title: Komission direktiivi 2010/19/EU, annettu 9 päivänä maaliskuuta 2010 , neuvoston direktiivin 91/226/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY muuttamisesta niiden mukauttamiseksi tiettyihin luokkiin kuuluvien moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen roiskeenestojärjestelmiin liittyvän tekniikan kehitykseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               20.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 72/17

         KOMISSION DIREKTIIVI 2010/19/EU,
   annettu 9 päivänä maaliskuuta 2010,
   neuvoston direktiivin 91/226/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY muuttamisesta niiden mukauttamiseksi tiettyihin luokkiin kuuluvien moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen roiskeenestojärjestelmiin liittyvän tekniikan kehitykseen
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle 5 päivänä syyskuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY (1) (puitedirektiivi) ja erityisesti sen 39 artiklan 2 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien ja niiden perävaunujen roiskeenestojärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä maaliskuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/226/ETY (2) on yksi direktiivillä 2007/46/EY vahvistetun EY-tyyppihyväksyntämenettelyn erillisdirektiiveistä. Ajoneuvojen järjestelmiä, osia ja erillisiä teknisiä yksiköitä koskevia direktiivin 2007/46/EY säännöksiä sovelletaan näin ollen direktiiviin 91/226/ETY.

               (2)

               Koska EY-tyyppihyväksyntämenettelyä on sovellettava kaikkiin direktiivin 2007/46/EY soveltamisalaan kuuluviin ajoneuvoluokkiin, on tarpeen säätää kaikkien direktiivin 91/226/ETY soveltamisalaan kuuluvien ajoneuvoluokkien roiskeenestoa koskevista yhdenmukaisista vaatimuksista. Lisäksi on tarpeen täsmentää, että edellä tarkoitettuja vaatimuksia ei ole pakko soveltaa maastoajoneuvoihin. Saatujen kokemusten perusteella on tarpeen mukauttaa direktiivi 91/226/ETY ja siten myös direktiivin 2007/46/EY liite IV tekniikan kehitykseen.

               (3)

               Sen vuoksi direktiivejä 91/226/ETY ja 2007/46/EY olisi muutettava.

               (4)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat moottoriajoneuvoja käsittelevän teknisen komitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivi 91/226/ETY seuraavasti:

               1)

               Muutetaan liiteluettelo ja liitteet I, II ja III tämän direktiivin liitteen I mukaisesti.

               2)

               Korvataan numeroimaton liite ”Kuvat” tämän direktiivin liitteessä II olevalla tekstillä.

         2 artikla
   Muutetaan direktiivin 2007/46/EY liitteessä IV sekä liitteen XI lisäyksissä 2 ja 4 oleva 43 kohta seuraavasti:

                  ”43

                  Roiskeenestojärjestelmät

                  Direktiivi 91/226/ETY

                     L 103, 23.4.1991, s. 5.

                  X

                  X

                  X

                  X

                  X

                  X

                  X”

   3 artikla
   1.   Alkaen 9 päivästä huhtikuuta 2011 jäsenvaltiot eivät saa roiskeenestoon liittyvin perustein kieltäytyä myöntämästä EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää ajoneuvolle tai osalle, joka on direktiivin 91/226/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukainen.
   2.   Alkaen 9 päivästä huhtikuuta 2011 jäsenvaltioiden on roiskeenestoon liittyvin perustein kieltäydyttävä myöntämästä EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää ajoneuvolle tai osalle, joka ei ole direktiivin 91/226/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukainen.
   3.   Haettaessa koko ajoneuvon EY-tyyppihyväksyntää direktiivin 2007/46/EY mukaisesti sellaisten ajoneuvojen, joille on myönnetty roiskeeneston kattava kansallinen tai EY-tyyppihyväksyntä, ei tarvitse olla direktiivissä 91/226/ETY vahvistettujen roiskeenestoa koskevien vaatimusten mukaisia.
   4 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on viimeistään 8 päivänä huhtikuuta 2011 annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 9 päivästä huhtikuuta 2011.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   5 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   6 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 9 päivänä maaliskuuta 2010.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  EUVL L 263, 9.10.2007, s. 1.

      (2)  EYVL L 103, 23.4.1991, s. 5.

      LIITE I

                  1.

                  Muutetaan direktiivin 91/226/ETY liiteluettelo seuraavasti:

                              a)

                              Korvataan liitteessä II olevaan lisäykseen 3 liittyvä otsikko seuraavasti:

                              b)

                              Korvataan liitteeseen III liittyvä otsikko seuraavasti:

                                          ”Liite III

                                          :

                                          Roiskeenestojärjestelmien asennusta koskevat ajoneuvon EY-tyyppihyväksyntävaatimukset

                                                      Lisäys 1

                                                      :

                                                      Ilmoituslomake ajoneuvon EY-tyyppihyväksyntää varten

                                                      Lisäys 2

                                                      :

                                                      Ajoneuvon EY-tyyppihyväksyntätodistuksen malli”.

                              c)

                              Korvataan rivi ”KUVAT: (1–9)” seuraavasti:

                                          ”Liite V

                                          :

                                          Kuvat 1–9”.

                  2.

                  Muutetaan direktiivin 91/226/ETY liite I seuraavasti:

                              a)

                              Korvataan 9, 10 ja 11 kohta seuraavasti:
                              ”9   Nostettava akseli

                              Direktiivin 97/27/EY liitteessä I olevassa 2.15 kohdassa tarkoitettu akseli.
                              10   Kuormittamaton ajoneuvo

                              Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY (1) liitteessä I olevassa 2.6 kohdassa tarkoitettu ajokuntoinen ajoneuvo.
                              11   Kulutuspinta

                              Direktiivin 92/23/ETY liitteessä II olevassa 2.8 kohdassa tarkoitettu renkaan osa.

