, jos jäsenvaltio päättää laajentaa direktiivin soveltamisalaa, myös laittomassa maahantulossa avustamisen kohteiksi joutuneille kolmansien maiden kansalaisille, joille oleskelulupa on riittävä kannuste tehdä yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa mutta jonka myöntämiseen liittyy kuitenkin tiettyjä ehtoja väärinkäytösten estämiseksi.

(10) Tätä varten on sovittava oleskeluluvan myöntämisperusteista, oleskelun edellytyksistä ja oleskeluluvan uusimatta jättämisen tai peruuttamisen perusteista. Tämän direktiivin mukainen oleskeluoikeus on ehdollinen ja väliaikainen.

(11) Asianomaisille kolmansien maiden kansalaisille olisi ilmoitettava mahdollisuudesta saada tällainen oleskelulupa, ja heille olisi annettava sitä varten harkinta-aika. Sen olisi annettava heille mahdollisuus tehdä perusteltu päätös siitä, haluavatko he (siitä mahdollisesti aiheutuvista riskeistä huolimatta) tehdä yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa, jotka voivat olla poliisi-, syyttäjä- ja oikeusviranomaisia, siten, että he tekevät yhteistyötä vapaasta tahdostaan ja niin ollen tehokkaammin.

(12) Ottaen huomioon asianomaisten kolmansien maiden kansalaisten haavoittuva asema heille olisi annettava tämän direktiivin mukaista tukea. Sen avulla he voivat toipua ja päästä rikoksentekijöiden vaikutuspiiristä. Tämän direktiivin tarkoittamille kolmansien maiden kansalaisille annettava sairaanhoito käsittää tarvittaessa myös psykoterapeuttisen hoidon.

(13) Toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä päätös oleskeluluvan myöntämisestä vähintään kuudeksi kuukaudeksi tai sen uusimisesta, ja niiden olisi tällöin harkittava, täyttyvätkö asiaankuuluvat ehdot.

(14) Tämän direktiivin soveltaminen ei saisi rajoittaa toimia, joita toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat asiaankuuluvien kansallisten menettelyjen eri vaiheissa ja etenkin selvittäessään kyseisiä rikoksia.

(15) Jäsenvaltioiden olisi harkittava, voivatko ne kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti sallia muilla perusteilla sellaisten kolmansien maiden kansalaisten, jotka saattavat kuulua tämän direktiivin soveltamisalaan mutta jotka eivät tai eivät enää täytä siinä asetettuja edellytyksiä, heidän perheenjäsentensä tai näihin rinnastettavien henkilöiden maassa oleskelun.

(16) Jotta asianomaiset kolmansien maiden kansalaiset voisivat saavuttaa itsenäisen aseman eivätkä palaisi rikollisverkoston piiriin, oleskeluluvan haltijoiden olisi tässä direktiivissä asetettujen ehtojen puitteissa voitava päästä työmarkkinoille ja hankkia ammatillista ja yleissivistävää koulutusta. Myöntäessään oleskeluluvan haltijoille oikeuden hankkia ammatillista ja yleissivistävää koulutusta jäsenvaltioiden olisi erityisesti otettava huomioon oleskelun todennäköinen kesto.

(17) Asianomaisten kolmansien maiden kansalaisten osallistumisen jo olemassa oleviin tai tuleviin ohjelmiin ja järjestelyihin olisi tuettava heidän paluutaan normaaliin sosiaaliseen elämään.

(18) Jos asianomaiset kolmansien maiden kansalaiset hakevat muunlaista oleskelulupaa, jäsenvaltiot tekevät päätöksen yleisen kansallisen ulkomaalaislainsäädännön perusteella. Jäsenvaltioiden olisi otettava tällaisen hakemuksen tarkastelussa huomioon, että kyseisille kolmannen maan kansalaisille on annettu oleskelulupa tämän direktiivin perusteella.

(19) Jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle ne tämän direktiivin täytäntöönpanoa koskevat tiedot, jotka on määritelty oikeus- ja sisäasioiden alaan kuuluvia asioita koskevien tilastotietojen keräämiseen ja käsittelyyn kehitettyjen toimintojen yhteydessä.

(20) Koska tämän direktiivin tavoitetta, joka on sellaisille asianomaisille kolmansien maiden kansalaisille, jotka tekevät yhteistyötä ihmiskaupan torjumiseksi, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, se voidaan suunnitellun toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.

(21) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti nämä jäsenvaltiot eivät osallistu tämän direktiivin antamiseen, se ei sido niitä eikä sitä sovelleta niihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista.

(22) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän direktiivin antamiseen, se ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta siihen,

ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

I LUKU

Yleiset säännökset

1 artikla

Tarkoitus

Tämän direktiivin tarkoituksena on määritellä ehdot, jotka koskevat määräaikaisten oleskelulupien myöntämistä sellaisille kolmansien maiden kansalaisille, jotka tekevät yhteistyötä ihmiskaupan tai laittoman maahantulon avustamisen torjumiseksi, jolloin niiden lupien voimassaoloaika liittyy asiaankuuluvien kansallisten menettelyjen kestoon.

2 artikla

Määritelmät

Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

a) 'kolmannen maan kansalaisella' henkilöä, joka ei ole Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu Euroopan unionin kansalainen;

b) 'laittomassa maahantulossa avustamisella' direktiivin 2002/90/EY 1 ja 2 artiklassa tarkoitetun kaltaisia tapauksia;

c) 'ihmiskaupalla' puitepäätöksen 2002/629/YOS 1, 2 ja 3 artiklassa tarkoitetun kaltaisia tapauksia;

d) 'maastapoistamispäätöksen täytäntöönpanotoimenpiteellä' mitä hyvänsä jäsenvaltion toteuttamaa toimenpidettä, jonka tarkoituksena on panna täytäntöön toimivaltaisten viranomaisten päätös kolmannen maan kansalaisen maasta poistamisesta;

e) 'oleskeluluvalla' mitä hyvänsä jäsenvaltion myöntämää lupaa, jonka perusteella tässä direktiivissä asetetut ehdot täyttävä kolmannen maan kansalainen voi laillisesti oleskella kyseisen valtion alueella;

f) 'ilman huoltajaa tulevilla alaikäisillä' alle 18-vuotiaita kolmannen maan kansalaisia, jotka saapuvat jäsenvaltion alueelle ilman heistä joko lain tai vakiintuneen käytännön mukaan vastuussa olevaa aikuista, niin kauan kuin he eivät tosiasiallisesti ole tällaisen aikuisen huostassa, tai alaikäisiä, jotka ovat jääneet ilman huoltajaa sen jälkeen, kun he ovat saapuneet jäsenvaltion alueelle.

3 artikla

Soveltamisala

1. Jäsenvaltioiden on sovellettava tätä direktiiviä kolmannen maan kansalaisiin, jotka ovat tai ovat olleet ihmiskauppaan liittyvien rikosten uhreja, vaikka he olisivat tulleet jäsenvaltioiden alueelle laittomasti.

2. Jäsenvaltiot voivat soveltaa tätä direktiiviä kolmannen maan kansalaisiin, jotka ovat joutuneet laittomassa maahanmuutossa avustamisen kohteiksi.

3. Tätä direktiiviä sovelletaan kyseessä olevan jäsenvaltion lainsäädännön mukaisen täysi-ikäisyyden saavuttaneisiin kolmannen maan kansalaisiin.

Edellisestä poiketen jäsenvaltiot voivat kansallisen lainsäädäntönsä mukaisin edellytyksin päättää soveltaa tätä direktiiviä myös alaikäisiin.

4 artikla

Suotuisammat säännökset

Tämä direktiivi ei estä jäsenvaltioita antamasta tai pitämästä voimassa tässä direktiivissä tarkoitettujen henkilöiden kannalta suotuisampia säännöksiä.

II LUKU

Oleskeluluvan myöntämismenettely

5 artikla

Asianomaisille kolmannen maan kansalaisille annettavat tiedot

Kun jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että tätä direktiiviä voidaan soveltaa kolmannen maan kansalaiseen, niiden on ilmoitettava direktiivin mukaisista mahdollisuuksista kyseiselle henkilölle.

Jäsenvaltiot voivat päättää, että nämä tiedot voi antaa myös valtiosta riippumaton järjestö tai kyseisen jäsenvaltion erikseen nimeämä yhdistys.

6 artikla

Harkinta-aika

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kyseisille kolmannen maan kansalaisille annetaan harkinta-aika, jotta he voivat toipua kokemuksistaan ja päästä rikoksiin syyllistyneiden henkilöiden vaikutuspiiristä niin, että he kykenevät tekemään perustellun päätöksen siitä, tekevätkö he yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun harkinta-ajan kesto ja alkamishetki määritellään kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

2. Harkinta-ajan kuluessa ja siihen asti, kun toimivaltaiset viranomaiset ovat tehneet päätöksen, asianomaisilla kolmannen maan kansalaisilla on oikeus saada 7 artiklassa tarkoitettu kohtelu, eikä heitä koskevaa maastapoistamistoimenpidettä saa panna täytäntöön.

