Avis juridique important

|

31974L0297

Neuvoston direktiivi 74/297/ETY, annettu 4 päivänä kesäkuuta 1974, moottoriajoneuvojen sisävarusteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (ohjausmekanismin toiminta törmäystilanteessa)

Virallinen lehti nro L 165 , 20/06/1974 s. 0016 - 0025 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 4 s. 0012  Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 2 s. 0247  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 4 s. 0012  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 3 s. 0230  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 3 s. 0230

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 4 päivänä kesäkuuta 1974,moottoriajoneuvojen sisävarusteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (ohjausmekanismin toiminta törmäystilanteessa) (74/297/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettätekniset vaatimukset, jotka moottoriajoneuvojen on kansallisen lainsäädännön mukaan täytettävä, liittyvät muun muassa ohjausmekanismin toimintaan törmäystilanteessa,nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen, että jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko voimassa olevien määräystensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti, jotta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussa neuvoston direktiivissä(3) säädetty ETY-tyyppihyväksyntämenettely voidaan ottaa käyttöön kaikkien ajoneuvotyyppien osalta,yhteiset vaatimukset ajoneuvon sisäpuolisille taustapeileille säädetään 1 päivänä maaliskuuta 1971 annetussa neuvoston direktiivissä(4) ja yhteiset vaatimukset matkustajatilan sisävarusteille, ajoneuvon hallintalaitteille, katolle, selkänojille ja istuinten takaosille säädetään 17 päivänä joulukuuta 1973 annetussa neuvoston direktiivissä(5); myöhemmin annetaan muita ajoneuvon sisustusta koskevia vaatimuksia, jotka koskevat turvavöiden ja istuinten kiinnityspisteitä, niskatukia ja hallintalaitteiden kuvatunnuksia,yhdenmukaisten vaatimusten on vähennettävä moottoriajoneuvojen kuljettajien onnettomuusvaaraa tai onnettomuuksissa syntyvien vammojen vakavuutta ja näin varmistettava tieliikenteen turvallisuutta koko yhteisössä, jateknisten vaatimusten osalta on suositeltavaa ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntö N:o 12(6) (ajoneuvojen yhdenmukaistamista kuljettajan suojaamiseksi ohjausmekanismilta törmäystilanteessa koskevat yhdenmukaiset määräykset), joka on 20 päivänä maaliskuuta 1958 tehdyn moottoriajoneuvojen varusteiden ja osien hyväksymisehtojen yhdenmukaistamista ja hyväksymisen vastavuoroista tunnustamista koskevan sopimuksen liitteenä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTässä direktiivissä "ajoneuvolla" tarkoitetaan kaikkia tieliikenteeseen tarkoitettuja M1-luokan (määritellään 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun direktiivin liitteessä I) vähintään nelipyöräisiä, korilla varustettuja tai ilman sitä olevia moottoriajoneuvoja, joiden suurin rakenteellinen nopeus on yli 25 km/h, lukuun ottamatta liitteessä I olevassa 2.7 kohdassa määriteltyjä edestä ohjattavia ajoneuvoja.2 artiklaJäsenvaltio ei saa evätä moottoriajoneuvolta ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää ohjausmekanismin toimintaan törmäystilanteessa liittyvistä syistä, jos ohjausmekanismi vastaa liitteen I, II ja III vaatimuksia.3 artiklaJäsenvaltio ei saa estää tai kieltää ajoneuvon myyntiä, rekisteröintiä, liikkeelle laskemista tai käyttöä ohjausmekanismin toimintaan törmäystilanteessa liittyvistä syistä, jos ohjausmekanismi vastaa liitteiden I, II ja III vaatimuksia.4 artiklaAjoneuvon tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että se saa tiedon kaikista liitteessä I olevassa 2.2 kohdassa tarkoitettuihin osiin tai ominaisuuksiin tehdyistä muutoksista. Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on päätettävä, onko muutetulle ajoneuvotyypille tarpeen tehdä uusia testejä ja laatia uusi seloste. Jos nämä testit osoittavat, ettei tämän direktiivin vaatimuksia ole noudatettu, muutoksille ei saa antaa ETY-tyyppihyväksyntää.5 artiklaTarvittavat muutokset liitteissä I, II, III ja IV olevien vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen annetaan moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.6 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamat keskeiset kansalliset säännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.7 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 4 päivänä kesäkuuta 1974.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaH. D. GENSCHER(1) EYVL N:o C 14, 27.3.1973, s. 18(2) EYVL N:o C 60, 26.7.1973, s. 13(3) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1(4) EYVL N:o L 68, 22.3.1971, s. 1(5) EYVL N:o L 38, 11.2.1974, s. 2(6) Asiakirja ECE Geneve E/ECE/324/Add. 11LIITE I (1*)MÄÄRITELMÄT, ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN, ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ, VAATIMUKSET, TESTIT, TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS(1)2 MÄÄRITELMÄTTässä direktiivissä tarkoitetaan:2.1 "Ohjausmekanismin toiminnalla törmäyksessä" mekanismin toimintaa, kun siihen vaikuttaa kaksi erityyppistä voimaa, jotka ovat:2.1.1 edestä tapahtuvassa törmäyksestä aiheutuvat voimat, jotka voivat aiheuttaa rakenteiden siirtymisen pois paikaltaan ohjauspylvään takaosaa kohden;2.1.2 kuljettajan massan hitaudesta johtuvat voimat kuljettajan iskeytymisessä ohjauspylvästä vasten edestä tapahtuvassa törmäyksessä.2.2 "Ajoneuvotyypillä" moottoriajoneuvoluokkaa, johon kuuluvat ajoneuvot eivät eroa toisistaan seuraavilta olennaisilta osin, kuten:2.2.1 ohjauslaitteen etupuolella olevan ajoneuvon osan rakenne, mitat, muodot ja olennaiset materiaalit;2.2.2 ajoneuvon suurin sallittu paino.2.3 "Ohjauslaitteella" kuljettajan käyttämää laitetta, tavallisimmin ohjauspyörää.2.4 "Ohjauspylväällä" ohjausakselin koteloa.2.5 "Ohjausakselilla" osaa, joka välittää ohjauslaitteen vääntömomentin ohjausvaihteeseen.2.6 "Ohjausmekanismilla" laitetta, joka koostuu ohjauslaitteesta, ohjauspylväästä, asennelman lisälaitteista, ohjausakselista, ohjausvaihteesta ja kaikista muista sellaisista osista, jotka osaltaan auttavat absorboimaan ohjauspyörää vasten tapahtuvassa iskussa syntyvän energian.2.7 "Edestä ohjattavalla ajoneuvolla" ajoneuvoa, jossa enemmän kuin puolet moottorin pituudesta sijaitsee tuulilasin alakohdan etumaisen pisteen takana ja ohjauspyörän napa etumaisessa neljänneksessä ajoneuvon pituudesta.3 ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN3.1 Valmistajan tai tämän edustajan on haettava ETY-tyyppihyväksyntää.3.2 Hakemukseen on liitettävä seuraavat asiakirjat kolmena kappaleena ja seuraavat tiedot:3.2.1 yksityiskohtainen kuvaus ajoneuvotyypin rakenteesta, mitoista ja muodoista ja ohjauslaitteen etupuolella olevan ajoneuvon osan olennaisista materiaaleista;3.2.2 sopivassa mittakaavassa olevat riittävän yksityiskohtaiset piirustukset ohjausmekanismista ja sen kiinnityksestä ajoneuvon alustaan ja koriin; sekä3.2.3 mekanismin tekninen kuvaus.3.3 Hyväksyntätestejä suorittavalle tutkimuslaitokselle on toimitettava:3.3.1 jäljempänä 5.1 kohdassa tarkoitettua testiä varten hyväksyttävää ajoneuvotyyppiä edustava ajoneuvo,3.3.2 valmistajan pyynnöstä joko toinen ajoneuvo tai ne ajoneuvon osat, jotka tarvitaan 5.2 kohdassa tarkoitetussa testissä.4 ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ(4.1)(4.2)4.3 ETY-tyyppihyväksymistodistukseen on liitettävä liitteessä IV esitetyn mallin mukainen lomake.(4.4)(4.5)(4.6)5 VAATIMUKSET5.1 Testissä, jossa kuormaamattoman ilman nukkea olevan auton törmäysominaisuuksia testataan ajamalla se päin estettä 48,3 km:n tuntinopeudella, ohjauspylvään yläosa ja sen akseli saavat liikkua taaksepäin vaakatasossa ja ajoneuvon pituusakselin suuntaisesti enintään 12,7 cm suhteessa ajoneuvon siihen pisteeseen, johon törmäys ei ole vaikuttanut, etäisyys määritellään dynaamisella mittauksella.5.2 Testissä, jossa nuken ylävartalo iskeytyy ohjauslaitteeseen vähintään 24,1 km/h:n suhteellisella nopeudella, ohjauslaitteesta nuken rintaan kohdistuva voima saa olla enintään 1 111 daN.5.2.1 Ohjauslaitteen on oltava suunniteltu, rakennettu ja asennettu niin, ettei siinä ole vaarallisia epätasaisia pintoja eikä teräviä reunoja, jotka voivat törmäyksessä lisätä kuljettajan vahingoittumisen vaaraa tai vahingoittumisen vakavuutta.5.2.2 Ohjauslaitteen on oltava suunniteltu, rakennettu ja asennettu niin, ettei siinä ole sellaisia osia tai apulaitteita, kuten äänimerkin hallintalaitteita tai muita laitteita, jotka voivat tarttua kuljettajan vaatteisiin tai koruihin tavanomaisten ajoliikkeiden aikana.6 TESTITLiitteissä II ja III esitetyillä menetelmillä tarkastetaan 5 kohdan vaatimusten noudattaminen.7 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS(7.1)7.2 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseksi riittävälle määrälle ajoneuvoja on tehtävä pistokokeita.7.3 Edellä tarkoitetut pistokokeet on pääsääntöisesti rajoitettava mittauksiin. Tarvittaessa ajoneuvoille on kuitenkin suoritettava 5 kohdassa vahvistettu testi.(8)(9)(1*) Liitteiden teksti on olennaisilta osin yhdenmukainen Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission säännön N:o 12 kanssa, lukuun ottamatta 2.1 kohtaa; jos säännön N:o 12 jollekin kohdalle ei ole vastinetta tämän direktiivin liitteissä, kohdan numero annetaan suluissa.LIITE IIAJONEUVON TÖRMÄYSTESTI ESTETTÄ VARTEN1 TARKOITUSTällä testillä tarkastetaan, täyttääkö ajoneuvo liitteessä I olevassa 5.1 kohdassa vahvistetut vaatimukset.2 ASENNUKSET, MENETTELYT JA MITTAUSLAITTEET2.1 TestausalueTestialueen on oltava riittävän suuri koerataa, estettä ja teknisiä asennuksia varten. Radan loppuosan on oltava vaakasuora, tasainen ja vahva vähintään 5 metrin pituudelta ennen estettä.2.2 EsteEsteenä olevan törmäysseinän on oltava vähintään 3 m leveä, 1,5 m korkea ja 0,6 m paksu teräsbetonikappale. Törmäysseinän on oltava kohtisuorassa koeradan loppuosaan nähden ja se on peitettävä 2 cm paksulla vanerilla. Betonikappaleen taakse on kasattava vähintään 90 tonnia maata. Betoni- ja maaesteen sijasta voidaan käyttää muutakin etupinnaltaan samansuuruista ja samat tulokset täyttävää estettä.2.3 Ajoneuvon työntövoimaTörmäyshetkellä ajoneuvon on kuljettava vapaasti sen liikkeelle sysänneellä voimalla. Sen on törmättävä esteeseen kohtisuoraan törmäysseinään nähden; suurin sallittu ajoneuvon etuosan keskilinjan ja törmäysseinän keskilinjan välinen sivuttaispoikkeama on ± 30 cm ajoneuvon törmätessä esteeseen.2.4 TestausajoneuvoAjoneuvossa on törmäystestissä oltava kaikki siihen tavallisesti kuuluvat osat ja laitteet. Lisäksi matkustajatilassa olevat esineet (käännettävä kuljettajan istuin, takaistuinten tyynyt jne.) eivät saa vahingossa osua ohjauspyörään.2.5 NopeusAjoneuvon nopeuden on oltava törmäyshetkellä 48,3-53,1 km/h.2.6 Mittauslaitteet2.6.1 Jäljempänä 3.1 kohdassa tarkoitetuissa mittauksissa käytettävien laitteiden tarkkuuden on oltava:2.6.1.1 ajoneuvon nopeuden mittaus:>NUM>1>DEN>100,2.6.1.2 ajan mittaus:>NUM>1>DEN>1 000 sekuntia,2.6.1.3 törmäyksen alkuvaihe (nollapiste) ajoneuvon koskettaessa ensimmäinen kerran esteeseen on tallennettava ja kuvattava testin arviointia varten.2.6.2 Jäljempänä 3.1 kohdassa tarkoitettu etäisyys on mitattava ± 5 mm:n tarkkuudella.3 TULOKSET3.1 Ohjauslaitteen taaksepäin suuntautuvan liikkeen määrittämiseksi tallennetaan(1) ohjauspylvään (ja akselin) yläosan ja ajoneuvon sellaisen pisteen, johon törmäys ei ole vaikuttanut, välisen etäisyyden törmäyksen aiheuttama muutos. Muutos mitataan vaakatasossa ja yhdensuuntaisesti ajoneuvon pituusakseliin nähden. Jos ajoneuvon mitattu nopeus ylittää 48,3 km/h:n nimellisnopeuden, tämä etäisyyden muutos alennetaan nimellisnopeutta vastaavaan arvoon kertomalla se nimellisnopeuden ja mitatun nopeuden suhteen neliöllä.3.2 Testin jälkeen ajoneuvon kärsimät vauriot on kuvailtava kirjallisessa kertomuksessa; ainakin yksi valokuva on otettava seuraavista ajoneuvon osista:3.2.1 sivut (oikea ja vasen),3.2.2 etuosa,3.2.3 pohja,3.2.4 matkustajatilan sisällä oleva alue, johon törmäys on vaikuttanut.4 VASTAAVAT TESTAUSMENETELMÄTVastaavat ainetta rikkomattomat testausmenetelmät ovat sallittuja, jos 3 kohdassa tarkoitetut tulokset saadaan joko kokonaisuudessaan korvaavalla testillä tai korvaavan testin tuloksista laskemalla. Käytettäessä muuta kuin 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua menetelmää on vastaavuus näytettävä toteen.(1) Tallentaminen voidaan korvata enimmäis- ja vähimmäisarvojen mittauksilla.LIITE IIIENERGIAN VAIMENNUSKYVYN TESTI TÖRMÄYSTILANTEESSA OHJAUSLAITETTA VASTEN1 TARKOITUSTestillä tarkastetaan, täyttääkö ajoneuvo liitteessä I olevassa 5.2 kohdassa vahvistetut vaatimukset.2 ASENNUKSET, MENETTELYT JA MITTAUSLAITTEET2.1 Ohjauslaitteen asennus2.1.1 Ohjauslaite on asennettava ajoneuvon etuosaan leikkaamalla ajoneuvon kori poikittaissuunnassa etuistuinten tasolta ja mahdollisesti poistamalla katto, tuulilasi ja ovet. Tämä osa on kiinnitettävä lujasti testipenkkiin niin, ettei se liiku mallin iskeytyessä ohjauslaitteeseen.2.1.2 Valmistajan pyynnöstä ohjauslaite saadaan kuitenkin asentaa kehikkoon jäljittelemällä ohjausmekanismin asennusta, jos oikeaan "korin etuosaan ja ohjauslaitteeseen" verrattuna "kehikolla ja ohjauslaiteasennelmalla" on:2.1.2.1 sama geometrinen pohjakaavio,2.1.2.2 lujempi rakenne.2.2 Ensimmäisessä testissä ohjauslaitteen on oltava käännettynä asentoon, jossa sen taipumattomin varsi on kohtisuorassa mallineen nähden; jos ohjauslaite on ohjauspyörä, testi on toistettava niin, että ohjauspyörän joustavin osa on suunnattu kohtisuoraan tähän kosketuskohtaan. Jos kyse on säädettävästä ohjauspyörästä, molemmat testit on suoritettava niin, että ohjauspyörä on säädettynä keskiasentoonsa.2.3 TestikappaleTestikappaleen on oltava muodoltaan, mitoiltaan, painoltaan ja ominaisuuksiltaan tämän liitteen lisäyksen mukainen.2.4 Voimien mittaus2.4.1 Testissä mitataan vaakatasossa ja yhdensuuntaisesti ajoneuvon pituusakseliin nähden vaikuttava suurin voima, joka kohdistuu mallineen ohjauslaitteeseen osuneen törmäyksen johdosta.2.4.2 Tämä voima saadaan mitata suoraan tai epäsuorasti tai se voidaan laskea testin aikana mitatuista arvoista.2.5 Testikappaleen työntövoimaTestikappaleen liikkeelle sysäämiseen saadaan käyttää mitä tahansa menetelmää edellyttäen, että testikappale iskeytyessään ohjauslaitteeseen on täysin irrallaan sysäävästä laitteesta. Testikappaleen liikeradan on ennen testikappaleen törmäystä ohjauslaitteeseen oltava mahdollisimman suora, auton etuosan pituusakseliin nähden yhdensuuntainen. Testikappaleen ensimmäisen kosketuksen ohjauslaitteeseen on tapahduttava kohdassa, jossa kuljettajan istuimella istuvan, 75,3 kg:n painoisen ja 173 cm:n pituisen(1) henkilön kosketus ohjauslaitteeseen tavallisesti tapahtuisi henkilön lennähtäessä eteenpäin ajoneuvon pituusakselin suuntaisesti ohjauspyörää vasten, kuljettajan istuimen ollessa säädettynä etumaiseen asentoonsa.2.6 NopeusTestikappaleen on iskeydyttävä ohjauslaitteeseen vähintään ja mahdollisimman tarkasti 24,1 km/h.2.7 Mittauslaitteet2.7.1 Jäljempänä 3.2 kohdassa tarkoitetuissa mittauksissa käytettävien laitteiden on oltava tarkkuudeltaan:2.7.1.1 Testikappaleen nopeus:>NUM>2>DEN>100;2.7.1.2 ajan mittaus:>NUM>1>DEN>1000 sekuntia;2.7.1.3 törmäyksen alkuvaihe (nollapiste) testikappaleen koskettaessa ensimmäistä kertaa ohjauslaitteeseen, on tallennettava ja kuvattava testin arviointia varten;2.7.1.4 voiman mittaus: mittausalueen on oltava 3920 daN. Voima on tallennettava ilman säröä 1 000 jakson taajuuteen saakka 2,5 %:n tarkkuudella suurimmasta mittausalueesta tai ± 5 %:n tarkkuudella todellisesta arvosta;2.7.1.5 poikittaisherkkyys: alle 5 % mittausalueesta.3 TULOKSET3.1 Testin jälkeen ohjausmekanismin aiheuttamat vauriot on todettava ja kuvailtava kirjallisessa kertomuksessa; ohjauslaitteen/ohjauspylvään/kojetaulun alueesta on otettava vähintään yksi valokuva sivulta ja yksi edestä.3.2 Törmäyksessä ohjauslaitteen testikappaleen rintaan aiheuttaman, 2.7 kohdassa tarkoitetuin tavoin mitattu koko voima on kirjattava.4 VASTAAVAT TESTAUSMENETELMÄTVastaavat ainetta rikkomattomat testausmenetelmät ovat sallittuja, jos 3 kohdassa tarkoitetut tulokset saadaan joko kokonaisuudessaan korvaavalla testillä tai korvaavan testin tuloksista laskemalla. Käytettäessä muuta kuin 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua menetelmää on vastaavuus osoitettava.(1) Nämä mitat vastaavat keskimääräistä henkilöä esittävää nukkea, joka määritellään: National Centre for Health Statistics, sarja 11, N:o 8, United States of America Centre for Health, Education and Welfare, 12 päivänä toukokuuta 1967.LIITE IV>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>