                              b)

                              Lisätään 13, 14 ja 15 kohta seuraavasti:
                              ”13   Puoliperävaunun vetoajoneuvo

                              Direktiivin 97/27/EY liitteessä I olevassa 2.1.1.2.2 kohdassa tarkoitettu vetoajoneuvo.
                              14   Suurin teknisesti sallittu kokonaismassa

                              Direktiivin 97/27/EY liitteessä I olevassa 2.6 kohdassa tarkoitettu ajoneuvon suurin massa.
                              15   Ajoneuvotyyppi

                              Roiskeeneston osalta ajoneuvotyypillä tarkoitetaan valmiita, keskeneräisiä tai valmistuneita ajoneuvoja, jotka eivät eroa toisistaan seuraavien ominaisuuksien suhteen:

                                          —

                                          (ajoneuvoon asennetun) roiskeenestolaitteen tyyppi;

                                          —

                                          valmistajan käyttämä roiskeenestojärjestelmän tyyppinimitys.”

                  3.

                  Muutetaan direktiivin 91/226/ETY liite II seuraavasti:

                              a)

                              Korvataan 2–3.4.3 kohta seuraavasti:
                              ”2   Osan EY-tyyppihyväksynnän hakeminen

                              2.1   Valmistajan on tehtävä roiskeenestolaitteen tyyppiä koskeva osan EY-tyyppihyväksyntähakemus direktiivin 2007/46/EY 7 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
                              2.2   Ilmoituslomakkeen malli on lisäyksessä 3.
                              2.3   Tyyppihyväksyntätesteistä vastaavalle tekniselle tutkimuslaitokselle on toimitettava
                              neljä näytettä, joista kolme testejä varten ja neljäs laboratorion säilytettäväksi jälkikäteen tehtävää tarkastusta varten. Laboratorio voi pyytää lisänäytteitä.
                              2.4   Merkinnät
                              Kaikkiin näytteisiin on kiinnitettävä pysyvä ja helposti luettava valmistajan tavaramerkki tai myyntinimitys ja tyyppinimitys ja varattava riittävän suuri tila osan EY-tyyppihyväksyntämerkille.
                              3   EY-tyyppihyväksynnän myöntäminen

                              3.1   Jos asiaankuuluvat vaatimukset täyttyvät, EY-tyyppihyväksyntä myönnetään direktiivin 2007/46/EY 10 artiklan mukaisesti.
                              3.2   Lisäyksessä 4 esitetään EY-tyyppihyväksyntätodistuksen malli.
                              3.3   Kullekin hyväksytylle roiskeenestolaitteen tyypille on annettava direktiivin 2007/46/EY liitteen VII mukainen hyväksyntänumero. Sama jäsenvaltio ei saa antaa samaa numeroa toiselle roiskeenestolaitteen tyypille.
                              3.4   Kaikkiin tämän direktiivin mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaisiin roiskeenestolaitteisiin on kiinnitettävä osan EY-tyyppihyväksyntämerkki. Se on kiinnitettävä pysyvästi ja siten, että se on helposti luettavissa silloinkin, kun laite on asennettu ajoneuvoon.
                              3.5   Hyväksyntämerkkiin on direktiivin 2007/46/EY liitteessä VII olevan 1.3 kohdan mukaisesti lisättävä symboli ’A’, jos laite on tyypiltään energianvaimennin, ja symboli ’S’, jos laite on tyypiltään ilman/veden erotin.”

                              b)

                              Korvataan lisäykset 1–4 seuraavasti:”
                                 Lisäys 1

                                    Energiaa vaimentavan roiskeenestolaitetyypin testit

                                 1.   Periaate

                                 Testin tarkoituksena on mitata laitteen kyky pidättää sitä vasten suihkusarjana suunnattua vettä. Testauslaitteiston tarkoituksena on jäljitellä renkaan kulutuspinnan vaikutuksesta maasta roiskuvan veden määrän ja nopeuden osalta niitä olosuhteita, joissa laitteen on toimittava asennettuna ajoneuvoon.
                                 2.   Laitteet

                                 Testauslaitteisto kuvataan liitteessä V olevassa kuvassa 8.
                                 3.   Testausolosuhteet

                                             3.1

                                             Testit on suoritettava suljetussa tilassa, jossa ei esiinny ilman virtausta.

                                             3.2

                                             Testaustilan ja testattavien kappaleiden lämpötilan on oltava 21 (± 3) °C.

                                             3.3

                                             Testeissä on käytettävä deionisoitua vettä.

                                             3.4

                                             Testikappaleet on kostutettava ennen kutakin testausta.

                                       4.   Menettely

                                             4.1

                                             Kiinnitetään 500 (+0/–5) mm:n levyinen ja 750 mm:n korkuinen näytekappale testattavaa materiaalia testauslaitteen pystylevyyn ja varmistetaan, että näyte on selvästi keruuastian reunojen sisäpuolella ja että mikään este ei voi muuttaa veden suuntaa ennen osumiskohtaa tai sen jälkeen.

                                             4.2

                                             Säädetään veden virtausmääräksi 0,675 (±0,01) l/s ja suunnataan vähintään 90 l ja enintään 120 l vettä testattavaan kappaleeseen vaakasuunnassa 500 (±2) mm:n etäisyydeltä (kuva 8).