3. Harkinta-aika ei anna kyseiselle henkilölle tämän direktiivin mukaista oleskeluoikeutta.

4. Jäsenvaltio voi milloin tahansa keskeyttää harkinta-ajan, jos toimivaltaiset viranomaiset ovat todenneet, että kyseinen henkilö on aktiivisesti, vapaaehtoisesti ja omasta aloitteestaan solminut uudelleen siteet 2 artiklan b ja c alakohdassa tarkoitettuihin rikoksiin syyllistyneisiin henkilöihin tai jos tämä on tarpeen yleiseen järjestykseen ja kansallisen turvallisuuden suojaamiseen liittyvistä syistä.

7 artikla

Kohtelu ennen oleskeluluvan myöntämistä

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että asianomaisille kolmannen maan kansalaisille, joilla itsellään ei ole riittävästi varoja, taataan sellainen elintaso, että heidän on mahdollista tulla toimeen, samoin kuin kiireellisen sairaanhoidon saanti. Viranomaisten on otettava huomioon muita heikommassa asemassa olevien henkilöiden erityistarpeet, mukaan lukien tarvittaessa ja jos kansallinen lainsäädäntö niin edellyttää, psykologinen tuki.

2. Jäsenvaltioiden on tätä direktiiviä soveltaessaan otettava asianmukaisesti huomioon asianomaisten kolmannen maan kansalaisten turvallisuutta ja suojelua koskevat tarpeet kansallista lainsäädäntöä noudattaen.

3. Jäsenvaltioiden on tarjottava asianomaisille kolmannen maan kansalaisille tarvittaessa käännös- ja tulkkauspalveluja.

4. Jäsenvaltiot voivat kansallisessa lainsäädännössä asetettujen ehtojen mukaisesti myöntää asianomaisille kolmannen maan kansalaisille maksutonta oikeusapua, mikäli siitä on säädetty.

8 artikla

Oleskeluluvan myöntäminen ja uusiminen

1. Harkinta-ajan päätyttyä, tai aiemmin, mikäli toimivaltaiset viranomaiset katsovat asianomaisen kolmannen maan kansalaisen jo tällöin täyttävän b alakohdassa säädetyt edellytykset, jäsenvaltioiden on harkittava,

a) onko hänen oleskeluansa jäsenvaltion alueella syytä jatkaa tutkinnallisista tai oikeuskäsittelyyn liittyvistä syistä;

b) onko hän selvästi halukas tekemään yhteistyötä; ja

c) onko hän katkaissut kaikki siteet henkilöihin, joita epäillään teoista, jotka voidaan katsoa 2 artiklan b ja c alakohdassa tarkoitetuiksi rikoksiksi.

2. Oleskeluluvan myöntäminen edellyttää 1 kohdan mukaisten ehtojen täyttymistä, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta yleiseen järjestykseen ja kansallisen turvallisuuden suojaamiseen liittyviin syihin.

3. Oleskelulupa on voimassa vähintään kuusi kuukautta, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta 14 artiklassa viitattuihin oleskeluluvan peruuttamista koskeviin säännöksiin. Oleskelulupa uusitaan, jos tämän artiklan 2 kohdassa säädetyt edellytykset edelleen täyttyvät.

III LUKU

Oleskeluluvan haltijoiden kohtelu

9 artikla

Kohtelu oleskeluluvan myöntämisen jälkeen

1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että oleskeluluvan haltija, jolla ei ole riittävästi varoja, saa ainakin 7 artiklassa tarkoitetun kohtelun.

2. Jäsenvaltioiden on annettava tarvittavaa lääketieteellistä tai muuta apua niille asianomaisille kolmannen maan kansalaisille, joilla ei ole riittävästi varoja ja joilla on erityistarpeita, kuten raskaana oleville naisille, vammaisille tai seksuaalisen tai muun väkivallan uhreille sekä, jos jäsenvaltiot käyttävät niille 3 artiklan 3 kohdassa annettua mahdollisuutta, alaikäisille.

10 artikla

Alaikäiset

Jos jäsenvaltiot käyttävät niille 3 artiklan 3 kohdassa annettua mahdollisuutta, sovelletaan seuraavia säännöksiä:

a) Jäsenvaltioiden on tätä direktiiviä soveltaessaan otettava huomioon lapsen etu. Niiden on huolehdittava, että menettely on asianmukainen lapsen ikä ja kehitysaste huomioon ottaen. Ne voivat erityisesti pidentää harkinta-aikaa, jos katsovat tämän olevan lapsen edun vuoksi tarpeen.

b) Jäsenvaltioiden on myönnettävä alaikäisille oikeus koulunkäyntiin samoin edellytyksin kuin jäsenvaltion kansalaisille. Jäsenvaltiot voivat säätää, että tämä oikeus koskee ainoastaan yhteiskunnan kustantamaa opetusta.

c) Kun kyseessä on kolmannen maan kansalainen, joka on ilman huoltajaa tuleva alaikäinen, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistuakseen hänen henkilöllisyydestään, kansalaisuudestaan sekä siitä, että hän tulee ilman huoltajaa. Niiden on myös tehtävä kaikkensa, jotta alaikäisen perhe voitaisiin löytää mahdollisimman pian, ja toteutettava viipymättä tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että alaikäinen saa kansallisen lainsäädännön mukaisen oikeudellisen edustajan, tarvittaessa myös rikosoikeudellisia menettelyjä varten.

11 artikla

Ansiotyö sekä ammatillinen ja yleissivistävä koulutus

1. Jäsenvaltiot määrittävät säännöt, joiden mukaisesti oleskeluluvan haltijoilla on oikeus pääsyyn työmarkkinoille sekä ammatilliseen ja yleissivistävään koulutukseen.

Tällainen pääsy rajoittuu oleskeluluvan voimassaoloaikaan.

2. Työmarkkinoille sekä ammatilliseen ja yleissivistävään koulutukseen pääsyä koskevista edellytyksistä ja menettelyistä määräävät toimivaltaiset viranomaiset kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

12 artikla

Asianomaisia kolmannen maan kansalaisia koskevat ohjelmat tai järjestelmät

1. Asianomaisille kolmannen maan kansalaisille on myönnettävä pääsy jäsenvaltioiden, taikka valtioista riippumattomien järjestöjen tai yhdistysten, joilla on erityisjärjestelyjä jäsenvaltioiden kanssa, olemassa oleviin ohjelmiin tai järjestelmiin, joiden tarkoituksena on heidän palauttamisensa normaaliin sosiaaliseen elämään ja joihin sisältyy tarvittaessa ammattitaidon parantamiseen tarkoitettuja kursseja tai valmistamista tuettuun kotimaahan paluuseen.

Jäsenvaltiot voivat järjestää erityisohjelmia tai -järjestelmiä asianomaisille kolmannen maan kansalaisille.

2. Kun jäsenvaltio päättää ottaa käyttöön ja toteuttaa 1 kohdassa tarkoitettuja ohjelmia tai järjestelmiä, se voi asettaa oleskeluluvan myöntämisen tai sen uusimisen ehdoksi mainittuihin ohjelmiin tai järjestelmiin osallistumisen.

IV LUKU

Oleskeluluvan uusimatta jättäminen ja peruuttaminen

13 artikla

Oleskeluluvan uusimatta jättäminen

1. Tämän direktiivin perusteella myönnettyä oleskelulupaa ei uusita, jos 8 artiklan 2 kohdassa säädetyt edellytykset eivät enää täyty tai jos asiaankuuluva menettely on päättynyt toimivaltaisen viranomaisen tekemällä päätöksellä.

2. Tämän direktiivin perusteella myönnetyn oleskeluluvan voimassaolon päätyttyä sovelletaan yleistä ulkomaalaissäädäntöä.

14 artikla

Oleskeluluvan peruuttaminen

Oleskelulupa voidaan peruuttaa milloin tahansa, jos sen myöntämisen edellytykset eivät enää täyty. Erityisesti oleskelulupa voidaan peruuttaa seuraavissa tapauksissa:

a) jos luvan haltija on aktiivisesti, vapaaehtoisesti ja omasta aloitteestaan luonut uudelleen siteet 2 artiklan b ja c alakohdassa tarkoitetusta rikoksesta epäiltyihin; tai

b) jos toimivaltainen viranomainen katsoo, että uhrin yhteistyö on vilpillistä tai hänen tekemänsä ilmoitus on vilpillinen tai perusteeton; tai

c) yleiseen järjestykseen ja kansallisen turvallisuuden suojaamiseen liittyvistä syistä; tai

d) jos uhri ei enää suostu yhteistyöhön; tai

e) jos toimivaltainen viranomainen päättää olla jatkamatta menettelyä.

V LUKU

Loppusäännökset

15 artikla

Suojalauseke

Tämän direktiivin soveltaminen ei rajoita uhrien ja todistajien suojelemiseen liittyvien kansallisten erityissääntöjen soveltamista.