Avis juridique important

|

31991L0630

Neuvoston direktiivi 91/630/ETY, annettu 19 päivänä marraskuuta 1991, sikojen suojelun vähimmäisvaatimuksista

Virallinen lehti nro L 340 , 11/12/1991 s. 0033 - 0038 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 39 s. 0202  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 39 s. 0202

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 19 päivänä marraskuuta 1991,sikojen suojelun vähimmäisvaatimuksista (91/630/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäkaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet tuotantoeläinten suojelua koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen; yhteisö on myös hyväksynyt yleissopimuksen päätöksellä 78/923/ETY(4) ja esittänyt hyväksymiskirjansa,Euroopan parlamentti on tuotantoeläinten hyvinvointiin pyrkivästä politiikasta 20 päivänä helmikuuta 1987(5) antamassaan päätöslauselmassa pyytänyt komissiota tekemään ehdotuksia teurassikojen intensiiviseen tuotantoon liittyvistä vähimmäisvaatimuksista,elävinä eläiminä siat kuuluvat sopimuksen liitteessä II lueteltujen tuotteiden luetteloon,sikojen tuotanto on olennainen osa maataloutta; se on tulonlähde osalle maatalousväestöstä,eroavaisuudet, jotka voivat vääristää kilpailuedellytyksiä, häiritsevät sikojen ja johdettujen tuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn toimivuutta,on tarpeen vahvistaa yhteiset vähimmäisvaatimukset kasvatus- ja lihotussioille tuotannon järkiperäisen kehittymisen takaamiseksi, jaon tarpeen, että viralliset laitokset, tuottajat, kuluttajat ja muut ovat tietoisia alan kehittymisestä; komission olisi tämän vuoksi eläinlääkintäalan tiedekomitean lausunnon perusteella jatkettava aktiivisesti sen tuotantojärjestelmän tai niiden tuotantojärjestelmien tieteellistä tutkimusta, joka mahdollistaa/jotka mahdollistavat sikojen hyvinvoinnin turvaamisen; tämän vuoksi olisi säädettävä siirtymäkaudesta, jotta komissio voisi saattaa tehtävän päätökseen,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tässä direktiivissä vahvistetaan kasvatukseen ja lihotukseen tarkoitettujen sikojen suojelun vähimmäisvaatimukset.2 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan:1) `sialla` minkä tahansa ikäistä sikaa, jota kasvatetaan siitosta tai lihotusta varten;2) `karjulla` sukukypsää urospuolista sikaa, joka on tarkoitettu siitokseen;3) `nuorella emakolla` sukukypsää naaraspuolista sikaa, joka ei ole vielä porsinut;4) `emakolla` naaraspuolista sikaa ensimmäisen porsimisen jälkeen;5) `imettävällä emakolla` naaraspuolista sikaa syntymää edeltävästä vaiheesta porsaiden vieroittamiseen;6) `ummessa olevalla ja kantavalla emakolla` emakkoa vieroitusvaiheen ja syntymää edeltävän vaiheen välillä;7) `porsaalla` sikaa syntymähetkestä vieroittamiseen;8) `vieroitetulla sialla` vieroitettua porsasta kymmenen viikon ikään asti;9) `tuotantosialla` sikaa kymmenen viikon iästä teurastushetkeen, tai siitossikaa;10) `toimivaltaisella viranomaisella` toimivaltaista viranomaista direktiivin 90/425/ETY(6) 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti.3 artikla Jäsenvaltioiden on valvottava, että:1) - 1 päivästä tammikuuta 1994 alkaen kaikki hiljattain rakennetut tai uudelleenrakennetut ja/tai ensimmäistä kertaa tämän päivämäärän jälkeen käyttöönotetut tilat täyttävät ainakin seuraavan vaatimuksen:vapaan tilan pinta-ala, joka kullakin ryhmässä kasvatetulla vieroitetulla sialla tai tuotantosialla on käytössään, on vähintään:- 0,15 neliömetriä sioille, joiden keskipaino on enintään kuin 10 kilogrammaa,- 0,20 neliömetriä sioille, joiden keskipaino on 10-20 kilogrammaa,- 0,30 neliömetriä sioille, joiden keskipaino on 20-30 kilogrammaa,- 0,40 neliömetriä sioille, joiden keskipaino on 30-50 kilogrammaa,- 0,55 neliömetriä sioille, joiden keskipaino on 50-85 kilogrammaa,- 0,65 neliömetriä sioille, joiden keskipaino on 85-110 kilogrammaa,- 1,00 neliömetri sioille, joiden keskipaino on suurempi kuin 110 kilogrammaa;- 1 päivästä tammikuuta 1998 alkaen edellä säädettyjä vähimmäisvaatimuksia on sovellettava kaikilla tiloilla;2) sellaisten rakennelmien rakentaminen tai järjestäminen, joihin emakot ja nuoret emakot sidotaan kiinni, on kiellettyä 31 päivän joulukuuta 1995 jälkeen;kuitenkin toimivaltainen viranomainen voi sallia ennen 1 päivää tammikuuta 1996 sellaisten rakennettujen rakennelmien käytön, jotka eivät täytä 1 kohdan vaatimuksia, 7 artiklan 1 kohdassa säädetyissä tarkastuksissa saatujen tulosten perusteella ajaksi, joka ei missään tapauksessa saa ylittää 31 päivää joulukuuta 2005.Tämän artiklan säännöksiä ei sovelleta tiloihin, joissa on alle kuusi sikaa tai viisi emakkoa porsaineen.4 artikla 1 Jäsenvaltioiden on valvottava, että sikojen tuotantoon liittyvät olosuhteet vastaavat liitteessä vahvistettuja yleisiä määräyksiä.Kuitenkin 30 päivään kesäkuuta 1995 asti jäsenvaltioiden toimivaltainen viranomainen voi sallia poikkeamisen mainitussa liitteessä olevan I luvun 3, 5, 8 ja 11 kohdasta.2 Lisäksi komission on määritettävä ennen tämän direktiivin voimaantuloa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa suosituksen muodossa mahdolliset täydentävät vähimmäisvaatimukset liitteessä esitettyihin vaatimuksiin sikojensuojelun osalta.5 artikla Liitteen määräyksiä voidaan muuttaa 10 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen siten, että tieteen edistyminen otetaan huomioon.6 artikla Komission on annettava viimeistään 1 päivänä lokakuuta 1997 neuvostolle kertomus, joka on laadittu eläinlääkintäalan tiedekomitean lausunnon perusteella siitä intensiivisestä tuotantojärjestelmästä tai niistä intensiivisistä tuotantojärjestelmistä, joka täyttää/jotka täyttävät sikojen hyvinvoinnille asetetut vaatimukset patologiselta, kotieläinjalostukselliselta, fysiologiselta ja käyttäytymiseen liittyvältä kannalta, sekä eri järjestelmien yhteiskunnallis-taloudellisista seurauksista. Tämän raportin on erityisesti otettava huomioon asteeltaan erilaisissa suljetuissa ryhmissä kasvatettujen emakoiden hyvinvointi ja oltava varustettu asianmukaisin ehdotuksin, joissa otetaan huomioon raportin johtopäätökset.Neuvosto tekee määräenemmistöllä päätöksen näistä ehdotuksista viimeistään niiden esittämistä seuraavien kolme kuukauden aikana.7 artikla 1 Jäsenvaltioiden on valvottava, että tarkastukset suoritetaan toimivaltaisen viranomaisen vastuulla tämän direktiivin ja sen liitteiden määräysten noudattamisen varmistamiseksi.Näiden tarkastusten, jotka voidaan suorittaa muihin tarkoituksiin tehtyjen tarkastusten yhteydessä, on kunakin vuonna käsitettävä tilastollisesti edustava otos kunkin jäsenvaltion erilaisista tuotantojärjestelmistä.2 Komissio vahvistaa 10 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen kokoelma 1 kohdassa säädettyjen tarkastusten yhteydessä noudatettavista säännöistä.3 Jäsenvaltioiden on ilmoitettava joka toinen vuosi ennen huhtikuun viimeistä työpäivää ja ensimmäisen kerran ennen 30 päivää huhtikuuta 1996, komissiolle tämän artiklan mukaisesti kahden edellisen vuoden aikana tehtyjen tarkastusten tulokset mukaan lukien suoritettujen tarkastusten lukumäärä suhteessa niiden alueella oleviin tiloihin.8 artikla Jotta kolmansista maista lähtöisin olevia eläimiä voidaan tuoda yhteisöön, on niiden mukana seurattava kyseisen maan toimivaltaisen viranomaisen antama todistus, josta ilmenee, että eläimiä on kohdeltu vähintään vastaavalla tavalla kuin tässä direktiivissä säädetään yhteisön alkuperää olevien eläinten kohdalla.9 artikla Komission eläinlääkintäasiantuntijat voivat tehdä yhdessä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa tarkastuksia paikan päällä, siinä määrin kuin tämä on välttämätöntä tämän direktiivin yhdenmukaisen noudattamisen varmistamiseksi. Tällöin tarkastajien on otettava omalta osaltaan käyttöön erityisiä hygieniatoimenpiteitä, jotka sulkevat pois kaiken sairauksien tartuntariskin.Jäsenvaltion, jonka alueella tarkastus tehdään, on annettava kaikki tarvittava apu asiantuntijoille heidän suorittaessaan tehtäviään. Komissio ilmoittaa kyseiselle jäsenvaltiolle tutkimuksen tuloksista.Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tutkimuksen tulosten huomioon ottamiseksi.Kolmansien maiden suhteiden osalta sovelletaan direktiivin 91/496/ETY(7) III luvun säännöksiä.Tämän artiklan yleiset soveltamissäännökset on vahvistettava 10 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.10 artikla 1 Kun tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa pysyvän eläinlääkintäkomitean, joka on perustettu päätöksellä 68/361/ETY(8), jäljempänä `komitea`, käsiteltäväksi viivytyksettä puheenjohtaja joko omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.2 Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3 Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.4 Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä.Jos neuvosto ei ole päättänyt asiasta kolmen kuukauden kuluessa ehdotuksen tekemisestä, komissio vahvistaa ehdotetut toimenpiteet, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt mainittuja toimenpiteitä.11 artikla 1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset mahdollisine sanktioineen voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1994. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2 Kuitenkin 1 kohdassa vahvistetusta päivämäärästä alkaen jäsenvaltiot voivat sikojensuojelun osalta sopimuksen yleisiä sääntöjä noudattaen ylläpitää tai soveltaa omalla alueellaan tässä direktiivissä annettuja säännöksiä tiukempia säännöksiä. Niiden on ilmoitettava komissiolle kaikista tällaisista toimenpiteistä.12 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 19 päivänä marraskuuta 1991.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaP. BUKMAN(1) EYVL N:o C 214, 21.8.1989, s. 31(2) EYVL N:o C 113, 7.5.1990, s. 183(3) EYVL N:o C 62, 12.3.1990, s. 40(4) EYVL N:o L 323, 17.11.1978, s. 12(5) EYVL N:o C 76, 23.3.1987, s. 185(6) EYVL N:o L 224, 18.8.1990, s. 29. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 91/496/ETY (EYVL N:o L 268, 24.9.1991, s. 56).(7) EYVL N:o L 268, 24.9.1991, s.56(8) EYVL N:o L 255, 18.10.1968, s. 23LIITE I LUKU YLEISET EDELLYTYKSET 1 Eläinsuojien ja erityisesti sellaisten karsinoiden ja varusteiden rakentamiseen käytettävät materiaalit, joihin siat saattavat olla kosketuksissa, eivät saa vahingoittaa sikoja, ja ne on voitava puhdistaa ja desinfioida perusteellisesti.2 Kunnes yhteisön säännöt tällä alalla vahvistetaan, sähkölaitteet ja -virtapiirit on asennettava voimassa olevan kansallisen säännöstön mukaisesti sähköiskujen välttämiseksi.3 Rakennuksen eristyksen, lämmityksen ja ilmastoinnin on varmistettava se, että ilmankierto, pölytaso, lämpötila, ilmankosteus ja kaasun tiivistyminen pidetään sellaisissa rajoissa, etteivät ne vahingoita sikoja.4 Kaikki sikojen terveydelle ja hyvinvoinnille välttämättömät automaattiset tai mekaaniset varusteet on tarkistettava vähintään kerran päivässä. Kaikki todetut viat on korjattava välittömästi, tai jos se on mahdotonta, on ryhdyttävä asianmukaisiin toimenpiteisiin sikojen terveyden ja hyvinvoinnin suojelemiseksi siihen asti kunnes korjaus on tehty erityisesti muita ruokintamenetelmiä käyttämällä ja tyydyttävät olosuhteet ylläpitämällä. Koneellista ilmastointijärjestelmää käytettäessä olisi varattava asianmukainen korvaava järjestelmä riittävän ilmanvaihdon turvaamiseksi sikojen terveyden ja hyvinvoinnin säilyttämiseksi järjestelmän pettämisen varalta, ja on varattava hälytysjärjestelmä, joka ilmoittaa kasvattajalle viasta. Hälytysjärjestelmä on testattava säännöllisesti.5 Sikoja ei saa pysyvästi pitää pimeydessä. Tämän vuoksi niiden käyttäytymiseen ja fysiologiaan liittyvien tarpeiden tyydyttämiseksi olisi säädettävä jäsenvaltioiden erilaiset ilmasto-olot huomioon ottaen asianmukaisesta luonnollisesta valosta tai keinovalosta, jonka olisi jälkimmäisessä tapauksessa kestoltaan vastattava vähintään normaalisti klo 9-17 välisenä aikana saatavilla olevaa luonnonvaloa. Lisäksi on oltava saatavilla riittävän voimakas asianmukainen valaistus (kiinteä tai irrallinen), joka mahdollistaa sikojen valvonnan koko ajan.6 Omistajan tai eläimistä vastaavan henkilön on valvottava kaikkia ryhmässä tai karsinoissa kasvatettuja sikoja vähintään kerran päivässä. Siat, jotka vaikuttavat sairailta tai vahingoittuneilta on hoidettava asianmukaisesti viivytyksettä. Sairaat tai vahingoittuneet siat on pystyttävä tarvittaessa eristämään asianmukaisiin tiloihin, jotka on varustettu kuivilla ja mukavilla pahnoilla. Olisi otettava yhteyttä eläinlääkäriin heti kun mahdollista, jos kasvattajan hoidolla ei ole vaikutusta.7 Jos siat kasvatetaan yhdessä, on toteutettava toimenpiteitä sellaisten tappeluiden välttämiseksi, jotka eivät kuulu normaaliin käyttäytymiseen. Siat, jotka osoittavat jatkuvaa agressiivisuutta muita kohtaan, tai jotka ovat aggressiivisuuden kohteena, on eristettävä tai pidettävä erillään ryhmästä.8 Sioille varattujen eläinsuojien on oltava rakennettuja siten, että kullakin sialla:- on mahdollisuus käydä makuulle, levätä ja nousta vaikeuksitta,- on käytössään puhdas lepopaikka,- on mahdollisuus nähdä muita sikoja.9 Kun siat on sidottu kiinni, kiinnityslaite ei saa vahingoittaa sikoja, ja se on tarkastettava säännöllisesti ja säädettävä tarpeen vaatiessa, jotta siat voivat hyvin. Kunkin kiinnityslaitteen on oltava riittävän pitkä, jotta eläin voisi siirtyä 8 kohdassa esitetyn mukaisesti. Sen on oltava sellainen, että siitä aiheutuu mahdollisimman pieni kuristumis- ja vahingoittumisriski.10 Sikojen hoidossa käytetyt tilat, häkit, varusteet ja työkalut on puhdistettava ja desinfioitava asianmukaisella tavalla ristikkäissaastumisen ja tautieliöstöjen muodostumisen ehkäisemiseksi. Olisi poistettava niin usein kuin mahdollista ulosteet, virtsa sekä tähteeksi jääneet tai kaadetut ruoka-aineet, jotta hajut minimoitaisiin ja vältettäisiin houkuttelemasta kärpäsiä ja jyrsijöitä.11 Lattiat eivät saa olla liukkaita tai epätasaisia, jotta siat eivät vahingoittaisi itseään, ja niiden on oltava siten suunnitellut, etteivät ne aiheuta loukkaantumisia tai kärsimyksiä seisoville tai makaaville sioille. Niiden on oltava sopivat sikojen kokoon ja painoon nähden ja muodostettava vahva, tasainen ja vakaa pinta. Makuualan on oltava mukava, puhdas ja sopivasti uritettu eikä se saa vahingoittaa sikoja. Kun laitetaan pahnoja, on niiden oltava puhtaita, kuivia ja sellaisia, etteivät ne vahingoita sikoja.12 Kaikkien sikojen on saatava ikänsä ja painonsa mukaan asianmukaista ravintoa ottaen huomioon niiden käyttäytymiseen ja fysiologiaan liittyvät tarpeet hyvän terveydentilan ja hyvinvoinnin turvaamiseksi.13 Kaikki siat on ruokittava vähintään kerran päivässä. Kun siat pidetään ryhmässä eivätkä ne saa ruokaa mielinmäärin tai automaattisesta ruokintalaitteesta, kunkin sian on saatava ruokaa yhtäaikaa kuin muut ryhmän eläimet.14 Kaikkien yli kahden viikon ikäisten sikojen on saatava riittävästi raikasta vettä tai pystyttävä tyydyttämään nestetarpeensa muulla juotavalla.15 Ruokinta- ja juottolaitteet on suunniteltava, rakennettava, sijoitettava ja huollettava siten, että sioille tarkoitetun ravinnon ja veden saastuminen minimoidaan.16 Hännän puremisen ja muiden paheiden estämiseksi normaalisti käytettyjen toimenpiteiden lisäksi sekä sikojen käyttäytymiseen liittyvien tarpeiden tyydyttämiseksi on kaikilla sioilla - ottaen huomioon ympäristö ja eläinten tiheys - oltava olkea tai mitä tahansa muita asianmukaisia aineksia tai tarvikkeita.II LUKU ERI SIKALUOKILLE SOVELLETTAVIA ERITYISMÄÄRÄYKSIÄ I KARJUTKarjujen karsinat on sijoitettava ja rakennettava siten, että karjut voivat niissä kääntyä, havaita muiden sikojen ääntelyt, hajut ja hahmot ja että niihin sisältyy puhdas alue lepäämiseen. Makuualan on oltava kuiva ja mukava. Lisäksi aikuisen karjun karsinan on oltava vähimmäiskooltaan 6 neliömetriä. Kuitenkin on varattava suurempi pinta-ala, jos karsinaa käytetään astuttamisessa.II EMAKOT JA NUORET EMAKOT1 Kantaville emakoille ja nuorille emakoille on tarpeen vaatiessa suoritettava käsittely sisäisiä ja ulkoisia loisia vastaan. Kantavat emakot ja nuoret emakot on silloin, jos ne laitetaan porsituskarsinoihin, puhdistettava kaikesta liasta.2 Niillä on oltava käytössään puhdas, sopivasti uritettu ja mukava makuualusta, ja niillä on tarpeen vaatiessa oltava asianmukaisia pesäntekoaineksia.3 Emakon tai nuoren emakon taakse on järjestettävä tilaa luonnolliselle tai autetulle porsimiselle.4 Porsituskarsinat, joissa emakot voivat liikkua vapaasti, on varustettava porsaita suojaavilla järjestelmillä kuten esimerkiksi porsasaidoilla.III PORSAAT1 Tarvittaessa on syytä varata porsaille emakosta etäämpänä sijaitsevat lämmönlähde ja tukeva, kuiva ja mukava makuualusta, jossa koko pahnue voi maata samanaikaisesti.2 Kun käytetään porsituskarsinaa, on porsaille varattava tarpeeksi tilaa, jotta ne voidaan imettää vaikeuksitta.3 Yli neljän viikon ikäisten urospuolisten porsaiden kuohinnan voi tehdä ainoastaan nukutuksella eläinlääkäri tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti koulutettu henkilö.4 Hännän ja hampaiden osittainen leikkaaminen ei saa olla tavanomainen toimenpide vaan se on tehtävä ainoastaan silloin, kun tilalla ilmenee emakoiden nänneissä, porsaiden korvissa tai hännissä haavoja, jotka aiheutuvat menettelyn suorittamatta jättämisestä. Jos hampaiden osittainen leikkaaminen tuntuu tarpeelliselta, on se tehtävä seitsemän syntymää seuraavan päivän aikana.5 Porsaita ei saa erottaa emostaan ennen kolmen viikon ikää, paitsi silloin kun erottamatta jättäminen on vahingollista emakon tai porsaiden hyvinvoinnille tai terveydelle.IV VIEROITETUT PORSAAT JA TUOTANTOSIATSiat on sijoitettava ryhmiin mahdollisimman pian vieroituksen jälkeen. Ne olisi kasvatettava vakituisissa ryhmissä, joiden sekoittamista vältetään mahdollisimman paljon.