                                             4.3

                                             Annetaan veden valua kappaleelta keruuastiaan. Lasketaan säiliöön kertyneen veden prosenttiosuus suihkutetun veden määrästä.

                                             4.4

                                             Testataan kappale 4.2 ja 4.3 kohdan mukaisesti viisi kertaa. Lasketaan viidessä testissä saatujen prosenttiosuuksien keskiarvo.

                                       5.   Tulokset

                                             5.1

                                             Edellä 4.4 kohdassa tarkoitetun laskelman antaman keskimääräisen prosenttiosuuden on oltava vähintään 70.

                                             5.2

                                             Jos viidessä testissä kertyneen veden suurin ja pienin prosenttiosuus poikkeaa yli 5 % keskimääräisestä prosenttiosuudesta, testi on uusittava.
                                             Jos kertyneen veden suurin ja pienin prosenttiosuus poikkeaa toisessakin viiden testin sarjassa yli 5 % keskimääräisestä prosenttiosuudesta ja jos alempi arvo ei täytä 5.1 kohdan vaatimusta, tyyppihyväksyntä on evättävä.

                                             5.3

                                             Tarkistetaan, vaikuttaako testattavan laitteen pystyasento saatuihin tuloksiin. Jos vaikuttaa, toistetaan 4.1–4.4 kohdassa kuvailtu menettely asennoissa, joissa kertyneen veden määrä on suurin ja pienin. Tällöinkin ovat voimassa 5.2 kohdan vaatimukset.
                                             Keskimääräisenä prosenttiosuutena pidetään sitten yksittäisten tulosten keskiarvoa. Sen on oltava vähintään 70.

                                 Lisäys 2

                                    Ilman/veden erottavan roiskeenestolaitetyypin testit

                                 1.   Periaate

                                 Testin tarkoituksena on määrittää huokoisen materiaalin kyky pidättää sitä vasten paineistetun ilma-vesisuihkuttimen avulla suihkutettua vettä.
                                 Testauslaitteiden tarkoituksena on jäljitellä renkaista roiskuvan veden määrän ja nopeuden osalta olosuhteita, joissa materiaalin olisi toimittava ajoneuvoon asennettuna.
                                 2.   Laitteet

                                 Testauslaitteisto kuvataan liitteessä V olevassa kuvassa 9.
                                 3.   Testausolosuhteet

                                             3.1

                                             Testit on suoritettava suljetussa tilassa, jossa ei esiinny ilman virtausta.

                                             3.2

                                             Testaustilan ja testattavien kappaleiden lämpötilan on oltava 21 (± 3) °C.

                                             3.3

                                             Testeissä on käytettävä deionisoitua vettä.

                                             3.4

                                             Testikappaleet on kostutettava ennen kutakin testausta.

                                       4.   Menettely

                                             4.1

                                             Kiinnitetään 305 × 100 mm:n suuruinen näyte testauslaitteistoon pystysuoraan ja tarkastetaan, ettei näytteen ja ylemmän kaarilevyn välissä ole tyhjää tilaa ja että keruuastia on kunnolla paikallaan. Täytetään suihkuttimen säiliöön 1 ± 0,005 litraa vettä ja sijoitetaan suihkutin kuvassa esitetyn mukaiseen asentoon.

                                             4.2

                                             Suihkutin on säädettävä seuraavasti:

                                                         paine (suihkuttimessa): 5 bar + 10 % / –0 %

                                                         virtausmäärä: 1 l/min ± 5 sekuntia

                                                         suihkutusalue: pyöreä, läpimitta 50 ± 5 mm 200 ± 5 mm:n etäisyydellä näytekappaleesta, suuttimen läpimitta 5 ± 0,1 mm.

                                             4.3

                                             Suihkutetaan, kunnes vesisumua ei enää esiinny, ja merkitään aika muistiin. Annetaan veden valua kappaleesta astiaan 60 sekunnin ajan ja mitataan astiaan kertyneen veden määrä. Mitataan suihkuttimen säiliöön mahdollisesti jääneen veden määrä. Lasketaan astiaan kertyneen veden prosenttiosuus suihkutetun veden määrästä.

                                             4.4

                                             Suoritetaan testi viisi kertaa ja lasketaan astiaan kertyneen veden keskimääräinen prosenttiosuus. Tarkistetaan ennen jokaista testiä, että keruuastia, suihkuttimen säiliö ja mitta-astia ovat kuivat.

                                       5.   Tulokset

                                             5.1

                                             Edellä olevan 4.4 kohdan mukaisesti lasketun keskimääräisen prosenttiosuuden on oltava vähintään 85 %.

                                             5.2

                                             Jos suurin ja pienin viidessä testissä saatu kertyneen veden prosenttiosuus poikkeaa yli 5 % keskimääräisestä prosenttiosuudesta, viiden testin sarja on uusittava. Jos kertyneen veden suurin ja pienin prosenttiosuus poikkeaa toisessakin viiden testin sarjassa yli 5 % keskimääräisestä prosenttiosuudesta ja/tai alempi arvo ei vastaa 5.1 kohdan vaatimusta, tyyppihyväksyntä on evättävä.

                                             5.3

                                             Jos laitteen pystyasento vaikuttaa saatuihin tuloksiin, 4.1–4.4 kohdassa esitetty menettely on uusittava asennoissa, joissa on saatu kertyneen veden suurin ja pienin prosenttiosuus; 5.2 kohdan vaatimukset pysyvät tällöin voimassa.
                                             Kunkin testin tulosten esittämisessä sovelletaan 5.1 kohdan vaatimusta.