16 artikla

Kertomus

1. Komissio antaa viimeistään  6 päivänä elokuuta 2008  Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa ja tekee tarvittaessa ehdotuksia sen muuttamisesta. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki tämän kertomuksen laatimista varten tarvittavat tiedot.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun kertomuksen antamisen jälkeen komissio laatii vähintään kolmen vuoden välein Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa.

17 artikla

Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä

Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen  6 päivää elokuuta 2006 . Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

18 artikla

Voimaantulo

Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan  Euroopan unionin virallisessa lehdessä .

19 artikla

Osoitus

Tämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti.

Tehty Luxemburgissa  29 päivänä huhtikuuta 2004 .

 Neuvoston puolesta

 Puheenjohtaja

M. Mc  Dowell

(1) EYVL C 126 E, 28.5.2002, s. 393.

(2) Lausunto annettu  5. joulukuuta 2002  (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(3) EYVL C 221, 17.9.2002, s. 80.

(4) EYVL L 328, 5.12.2002, s. 17.

(5) EYVL L 203, 1.8.2002, s. 1.


Avis juridique important

|

31987L0217

Neuvoston direktiivi 87/217/ETY, annettu 19 päivänä maaliskuuta 1987, asbestin aiheuttaman ympäristön pilaantumisen ehkäisemisestä ja vähentämisestä

Virallinen lehti nro L 085 , 28/03/1987 s. 0040 - 0045 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 7 s. 0211  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 7 s. 0211