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/75/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009 , pyörillä varustettuihin maatalous- tai metsätraktoreihin kaatumisen varalta asennetuista suojarakenteista (staattiset testit) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               3.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 261/40

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2009/75/EY,
   annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009,
   pyörillä varustettuihin maatalous- tai metsätraktoreihin kaatumisen varalta asennetuista suojarakenteista (staattiset testit)
   (kodifioitu toisinto)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Pyörillä varustettuihin maatalous- tai metsätraktoreihin kaatumisen varalta asennettuja suojarakenteita (staattiset testit) koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 25 päivänä kesäkuuta 1979 annettua neuvoston direktiiviä 79/622/ETY (3) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin (4). Tämän takia mainittu direktiivi olisi selkeyden ja luettavuuden vuoksi kodifioitava.

               (2)

               Direktiivi 79/622/ETY on yksi pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 4 päivänä maaliskuuta 1974 annetussa neuvoston direktiivissä 74/150/ETY, joka on korvattu maatalous- tai metsätraktoreiden, niiden perävaunujen ja vedettävien vaihdettavissa olevien koneiden ja näihin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnästä 26 päivänä toukokuuta 2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/37/EY (5), säädettyyn EY-hyväksyntäjärjestelmään kuuluvista erityisdirektiiveistä, ja siinä vahvistetaan maatalous- ja metsätraktoreiden suunnittelua ja rakennetta koskevat tekniset vaatimukset kaatumisen varalta asennettujen suojarakenteiden (staattiset testit) osalta. Näiden teknisten vaatimusten tarkoituksena on jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen siten, että direktiivissä 2003/37/EY säädettyä EY-hyväksyntämenettelyä voitaisiin soveltaa kaikkiin traktorityyppeihin. Sen vuoksi direktiivin 2003/37/EY maatalous- ja metsätraktoreita, niiden perävaunuja ja vedettäviä vaihdettavissa olevia koneita sekä tällaisten ajoneuvojen järjestelmiä, osia ja teknisiä yksiköitä koskevia säännöksiä sovelletaan tähän direktiivin.

               (3)

               Tämä direktiivi ei saa vaikuttaa jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa liitteessä X olevassa B osassa olevia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava siinä mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä,

         OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Tätä direktiiviä sovelletaan direktiivin 2003/37/EY 2 artiklan j alakohdassa määriteltyihin traktoreihin, joilla on seuraavat ominaisuudet:

               a)

               taka-akselin kohdalla enintään 1 000 mm:n maavara;

               b)

               yhden vetävän akselin kiinteä tai pienin säädettävä raideleveys vähintään 1 150 mm;

               c)

               mahdollisuus asentaa traktoriin monipistekytkentälaite irrotettavia työkoneita varten ja vetotanko;

               d)

               vähintään 800 kg:n massa, joka vastaa traktorin omamassaa siten kuin se määritellään direktiivin 2003/37/EY liitteessä I olevassa 2.1.1 kohdassa, mukaan lukien tämän direktiivin mukaisesti asennettu suojarakenne kaatumisen varalta ja suurinta valmistajan suosittelemaa kokoa olevat renkaat.

         2 artikla
   1.   Jäsenvaltion on annettava osan EY-tyyppihyväksyntä kaikille kaatumisen varalta asennetuille suojarakennetyypeille ja niiden kiinnitykselle traktoriin, jotka täyttävät liitteissä I–V vahvistetut rakennetta ja testausta koskevat vaatimukset.
   2.   Osan EY-tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on tarvittaessa yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jos se on tarpeen sen valvomiseksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn tyypin mukaisia. Tällainen tarkastus suoritetaan pistokokein.
   3 artikla
   Jäsenvaltioiden on kunkin kaatumisen varalta asennetun turvarakenteen ja sen traktoriin kiinnityksen osalta, jonka ne hyväksyvät 2 artiklan mukaisesti, annettava traktorin tai kaatumisen varalta asennetun suojarakenteen valmistajalle tai tämän edustajalle liitteessä VI esitetyn mallin mukainen osan EY-tyyppihyväksyntämerkki.
   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet estääkseen sellaisten merkkien käytön, jotka saattaisivat aiheuttaa sekaannusta 2 artiklan mukaisesti osan tyyppihyväksynnän saaneiden kaatumisen varalta asennettujen suojarakenteiden ja muiden laitteiden välillä.
   4 artikla
   Jäsenvaltio ei saa kieltää saattamasta markkinoille kaatumisen varalta asennettuja suojarakenteita tai niiden traktoriin kiinnitystä niiden rakenteeseen liittyvistä syistä, jos niissä on osan EY-tyyppihyväksyntämerkki.
   Jäsenvaltio voi kuitenkin kieltää saattamasta markkinoille sellaista kaatumisen varalta asennettua suojarakennetta, jossa on osan EY-tyyppihyväksyntämerkki mutta jotka toistuvasti poikkeavat hyväksytystä tyypistä.
   Kyseisen jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle toteutetuista toimenpiteistä, ja niiden on perusteltava päätöksensä.
   5 artikla
   Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on kuukauden kuluessa lähetettävä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille jäljennökset kaikista kaatumisen varalta asennetun suojarakennetyypin osalta täytetyistä, liitteessä VII esitetyn mukaisista osan EY-tyyppihyväksyntätodistuslomakkeista, joiden perusteella ne joko ovat antaneet tyyppihyväksyntätodistuksen tai evänneet sen.
   6 artikla
   1.   Jos osan EY-tyyppihyväksyntätodistuksen antanut jäsenvaltio toteaa, että useat kaatumisen varalta asennetut turvarakenteet ja niiden kiinnitykset traktoreihin, joissa on sama osan EY-tyyppihyväksyntämerkki, eivät ole sen hyväksymän tyypin mukaisia, sen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn tyypin mukaisia.
   Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille toteutetuista toimenpiteistä, jotka saattavat tarvittaessa, jos kyseessä on vakava ja toistuva poikkeavuus, johtaa osan EY-tyyppihyväksynnän peruuttamiseen.
   Kyseisten viranomaisten on toteutettava samanlaiset toimenpiteet, jos toisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat, ettei traktori ole hyväksytyn tyypin mukainen.
   2.   Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on kuukauden kuluessa ilmoitettava toisilleen osan EY-tyyppihyväksynnän peruuttamisesta ja tämän toimenpiteen perusteista.
   7 artikla
   Kaikki tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi annettujen säännösten nojalla tehdyt päätökset, jotka koskevat kaatumisen varalta asennetuille suojarakenteille ja niiden traktoreihin kiinnityksille annetun osan EY-tyyppihyväksynnän epäämistä tai peruuttamista, tai niiden markkinoille saattamisen tai niiden käytön kieltämistä, on perusteltava yksityiskohtaisesti.
   Päätöksestä on ilmoitettava asianosaiselle, jolle on samanaikaisesti annettava tieto jäsenvaltion voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti hänen käytettävissään olevista muutoksenhakukeinoista ja määräajoista muutoksenhaulle.
   8 artikla
   1.   Jäsenvaltiot eivät saa evätä traktorityypiltä EY-tyyppihyväksyntää tai direktiivin 2003/37/EY 2 artiklan u alakohdassa tarkoitettua asiakirjaa tai traktorityypin kansallista tyyppihyväksyntää kaatumisen varalta asennettuun suojarakenteeseen liittyvistä syistä, jos näiden osalta liitteessä I–IX esitetyt vaatimukset täyttyvät.
   2.   Jäsenvaltiot eivät saa myöntää traktorityypille direktiivin 2003/37/EY 2 artiklan u alakohdassa tarkoitettua asiakirjaa, jos kyseinen traktorityyppi ei ole tämän direktiivin vaatimusten mukainen.
   Jäsenvaltiot voivat evätä traktorityypiltä kansallisen tyyppihyväksynnän, jos kyseinen traktorityyppi ei ole tämän direktiivin vaatimusten mukainen.
   9 artikla
   Jäsenvaltiot eivät saa evätä traktoreiden rekisteröintiä eivätkä kieltää niiden myyntiä, ensimmäistä käyttöönottoa tai käyttöä kaatumisen varalta asennettuun suojarakenteeseen liittyvistä syistä, jos näiden osalta liitteessä I–IX esitetyt vaatimukset täyttyvät.
   10 artikla
   Jokaiseen 1 artiklassa tarkoitettuun traktoriin on EY-tyyppihyväksynnän yhteydessä asennettava kaatumisen varalta suojarakenne, joka on liitteissä I–IV esitettyjen vaatimusten mukainen.
   Pyörillä varustettuihin maatalous- tai metsätraktoreihin kaatumisen varalta asennetuista suojarakenteista 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/57/EY (6) 1 artiklassa määriteltyihin traktoreihin voidaan kuitenkin EY-tyyppihyväksyntää varten asentaa kaatumisen varalta suojarakenne, joka on mainitun direktiivin liitteissä I–IV esitettyjen vaatimusten mukainen.
   11 artikla
   Tarvittavat muutokset liitteiden I–IX määräysten mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen annetaan direktiivin 2003/37/EY 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
   12 artikla
   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   13 artikla
   Kumotaan direktiivi 79/622/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä X olevassa A osassa mainituilla säädöksillä, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa liitteessä X olevassa B osassa olevia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava siinä mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä.
   Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä XI olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
   14 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2010.
   15 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2009.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         H.-G. PÖTTERING

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         E. ERLANDSSON

      (1)  EUVL C 211, 19.8.2008, s. 17.

      (2)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 17. kesäkuuta 2008 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 22. kesäkuuta 2009.

      (3)  EYVL L 179, 17.7.1979, s. 1.

      (4)  Katso liitteessä X oleva A osa.

      (5)  EUVL L 171, 9.7.2003, s. 1.

      (6)  Katso tämän virallisen lehden sivu 1.