                                 Lisäys 3
                                 Roiskeenestolaiteita (direktiivi 91/226/ETY) koskevaan osan EY-tyyppihyväksyntään liittyvä ilmoituslomake nro …
                                 Seuraavat tiedot on soveltuvin osin toimitettava kolmena kappaleena, ja niihin on liitettävä sisällysluettelo. Mahdolliset piirustukset on toimitettava sopivassa mittakaavassa ja riittävän yksityiskohtaisina A4-koossa tai siihen kokoon taitettuina. Mahdollisten valokuvien on oltava riittävän yksityiskohtaisia.
                                 Jos järjestelmissä, osissa tai erillisissä teknisissä yksiköissä on sähköohjattuja toimintoja, tiedot niiden suoritusarvoista on toimitettava.
                                 0.   YLEISTÄ

                                             0.1

                                             Merkki (valmistajan kauppanimi):

                                             0.2

                                             Tyyppi:

                                             0.5

                                             Valmistajan nimi ja osoite:

                                             0.7

                                             EY-tyyppihyväksyntämerkin sijainti ja kiinnitystapa, jos kyseessä on osa tai erillinen tekninen yksikkö:

                                             0.8

                                             Kokoonpanotehtaiden osoitteet:

                                       1.   LAITTEEN KUVAUS

                                             1.1

                                             Roiskeenestolaitteen tekninen kuvaus, josta käy ilmi sen fyysinen toimintaperiaate sekä testi, joka sille on suoritettava:

                                             1.2

                                             Käytetyt materiaalit:

                                             1.3

                                             Yksi tai useampi tunnistusta varten riittävän yksityiskohtainen ja suurikokoinen piirustus. Piirustuksissa on osoitettava osan EY-tyyppihyväksyntämerkin sijoituspaikka.
                                             Päiväys
                                             Allekirjoitus

                                 Lisäys 4

                                    Lisäys
                                    Lisäys EY-tyyppihyväksyntätodistukseen nro …, joka koskee direktiivin 91/226/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2010/19/EU, mukaista roiskeenestolaitteisiin liittyvää osan tyyppihyväksyntää
                                    1.   Lisätiedot

                                                1.1

                                                Laitteen toimintaperiaate: energianvaimennus / ilman ja veden erotus (2):

                                                1.2

                                                Roiskeenestolaitteiden ominaisuudet (lyhyt kuvaus, tavaramerkki tai myyntinimitys, numero(t)):

                                                5.

                                                Mahdolliset huomautukset.

                              ”

                  4.

                  Muutetaan direktiivin 91/226/ETY liite III seuraavasti:

                              a)

                              Korvataan 0.1 ja 0.2 kohta seuraavasti:
                              ”SOVELTAMISALA

                                          0.1.

                                          Luokkiin N ja O kuuluvat ajoneuvot, lukuun ottamatta direktiivin 2007/46/EY liitteen II mukaisia maastoajoneuvoja, on varustettava roiskeenestojärjestelmillä siten, että ne täyttävät tässä liitteessä vahvistetut vaatimukset. Alusta-ohjaamorakenteisissa ajoneuvoissa näitä vaatimuksia ei ole pakko soveltaa muihin kuin ohjaamon kohdalla oleviin pyöriin.
                                          Luokkiin N1 ja N2 kuuluviin ajoneuvoihin, joiden suurin sallittu massa kuormitettuna on enintään 7,5 tonnia, voidaan valmistajan pyynnöstä soveltaa tämän direktiivin vaatimusten sijasta direktiivin 78/549/ETY (3) vaatimuksia.

                                          0.2.

                                          Tässä liitteessä esitetyt roiskeenestolaitteita koskevat vaatimukset eivät ole pakollisia luokkiin N, O1 ja O2 kuuluville ajoneuvoille, joiden suurin sallittu massa kuormitettuna on enintään 7,5 tonnia, alusta-ohjaamorakenteisille ajoneuvoille, korittomille ajoneuvoille eivätkä ajoneuvoille, joiden käyttötarkoitukseen roiskeenestolaitteet eivät sovellu. Jos laitteita kuitenkin asennetaan mainittuihin ajoneuvoihin, niiden on täytettävä tämän direktiivin vaatimukset.

                              b)

                              Korvataan 4 kohta seuraavasti:
                              ”4.   Sivupellin sijainti

                              Renkaan ulkosyrjää (kun huomioon ei oteta mahdollista maanpinnan lähellä olevaa renkaan pullistumaa) sivuavan pituussuuntaisen tason ja sivupellin sisäreunan välinen etäisyys ’c’ saa olla enintään 100 mm (liite V, kuvat 1 a ja 1 b).”

                              c)

                              Poistetaan 4.1 ja 4.2 kohta.

                              d)

                              Korvataan 7.1.1 kohta seuraavasti:

                                          ”7.1.1

                                          Lokasuojien on peitettävä välittömästi pyörän tai pyörien yläpuolella, edessä ja takana oleva vyöhyke seuraavalla tavalla:

                                                      a)

                                                      Sekä yhden että usean akselin tapauksessa etureunan C on ulotuttava eteenpäin linjaan O–Z niin, että kulma θ (theta) on enintään 45° vaakatasosta ylöspäin.
                                                      Takareunan (liite V, kuva 2) on ulotuttava alaspäin siten, että se on enintään 100 mm pyörän keskipisteen kautta kulkevan vaakasuoran linjan yläpuolella.