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 19 päivänä maaliskuuta 1987,asbestin aiheuttaman ympäristön pilaantumisen ehkäisemisestä ja vähentämisestä (87/217/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 ja 235 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäEuroopan yhteisöjen perättäisissä toimintaohjelmissa(4) korostetaan ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen merkitystä; asbesti on tässä yhteydessä merkitty kuuluvaksi ensimmäisen luokan epäpuhtauksien joukkoon, joita tutkitaan niiden myrkyllisyyden ja vakavien vaikutusten vuoksi, joita niillä mahdollisesti on ihmisten terveyteen ja ympäristöön,neuvoston direktiivillä 83/478/ETY(5) lisättiin direktiiviin 76/769/ETY(6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 85/467/ETY(7), säännöksiä, jotka rajoittavat krokidoliitin (sininen asbesti) ja krokidoliittikuituja sisältävien tuotteiden saattamista markkinoille ja käyttöä, sekä asbestia sisältävien tuotteiden merkitsemistä koskevia erityissäännöksiä,neuvoston direktiivissä 83/477/ETY(8) annetaan säännöksiä työntekijöiden suojelusta työssä asbestille alttiiksi joutumiseen liittyviltä vaaroilta,direktiivissä 84/360/ETY(9) annetaan säännöksiä teollisuuslaitosten aiheuttamien ilmansaasteiden estämisestä,jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että asbestipäästöjä ilmaan ja vesiympäristöön sekä kiinteää asbestijätettä vähennetään sikäli kuin mahdollista niiden lähteessä tai ehkäistään,on tarkoituksenmukaista antaa riittävästi aikaa näiden toimenpiteiden täytäntöönpanolle olemassa olevien laitosten osalta, jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus perustamissopimuksen määräyksiä noudattaen ottaa käyttöön tiukempia säännöksiä terveyden ja ympäristön suojelemiseksi,teollisuuslaitosten aiheuttaman pilaantumisen valvontaa koskevien jäsenvaltioissa voimassa olevien tai muutettavina olevien säännösten väliset erot saattavat luoda erilaiset kilpailun edellytykset ja siten vaikuttaa suoraan yhteismarkkinoiden toimintaan; sen vuoksi on tarpeen lähentää tätä alaa koskevaa lainsäädäntöä perustamissopimuksen 100 artiklan mukaisesti, jaasbestin aiheuttaman pilaantumisen vähentäminen edistää yhtä yhteisön päämääristä ympäristön suojelun ja sen tilan parantamisen osalta, mutta jota varten tarvittavista erityisvaltuuksista ei ole määräyksiä perustamissopimuksessa; sen vuoksi on myös perustamissopimuksen 235 artiklaa sovellettava,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1 Tämän direktiivin tarkoituksena on säätää toimenpiteistä ja täydentää jo voimassa olevia säännöksiä pyrkimyksenä estää ja vähentää asbestin aiheuttamaa pilaantumista ihmisen terveyden ja ympäristön suojelemiseksi.2 Tätä direktiiviä sovelletaan noudattaen mitä direktiivissä 83/477/ETY säädetään.2 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan:1 `asbestilla`seuraavia kuitusilikaatteja:- krokidoliitti (sininen asbesti),- aktinoliitti,- antofylliitti,- krysotiili (valkoinen asbesti),- amosiitti (ruskea asbesti),- tremoliitti;2 `raaka-asbestilla`:asbestimalmin ensimmäisestä murskauksesta tuloksena olevaa tuotetta;3 `asbestin käytöllä`:toimintoja, joissa käsitellään yli 100 kg raaka-asbestia vuodessa ja jotka liittyvät:a) raaka-asbestimalmin tuotantoon, lukuun ottamatta suoraan malmin louhintaan liittyviä prosesseja, taib) seuraavien tuotteiden valmistukseen ja teolliseen viimeistelyyn raaka-asbestia käyttäen: asbesti sementti tai asbestisementtituotteet, asbestikitkatuotteet, asbestisuodattimet, asbestitekstiilit, asbestipaperi ja -pahvi, asbestitiivisteet, -pakkaukset ja -tukimateriaalit, asbestia sisältävät lattian päällykset, asbestitäyteaineet;4 `asbestia sisältävien tuotteiden työstämisellä`: muita toimintoja, kuin asbestin käyttöä, joista todennäköisesti vapautuu asbestia ympäristöön;5 `jätteellä`: ainetta tai esinettä, joka on määritelty direktiivin 75/442/ETY(10) 1 artiklassa.3 artikla 1 Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että asbestipäästöjä ilmaan ja vesiympäristöön sekä kiinteää asbestijätettä vähennetään niiden lähteessä tai ehkäistään niin paljon kuin kohtuullisin toimenpitein on mahdollista. Kun kyseessä on asbestin käyttö, näihin toimenpiteisiin tulisi sisältyä parhaan saatavilla olevan tekniikan käyttö, joka ei aiheuta kohtuuttomia kustannuksia, mukaan lukien kierrätys tai käsittely, milloin se on tarkoituksenmukaista.2 Kun kyseessä ovat nykyiset laitokset, 1 kohdan vaatimusta, että ilmaan tapahtuvien asbestipäästöjen vähentämiseksi ja poistamiseksi on käytettävä parasta saatavilla olevaa tekniikkaa, joka ei aiheuta kohtuuttomia kustannuksia, sovelletaan ottaen huomioon direktiivin 84/360/ETY 13 artiklassa vahvistetut tekijät.4 artikla 1 Jäsenvaltioiden on, tämän kuitenkaan rajoittamatta 3 artiklan soveltamista, toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että päästökanavien kautta asbestin käytön aikana ilmaan päästetty asbestipitoisuus ei ylitä raja-arvoa 0,1 mg/m³(milligrammaa asbestia m³:ssä päästettyä ilmaa).2 Jäsenvaltiot voivat vapauttaa 1 kohdassa tarkoitetusta velvoitteesta laitokset, joiden kokonaiskaasupäästöt ovat alle 5 000 m³, silloin kun asbestipäästöt ilmaan ovat korkeintaan 0,5 grammaa tunnissa kaikkina aikoina tavanomaisissa toimintaoloissa.Niissä tapauksissa, joissa tätä vapautusta käytetään, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja kynnysarvoja ei ylitetä.5 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, sen varmistamiseksi, että:a) kaikki asbestisementin valmistuksessa syntyvä jätevesi kierrätetään. Jos tällainen kierrätys ei ole taloudellisesti mahdollista, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että asbestia sisältävän jäteveden päästämisestä ei aiheudu vesiympäristön ja muun ympäristön pilaantumista, mukaan lukien ilma.Tässä tarkoituksessa:- sovelletaan kiintoaineen kokonaismäärän 30 gramman raja-arvoa m³:iin päästettyä jätevettä;- jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on kutakin kyseistä laitosta varten määrättävä kiintoaineen päästöjen kokonaismäärä veteen laskettuna tuotetonnia kohti ottaen huomioon laitoksen erityistilanteen.Näitä raja-arvoja on sovellettava kohdassa, jossa jätevedet lähtevät teollisuuslaitoksesta;b) kaikki asbestipaperin tai -pahvin valmistuksessa syntyvä jätevesi kierrätetään.Jätevesipäästö, joka sisältää korkeintaan 30 grammaa kiintoainetta m³ vettä kohti, voidaan kuitenkin sallia tavanomaisen puhdistuksen tai laitoksen huollon aikana.6 artikla 1 Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet mittausten suorittamiseksi säännöllisin väliajoin päästöistä ilmaan ja jäteveden päästöistä laitoksista, joihin sovelletaan 4 ja 5 artiklassa säädettyjä raja-arvoja.2 Sen varmistamiseksi, että kyseisiä raja-arvoja noudatetaan, näytteenotto- ja analyysimenettelyjen ja -menetelmien on oltava liitteessä kuvailtujen tai muiden sellaisten menettelyjen tai menetelmien mukaisia, jotka antavat vastaavia tuloksia.3 Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle käyttämistään menettelyistä ja menetelmistä sekä annettava näiden menettelyjen ja menetelmien asianmukaisuuden arvioimiseen liittyvät tiedot. Komissio valvoo jatkuvasti eri menettelyjen ja menetelmien vastaavuutta ja antaa selvityksen neuvostolle viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin tiedoksi antamisesta.7 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, sen varmistamiseksi, että:- toiminta, johon kuuluu asbestia sisältävien tuotteiden käsittelyä, ei aiheuta merkittävää ympäristön pilaantumista asbestikuitujen tai -pölyn vuoksi;- asbestia sisältävien rakennusten, rakennelmien ja laitosten purkaminen sekä asbestin tai asbestia sisältävien aineiden poistaminen niistä siten, että asbestikuituja tai -pölyä vapautuu, ei aiheuta merkittävää asbestista johtuvaa ympäristön pilaantumista; niiden on siinä tarkoituksessa varmistuttava siitä, että direktiivin 83/477/ETY 12 artiklassa säädetyssä työsuunnitelmassa määrätään kaikkien tämän torjumiseksi tarvittavien torjuntakeinojen käyttöönotosta.8 artikla Jäsenvaltioiden on, tämän rajoittamatta kuitenkaan direktiivin 78/319/ETY(11) soveltamista sellaisena kuin sitä on viimeksi muutettu vuoden 1985 liittymisasiakirjalla, toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että:- asbestikuituja tai -pölyä sisältävän jätteen kuljetuksen ja sijoittamisen aikana tällaisia kuituja tai pölyä ei pääse ilmaan, eikä sellaisia nesteitä, jotka saattavat sisältää asbestikuituja, vuoda,- asbestikuituja tai -pölyä sisältävää jätettä haudattaessa maahan tätä varten myönnetyn luvan nojalla jäte on käsitelty, pakattu tai peitetty paikalliset olot huomioon ottaen siten, että asbestihiukkasten vapautuminen ympäristöön on estetty.9 artikla Jäsenvaltio voi terveyden ja ympäristön suojelemiseksi antaa perustamissopimuksessa määrätyin edellytyksin säännöksiä, jotka ovat tässä direktiivissä säädettyjä tiukempia.10 artikla Jäljempänä 11 ja 12 artiklassa säädetään menettelystä liitteen mukauttamiseksi tekniseen kehitykseen ja sitä noudatetaan liitteessä mainittuja näytteenotto- ja analyysimenetelmiä muutettaessa. Tällainen mukauttaminen ei saa johtaa 4 ja 5 artiklassa säädettyjen raja-arvojen muuttamiseen suoraan tai välillisesti.11 artikla Tämän direktiivin mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen perustetaan komitea, jäljempänä 'komitea`, jossa on jäsenvaltioiden edustajat ja jonka puheenjohtajana toimii komission edustaja.Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.12 artikla 1 Kun tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa komitean käsiteltäväksi sen puheenjohtaja joko omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.2 Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan sellaisella 54 äänen enemmistöllä, joka saadaan kun jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3 a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.Jos neuvosto ei ole päättänyt toimenpiteistä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia tuli vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä ja soveltaa niitä välittömästi.13 artikla 1 Komissio tekee määräajoin vertailuun perustuvan arvion tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki asiaankuuluvat tiedot. Toimitettujen tietojen luottamuksellisuus on otettava huomioon.2 Komissio tekee tarvittaessa lääketieteellisen tiedon ja teknisen kehityksen perusteella uusia ehdotuksia asbestin aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemiseksi ja vähentämiseksi edistääkseen ihmisen terveyttä ja luonnonsuojelua.14 artikla 1 Jollei 2 kohdasta muuta johdu, jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1988. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2 Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava 4 ja 5 artiklan noudattamisen edellyttämät säännökset mahdollisimman pian ja viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1991 ennen 1 kohdassa annettua ajankohtaa rakennettujen tai hyväksyttyjen laitosten osalta.3 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.15 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 19 päivänä maaliskuuta 1987.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. SMET(1) EYVL N:o C 349, 31.12.1985, s. 27(2) Lausunto annettu 9 päivänä maaliskuuta 1987(3) EYVL N:o C 207, 18.8.1986, s. 21(4) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 1,EYVL N:o C 139, 13.6.1977, s. 1 jaEYVL N:o C 46, 17.2.1983, s. 1(5) EYVL N:o L 263, 24.9.1983, s. 33(6) EYVL N:o L 262, 27.9.1976, s. 201(7) EYVL N:o L 269, 11.10.1985, s. 56(8) EYVL N:o L 263, 24.9.1983, s. 25(9) EYVL N:o L 188, 16.7.1984, s. 20(10) EYVL N:o L 194, 25.7.1975, s. 47(11) EYVL N:o L 84, 31.3.1978, s. 43LIITE NÄYTTEENOTTO- JA ANALYYSIMENETELMÄT A. JÄTEVEDEN PÄÄSTÖAnalyysin vertailumenetelmä kiintoaineen kokonaismäärän määrittämiseksi (suodatettavissa oleva aine saostumattomasta näytteestä) ilmaistuna mg/l on suodatus 0,45 ìm kalvosuodattimen läpi, kuivaus 105 °C:n lämpötilassa ja punnitus(1).Näytteet on otettava siten, että ne edustavat päästöä 24 tunnin ajalta.Määritys on suoritettava ± 5 % tarkkuudella(2) ja ± 10 % täsmällisyydellä(3).B. ERITELMÄT, JOITA ON NOUDATETTAVA VALITTAESSA ILMAAN TAPAHTUVIEN PÄÄSTÖJEN MITTAUSMENETELMÄÄI Gravimetrinen menetelmä1 Valitun menetelmän on oltava gravimetrinen menetelmä, jolla pystytään mittaamaan päästökanavien kautta päästetyn pölyn kokonaismäärät.Pölyn asbestipitoisuus on otettava huomioon. Kun pitoisuusmittauksia vaaditaan, pölyn asbestipitoisuus mitataan tai arvioidaan. Valvova viranomainen päättää tällaisen mittauksen jaksollisuudesta laitoksen ja sen tuotannon ominaisuuksien mukaan, mutta sen tulisi alussa tapahtua vähintään kuuden kuukauden välein. Jos jokin jäsenvaltio on osoittanut, että pitoisuus ei vaihtele huomattavasti, mittaustiheyttä voidaan vähentää. Kun jaksoittaisia mittauksia ei suoriteta, pölyn kokonaispäästöihin sovelletaan tämän direktiivin 4 artiklassa määrättyä raja-arvoa.Näytteenotto on suoritettava ennen mitattavan virtauksen laimentamista.2 Näytteenotto on suoritettava ± 40 % tarkkuudella ja ± 20 % täsmällisyydellä raja-arvosta. Havaintorajan on oltava 20 %. Samoissa oloissa on suoritettava vähintään kaksi mittausta raja-arvon noudattamisen tarkastamiseksi.3 Laitoksen toimintaMittaukset ovat päteviä vain, jos näytteenotto tehdään laitoksen toimiessa normaalisti.4 Näytteenottopisteen valintaNäytteenotto tapahtuu kohdassa, jossa on pyörteetön ilmanvirtaus. On huolehdittava mahdollisimman hyvin siitä, että vältetään pyörteilyä ja esteitä, jotka saattaisivat katkaista ilman virtauksen.5 Näytteenottoa varten vaaditut muutoksetKanaviin, joissa näytteenotto tapahtuu, on tehtävä sopivia aukkoja ja järjestettävä asianmukaiset alustat.6 Ennen näytteenottoa suoritettavat mittauksetEnnen näytteenoton alkamista on ensin tarpeellista mitata ilman lämpötila ja ilmanpaine sekä virtausnopeus kanavassa. Ilman lämpötila ja ilmanpaine mitataan tavallisesti näytteenottolinjalta normaaleilla virtausnopeuksilla. Poikkeuksellisissa oloissa on myös tarpeellista mitata vesihöyrypitoisuus, jotta tuloksia voidaan muuttaa sen mukaisesti.7 Näytteenottomenettelyn yleiset edellytyksetMenettely edellyttää, että ilmanäyte asbestipölyn päästöjä johtavasta kanavasta viedään suodattimen läpi ja että suodattimeen jääneen pölyn asbestipitoisuus mitataan.7.1 Näytteenottolinja tarkastetaan ensin sen varmistamiseksi, että se on ilmatiivis ja että siinä ei ole vuotoja, jotka saattaisivat aiheuttaa mittausvirheitä. Keräimen pää irrotetaan varovasti ja käynnistetään näytteenottopumppu. Vuotoaste ei saa ylittää 1 % tavallisesta näytteenottovirtauksesta.7.2 Tavallisesti näytteenotto on tehtävä isokineettisissä oloissa.7.3 Näytteenoton kesto riippuu valvotun prosessin lajista ja käytetystä näytteenottoajasta, ja näytteenottojakson on oltava riittävä sen varmistamiseksi, että punnitusta varten kerätään riittävä määrä materiaalia. Sen on oltava tyypillinen koko valvotulle prosessille.7.4 Jos keräyssuodatin ei ole keräimen pään välittömässä läheisyydessä, on olennaista kerätä talteen näytteenottoputkeen jääneet aineet.7.5 Keräyssuodattimen pää ja niiden pisteiden määrä, joista näytteitä on otettava, on määritettävä hyväksytyn kansallisen standardin mukaisesti.8 Keräyssuodattimen laatu8.1 On valittava käytettyyn analyysitekniikkaan sopiva suodatin. Gravimetrista menetelmää varten lasikuitusuodattimet ovat suositeltavia.8.2 Vähintään 99 % suodatustehoa vaaditaan määriteltynä DOP-testin suhteen, jossa käytetään aerosolia, jonka hiukkasten halkaisija on 0,3 ìm.9 Punnitus9.1 On käytettävä tarkoituksenmukaista tarkkuusvaakaa.9.2 Punnituksessa vaaditun tarkkuuden saavuttamiseksi on olennaista säätää suodattimet perusteellisesti sekä ennen näytteenottoa että sen jälkeen.10 Tulosten ilmaiseminenMittaustietojen lisäksi tuloksissa on esitettävä lämpötila-, paine- ja virtaustiedot ja niissä on oltava kaikki asiaankuuluvat tiedot, kuten yksinkertainen kaavio, joka osoittaa näytteenottopisteiden sijainnin, kanavien mitat, näytteenottomäärät ja tulosten saamisessa käytetyn laskentamenetelmän. Nämä tulokset ilmaistaan normaalissa lämpötilassa (273 K) ja paineessa (101,3 kPa).II Kuitujen laskentamenetelmäKäytettäessä kuitujen laskentamenettelyjä sen tarkastamiseksi onko tämän direktiivin 4 artiklan raja-arvoa noudatettu direktiivin 6 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti, voidaan käyttää muuntokerrointa kaksi kuitua/ml 0,1 mg/m3 asbestipölyä kohti.Kuitu määritellään tässä direktiivissä esineeksi, jonka pituus on yli 5 ìm ja leveys alle 3 ìm, ja jonka pituus/leveys -suhde on yli 3/1, mikä on laskettavissa vaihekontrastisella optisella mikroskopialla käyttäen direktiivin 83/477/ETY liitteessä I määriteltyä eurooppalaista vertailumenetelmää.Kuitujen laskentamenetelmän on täytettävä seuraavat eritelmät:1 Menetelmällä on pystyttävä mittaamaan laskettavien kuitujen pitoisuus päästetyissä kaasuissa.Valvova viranomainen päättää tällaisen mittauksen jaksollisuudesta laitoksen ja sen tuotannon ominaisuuksien mukaan, mutta sen tulisi tapahtua vähintään kuuden kuukauden välein. Kun jaksoittaisia mittauksia ei suoriteta, pölyn kokonaispäästöihin sovelletaan direktiivin 4 artiklassa asetettua raja-arvoa.Näytteenotto on suoritettava ennen mitattavan virtauksen laimennusta.2 Laitoksen toimintaMittaukset ovat päteviä vain, jos näytteenotto tehdään laitoksen toimiessa normaalisti.3 Näytteenottopisteen valintaNäytteenotto on tehtävä pisteessä, jossa on pyörteetön ilmanvirtaus. On huolehdittava mahdollisimman hyvin siitä, että vältetään pyörteilyä ja esteitä, jotka saattaisivat katkaista ilman virtauksen.4 Näytteenottoa varten vaaditut muutoksetKanaviin, joissa näytteenotto tapahtuu, on tehtävä sopivia aukkoja ja järjestettävä asianmukaiset alustat.5 Ennen näytteenottoa suoritettavat mittauksetEnnen näytteenoton alkamista on ensin tarpeellista mitata ilman lämpötila ja ilmanpaine sekä virtausnopeus kanavassa. Ilman lämpötila ja ilmanpaine mitataan tavallisesti näytteenottolinjalta normaaleilla virtausnopeuksilla. Poikkeuksellisissa oloissa on myös tarpeellista mitata vesihöyrypitoisuus, jotta tulokset voidaan muuttaa sen mukaisesti.6 Näytteenottomenettelyn yleiset edellytyksetMenettely edellyttää, että ilmanäyte asbestipölyn päästöjä johtavasta kanavasta viedään suodattimen läpi ja että laskettavat asbestikuidut suodattimeen jääneessä pölyssä mitataan.6.1 Näytteenottolinja on tarkastettava ensin sen varmistamiseksi, että se on ilmatiivis ja että siinä ei ole vuotoja, jotka saattaisivat aiheuttaa mittausvirheitä. Keräimen pää irrotetaan varovasti ja käynnistetään näytteenottopumppu. Vuotoaste ei saa ylittää 1 % tavallisesta näytteenottovirtauksesta.6.2 Näytteenotto päästetyistä kaasuista on tehtävä päästökanavan sisällä isokineettisissä oloissa.6.3 Näytteenoton kesto riippuu valvotun prosessin lajista ja käytetyn näytteenottosuuttimen koosta. Näytteenottoajan on oltava riittävä sen varmistamiseksi, että näytteenkeräyssuodattimessa on 100 600 laskettavaa asbestikuitua/mm2. Sen on oltava tyypillinen koko valvotulle prosessille.6.4 Keräimen pää ja niiden pisteiden määrä, joista näytteitä on otettava, on määritettävä hyväksytyn kansallisen standardin mukaisesti.7 Näytteenkeräyssuodattimen ominaisuudet7.1 On valittava käytettyyn mittaustekniikkaan sopiva suodatin. Kuitujen laskentamenetelmässä on käytettävä kalvosuodattimia (selluloosan tai nitraattiselluloosan esterien seokset), joiden nimellinen huokoskoko on 5 ìm, joihin on painettu neliöt ja joiden halkaisija on 25 mm.7.2 Näytteenkeräyssuodattimen suodatustehon on oltava vähintään 99 % laskettavissa olevien asbestikuitujen suhteen.8 Kuitujen laskeminenKuitujen laskentamenetelmän on noudatettava direktiivin 83/477/ETY liitteessä I määriteltyä eurooppalaista vertailumenetelmää.9 Tulosten ilmaiseminenMittaustietojen lisäksi tuloksissa tulee esittää lämpötila-, paine- ja virtaustiedot ja niissä on oltava kaikki asiaankuuluvat tiedot, kuten yksinkertainen kaavio, joka osoittaa näytteenottopisteiden sijainnin, kanavien mitat, näytteenottomäärät ja tulosten saamisessa käytetyn laskentamenetelmän. Nämä tulokset ilmaistaan normaalissa lämpötilassa (273 K) ja paineessa (101,3 kPa).(1) Katso direktiivin 82/883/ETY III liite (EYVL N:o L 378, 31.12.1982, s. 1).(2) Nämä tekijät on määritelty direktiivin 79/869/ETY 2 artiklassa (EYVL N:o L 271, 29.10.1979, s. 44), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 81/855/ETY (EYVL N:o L 319, 7.11.1981, s. 16).