      LUETTELO LIITTEISTÄ

                     LIITE I

               Edellytykset osan EY-tyyppihyväksynnälle

                     LIITE II

               Edellytykset suojarakenteiden ja niiden traktoreihin kiinnityksen lujuuden testaukselle

                     LIITE III

               Testausmenettelyt

                     LIITE IV

               Kuvat

                     LIITE V

               Suojarakenteen (turvakehys tai -ohjaamo) lujuuden sekä sen traktoriin kiinnityksen lujuuden osalta tehtyyn osan EY-tyyppihyväksyntätestiin liittyvän selosteen (staattiset testit) malli

                     LIITE VI

               Merkit

                     LIITE VII

               Osan EY-tyyppihyväksyntätodistuslomakkeen malli

                     LIITE VIII

               Edellytykset EY-tyyppihyväksynnälle

                     LIITE IX

               Malli traktorin EY-tyyppihyväksyntätodistuksen liitteeksi suojarakenteiden sekä niiden traktoriin kiinnityksen lujuuden osalta (staattiset testit)

                     LIITE X

                  A osa: Kumottu direktiivi ja luettelo sen myöhemmistä muutoksista
                  B osa: Osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamista koskevat määräajat

                     LIITE XI

               Vastaavuustaulukko

         LIITE I

            Edellytykset osan EY-tyyppihyväksynnälle

         1.   MÄÄRITELMÄ

                     1.1

                     ’Kaatumisen varalta asennetulla suojarakenteella’ (turvaohjaamolla tai -kehyksellä), jäljempänä ’suojarakenne’, tarkoitetaan traktorin rakennetta, jonka pääasiallinen tarkoitus on välttää tai rajoittaa kuljettajalle traktorin tavanomaisessa käytössä tapahtuvasta kaatumisesta aiheutuvaa vaaraa.

                     1.2

                     Edellä 1.1 kohdassa tarkoitetuille rakenteille on tunnusomaista, että liitteissä II ja III määrätyissä testeissä osoitetaan, että niiden sisään jää kuljettajan suojelemiseksi riittävän suuri esteetön tila.

               2.   YLEISTÄ

                     2.1

                     Jokainen suojarakenne ja sen kiinnitys traktoriin on suunniteltava ja rakennettava siten, että 1 kohdassa esitetty pääasiallinen tavoite toteutuu.

                     2.2

                     Tämä edellytys katsotaan täytetyksi, jos liitteiden II ja III vaatimukset täytetään.

               3.   HAKEMUS OSAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄÄ VARTEN

                     3.1

                     Traktorin valmistajan tai suojarakenteen valmistajan tai näiden edustajien on tehtävä osan EY-tyyppihyväksyntähakemus suojarakenteen ja sen traktoriin kiinnityksen lujuuden osalta.

                     3.2

                     Osan EY-tyyppihyväksyntähakemuksen mukana on oltava seuraavat asiakirjat kolmena kappaleena ja seuraavat tiedot:

                                 —

                                 yleinen rakennepiirros joko piirustukseen merkityssä mittakaavassa tai suojarakenteen tärkeimmät mitat esittävä piirros; piirroksessa on erityisesti kuvattava asennusosien yksityiskohdat,

                                 —

                                 valokuvat sivulta ja takaa, joissa näkyvät kiinnityksen yksityiskohdat,

                                 —

                                 lyhyt kuvaus suojarakenteesta mukaan lukien rakennetyyppi, traktoriin asennuksen yksityiskohdat ja tarvittaessa valssauspäällystyksen yksityiskohdat, sisään- ja ulospääsytavat, sisäpehmusteiden yksityiskohdat ja vierimisen jatkumisen estävät ominaisuudet sekä lämmityksen ja tuuletuksen yksityiskohdat,

                                 —

                                 rakenneosissa käytettyjen materiaalien yksityiskohdat mukaan lukien kannattimet ja kiinnityspultit (ks. liite V).

                     3.3

                     Osan tyyppihyväksyntätestien suorittamisesta vastaavalle tarkastuslaitokselle on luovutettava sitä traktorityyppiä edustava traktori, johon hyväksyttävä suojarakenne on tarkoitettu. Tähän traktoriin asennetaan kyseinen suojarakenne.

                     3.4

                     Osan EY-tyyppihyväksynnän haltija voi pyytää sen laajentamista koskemaan muitakin traktorityyppejä. Alkuperäisen osan EY-tyyppihyväksynnän antaneen toimivaltaisen viranomaisen on annettava laajennus, jos hyväksytty suojarakenne ja traktorityyppi/-tyypit, joita varten laajennusta haetaan, täyttävät seuraavat ehdot:

                                 —

                                 ilman painolastia olevan traktorin liitteessä II olevan 1.3 kohdan mukaisesti määritelty massa, ei ylitä testissä käytettyä vertailumassaa 5 %:a enempää,

                                 —

                                 kiinnitysmenetelmä ja traktorin osat, joihin kiinnitys kohdistuu, ovat samanlaiset,

                                 —

                                 sellaiset osat kuten lokasuojat ja konepellit, jotka saattavat tukea suojarakennetta, ovat samanlaiset,

                                 —

                                 suojarakenteen sisällä sijaitsevan istuimen sijainti ja kriittiset mitat sekä suojarakenteen ja traktorin asento toisiinsa nähden ovat sellaisia, että vapaa tila olisi jäänyt taipuneen rakenteen suojaan kaikissa testeissä.

               4.   MERKINNÄT

                     4.1

                     Jokaisessa hyväksytyn tyypin mukaisessa suojarakenteessa on oltava seuraavat merkinnät:

                                 4.1.1

                                 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;

                                 4.1.2

                                 liitteessä VI olevan mallin mukainen osan tyyppihyväksyntämerkki;

                                 4.1.3

                                 suojarakenteen sarjanumero;

                                 4.1.4

                                 traktorin/traktoreiden merkki ja tyyppi/tyypit, joihin suojarakenne on tarkoitettu.

                     4.2

                     Kaikkien näiden tietojen on oltava näkyvissä pienessä laatassa.

                     4.3

                     Näiden merkintöjen on oltava näkyvällä, helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla tehtyjä.

         LIITE II

            Edellytykset suojarakenteiden ja niiden traktoreihin kiinnityksen lujuuden testaukselle

         1.   YLEISTÄ
         1.1   Testin tarkoitus
         Erityistä laitetta käyttämällä tehdyt testit on tarkoitettu jäljittelemään sellaisia kuormia, jotka kohdistuvat suojarakenteeseen traktorin kaatuessa. Näiden liitteessä III esitettyjen testien avulla voidaan tehdä havaintoja suojarakenteen ja sen traktoriin kiinnittävien kannattimien lujuudesta sekä niistä traktorin osista, jotka siirtävät testivoimaa.
         1.2   Testin valmistelut
         1.2.1   Suojarakenteen on oltava sarjatuotannon eritelmien mukainen. Se on kiinnitettävä valmistajan ilmoittamalla kiinnitysmenetelmällä sellaiseen traktoriin, jota varten se on suunniteltu. Testiin ei vaadita kokonaista traktoria; suojarakenteen ja niiden traktorin osien, joihin se kiinnitetään testejä varten, on edustettava toiminta-asennusta, jäljempänä ”asennelma”.
         1.2.2   Asennelma on kiinnitettävä perustaan niin, että kuormituksen alaisina asennelman perustaan yhdistävät rakenneosat eivät taivu merkittävästi suhteessa suojarakenteeseen. Asennelman kiinnitysmenetelmä perustaan ei saa itsessään muuttaa asennelman lujuutta.
         1.2.3   Asennelma on tuettava ja kiinnitettävä tai sitä on muutettava siten, että suojarakenne ja sen kiinnitys traktorin jäykkiin osiin absorboivat koko testienergian.
         1.2.3.1   Jotta 1.2.3 kohdan vaatimuksia noudatettaisiin, muutoksen on lukittava traktorin mahdollinen ajojousitusjärjestelmä siten, että varmistetaan, ettei se absorboi ollenkaan testienergiaa.
         1.2.4   Traktoriin on testejä varten asennettava kaikki sarjatuotannon rakenneosat, jotka saattavat vaikuttaa suojarakenteen lujuuteen tai jotka saattavat olla tarpeen lujuustestissä.
         Osat, jotka saattavat aiheuttaa vaaraa vapaassa tilassa, on myös asennettava, jotta voidaan tutkia, ovatko 4 kohdan vaatimukset täytetty.
         Kaikki osat, jotka kuljettaja itse voi poistaa, on poistettava testien ajaksi. Jos ovia ja ikkunoita voidaan pitää avoinna tai ne voidaan poistaa käytön aikana, ne on pidettävä avoinna tai poistettava testien aikana, jotta ne eivät lisää suojarakenteen lujuutta. Jos osat vaarantavat kyseisessä asennossa kuljettajan turvallisuuden traktorin kaatuessa, tästä on mainittava testausselosteessa.
         1.3   Traktorin massa
         Vertailumassan mt, jota käytetään kaavassa (ks. liite III) energioiden ja puristusvoiman laskemiseen, on oltava vähintään direktiivin 2003/37/EY liitteessä I olevassa 2.1.1 kohdassa määritelty massa (ilman lisävarusteita mutta jäähdytysneste, öljyt, polttoaine, työkalut ja kuljettaja mukaan lukien) lisättynä suojarakenteella ja vähennettynä 75 kg:lla.
         Mukaan ei lueta valinnaisia etu- tai takapainoja, rengaspainoja, asennettuja työvälineitä, asennettuja varusteita tai erityisosia.
         2.   LAITTEET JA VARUSTEET
         2.1   Vaakasuorat kuormitustestit (sivulta ja pitkittäissuunnassa)
         2.1.1   Sopivat materiaalit, varusteet ja kiinnitysmenetelmät, joilla varmistetaan, että asennelma on kiinnitetty lujasti perustaan riippumatta renkaista, jos niitä on.
         2.1.2   Keinot, joilla suojarakenteeseen kohdistetaan vaakasuora voima jäykän palkin avulla liitteen IV kuvissa 1 ja 2 esitetyllä tavalla.
         2.1.2.1   Jäykässä palkissa on oltava 150 mm:n pystypinta.
         2.1.2.2   On huolehdittava taakan jakaantumisesta tasaisesti kohtisuoraan kuormitussuuntaan nähden ja pitkin palkkia, jonka pituus on tasan jokin 50:n kerrannainen 250–700 mm:n välillä.
         2.1.2.3   Palkin suojarakenteeseen yhteydessä olevien reunojen on oltava kaarevat ja niiden suurimman säteen on oltava 50 mm.
         2.1.2.4   Laitteessa on oltava kuulanivelet tai vastaavat nivelet sen varmistamiseksi, ettei kuormituslaite pakota kiertyvää tai siirtyvää rakennetta muuhun suuntaan kuin kuormitussuuntaan.
         2.1.2.5   Kun suojarakenteen vaakapituus, johon taakka aiotaan kohdistaa, ei muodosta suoraa linjaa, joka on kohtisuorassa taakan kohdistussuuntaan nähden, tila on täytettävä, jotta taakka jakaantuu tälle pituudelle.
         2.1.3   Laitteet suojarakenteen ja traktorin jäykkien osien, joihin se on kiinnitetty, absorboiman energian mittaamiseksi sikäli kuin se on teknisesti mahdollista, esimerkiksi mittaamalla sen kohdistussuuntaa pitkin kohdistettu voima ja vastaava taipuma suhteessa traktorin alustassa olevaan pisteeseen.
         2.1.4   Menetelmät sen osoittamiseksi, että vapaa tila on pysynyt vapaana testin aikana. Liitteessä IV olevien kuvien 6 a, 6 b ja 6 c mukaista laitetta voidaan käyttää.
         2.2   Puristustestit (takaa ja edestä)
         2.2.1   Sopivat materiaalit, laitteet ja kiinnitysmenetelmät traktorin kiinnittämiseksi lujasti perustaan renkaista riippumatta.
         2.2.2   Menetelmät, joilla suojarakenteeseen kohdistetaan vaakasuora voima liitteen IV kuvassa 3 esitetyllä tavalla, mukaan lukien jäykkä puristuspalkki, jonka leveys on 250 mm.
         2.2.3   Laitteet, joilla mitataan käytetty pystysuora kokonaisvoima.
         2.2.4   Menetelmät sen osoittamiseksi, että vapaa tila on pysynyt vapaana testin aikana. Liitteen IV kuvien 6 a, 6 b ja 6 c mukaista laitetta voidaan käyttää.
         2.3   Sallitut mittapoikkeamat
         2.3.1   Mitat: ± 3 mm.
         2.3.2   Taipuma: ± 3 mm.
         2.3.3   Traktorin massa: ± 20 kg.
         2.3.4   Taakat ja voimat: ± 2 %.
         2.3.5   Kuormitussuunta: poikkeama liitteessä III määritellyistä vaaka- ja pystysuunnista:

                     —

                     testin alussa, ei kuormitusta: ± 2°,

                     —

                     testin aikana kuormitettuna: 10° vaakatason yläpuolella ja 20° sen alapuolella. Nämä vaihtelut tulisi pitää mahdollisimman pieninä.

               3.   TESTIT
         3.1   Yleistä
         3.1.1   Testien suorittaminen
         3.1.1.1   Testit on suoritettava seuraavassa järjestyksessä:

                     3.1.1.1.1

                     Työntö pituussuunnassa (ks. liite III, 1.2 kohta)
                     Sellaisten traktoreiden, joiden 1.3 kohdassa määritellystä massasta on takapyörien varassa vähintään 50 %, työntö pituussuunnassa tehdään takaa (tapaus 1). Muiden traktoreiden kohdalla työntö pituussuunnassa tehdään edestä (tapaus 2).