                                                      b)

                                                      Jos akseleita on useita, kulmaan θ liittyvä vaatimus koskee vain etumaista akselia ja takareunan korkeuteen liittyvä vaatimus vain takimmaista akselia.

                                                      c)

                                                      Lokasuojan kokonaisleveyden ’q’ (liite V, kuva 1 a) on peitettävä vähintään renkaan koko leveys ’b’ ja paripyörien tapauksessa kahden renkaan koko leveys ’t’. Tässä otetaan huomioon valmistajan ilmoittamat rengas-pyöräyhdistelmän äärimitat. Mitat ’b’ ja ’t’ on mitattava pyörän navan korkeudelta ottamatta huomioon renkaiden syrjien merkintöjä, vahvistuskaaria, suojavanteita jne.”

                              e)

                              Korvataan 7.1.3 kohta seuraavasti:

                                          ”7.1.3

                                          Jos lokasuojat muodostuvat useasta osasta, asennettujen osien välissä ei saa olla ajoneuvon liikkuessa roiskeita päästäviä aukkoja. Tämän vaatimuksen katsotaan täyttyvän, jos ajoneuvon ollessa kuormitettuna tai kuormittamattomana mikä tahansa renkaan keskustasta ulospäin suuntautuva säteittäinen vesisuihku renkaan vierintäpinnan koko leveydellä ja lokasuojan peittämällä alueella osuu aina roiskeenestojärjestelmään.”

                              f)

                              Korvataan 7.2.1, 7.2.2 ja 7.2.3 kohta seuraavasti:

                                          ”7.2.1.

                                          Kun akseleita on yksi, sivupellin alareuna ei kaikkein alimpia mahdollisesti pyöristettyjä reunoja lukuun ottamatta saa sijaita seuraavassa esitettyjen mittojen ja säteiden ulkopuolella mitattuna pyörän keskipisteestä (liite V, kuva 2).
                                          Ilmajousitus:

                                                                  a)

                                                                  akselit, joihin on asennettu ohjautuvat tai itseohjautuvat pyörät:

                                                                              etureunasta (ajoneuvon etuosaa kohti) (kärki C)

                                                                              takareunaan (ajoneuvon takaosaa kohti) (kärki A)

                                                      Rv ≤ 1,5 R

                                                                  b)

                                                                  akselit, joihin on asennettu muut kuin ohjaavat pyörät:

                                                                              etureunasta (kärki C)

                                                                              takareunaan (kärki A)

                                                      Rv ≤ 1,25 R

                                                Mekaaninen jousitus:

                                                      a)

                                                      yleinen tapaus } Rv ≤ 1,8 R

                                                      b)

                                                      muut kuin ohjautuvat pyörät ajoneuvoissa, joiden suurin teknisesti sallittu massa kuormitettuna on suurempi kuin 7,5 t } Rv ≤ 1,5 R jossa R on ajoneuvoon asennetun renkaan säde ja Rv on säteenä ilmaistuna etäisyys sivupellin alareunaan.

                                          7.2.2

                                          Kun akseleita on useita, 7.2.1 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia ei sovelleta alueeseen, joka on ensimmäisen ja viimeisen akselin keskustan kautta kulkevien poikittaisten pystytasojen välissä. Tällä alueella sivupelti voi olla suora roiskeenestojärjestelmän eheyden varmistamiseksi (liite V, kuva 4).

                                          7.2.3

                                          Roiskeenestojärjestelmän (lokasuojan ja sivupellin) ylimmän ja alimman kohdan välisen etäisyyden mitattuna missä tahansa lokasuojaan nähden kohtisuorassa leikkauksessa (ks. liite V, kuvat 1 b ja 2) on oltava vähintään 45 mm kaikissa pisteissä pyörän, usean akselin tapauksessa ensimmäisen pyörän, keskustan kautta kulkevan pystylinjan takana. Etäisyys voi asteittain pienentyä kyseisen linjan etupuolella.”

                              g)

                              Lisätään 7.2.5 ja 7.2.6 kohta seuraavasti:

                                          ”7.2.5

                                          Kohtien 7.2.3 ja 7.2.4 vaatimuksista voidaan poiketa paikallisesti silloin, kun sivupelti koostuu erillisistä osista, jotka voivat liikkua toistensa suhteen.

                                          7.2.6

                                          Matala-alustaisten puoliperävaunujen (jotka on määritelty standardin ISO 612:1978 kohdassa 6.20), joiden kytkentätapin etäisyys maasta voi olla 1 100 mm tai pienempi, vetovaunut voidaan suunnitella niin, että niihin ei sovelleta 7.1.1 kohdan a alakohdan, 7.1.3 kohdan ja 7.2.4 kohdan vaatimuksia. Jotta roiskeenestojärjestelmä ei vaurioituisi, lokasuojien ja sivupeltien ei tarvitse peittää suoraan renkaiden yläpuolella olevaa aluetta silloin, kun vetovaunuun on kiinnitetty puoliperävaunu. Näiden ajoneuvojen lokasuojien ja sivupeltien on kuitenkin täytettävä edellä olevissa kohdissa vahvistetut vaatimukset renkaiden etu- ja takapuolella sektorilla, jonka etäisyys pyörän keskustan kautta kulkevasta pystylinjasta on yli 60°.
                                          Kyseiset ajoneuvot on näin ollen suunniteltava niin, että ne täyttävät ensimmäisessä kappaleessa vahvistetut vaatimukset silloin, kun niitä käytetään ilman puoliperävaunua.
                                          Vaatimusten täyttämiseksi lokasuojissa ja sivupelleissä voi esimerkiksi olla irrotettava osa.”