Avis juridique important

|

31978L1015

Neuvoston direktiivi 78/1015/ETY, annettu 23 päivänä marraskuuta 1978, moottoripyörien sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 349 , 13/12/1978 s. 0021 - 0030 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 2 s. 0120  Kreikank. erityispainos: Luku 15 Nide 1 s. 0189  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 2 s. 0120  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 9 s. 0124  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 9 s. 0124

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 23 päivänä marraskuuta 1978,moottoripyörien sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (78/1015/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettätekniset vaatimukset, jotka moottoripyörien on kansallisen lainsäädännön mukaan täytettävä, liittyvät muun muassa sallittuun melutasoon ja pakojärjestelmään,nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen, että jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko voimassa olevien vaatimusten lisäksi tai niiden sijasta,moottoripyörien lisääntyvä lukumäärä ja käyttö pahentaa melusta aiheutuvaa haittaa; sen vuoksi moottoripyörien melupäästöjä olisi rajoitettava edustavan testausmenetelmän avulla,moottoripyöriä koskevan kansallisen lainsäädännön lähentäminen edellyttää, että jäsenvaltioiden yhteisten vaatimusten mukaisesti suorittamat tarkastukset tunnustetaan vastavuoroisesti, jamelutason raja-arvojen vahvistaminen moottoripyörille on askel kohti ympäristön parantamista; meluttomampien moottoripyörien teknistä kehittämistä olisi edistettävä; erityisesti tehokkaimpien moottoripyörien osalta nykyisiä raja-arvoja pitäisi pyrkiä alentamaan noin 80 desibeliin (A) vuoteen 1985 mennessä; myös muiden moottoripyöräluokkien osalta on jatkuvasti pyrittävä vähentämään melua; vahvistetuissa tasoissa olisi otettava huomioon, mikä on teknisesti kyseisellä hetkellä mahdollista, ja lisäksi nämä tasot olisi vahvistettava hyvissä ajoin, jotta valmistajille jää riittävästi aikaa kehittää tuotteitaan,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tässä direktiivissä 'moottoripyörällä' tarkoitetaan moottorilla varustettua kaksipyöräistä ajoneuvoa, sivuvaunulla tai ilman, joka on tarkoitettu tieliikenteeseen ja jonka suurin rakenteellinen nopeus on yli 50 km/h.2 artikla Tässä direktiivissä 'kansallisella tyyppihyväksynnällä' tarkoitetaan hallintomenettelyä, joka tunnetaan nimellä:- Belgian lainsäädännössä "agréation par type" ja "aanneming",- Tanskan lainsäädännössä "standardtypegodkendelse",- Saksan lainsäädännössä "allgemeine Betriebserlaubnis",- Ranskan lainsäädännössä "réception par type",- Irlannin lainsäädännössä "type-approval",- Italian lainsäädännössä "omologazione" tai "approvazione del tipo",- Luxemburgin lainsäädännössä "agréation",- Hollannin lainsäädännössä "typegoedkeuring",- Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännössä "typeapproval". 3 artikla 1. Valmistajan tai tämän edustajan pyynnöstä jokaisen jäsenvaltion on tehtävä liitteessä I vahvistetut testit sen tarkastamiseksi, että moottoripyörätyyppi on yhdenmukaisten vaatimusten mukainen. Moottoripyörätyyppiä koskeva hakemus voidaan toimittaa ainoastaan yhdelle jäsenvaltiolle.Kun testit on suoritettu, jäsenvaltion on annettava melutasomittaustodistus, jäljempänä 'todistus', liitteen II mallin mukaisesti ja määrittelemällä erityisesti, onko moottoripyörätyyppi yhdenmukaisten vaatimusten mukainen.2. Moottoripyörätyypin yhdenmukaisten vaatimusten mukaisuudesta todistuksen antaneen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen tarkastamiseksi, että tuotantomallit ovat todistuksessa tarkoitetun tyypin mukaisia, sikäli kuin se on tarpeen ja tarvittaessa yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Tällainen tarkastus suoritetaan ainoastaan pistokokein.4 artikla Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä kuukauden kuluessa muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille jäljennös jokaisesta tämän direktiivin mukaisesti testatun moottoripyörätyypin todistuksesta. Myös hakijalle on annettava jäljennös todistuksesta. Muiden jäsenvaltioiden on katsottava asiakirja todisteeksi siitä, että tässä direktiivissä säädetyt testit on suoritettu, sekä pitäydyttävä toistamasta testejä.5 artikla 1. Niissä jäsenvaltioissa, joissa moottoripyöriä tai tiettyjen luokkien moottoripyöriä koskee kansallinen tyyppihyväksyntä, tämän hyväksynnän on perustuttava yhdenmukaisiin teknisiin vaatimuksiin vastaavien kansallisten vaatimusten sijasta, jos valmistaja tai tämän edustaja niin pyytää.2. Jäsenvaltio, jossa moottoripyöriä tai tiettyjen luokkien moottoripyöriä ei koske kansallinen tyyppihyväksyntä, saa kieltää moottoripyörän rekisteröinnin tai kieltää sellaisten moottoripyörien myynnin, liikkeelle laskemisen tai käytön, jos moottoripyörä on yhdenmukaisten teknisten vaatimusten mukainen kansallisten vastaavien vaatimusten sijasta.6 artikla 1. Jäsenvaltion, joka on antanut moottoripyörätyypin yhdenmukaisuuden varmentavan todistuksen yhdenmu kaistetuista vaatimuksista, on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että se saa tiedon liitteessä I olevassa 1.1 kohdassa tarkoitetusta osaa tai ominaisuutta koskevasta muutoksesta.2. Jos kyseinen valtio katsoo, että muutos ei edellytä korjauksia tietoihin, jotka otettiin huomioon todistusta laadittaessa, tämän valtion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava asiasta valmistajalle tai tämän edustajalle.3. Jos kuitenkin kyseinen valtio katsoo, että tällainen muutos edellyttää uusia tarkastuksia tai testejä ja sen mukaisesti on tarpeen muuttaa todistusta tai antaa uusi todistus, valtion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava siitä valmistajalle tai tämän edustajalle ja kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona uudet asiakirjat annettiin, lähetettävä nämä asiakirjat ja viimeisen vanhan todistuksen mukaan valmistetun moottoripyörän valmistusnumero, ja jos tarkoituksenmukaista, ensimmäisen muutetun tai uuden todistuksen mukaan valmistetun moottoripyörän valmistusnumero muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.7 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan ennen 1 päivää lokakuuta 1980 ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Kuitenkin 30 kuukauden aikana tämän direktiivin tiedoksi antamisesta jäsenvaltiot eivät saa evätä moottoripyörältä kansallista tyyppihyväksyntää tai kieltää moottoripyörätyypin rekisteröintiä, myyntiä, liikkeelle laskemista tai käyttöä, jos moottoripyörätyypin melutaso on tämän direktiivin tiedoksi antamisen ajankohtana ollut voimassa olevien kansallisten säännösten mukainen.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä annetut keskeiset kansalliset säännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.8 artikla Neuvoston on komission ehdotuksesta ennen 31 päivää joulukuuta 1984 päätettävä tämän direktiivin liitteessä I määrättyjen suurimpien sallittujen melutasojen alentamisesta.9 artikla Tarvittavat muutokset liitteiden vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen annetaan moottoriajoneuvo jen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY(4), sellainen kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 78/547/ETY(5), 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Suurimpia sallittuja melutasoja ei kuitenkaan saa nostaa. Liitteessä I olevan 2.1.1 kohdan osalta tätä menettelyä sovelletaan kuitenkin vasta 1 päivästä heinäkuuta 1984 alkaen.10 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 23 päivänä marraskuuta 1978.