                     3.1.1.1.2

                     Ensimmäinen puristustesti
                     Ensimmäinen puristustesti kohdistetaan samaan päähän suojarakennetta kuin työntö pituussuunnassa, eli:

                                 —

                                 taakse tapauksessa 1 (ks. liite III, 1.5 kohta) tai

                                 —

                                 eteen tapauksessa 2 (ks. liite III, 1.6 kohta).

                     3.1.1.1.3

                     Sivulta tuleva työntö (ks. liite III, 1.3 kohta)

                     3.1.1.1.4

                     Toinen puristustesti
                     Toinen puristustesti kohdistetaan toiseen päähän suojarakennetta kuin työntö pituussuunnassa, eli:

                                 —

                                 eteen tapauksessa 1 (ks. liite III, 1.6 kohta) tai

                                 —

                                 taakse tapauksessa 2 (ks. liite III, 1.5 kohta).

                     3.1.1.1.5

                     Toinen pituussuuntainen työntö (ks. liite III, 1.7 kohta)
                     Toinen pituussuuntainen työntö tehdään traktoreihin, joissa on kipattava suojarakenne, jollei pituussuuntainen työntö olisi (ks. 3.1.1.1.1 kohta) kohdistunut sellaiseen suuntaan, joka olisi aiheuttanut suojarakenteen kallistumisen.

               3.1.1.2   Jos jokin kiinnityslaitteiden osa särkyy tai liikkuu testin aikana, testi aloitetaan uudelleen alusta.
         3.1.1.3   Testin aikana traktoriin tai suojarakenteeseen ei saa tehdä korjauksia tai säätöjä.
         3.1.2   Pyörien asettaminen
         Pyörät poistetaan tai ne asetetaan sellaiselle raideleveystuelle, joka varmistaa, että turvarakenteelle ei aiheudu häiriötä testien aikana.
         3.1.3   Vaarattomien osien poistaminen
         Kaikki traktorin ja suojarakenteen osat, jotka täydellisinä yksiköinä antavat suojaa kuljettajalle – mukaan lukien sääsuojaus – on toimitettava kokonaisuudessaan tarkastettavaksi tarkoitetun traktorin mukana.
         Testattavaksi tarkoitettuun suojarakenteeseen ei tarvitse asentaa varmuuslasista tai vastaavasta materiaalista valmistettuja etu-, sivu- ja takaikkunoita eikä mahdollisia irrotettavia paneeleja, varusteita ja tarvikkeita, joilla ei ole merkitystä rakenteellisen lujuuden osalta ja jotka eivät voi aiheuttaa vaaraa kaatumisen yhteydessä.
         3.1.4   Mittausvälineistö
         Suojarakenne on varustettava laitteilla, joita tarvitaan voima-taipuma-kaavion laatimiseksi vaadittujen tietojen saamiseksi (ks. liitteen IV kuva 4). Suojarakenteen kokonaistaipuma ja pysyvä taipuma mitataan ja merkitään muistiin testin jokaisessa vaiheessa (ks. liitteen IV kuva 5).
         3.1.5   Kuormitussuunta
         Kun kyseessä on traktori, jonka istuin ei sijaitse traktorin keskitasolla tai rakenteen lujuus on epäsymmetrinen, sivuttaistyöntö on kohdistettava siihen sivuun, jonka kohdalla vapaa tila todennäköisimmin kärsisi testien aikana (ks. liitteessä III oleva 1.3 kohta).
         4.   HYVÄKSYMISEDELLYTYKSET
         4.1   Osan EY-tyyppihyväksyntää varten luovutetun suojarakenteen katsotaan täyttävän lujuutta koskevat vaatimukset, jos se täyttää testien jälkeen seuraavat edellytykset:

                     4.1.1

                     Suojarakenne ei ole työntynyt mihinkään liitteessä III olevassa 3.2 kohdassa esitetyn vapaan tilan osaan tai mikään vapaan tilan osa ei ole ollut suojarakenteen suojaaman tilan ulkopuolella liitteessä III olevassa 1.2, 1.3, 1.5, 1.6 ja tarvittaessa 1.7 kohdassa selostetussa testeissä.
                     Jos on suoritettu ylikuormitustesti, voiman on siinä vaiheessa, kun määrätty energia absorboituu, oltava enemmän kuin 0,8 sekä kyseisten päätestin että ylikuormitustestin aikana esiintyvästä suurimmasta voimasta (ks. liitteen IV kuvat 4 b ja 4 c).

                     4.1.2

                     Testin kuluessa suojarakenne ei saa aiheuttaa haittaa istuinrakenteelle.

                     4.1.3

                     Pisteessä, jossa tarvittu energiataso on saavutettu jokaisessa määritellyistä vaakasuorista työnnöistä, voiman on ylitettävä 0,8 Fmax.

               4.2   Liioin ei saa olla muita kuljettajalle erityistä vaaraa aiheuttavia tekijöitä, kuten liian vähäistä pehmustusta katon sisäpuolella tai muussa kohdassa, johon kuljettajan pää saattaa osua.
         5.   TESTAUSSELOSTE
         5.1   Testausseloste liitetään liitteessä VII tarkoitettuun osan EY-tyyppihyväksyntätodistukseen. Selosteen on oltava liitteessä V esitetyn mukainen. Selosteessa on oltava:

                     5.1.1

                     Yleinen kuvaus suojarakenteen muodosta ja rakenteesta (pakolliset mitat liitteessä V) mukaan lukien tavanomaisia sisään- ja ulospääsyteitä ja hätäpoistumisteitä koskevat säännökset; lämmitys- ja tuuletusjärjestelmää koskevat säännökset, ja muut tarvikkeet, jos tällaiset on ja jos ne saattaisivat vaikuttaa vapaaseen tilaan tai saattaisivat aiheuttaa vaaraa.

                     5.1.2

                     Yksityiskohtaiset tiedot erityislaitteista, kuten traktorin vierimisen jatkumisen estävät laitteet.

                     5.1.3

                     Lyhyt kuvaus mahdollisesta sisäpuolen pehmustuksesta.

                     5.1.4

                     Selvitys asennetun tuulilasin ja lasien tyypistä ja mahdollisista niissä olevista EY- tai muista hyväksyntämerkinnöistä.

               5.2   Jos osan EY-tyyppihyväksyntä laajennetaan koskemaan muita traktorityyppejä, selosteessa on viitattava tarkasti alkuperäisen osan EY-tyyppihyväksynnän selosteeseen, ja siinä on osoitettava tarkasti liitteessä I olevassa 3.4 kohdassa vahvistettujen vaatimusten täyttäminen.
         5.3   Selosteessa on yksilöitävä selvästi testauksessa käytetty traktorityyppi (merkki, tyyppi, myyntinimitys jne.) ja ne tyypit, joita varten suojarakenne on tarkoitettu.
         6.   TUNNUKSET

                     mt

                     =

                     traktorin vertailumassa (kg) 1.3 kohdan mukaisesti;

                     D

                     =

                     rakenteen taipuma (mm) kuormituspisteessä ja kuormituksen suuntaisesti;

                     D’

                     =

                     laskettua tarvittavaa energiaa vastaava rakenteen taipuma (mm);

                     F

                     =

                     staattinen kuormitusvoima (N: newtonia);

                     Fmax

                     =

                     suurin kuormituksen aikana esiintyvä staattinen voima (N), lukuun ottamatta ylikuormitusta;

                     F’

                     =

                     laskettua tarvittavaa energiaa vastaava voima;

                     F-D

                     =

                     voima/taipuma-käyrä;

                     Eis

                     =

                     sivuttaistyönnön aikana absorboitava energiapanos (J:jouleja);

                     Eil 1

                     =

                     pituussuuntaisen kuormituksen aikana absorboituva energiapanos (J);

                     Eil 2

                     =

                     toisen pituussuuntaisen kuormituksen aikana absorboituva energiapanos (J);

                     Fr

                     =

                     taakse puristustestissä kohdistettu voima (N);

                     Ff

                     =

                     eteen puristustestissä kohdistettu voima (N).

         LIITE III

            TESTAUSMENETTELY

         1.   VAAKASUORAT TYÖNTÖ- JA PURISTUSTESTIT
         1.1   Yleiset määräykset vaakasuorasta työnnöstä
         1.1.1   Suojarakenteeseen kohdistettavat taakat jaetaan jäykällä palkilla, joka on liitteessä II olevan 2.1.2 kohdan eritelmien mukainen ja sijaitsee kohtisuorassa taakan kohdistamissuuntaan nähden; jäykkä palkki voidaan varustaa laitteilla, joilla estetään sen siirtyminen sivusuunnassa. Taipumisnopeus kuormituksen aikana ei saa olla suurempi kuin 5 mm/s. Taakkaa kohdistettaessa kirjataan tarkkuuden varmistamiseksi F ja D samanaikaisesti enintään 15 mm:n taipuman lisäyksin. Kun kohdistaminen on ensimmäisen kerran aloitettu, taakkaa ei vähennetä ennen kuin testi on suoritettu loppuun; on silti sallittua lopettaa taakan lisääminen haluttaessa esim. mittausten kirjaamiseksi.
         1.1.2   Jos se rakenneosa, johon taakka aiotaan kohdistaa, on kaareva, on noudatettava liitteessä II olevassa 2.1.2.5 kohdassa vahvistettuja eritelmiä. Taakkaa kohdistettaessa on kuitenkin noudatettava edellä 1.1.1 kohdan ja liitteessä II olevan 2.1.2 kohdan mukaisia vaatimuksia.
         1.1.3   Jos kohdistuspisteessä ei ole poikittaista rakenneosaa, testausmenettelyssä voidaan käyttää korvaavaa testipalkkia, jolla ei kuitenkaan saa lujittaa suojarakennetta.
         1.1.4   Rakenne on tutkittava visuaalisesti, kun taakka poistetaan kunkin kuormitustestin loppuun suorittamisen jälkeen. Jos kuormituksen aikana on syntynyt halkeamia tai repeämiä, jäljempänä 1.4 kohdassa tarkoitettu ylikuormitustesti on suoritettava ennen siirtymistä liitteessä II olevassa 3.1.1.1 kohdassa esitetyn sarjan seuraavaan kuormitukseen.
         1.2   Pituussuuntainen työntö (ks. liitteen IV kuva 2)
         Taakka kohdistetaan vaakasuorassa ja traktorin pystysuoran keskitason suuntaisesti.
         Sellaisten traktoreiden osalta, joiden liitteessä II olevassa 1.3 kohdassa määritellystä massasta on takapyörien varassa vähintään 50 %, pituussuuntainen työntö taakse ja sivuttaistyöntö kohdistetaan suojarakenteen pitkittäisen keskitason eri puolille. Sellaisten traktoreiden osalta, joiden massasta on etupyörien varassa vähintään 50 %, pituussuuntainen työntö eteen kohdistetaan suojarakenteen pitkittäisen keskitason samalle puolelle kuin sivuttaistyöntö.
         Se kohdistetaan suojarakenteen ylimpään poikittaiseen rakenneosaan (siis siihen osaan, joka traktorin kaatuessa todennäköisesti osuisi ensimmäisenä maahan).
         Taakan kohdistuspisteen on sijaittava yhden kuudesosan verran suojarakenteen yläosan leveydestä ulkokulmasta sisäänpäin. Suojarakenteen leveytenä pidetään traktorin niiden kahden pystysuoran keskitason suuntaisen linjan etäisyyttä, jotka sivuavat suojarakenteen äärimmäisiä ulkoreunoja vaakatasossa, joka taas sivuaa ylimpien poikittaisten rakenneosien yläosaa.
         Palkin pituuden on oltava vähintään yksi kolmasosa suojarakenteen leveydestä (kuten edellä esitetään) ja enintään 49 mm enemmän kuin tämä vähimmäispituus.
         Pituussuuntainen työntö tulee takaa tai edestä kuten liitteessä II olevassa 3.1.1.1 kohdassa määritellään.
         Testi keskeytetään, jos:

                     a)

                     suojarakenteen absorboima deformaatioenergia on yhtä suuri tai suurempi kuin tarvittu energiapanos Eil 1 (jossa Eil 1 = 1,4 mt);

                     b)

                     suojarakenne tunkeutuu vapaaseen tilaan tai jättää vapaan tilan suojatta.

               1.3   Työntö sivulta (ks. liitteen IV kuva 1)
         Työntö kohdistetaan vaakasuoraan suorassa kulmassa traktorin pystysuoraan keskitasoon. Se kohdistetaan suojarakenteen äärimmäiseen yläreunaan pisteeseen, joka sijaitsee 300 mm eteenpäin istuimen vertailupisteestä, kun istuin on taaimmassa asennossaan (ks. 2.3.1 kohta). Jos suojarakenteessa on jokin uloke sillä sivulla, joka varmasti koskettaisi maata ensimmäisenä traktorin kaatuessa sivulle päin, kuormitus kohdistetaan tuohon kohtaan. Jos traktorin ohjauspaikka on kääntyvä, kuormitus kohdistetaan suojarakenteen ylä-äärikohtaan istuimen kahden vertailupisteen keskiväliin.
         Palkin on oltava käytön kannalta sopivan pitkä, mutta enintään 700 mm:n pituinen.
         Testi keskeytetään jos:

                     a)

                     suojarakenteen absorboima deformaatioenergia on vähintään yhtä suuri kuin vaadittu energiapanos Eis (jossa Eis = 1,75 mt), tai

                     b)

                     suojarakenne työntyy vapaaseen tilaan tai jättää vapaan tilan suojatta.