                              h)

                              Korvataan 7.3.1 kohta seuraavasti:

                                          ”7.3.1

                                          Roiskeläpän leveyden on täytettävä mittaa ’q’ koskeva 7.1.1 kohdan c alakohdan vaatimus, paitsi milloin läppä on lokasuojan sisäpuolella, jolloin sen oltava vähintään renkaan kulutuspinnan levyinen.
                                          Roiskeläpän lokasuojan alapuolella sijaitsevan osan leveyden on täytettävä tässä kappaleessa esitetty vaatimus siten, että toleranssi kummallakin puolella on 10 mm.”

                              i)

                              Korvataan 7.3.3 kohta seuraavasti:

                                          ”7.3.3

                                          Roiskeläpän alareuna saa olla enintään 200 mm:n korkeudella maanpinnasta (liite V, kuva 3).
                                          Tämä etäisyys voi takimmaisessa akselissa olla enintään 300 mm, jos sivupellin alareunan säteisetäisyys Rv ei ylitä akselilla oleville pyörille asennettujen renkaiden säteen mittoja.
                                          Roiskeläpän alareunan enimmäisetäisyys maanpinnasta voi olla 300 mm, jos valmistaja pitää sitä teknisesti tarpeellisena jousituksen ominaisuuksien vuoksi.”

                              j)

                              Korvataan 7.3.5 kohdassa ilmaus ”(kuva 4 b)” ilmauksella ”(liite V, kuva 4)”.

                              k)

                              Korvataan 9.3.2.1 kohta seuraavasti:

                                          ”9.3.2.1

                                          Roiskeenestolaitteen alareuna saa olla enintään 200 mm:n korkeudella maanpinnasta.
                                          Roiskeläpän alareunan enimmäisetäisyys maanpinnasta voi olla 300 mm, jos valmistaja pitää sitä teknisesti tarpeellisena jousituksen ominaisuuksien vuoksi.”

                              l)

                              Lisätään 10 kohta seuraavasti:

                                          ”10.

                                          Kun akseleita on useita, yhden muun kuin takimmaisen akselin roiskeenestojärjestelmän ei välttämättä tarvitse peittää renkaan kulutuspinnan koko leveyttä, jos paikallisesti on mahdollista, että roiskeenestojärjestelmä ottaisi kiinni akselirakenteeseen, jousitusjärjestelmään tai teliin.”

                              m)

                              Poistetaan lisäys.

                              n)

                              Lisätään lisäys 1 ja lisäys 2 seuraavasti:”
                                 Lisäys 1
                                 ILMOITUSLOMAKE NRO … AJONEUVON TYYPPIHYVÄKSYNNÄSTÄ ROISKEENESTOJÄRJESELMIEN ASENNUKSEN OSALTA (DIREKTIIVI 91/226/ETY, SELLAISENA KUIN SE ON MUUTETTUNA DIREKTIIVILLÄ 2010/19/EU) (4)

                                    (Selittävät huomautukset on esitetty direktiivin 2007/46/EY liitteessä I.)

                                 Seuraavat tiedot on soveltuvin osin toimitettava kolmena kappaleena, ja niihin on liitettävä sisällysluettelo. Mahdolliset piirustukset on toimitettava sopivassa mittakaavassa ja riittävän yksityiskohtaisina A4-koossa tai siihen kokoon taitettuina. Mahdollisten valokuvien on oltava riittävän yksityiskohtaisia.
                                 Jos järjestelmissä, osissa tai erillisissä teknisissä yksiköissä on sähköohjattuja toimintoja, tiedot niiden suoritusarvoista on toimitettava.
                                 0.   YLEISTÄ
                                 0.1   Merkki (valmistajan kauppanimi):
                                 0.2   Tyyppi:

                                             0.2.1

                                             Kaupalliset nimet (jos saatavissa):

                                       0.3   Tyypin tunniste, jos se on merkitty ajoneuvoon (b)

                                             0.3.1

                                             Kyseisen merkinnän sijainti:

                                       0.4   Ajoneuvoluokka (c):
                                 0.5   Valmistajan nimi ja osoite:
                                 0.8   Kokoonpanotehtaiden osoitteet:
                                 1.   AJONEUVON YLEISET RAKENTEELLISET OMINAISUUDET
                                 1.1   Valokuvat ja/tai piirustukset edustavasta ajoneuvosta:
                                 1.3   Akselien ja pyörien lukumäärä:

                                             1.3.1

                                             Paripyörillä varustettujen akselien lukumäärä ja sijainti:

                                             1.3.2

                                             Ohjattavien akselien lukumäärä ja sijainti:

                                       2.   MASSAT JA MITAT (f) (g)
                                 (kg, mm) (viitataan piirustukseen tarvittaessa)
                                 2.1   Akselivälit (täysin kuormitettuna) (g) (l):
                                 2.6   Massa ajokunnossa (kunkin variantin suurin ja pienin arvo).
                                 Ajoneuvon massa ajokunnossa koreineen ja, jos kyseessä on muuhun kuin luokkaan M1 kuuluva vetoajoneuvo, kytkentälaitteineen, jos valmistaja on sellaisen asentanut, tai alustan massa taikka alustan massa ohjaamon kanssa ilman koria ja/tai kytkentälaitetta, jos valmistaja ei asenna koria ja/tai kytkentälaitetta (mukaan luettuna nesteet, työkalut, varapyörä, jos sellainen on asennettu, ja kuljettaja sekä, kun kyseessä on linja-auto, henkilökunnan jäsen, jos ajoneuvossa on istuin henkilökunnan jäsenelle) (h) (kunkin variantin suurin ja pienin arvo):