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. ERTL(1) EYVL N:o C 40, 20.2.1975, s. 18(2) EYVL N:o C 125, 8.6.1976, s. 48(3) EYVL N:o C 204, 30.8.1976, s. 25(4) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1(5) EYVL N:o L 168, 26.6.1978, s. 39LIITE I MÄÄRITELMÄT, SALLITUT MELUTASOT, PAKOJÄRJESTELMÄ1 MÄÄRITELMÄT1.1 Moottoripyörätyyppi melutason ja pakojärjestelmän osalta'Moottoripyörätyypillä melutason ja pakojärjestelmän osalta' tarkoitetaan moottoripyöriä, jotka eivät eroa olennaisesti seuraavilta ominaisuuksiltaan:1.1.1 moottorityyppi (kaksi- tai nelitahtinen, mäntä- tai kiertomäntämoottori, sylinterien lukumäärä ja tilavuus, kaasuttimien lukumäärä ja tyyppi tai ruiskutusjärjestelmä, venttiilien järjestely, suurin teho ja sitä vastaava kierrosnopeus); tämän direktiivin soveltamiseksi on kiertomäntämoottorin kuutiotilavuudeksi otettava kammion tilavuus kaksinkertaisena,1.1.2 vaihteisto, erityisesti vaihteiden lukumäärä,1.1.3 pakojärjestelmän lukumäärä, tyyppi ja järjestely.1.2 Pakojärjestelmä'Pakojärjestelmällä' tarkoitetaan osista koostuvaa kokonaisuutta, joka on välttämätön rajoittamaan moottoripyörän moottorin ja sen pakokaasujen aiheuttamaa melua.1.3 Eri pakojärjestelmätyypit'Eri pakojärjestelmätyypeillä' tarkoitetaan järjestelmiä, jotka olennaisesti eroavat seuraavien ominaisuuksien osalta:1.3.1 järjestelmät, joiden osat ovat eri valmistajalta tai eri tavaramerkkiä,1.3.2 järjestelmät, joiden osien materiaaliominaisuudet ovat erilaiset tai joiden osat ovat eri muotoisia tai kokoisia,1.3.3 järjestelmät, joiden toimintaperiaatteet eroavat ainakin yhden osan osalta,1.3.4 järjestelmät, joiden osat on yhdistetty erilaisiin kokonaisuuksiin.1.4 Pako- tai imuäänenvaimenninjärjestelmän osa'Pako- tai imuäänenvaimenninjärjestelmän osalla' tarkoitetaan erillisiä osia, jotka yhdessä muodostavat pakojärjestelmän (kuten pakoputket, äänenvaimentimet) tai imujärjestelmän (ilmansuodatin).Jos moottori on varustettu ilmansuodattimella tai imuilman vaimentimella, joka (jotka) on (ovat) välttämätön, jotta moottori alittaa suurimman melutasoarvon rajan, suodattimen ja/tai vaimentimen käsittely on yhtä tärkeää kuin pakojärjestelmänkin.2 SALLITUT MELUTASOT2.1 Liikkeessä olevan moottoripyörän melu2.1.1 Raja-arvotMoottoripyörän melutaso, kun se mitataan 2.1.2-2.1.5 kohdassa määrätyissä olosuhteissa, ei saa ylittää seuraavia raja-arvoja:>TAULUKON PAIKKA>2.1.2 Mittauslaitteet2.1.2.1 Akustiset mittauksetMelutason mittaukseen käytetyn laitteen on oltava tarkkuusäänitasomittarityyppi, joka esitetään kansainvälisen sähköteknisen toimikunnan (IEC) julkaisussa 179 2. painoksessa "Tarkkuusäänitasomittarit". Mittaukset on suoritettava käyttämällä kyseisessä julkaisussa tarkemmin esitettyjä nopeaa "fast"-aikavakiota ja "A"-painotusta.Jokaisen mittaussarjan alussa ja lopussa äänitasomittari on kalibroitava valmistajan ohjeiden mukaan sopivasta äänilähteestä (esimerkiksi mäntä-äänilähde).2.1.2.2 Nopeuden mittauksetMoottorin kierrosnopeus ja moottoripyörän nopeus testialueella on määritettävä ± 3 %:n tarkkuudella.2.1.3 Mittausolosuhteet2.1.3.1 Moottoripyörän kuntoMittausten aikana moottoripyörän on oltava ajokunnossa (mukaan lukien jäähdytysneste, öljyt, polttoaine, työkalut, varapyörä ja kuljettaja).Ennen mittauksia moottoripyörän moottorin lämpötila on saatettava tavanomaiseen käyttölämpötilaan. Jos moottoripyörässä on tuulettimia automaattisella käynnistysmekanismilla, niiden järjestelmiin ei saa puuttua melumittausten aikana. Moottoripyörille, joissa on enemmän kuin yksi vetävä pyörä, ainoastaan tavanomaiseen tieliikenteeseen tarkoitettua vetotapaa saa käyttää. Kun moottoripyörä on varustettu sivuvaunulla, se on poistettava testejä varten.2.1.3.2 TestauspaikkaTestauspaikan on muodostuttava varsinaisesta kiihdytysalueesta, jota ympäröi riittävän tasainen testialue. Kiihdytysalueen on oltava tasainen; sen pinnan on oltava kuiva sekä sellainen, että vierintämelu jää alhaiseksi.Testipaikalla vapaan äänikentän vaihtelu äänilähteen ja kiihdytysalueen keskustan välillä ei saa ylittää ± 1 dB. Näiden olosuhteiden on toteuduttava, jos alueella ole ääntä heijastavia suuria esineitä, kuten aitoja, kiviä, siltoja tai rakennuksia, 50 m:n säteellä kiihdytysalueen keskustasta. Paikan pinnan on oltava kovaa materiaalia, kuten betonia, asfalttia tai muuta akustisesti samanlaista materiaalia, vähintään 10 m:n säteellä kiihdytysalueen keskustasta, eikä siinä saa olla jauhelunta, pitkää ruohoa, irrallista maata tai pölyä.Mikrofonia ei saa häiritä äänikenttään vaikuttavalla tavalla, eikä yksikään henkilö saa seistä mikrofonin ja äänilähteen välissä. Mittausten suorittajan on asetuttava siten, ettei hän itse vaikuta mittauslaitteiden lukemiin.2.1.3.3 MuutaMittauksia ei saa suorittaa epäsuotuisissa sääolosuhteissa eikä erityisesti puuskaisessa tuulessa.Mittauksia varten A-painotteisen melutason muiden äänilähteiden kuin testattavan moottoripyörän tai tuulen vaikutuksen on oltava ainakin 10 dB (A) pienempi kuin moottoripyörän aiheuttaman äänitason. Mikrofonissa voidaan käyttää sopivaa tuulensuojaa, jos on otettu huomioon suojan vaikutus mikrofonin herkkyyteen ja suuntausominaisuuksiin.2.1.4 Mittausmenetelmä2.1.4.1 Mittausten laatu ja lukumääräSuurin melutason, ilmaistuna A-painotettuina desibeleinä (dB) on mitattava, kun moottoripyörä ajetaan linjojen AA' ja BB' välillä (kuva 1). Mittausta ei voida hyväksyä, jos huippuarvon ja yleisen melutason välillä tallennetaan epätavallisen suuri poikkeavuus.Vähintään kaksi mittausta on tehtävä molemmilta puolilta moottoripyörää.2.1.4.2 Mikrofonin sijoittaminenMikrofoni on sijoitettava 7,5 m:n etäisyydelle radan vertailulinjasta CC' (kuva 1), 1,2 m radan pinnan yläpuolelle.2.1.4.3 KäyttöolosuhteetMoottoripyörän on lähestyttävä linjaa AA' tasaisella alkunopeudella 2.1.4.3.1 ja 2.1.4.3.2 kohdan mukaisesti. Kun moottoripyörän etuosa saavuttaa linjan AA', kaasuttimen kurkku on avattava täyskaasulle niin nopeasti kuin se käytännössä on mahdollista. Tämä asento on pidettävä kunnes moottoripyörän takaosa saavuttaa linjan BB'; sitten kaasutin on palautettava niin nopeasti kuin mahdollista joutokäyntiasentoon.Kaikissa mittauksissa moottoripyörä on ajettava suoraan kiihdytysalueen yli siten, että moottoripyörän pituussuuntainen keskitaso on niin lähellä linjaa CC' kuin mahdollista.2.1.4.3.1 Vaihteiston käyttö, jos sellainen onJos moottoripyörässä on muu kuin automaattinen, enintään nelivälityksinen vaihteisto, on toinen vaihde oltava kytkettynä.Jos moottoripyörässä on muu kuin automaattinen, yli nelivälityksinen vaihteisto:- kuutiotilavuudeltaan alle 350 cm3 moottoripyörissä on kolmas vaihde oltava kytkettynä;- kuutiotilavuudeltaan yli 350 cm3 moottoripyörissä on toinen vaihde oltava kytkettynä.Jos moottoripyörässä on valitsimella varustettu automaattivaihteisto, valitsimen on oltava asennossa, joka on välittömästi moottoripyörän huippunopeutta vastaavan asennon alapuolella.2.1.4.3.2 LähestymisnopeusMoottoripyörän on lähestyttävä linjaa AA' tasaisella nopeudella- 50 km/h, jos moottorin kierrosnopeus on 50-75 % liitteessä II olevassa 2.4 kohdassa tarkoitetusta nopeudesta, tai- vähemmän kuin 50 km/h, jos moottorin kierrosnopeus vastaa 75 % liitteessä II olevassa 2.4 kohdassa tarkoitetusta nopeudesta, tai- enemmän kuin 50 km/h, jos moottorin kierrosnopeus vastaa 50 % liitteessä II olevassa 2.4 kohdassa tarkoitetusta nopeudesta.2.1.5 Tulokset (testausseloste)2.1.5.1 Liitteessä II tarkoitetun todistuksen antamista varten laaditussa testausselosteessa on ilmoitettava olosuhteet ja niiden vaikutukset mittaustuloksiin.2.1.5.2 Lukemat, jotka pyöristetään lähimpään desibeliin, on otettava mittauslaitteelta.Ainoastaan niitä mittauksia, joissa kahden perättäisen, moottoripyörän samalta puolelta tehdyn testin vaihtelu on pienempi tai yhtä suuri kuin 2 dB (A), voidaan käyttää liitteessä II tarkoitetun todistuksen antamiseen.2.1.5.3 Mittausten epätarkkuudet otetaan huomioon siten, että jokainen mittaustulos saadaan vähentämällä mittarin lukemasta 1 dB (A).2.1.5.4 Jos kaikki neljä mittaustulosta ovat pienempiä tai yhtä suuria kuin suurin sallittu taso kyseisessä luokassa, johon testattava moottoripyörä