               1.4   Ylikuormitustesti (ks. liitteen IV kuvat 4 a, 4 b ja 4 c)
         1.4.1   Ylikuormitustesti on suoritettava, jos voima vähenee yli 3 % saavutetun taipuman viimeisen 5 %:n aikana, kun rakenne absorboi tarvittavan energian (ks. kuva 4 b).
         1.4.2   Ylikuormitustestiin kuuluu vaakasuoran työnnön asteittainen lisääminen 5 %:n lisäyksin alkuperäisestä energiantarpeesta enintään 20 %:iin lisättyä energiaa (ks. kuva 4 c).
         1.4.2.1   Ylikuormitustesti on tyydyttävä, jos kunkin tarvittavan energian 5, 10 tai 15 %:n lisäyksen jälkeen voima vähenee vähemmän kuin 3 % 5 %:n lisäystä kohti ja pysyy suurempana kuin 0,8 Fmax.
         1.4.2.2   Ylikuormitustesti on tyydyttävä, jos voima on yli 0,8 Fmax sen jälkeen kun rakenne on absorboinut 20 % lisätystä energiasta.
         1.4.2.3   Ylikuormitustestin aikana sallitaan lisähalkeamat tai -repeämät tai tunkeutuminen vapaaseen tilaan tai vapaan tilan suojatta jättäminen kimmoisen muodonmuutoksen takia. Rakenne ei saa kuitenkaan taakan poistamisen jälkeen työntyä vapaaseen tilaan, jonka on oltava täysin suojattu.
         1.5   Puristus takaa
         Palkki asetetaan takimmaisten ylimpien rakenneosien päälle ja puristusvoimien resultantin on sijaittava pystysuoralla pituussuuntaisella vertailutasolla. Käytetään voimaa Fr = 20 mt.
         Kun suojarakenteen katon takaosa ei kannata täyttä puristusvoimaa, voiman annetaan vaikuttaa, kunnes katto taipuu suojarakenteen yläosan ja sen traktorin etuosan osan, joka pystyy traktorin kaatuessa kannattamaan traktorin massan, yhdistävän tason suuntaiseksi. Sen jälkeen kuormitus poistetaan ja traktori tai puristusvoima asetetaan uudelleen siten, että palkki on sen suojarakenteen kohdan yläpuolella, joka kannattaisi traktoria sen kaatuessa kokonaan. Tämän jälkeen käytetään voimaa Fr.
         Voimaa Fr kohdistetaan vähintään viiden sekunnin ajan visuaalisesti todettavissa olevan taipuman lakkaamisen jälkeen.
         Testi keskeytetään, jos suojarakenne työntyy vapaaseen tilaan tai jättää vapaan tilan suojatta.
         1.6   Puristus edestä
         Palkki asetetaan etummaisten ylimpien rakenneosien päälle ja puristusvoimien resultanttivoiman on sijaittava pystysuoralla pitkittäisellä vertailutasolla. Käytetään voimaa Ff = 20 mt.
         Kun suojarakenteen katon etuosa ei kannata täyttä puristusvoimaa, voiman annetaan vaikuttaa, kunnes katto taipuu suojarakenteen yläosan ja sen traktorin etuosan osan, joka pystyy traktorin kaatuessa kannattamaan traktorin massan, yhdistävän tason suuntaiseksi. Sen jälkeen kuormitus poistetaan ja traktori tai puristusvoima asetetaan uudelleen siten, että palkki on sen suojarakenteen kohdan yläpuolella, joka kannattaisi traktoria sen kaatuessa kokonaan. Tämän jälkeen käytetään voimaa Ff.
         Voimaa Ff kohdistetaan vähintään viiden sekunnin ajan silloin erotettavissa olevan taipuman lakkaamisen jälkeen.
         Testi keskeytetään, jos rakenne tunkeutuu vapaaseen tilaan tai jättää vapaan tilan suojatta.
         1.7   Toinen pituussuuntainen työntö
         Taakka kohdistetaan vaakasuorassa traktorin pystysuoran keskiviivan suuntaisesti.
         Toinen pituussuuntainen työntö tehdään takaa tai edestä liitteessä II olevassa 3.1.1.1 kohdassa määritellyllä tavalla.
         Se kohdistetaan vastakkaiseen suuntaan kuin 1.2 kohdan pituussuuntainen työntö ja siitä kauimpana sijaitsevaan kulmaan.
         Se kohdistetaan suojarakenteen ylimpään poikittaiseen rakenneosaan (ts. siihen osaan, joka todennäköisesti osuisi maahan ensimmäisenä traktorin kaatuessa).
         Taakan kohdistuspisteen on sijaittava yhden kuudesosan verran suojarakenteen yläosan leveydestä mitattuna ulkokulmasta sisäänpäin. Suojarakenteen leveytenä pidetään välimatkaa kahden traktorin pystysuoran keskitason suuntaisen linjan välillä, jotka sivuavat suojarakenteen äärimmäisiä ulkoreunoja vaakatasossa, joka sivuaa ylimpien poikittaisten rakenneosien yläosaa.
         Palkin pituuden tulee olla vähintään yksi kolmasosa suojarakenteen leveydestä (kuten edellä on selostettu) ja enintään 49 mm enemmän kuin tämä vähimmäispituus.
         Testi keskeytetään jos:

                     a)

                     suojarakenteeseen kohdistunut deformaatioenergia on yhtä suuri tai suurempi kuin vaadittu energiapanos Eil 2 (jossa Eil 2 = 0,35 mt), tai

                     b)

                     suojarakenne työntyy vapaaseen tilaan tai jättää vapaan tilan suojatta.

               2.   VAPAA TILA
         2.1   Vapaa tila havainnollistetaan liitteen IV kuvassa 6 ja se määritellään suhteessa pystysuoraan vertailutasoon, joka on yleensä pituussuunnassa traktoriin nähden ja kulkee 2.3 kohdassa esitetyn istuimen vertailupisteen ja ohjauspyörän keskikohdan kautta. Vertailutason oletetaan liikkuvan vaakasuoraan istuimen ja ohjauspyörän kanssa taakan kohdistamisen aikana, mutta pysyvän kohtisuorassa traktorin tai suojarakenteen lattiaan nähden, jos se on kiinnitetty joustavasti.
         Kun ohjauspyörä on säädettävä, sen asennon tulisi olla tavallisesti istuimella istuen ajettaessa käytettävä asento.
         2.2   Tilan rajat yksilöidään seuraavasti:
         2.2.1   250 mm vertailutason kummallakin puolella sijaitsevat pystytasot, jotka ulottuvat 300 mm ylöspäin istuimen vertailupisteestä;
         2.2.2   edellä 2.2.1 kohdan tasojen yläreunasta 900 mm:n enimmäiskorkeuteen istuimen vertailupisteen yläpuolelle ulottuvat yhdensuuntaiset tasot, jotka ovat kaltevia siten, että sillä puolella, jolta sivulle suuntautuva kuormitus kohdistetaan, olevan tason yläreuna sijaitsee vähintään 100 mm:n päässä vertailutasosta;
         2.2.3   900 mm istuimen vertailupisteen yläpuolella sijaitseva vaakataso;
         2.2.4   kalteva taso, joka on kohtisuorassa vertailutasoon nähden ja jolla on 900 mm suoraan istuimen vertailupisteen yläpuolella sijaitseva piste ja istuimen selkänojan takimmaisin piste;
         2.2.5   pinta, joka on tarvittaessa kaareva ja jossa on sarja kohtisuorassa vertailutasoon nähden olevia suoria linjoja, jotka ulottuvat istuimen takimmaisesta pisteestä alaspäin koskettaen istuimen selkänojaa koko sen pituudelta;
         2.2.6   kaareva pinta, joka on kohtisuorassa vertailutasoon nähden, jonka säde on 120 mm ja joka sivuaa 2.2.3 ja 2.2.4 kohdan tasoja;
         2.2.7   kaareva pinta, joka on kohtisuorassa vertailutasoon nähden, jonka säde on 900 mm ja joka ulottuu 400 mm eteenpäin 2.2.3 kohdan tasosta ja sivuaa sitä pisteessä, joka sijaitsee 150 mm istuimen vertailupisteestä eteenpäin;
         2.2.8   kalteva taso, joka on kohtisuorassa vertailutasoon nähden, liittyy 2.2.7 kohdan pintaan sen etureunassa ja kulkee 40 mm:n päässä ohjauspyörästä. Kun ohjauspyörä on yläasennossa, tämän tason korvaa 2.2.7 kohdan pintaa sivuava taso;
         2.2.9   pystytaso, joka on kohtisuorassa vertailutasoon nähden ja sijaitsee 40 mm ohjauspyörästä eteenpäin;
         2.2.10   istuimen vertailupisteen kautta kulkeva vaakataso;
         2.2.11   jos traktorin ohjauspaikka on kääntyvä, vapaa tila muodostuu ohjauspyörän ja istuimen kahden asennon perusteella määritettävästä kahdesta vapaasta tilasta;
         2.2.12   jos traktori voidaan varustaa lisäistuimilla, testejä varten käytetään vapaata tilaa, joka määritetään kaikkien käytettävissä olevien istuimen sijoitusvaihtoehtojen vertailupisteiden perusteella. Suojarakenne ei saa ulottua vapaaseen tilaan, joka määritetään kyseisten eri vertailupisteiden perusteella;
         2.2.13   jos uutta sijoitusvaihtoehtoa ehdotetaan vasta testien jälkeen, on laskettava, sijoittuuko uuden istuimen vertailupisteen ympärillä oleva vapaa tila aiemmin määritettyyn vapaaseen tilaan. Jos näin ei ole, on tehtävä uusi testi.
         2.3   Istuimen sijainti ja istuimen vertailupiste
         2.3.1   Vapaan tilan määrittämiseksi 2.1 kohdassa istuimen on oltava mahdollisen vaakatason säätöalueen taaimmassa kohdassa. Istuin on asetettava pystytason säätöalueen ylimpään pisteeseen, kun tämä säätö on vaaka-asennon säädöstä riippumaton.
         Vertailupiste on osoitettava käyttämällä liitteen IV kuvissa 7 ja 8 havainnollistettua laitetta, jolla jäljitellään istuimella olevan ihmisen aiheuttamaa kuormitusta. Laitteen on muodostuttava istuinkaukalon levystä ja selkänojan levyistä. Alempi selkänojan levy liitetään lonkkien A ja lantion B kohdalta, ja liitoksen B korkeutta on voitava säädellä.
         2.3.2   Vertailupiste määritellään istuimen pitkittäisellä keskitasolla sijaitsevaksi pisteeksi, jossa alemman selkänojan tangentiaalitaso ja vaakataso leikkaavat. Tämä vaakataso leikkaa istuinkaukalon alemman pinnan 150 mm edellä mainitun tangentin edessä.
         2.3.3   Jos istuimessa on vapaasti joustava liikevara riippumatta siitä, voidaanko sitä säätää kuljettajan painon mukaan, istuin on asetettava tämän liikevaran keskikohtaan.
         Laite on asetettava istuimelle. Sitä on kuormitettava sitten 550 N:n voimalla pisteessä, joka sijaitsee 50 mm liitoksen A edessä, ja kahta selkänojan levyn osaa painetaan kevyesti tangentin suuntaisesti selkänojaa vasten.
         2.3.4   Jos ei ole mahdollista määrittää selkänojan kunkin alueen tarkkaa tangenttia (lantioalueen ylä- ja alapuolella), olisi meneteltävä seuraavasti:

                     2.3.4.1

                     jos alemman alueen tarkka tangentti ei ole mahdollinen, selkänojan levyn alempaa osaa painetaan selkänojaa vasten pystysuoraan,

                     2.3.4.2

                     jos ylemmän alueen tarkka tangentti ei ole mahdollinen, liitos B kiinnitetään 230 mm:n korkeudelle istuimen vertailupisteen yläpuolelle, jos selkänojan levyn alempi osa on pystysuora. Kahta selkänojan laudan osaa painetaan sitten kevyesti selkänojaa vasten.