                                             2.6.1

                                             Tämän massan jakautuminen akseleille ja puoliperävaunun tai keskiakseliperävaunun osalta kytkentäkohtaan kohdistuva kuormitus (kunkin variantin suurin ja pienin arvo):

                                       2.8   Valmistajan ilmoittama suurin teknisesti sallittu massa kuormitettuna (i) (3):
                                 9.   KORI
                                 9.20   Roiskeenestojärjestelmä

                                             9.20.0

                                             Roiskeenestojärjestelmä: kyllä/ei/keskeneräinen (1)

                                             9.20.1

                                             Lyhyt kuvaus ajoneuvon roiskeenestojärjestelmästä ja sen osista:

                                             9.20.2

                                             Roiskeenestojärjestelmän ja sen sijainnin ajoneuvossa osoittavat yksityiskohtaiset piirustukset, joista näkyvät direktiivin 91/226/ETY liitteen V kuvissa tarkoitetut mitat ja joissa otetaan huomioon äärimmäiset rengas-/pyöräyhdistelmät:

                                             9.20.3

                                             Roiskeenestojärjestelmien tyyppihyväksyntänumerot, jos on:

                                       Päiväys, tiedosto

                                 Lisäys 2

                                    Lisäys
                                    EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUS NRO … AJONEUVON TYYPPIHYVÄKSYNNÄSTÄ DIREKTIIVIN 91/226/ETY MUKAISESTI, SELLAISENA KUIN SE ON VIIMEKSI MUUTETTUNA DIREKTIIVILLÄ 2010/19/EU.
                                    1.   Lisätiedot

                                                1.1

                                                Roiskeenestolaitteiden ominaisuudet (tyyppi, lyhyt kuvaus, tavaramerkki tai myyntinimitys, osan tyyppihyväksyntänumero(t)):

                                          5.   Huomautukset (jos on):

                              ”

         (1)  EUVL L 263, 9.10.2007, s. 1.”;

         (2)  Tarpeeton poistetaan.

         (3)  EYVL L 168, 26.6.1978, s. 45.”;

         (4)  Jos kyseessä on luokkaan N1 kuuluva ajoneuvo tai luokkaan N2 kuuluva ajoneuvo, jonka suurin sallittu massa kuormattuna on enintään 7,5 tonnia ja johon sovelletaan tämän direktiivin liitteessä III olevassa 0.1 kohdassa vahvistettua poikkeusta, voidaan käyttää direktiivin 78/549/ETY liitteessä II vahvistettua ilmoituslomaketta.

      LIITE II

            ”LIITE V

               KUVAT

               Kuva 1 a

               Lokasuojan (a) leveys (q) ja sivupellin (j) sijainti

               Kuva 1 b

               Sivupellin mittaesimerkki

               Kuva 2

               Lokasuojan ja sivupellin mitat

               Kuva 3

               Lokasuojan ja roiskeläpän sijainti

               Kuva 4

               Usean akselin roiskeenestolaitteet (energianvaimentimet) sisältävä roiskeenestojärjestelmä (lokasuoja, roiskeläppä, sivupelti)

               Kuva 5

               Muilla kuin ohjautuvilla tai itseohjautuvilla pyörillä varustettujen akseleiden roiskeenestojärjestelmän laitteiden (energianvaimentimien) sijainti

               (Liite III – kohdat 6.2 ja 8)

               Kuva 6

               Ohjautuvilla, itseohjautuvilla tai muilla kuin ohjautuvilla pyörillä varustettujen akseleiden ilman/veden erottavan roiskeenestojärjestelmän laitteiden sijainti

               Kuva 7

               Roiskeenestojärjestelmän laitteiden (lokasuoja, roiskeläppä, sivupelti) sijainti, kun akseleita on useita ja renkaiden väli on enintään 300 mm

               Kuva 8

               Energiaa vaimentavien roiskeenestolaitteiden testauslaitteisto

               (Liite II, lisäys 1)

               Kuva 9

               Ilman/veden erottavien roiskeenestolaitteiden testauslaitteisto

               (Liite II, lisäys 2)

            ”


title: Komission direktiivi 2006/70/EY, annettu  1 päivänä elokuuta 2006 , Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä  poliittisesti vaikutusvaltaisen henkilön  määritelmän sekä yksinkertaistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä sekä satunnaisesti tai hyvin rajoitetusti harjoitetun rahoitustoiminnan perusteella myönnettyjä poikkeuksia koskevien teknisten perusteiden osalta

text:
               4.8.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 214/29