kuuluu, 2.1.1 kohdassa tarkoitettu raja-arvo katsotaan toteutuneeksi.Jos yksi neljästä tuloksesta on enintään 1 desibeliä dB (A) suurempi kuin sallittu taso, on tehtävä toinen neljän mittauksen sarja. Tässä tapauksessa 2.1.1 kohdassa vahvistettu rajaarvo katsotaan toteutuneeksi ainoastaan, jos neljä tulosta ovat pienempiä tai yhtä suuria kuin suurin sallittu taso.Kaikissa muissa tapauksissa 2.1.1 kohdassa vahvistettua raja-arvoa ei katsota toteutuneeksi.2.2 Paikallaan olevan moottoripyörän melu2.2.1 Äänenpainetaso moottoripyörän välittömässä läheisyydessäJotta helpotetaan käytössä olevien moottoripyörien myöhempiä melun tarkastuksia, äänenpainetaso on mitattava pakojärjestelmän (äänenvaimentimen) välittömässä läheisyydessä seuraavien vaatimusten mukaisesti, mittaustulokset on kirjattava liitteessä II tarkoitetun todistuksen antamista varten laadittuun testausselosteeseen.2.2.2 MittauslaitteetOn käytettävä 2.1.2.1 kohdan mukaista tarkkuusäänitasomittaria.2.2.3 Mittausolosuhteet2.2.3.1 Moottoripyörän kuntoEnnen mittauksia moottoripyörän moottorin lämpötila on saatettava tavanomaiseen käyttölämpötilaan. Jos moottoripyörässä on tuulettimia automaattisella käynnistysmekanismilla, niihin järjestelmiin ei saa puuttua melumittausten aikana.Mittausten aikana vaihteen on oltava vapaalla. Jos on mahdotonta kytkeä vaihdetta pois päältä, moottoripyörän vetävälle pyörälle on sallittava vapaa pyöriminen esimerkiksi asettamalla ajoneuvo telineeseen.2.2.3.2 Testipaikka (kuva 2)Aluetta, jossa ei ole merkittäviä akustisia häiriötekijöitä, voidaan käyttää testipaikkana. Erityisesti tähän tarkoitukseen soveltuvat tasaiset pinnat, jotka ovat betonia, asfalttia tai muuta kovaa materiaalia ja jotka ovat hyvin heijastavia; pintoja, joissa on tamppaantunutta maata, ei saa käyttää. Testipaikan on oltava suorakulmion muotoinen, jonka sivut ovat vähintään 3 m:n päässä moottoripyörän ulkoreunoista (ohjaustankoa lukuun ottamatta). Merkittäviä esteitä, kuten muita henkilöitä kuin kuljettaja ja tarkkailija, ei saa olla suorakulmion alueella. Moottoripyörä on asetettava suorakulmion sisään siten, että mittauksessa käytetty mikrofoni on vähintään 1 m:n päässä reunakivistä.2.2.3.3 MuutaTaustamelun ja tuulen aiheuttamien mittauslaitteiden lukemien on oltava vähintään 10 dB (A) pienempiä kuin mitattavat melutasot. Mikrofonissa saa käyttää sopivaa tuulensuojaa, jos suojan vaikutus mikrofonin herkkyyteen on otettu huomioon.2.2.4 Mittausmenetelmä2.2.4.1 Mittausten laatu ja lukumääräSuurin melutaso, ilmaistuna A-painotettuina desibeleinä dB (A), on mitattava kohdassa 2.2.4.3 vahvistetun käyttöajan kuluessa.Vähintään kolme mittausta on tehtävä jokaisessa mittauspisteessä.2.2.4.2 Mikrofonin sijoittaminen (kuva 2)Mikrofoni on sijoitettava samalle korkeudelle pakoaukon kanssa tai 0,2 m radan pinnan yläpuolelle, sen mukaan, kumpi on korkeammalla. Mikrofonin äänikalvon on oltava suoraan kohti pakoaukkoa ja sijaittava 0,5 m:n etäisyydellä siitä. Mikrofonin suurimman herkkyyden akselin on oltava yhdensuuntainen radan pinnan kanssa ja 45 ± 10°:n kulmassa pakokaasupäästöjen poistosuuntaiseen pystysuoraan tasoon.Mikrofoni on sijoitettava tämän pystysuoran tason suhteen sille puolelle, joka antaa suurimman mahdollisen etäisyyden mikrofonin ja moottoripyörän ääriviivojen välillä (ohjaustankoa lukuun ottamatta).Jos pakojärjestelmässä on enemmän kuin yksi aukko, jonka keskiöiden välinen etäisyys on pienempi tai yhtä suuri kuin 0,3 m, mikrofoni on asetettava sitä aukkoa kohti, joka on lähempänä moottoripyörää (ohjaustankoa lukuun ottamatta), tai sitä aukkoa kohti, joka on korkeammalla radan pinnasta. Jos pakoaukkojen keskiöiden välinen etäisyys on suurempi kuin 0,3 m, molemmille on tehtävä erilliset mittaukset, korkein luku tallennetaan otetuksi testiarvoksi.2.2.4.3 KäyttöolosuhteetMoottorin kierrosnopeus on pidettävä vakiona yhdessä seuraavissa arvoista:- S/2, jos S ylittää 5 000 r.p.m.,- 3S/4, jos S ei ylitä 5 000 r.p.m.,missä S on liitteessä II olevassa 2.4 kohdassa tarkoitettu nopeus.Kun moottorin vakiokierrosnopeus on saavutettu, kaasu on palautettava nopeasti joutokäyntiasentoon. Melutaso on mitattava käyttöaikana, joka koostuu lyhyestä moottorin vakiokierrosnopeuden ylläpidosta, ja koko hidastumisjakson aikana, osoittimen suurin poikkeama otetaan testiarvoksi.2.2.5 Tulokset (testausseloste)2.2.5.1 Liitteessä II tarkoitetun todistuksen antamista varten laaditussa testausselosteessa on ilmoitettava kaikki asiaa koskevat tiedot ja erityisesti ne tiedot, joita käytettiin paikallaan olevan moottoripyörän melun mittaamisessa.2.2.5.2 Lukemat, pyöristettynä lähimpään desibeliin, on otettava mittauslaitteesta.Ainoastaan niitä mittauksia, joiden vaihtelut eivät ylitä 2 dB (A) kolmessa peräkkäisessä testissä, voidaan käyttää.2.2.5.3 Korkein kolmesta mittauksesta muodostaa testituloksen.3 PAKOJÄRJESTELMÄ (ÄÄNENVAIMENNIN)3.1 Jos moottoripyörä on varustettu laitteella, joka on suunniteltu vähentämään pakoääniä (äänenvaimennin), on sovellettava 3 kohdan vaatimuksia. Jos moottorin imuaukko on varustettu ilmansuodattimella ja/tai imuilman vaimentimella, joka (jotka) on (ovat) tarpeellinen, jotta varmistetaan sallittu melutaso, suodatin tai vaimennin on katsottava osaksi äänenvaimenninta ja 3 kohdan vaatimuksia on sovellettava myös niihin.3.2 Kaavio pakojärjestelmästä on liitettävä liitteessä II tarkoitettuun todistukseen.3.3 Äänenvaimentimeen on merkittävä helposti luettavalla ja pysyvästi merkityllä viitteellä sen merkki ja tyyppi.3.4 Kuitumaisten vaimentavien materiaalien käyttö voidaan sallia äänenvaimentimia rakennettaessa, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:3.4.1 kuitumaisia vaimentavia materiaaleja ei saa käyttää niissä äänenvaimentimen osissa, joiden läpi kaasut kulkeutuvat,3.4.2 sopivilla laitteilla on varmistettava, että kuitumainen vaimentava materiaali pysyy paikoillaan koko vaimentimen käyttöiän ajan,3.4.3 kuitumaisen vaimentavan materiaalin on oltava lämpötilankestokyvyltään vähintään 20 % korkeampi kuin sillä äänenvaimentimen alueella, jolla näitä kuitumaisia vaimentavia materiaaleja on, mahdollinen käyttölämpötila.>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>LIITE II >KAAVION ALKU>MALLIViranomaisen mini TODISTUS MOOTTORIPYÖRÄN MELUTASONMITTAUKSESTA(Moottoripyörien sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 23 päivänä marraskuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/1015/ETY mukaisesti)Laadittu perustuen:Tutkimuslaitoksen . . . . . . . . . . . selosteen numero . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . päiväys .1. Moottoripyörä:1.1. Valmistaja:1.1.1. Edustaja:1.2. Tyyppi:1.3. Malli:1.3.1. Versio:1.4. Rungon numero:2. Moottori:2.1. Valmistaja:2.2. Tyyppi:2.3. Malli:2.4. Suurin teho (ilmoittakaa käytetty standard): . . . . . . . . . . . . . (kW) . . . r.p.m.2.5. Suurin rakenteellinen nopeus:3. Vaihteisto: muu kuin automaattivaihteisto/automaattivaihteisto(1)4. Varustus:4.1. Pakoäänenvaimennin: Valmistaja tai edustaja:Malli:Tyyppi: Piirustuksen n:o mukaisesti:4.2. Imuilman vaimennin: Valmistaja tai edustaja:Malli:Tyyppi: Piirustuksen n:o mukaisesti:4.3. Rengaskoko:5. Mittaukset:5.1. Liikkeessä olevan moottoripyörän melutaso:Mittaustulokset vasen dB(A)(2) oikea dB(A)(2) Vaihtoajankohta Ensimmäinen mittaus Toinen mittaus Kolmas mittaus Neljäs mittaus Testin tulos: dB(A)/E(3) 5.2. Paikallaan olevan moottoripyörän melutaso:dB(A) Testimoottorin kierros nopeus r.p.m. Testausolosuhteet(1) Ensimmäinen mittaus Toinen mittaus Kolmas mittaus Testin tulos: dB(A)/E(3) n = S 2 n = 3 S 4 6. Moottoripyörätyyppi on/ei ole(1) neuvoston direktiivin 78/1015/ETY vaatimusten mukainen.7. Paikka:8. Päiväys:9. Allekirjoitus:(1) Tarpeeton viivataan yli.(2) Ilmoitetut arvot ovat mittausarvoja vähennettynä 1 dB(A).(3) "E" ilmoittaa, että mittaukset on suoritettu direktiivin 78/1015/ETY mukaisesti.>KAAVION LOOPU>