               3.   SUORITETTAVAT TARKASTUKSET JA MITTAUKSET
         3.1   Vapaa tila
         Suojarakenne on tutkittava jokaisen testin aikana, jotta nähtäisiin onko jokin suojarakenteen osa työntynyt 2.1 kohdassa määriteltyyn kuljettajan istuimen ympärillä olevaan vapaaseen tilaan. Lisäksi suojarakenne tarkastetaan, jotta voidaan määrittää onko vapaan tilan jokin osa suojarakenteen suojan ulkopuolella. Vapaan tilan katsotaan olevan suojarakenteen suojaaman tilan ulkopuolella, jos jokin sen osa olisi osunut maahan traktorin kaatuessa siihen suuntaan, mistä kuormitus tuli. Tällöin edellytetään renkaiden ja raidevälin säätöjen olevan pienimmät valmistajan ilmoittamat säädöt.
         3.2   Pysyvä taipuma
         Suojarakenteen pysyvä taipuma kirjataan testien jälkeen. Tätä tarkoitusta varten on kirjattava ennen testin alkua suojarakenteen tärkeimpien rakenneosien sijainti suhteessa istuimen vertailupisteeseen.

         LIITE IV

            KUVAT

                     Kuva 1

                     :

                     Sivuttaistyönnön kohdistuspiste

                     Kuva 2

                     :

                     Taakse kohdistuvan pituussuuntaisen työnnön kohdistuspiste

                     Kuva 3

                     :

                     Esimerkki järjestelystä puristustestiä varten

                     Kuva 4 a

                     :

                     Voima/taipuma-käyrä – ylikuormitustestiä ei tarvita

                     Kuva 4 b

                     :

                     Voima/taipuma-käyrä – ylikuormitustesti tarvitaan

                     Kuva 4 c

                     :

                     Voima/taipuma-käyrä – ylikuormitustestiä jatketaan

                     Kuva 5

                     :

                     Kuva käsitteistä pysyvä taipuma, kimmoinen taipuma ja kokonaistaipuma

                     Kuva 6 a

                     :

                     Sivukuva vapaasta tilasta

                     Kuva 6 b

                     :

                     Kuva vapaasta tilasta edestä/takaa

                     Kuva 6 c

                     :

                     Isometrinen kuva

                     Kuva 7

                     :

                     Istuimen vertailupisteen määrittämisessä tarvittava laite

                     Kuva 8

                     :

                     Istuimen vertailupisteen määritysmenetelmä

         LIITE V

         LIITE VI

            MERKIT

         Osan EY-tyyppihyväksyntämerkin muodostaa suorakulmio, jonka sisällä on pieni e-kirjain, ja sen jäljessä osan tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion tunnusnumero:
         1 Saksa
         2 Ranska
         3 Italia
         4 Alankomaat
         5 Ruotsi
         6 Belgia
         7 Unkari
         8 Tšekin tasavalta
         9 Espanja
         11 Yhdistynyt kuningaskunta
         12 Itävalta
         13 Luxemburg
         17 Suomi
         18 Tanska
         19 Romania
         20 Puola
         21 Portugali
         23 Kreikka
         24 Irlanti
         26 Slovenia
         27 Slovakia
         29 Viro
         32 Latvia
         34 Bulgaria
         36 Liettua
         49 Kypros
         50 Malta
         Suorakulmion läheisyyteen on myös sijoitettava osan EY-tyyppihyväksyntänumero, joka vastaa suojarakennetyypin ja sen traktoriin kiinnityksen lujuuden osalta annetun osan EY-tyyppihyväksyntätodistuksen numeroa.

            Esimerkki osan EY-tyyppihyväksyntämerkistä

         Osan EY-tyyppihyväksyntämerkkiä on täydennettävä lisätunnuksella ”S”.

         LIITE VII

         LIITE VIII

            Edellytykset EY-tyyppihyväksynnälle

                     1.

                     Traktorin valmistajan tai tämän edustajan on tehtävä hakemus traktorin EY-tyyppihyväksyntää varten suojarakenteen lujuuden ja sen traktoriin kiinnityksen lujuuden osalta.

                     2.

                     Hyväksyttävää traktorityyppiä oleva traktori, johon asianmukaisesti hyväksytyt suojarakenne ja sen kiinnitysosat on asennettu, luovutetaan tyyppihyväksyntätestien suorittamisesta vastaaville tarkastuslaitoksille.

                     3.

                     Tyyppihyväksyntätestien suorittamisesta vastaavan tarkastuslaitoksen on tarkastettava, onko hyväksytty suojarakennetyyppi tarkoitettu asennettavaksi siihen traktorityyppiin, jota varten tyyppihyväksyntää haetaan. Sen on erityisesti varmistettava, että suojarakenteen kiinnitys vastaa sitä, joka testattiin osan EY-tyyppihyväksynnän antamisen yhteydessä.

                     4.

                     EY-tyyppihyväksynnän haltija voi pyytää sen laajentamista koskemaan muitakin suojarakennetyyppejä.

                     5.

                     Toimivaltaiset viranomaiset antavat tällaisen laajennuksen seuraavin edellytyksin:

                                 5.1

                                 uudelle suojarakennetyypille ja sen kiinnitykselle traktoriin on annettu osan EY-tyyppihyväksyntä;

                                 5.2

                                 se on suunniteltu asennettavaksi traktorityyppiin, jota varten EY-tyyppihyväksynnän laajennusta haetaan;

                                 5.3

                                 suojarakenteen kiinnitys traktoriin vastaa sitä, joka on testattu osan EY-tyyppihyväksynnän antamisen yhteydessä.

                     6.

                     Liitteessä IX olevan mallin mukainen todistus liitetään EY-tyyppihyväksyntätodistukseen jokaisen annetun tai evätyn tyyppihyväksynnän tai tyyppihyväksynnän laajentamisen osalta.

                     7.

                     Jos traktorityypin EY-tyyppihyväksyntähakemus esitetään samanaikaisesti siihen asennettavaksi tarkoitetun suojarakennetyypin osan EY-tyyppihyväksyntähakemuksen kanssa, 2 ja 3 kohdassa vahvistettuja tarkastuksia ei tehdä.

         LIITE IX

         LIITE X
         A   OSA

            Kumottu direktiivi ja luettelo sen myöhemmistä muutoksista

         (13 artiklassa tarkoitettu)

                     Neuvoston direktiivi 79/622/ETY
                     (EYVL L 179, 17.7.1979, s. 1).

                     Komission direktiivi 82/953/ETY
                     (EYVL L 386, 31.12.1982, s. 31).

                     Vuoden 1985 liittymisasiakirjan liitteessä I oleva IX.A.15 kohdan h alakohta
                     (EYVL L 302, 15.11.1985, s. 213).

                     Neuvoston direktiivi 87/354/ETY
                     (EYVL L 192, 11.7.1987, s. 43).

                     Vain siltä osin kuin on kyse 1 artiklassa ja liitteessä olevan 9 kohdan h alakohdassa direktiiviin 79/622/ETY tehdyistä viittauksista

                     Komission direktiivi 88/413/ETY
                     (EYVL L 200, 26.7.1988, s. 32).

                     Vuoden 1994 liittymisasiakirjan liitteessä I oleva XI.C.II.4 kohta
                     (EYVL C 241, 29.8.1994, s. 206).

                     Komission direktiivi 1999/40/EY
                     (EYVL L 124, 18.5.1999, s. 11).

                     Vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteessä II oleva I.A.29 kohta
                     (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 61).

                     Neuvoston direktiivi 2006/96/EY
                     (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 81).

                     Vain siltä osin kuin on kyse 1 artiklassa ja liitteessä olevassa A.28 kohdassa direktiiviin 79/622/ETY tehdyistä viittauksista

               B   OSA

            Osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamista koskevat määräajat

         (13 artiklassa tarkoitettu)

                     Direktiivi

                     Määräpäivä, joka koskee saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä

                     79/622/ETY

                     27 päivä joulukuuta 1980

                     82/953/ETY

                     30 päivä syyskuuta 1983 (1)

                     87/354/EEC

                     31 päivä joulukuuta 1987

                     88/413/ETY

                     30 päivä syyskuuta 1988 (2)

                     1999/40/EY

                     30 päivä kesäkuuta 2000 (3)

                     2006/96/EY

                     31 päivä joulukuuta 2006

            (1)  Direktiivin 82/953/ETY 2 artiklan mukaisesti:

            ”1.   Jäsenvaltio ei saa 1 päivästä lokakuuta 1983 alkaen:

                        —

                        evätä traktorityypiltä ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää tai kieltäytyä antamasta direktiivin 74/150/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettuja asiakirjoja, tai

                        —

                        kieltää laskemasta traktoreita liikkeelle,

                  jos tähän traktorityyppiin tai näihin traktorityyppeihin kaatumisen varalta asennetut suojarakenteet ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia.
            2.   Jäsenvaltio 1 päivästä lokakuuta 1984 alkaen:

                        —

                        ei saa enää antaa direktiivin 74/150/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettua asiakirjaa traktorityypille, jonka kaatumisen varalta asennettu suojarakenne ei ole tämän direktiivin säännösten mukainen,

                        —

                        saa evätä kansallisen tyyppihyväksynnän traktorityypiltä, jonka kaatumisen varalta asennettu suojarakenne ei ole tämän direktiivin säännösten mukainen.

                  3.   Jäsenvaltiot saavat 1 päivästä lokakuuta 1985 alkaen kieltää sellaisten traktoreiden käyttöönoton, joihin kaatumisen varalta asennettu suojarakenne ei ole tämän direktiivin säännösten mukainen.
            4.   Edellä 1–3 kohdan säännökset eivät rajoita direktiivin 77/536/ETY säännösten soveltamista.”

            (2)  Direktiivin 88/413/ETY 2 artiklan mukaisesti:

            ”1.   Jäsenvaltio ei saa 1 päivästä lokakuuta 1988 alkaen:

                        —

                        evätä traktorityypiltä ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää tai kieltäytyä antamasta direktiivin 74/150/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettua asiakirjaa, tai

                        —

                        kieltää laskemasta traktoreita liikkeelle,

                  jos tähän traktorityyppiin tai näihin traktorityyppeihin kaatumisen varalta asennetut suojarakenteet ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia.
            2.   Jäsenvaltiot 1 päivästä lokakuuta 1989 alkaen:

                        —

                        eivät saa antaa direktiivin 74/150/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettua asiakirjaa traktorityypille, jonka kaatumisen varalta asennettu suojarakenne ei ole tämän direktiivin säännösten mukainen,

                        —

                        saavat evätä kansallisen tyyppihyväksynnän traktorityypiltä, jonka kaatumisen varalta asennettu suojarakenne ei ole tämän direktiivin säännösten mukainen.”

            (3)  Direktiivin 1999/40/EY 2 artiklan mukaisesti:

            ”1.   Jäsenvaltiot eivät saa 1 päivästä heinäkuuta 2000

                        —

                        evätä traktorityypiltä EY-tyyppihyväksyntää, direktiivin 74/150/ETY 10 artiklan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettua asiakirjaa tai kansallista tyyppihyväksyntää, tai

                        —

                        kieltää kyseisten traktoreiden ensimmäistä käyttöönottoa,

                  jos kyseiset traktorit ovat direktiivin 79/622/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukaiset.
            2.   1 päivästä tammikuuta 2001 jäsenvaltiot

                        —

                        eivät enää saa myöntää traktorityypille direktiivin 74/150/ETY 10 artiklan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettua asiakirjaa, jos kyseinen traktorityyppi ei ole direktiivin 79/622/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukainen,

                        —

                        voivat evätä traktorityypiltä kansallisen tyyppihyväksynnän, jos kyseinen traktorityyppi ei ole direktiivin 79/622/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukainen.”

         LIITE XI

            VASTAAVUUSTAULUKKO

                     Direktiivi 79/622/ETY

                     Direktiivi 1999/40/EY

                     Tämä direktiivi

                     1 ja 2 artikla

                     2 ja 3 artikla

                     3 artiklan 1 kohta

                     4 artiklan ensimmäinen kohta

                     3 artiklan 2 kohta

                     4 artiklan toinen ja kolmas kohta

                     4 ja 5 artikla

                     5 ja 6 artikla

                     6 artiklan ensimmäinen virke

                     7 artiklan ensimmäinen kohta

                     6 artiklan toinen virke

                     7 artiklan toinen kohta

                     2 artikla

                     8 artikla

                     8 artikla

                     9 artikla

                     9 artiklan johdantokappale

                     1 artiklan johdantokappale

                     9 artiklan ensimmäinen luetelmakohta

                     1 artiklan a alakohta

                     9 artiklan toinen luetelmakohta

                     1 artiklan b alakohta

                     9 artiklan kolmas luetelmakohta

                     1 artiklan c alakohta

                     9 artiklan neljäs luetelmakohta

                     1 artiklan d alakohta

                     10 ja 11 artikla

                     10 ja 11 artikla

                     12 artiklan 1 kohta

                     —

                     12 artiklan 2 kohta

                     12 artikla

                     —

                     13 ja 14 artikla

                     13 artikla

                     15 artikla

                     Liitteet I–IX

                     Liitteet I–IX

                     —

                     Liite X

                     —

                     Liite XI