      KOMISSION DIREKTIIVI 2006/70/EY,
   annettu 1 päivänä elokuuta 2006,
   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä ”poliittisesti vaikutusvaltaisen henkilön” määritelmän sekä yksinkertaistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä sekä satunnaisesti tai hyvin rajoitetusti harjoitetun rahoitustoiminnan perusteella myönnettyjä poikkeuksia koskevien teknisten perusteiden osalta
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26 päivänä lokakuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY (1) ja erityisesti sen 40 artiklan 1 kohdan a, b ja d alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivissä 2005/60/EY edellytetään, että mainitun direktiivin soveltamisalaan kuuluvat laitokset ja henkilöt soveltavat riskialttiuden perusteella tehostettuja asiakkaan tuntemista koskevia toimenpiteitä liiketoimiin tai liikesuhteisiin toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa asuvien poliittisesti vaikutusvaltaisten henkilöiden kanssa. Tätä riskianalyysiä varten on asianmukaista keskittää direktiivin soveltamisalaan kuuluvien laitosten ja henkilöiden voimavarat erityisesti sellaisiin tuotteisiin ja liiketoimiin, jotka ovat alttiita suurelle rahanpesun tai terrorismin rahoituksen riskille. Poliittisesti vaikutusvaltaisina henkilöinä pidetään henkilöitä, jotka toimivat merkittävässä julkisessa tehtävässä, ja tällaisten henkilöiden perheenjäsenet tai henkilöt, joiden tiedetään olevan heidän läheisiä yhtiökumppaneitaan. Jotta voitaisiin varmistaa poliittisesti vaikutusvaltaisen henkilön käsitteen johdonmukainen soveltaminen määritettäessä sitä, mitkä henkilöryhmät kuuluvat direktiivin soveltamisalaan, on olennaisen tärkeää ottaa huomioon eri maiden yhteiskunnalliset, poliittiset ja taloudelliset erot.

               (2)

               Direktiivin 2005/60/EY soveltamisalaan kuuluvat laitokset ja henkilöt eivät ehkä aina havaitse, että asiakas kuuluu johonkin poliittisesti vaikutusvaltaisten henkilöiden luokkaan, vaikka ne olisivat toteuttaneet tältä osin kohtuullisia ja riittäviä toimenpiteitä. Jäsenvaltioiden olisi näissä tilanteissa mainitun direktiivin soveltamiseen liittyviä toimivaltuuksia käyttäessään otettava asianmukaisesti huomioon, että on tarpeen varmistaa, että kyseiset henkilöt eivät automaattisesti joudu vastuuseen tällaisesta virheestä. Jäsenvaltioiden olisi myös harkittava direktiivin noudattamisen helpottamista antamalla laitoksille ja henkilöille tähän liittyviä tarvittavia ohjeita.

               (3)

               Julkisia tehtäviä, joita harjoitetaan kansallista tasoa alemmilla tasoilla, ei yleensä olisi pidettävä merkittävinä. Kuitenkin silloin kun tehtävät ovat niihin liittyvän poliittisen vaikutusvallan osalta verrattavissa samanlaisiin tehtäviin kansallisella tasolla, tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien laitosten ja henkilöiden olisi harkittava riskialttiuden perusteella, olisiko kyseisiä julkisia tehtäviä harjoittavia henkilöitä pidettävä poliittisesti vaikutusvaltaisina henkilöinä.

               (4)

               Direktiivin 2005/60/EY vaatimusta siitä, että sen soveltamisalaan kuuluvat laitokset ja henkilöt tunnistavat poliittisesti vaikutusvaltaisten henkilöiden läheiset yhtiökumppanit, sovelletaan siltä osin, kun yhtiökumppani on yleisesti tiedossa taikka kun laitoksella tai henkilöllä on perusteita uskoa, että tällainen liikesuhde on olemassa. Näin ollen ei edellytetä, että direktiivin soveltamisalaan kuuluvien laitosten ja henkilöiden olisi aktiivisesti suoritettava selvityksiä tämän yhteyden toteamiseksi.

               (5)

               Henkilöitä, jotka kuuluvat poliittisesti vaikutusvaltaisten henkilöiden käsitteen piiriin, ei olisi pidettävä sellaisina enää tietyn ajan kuluttua siitä, kun he ovat lakanneet toimimasta merkittävissä julkisissa tehtävissä.

               (6)

               Vaikka yleisten asiakkaan tuntemismenettelyjen mukauttaminen riskialttiuden perusteella on direktiivin 2005/60/EY mukaisesti tavanomaista tilanteissa, joissa rahanpesun riski on alhainen, ja yksinkertaistetut asiakkaan tuntemismenettelyt edellyttävät riittäviä tarkastusmenettelyjä muualla järjestelmässä, jolla pyritään estämään rahanpesu ja terrorismin rahoittaminen, yksinkertaistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä olisi sovellettava ainoastaan tietyissä rajatuissa tapauksissa. Näissä tapauksissa mainitun direktiivin soveltamisalaan kuuluville laitoksille ja henkilöille asetetut vaatimukset eivät lakkaa vaan näiden odotetaan muun muassa suorittavan liikesuhteiden jatkuvaa seurantaa, jotta ne voisivat havaita monimutkaiset tai poikkeuksellisen suuret liiketoimet, joilla ei ole selvää taloudellista tai ilmeisen laillista tarkoitusta.

               (7)

               Jäsenvaltioiden omia viranomaisia pidetään yleensä asiakkaina, joiden osalta riski on alhainen, ja direktiivin 2005/60/EY mukaan niihin voidaan soveltaa yksinkertaistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä. Kuitenkaan mihinkään yhteisön toimielimeen, elimeen, laitokseen tai virastoon, mukaan lukien Euroopan keskuspankki, ei direktiivin 2005/60/EY perusteella voida suoraan soveltaa yksinkertaistettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta sen perusteella, että ne kuuluisivat luokkaan ”jäsenvaltioiden omat viranomaiset” tai Euroopan keskuspankin tapauksessa luokkaan ”luotto- ja rahoituslaitokset”. Koska näihin yhteisöihin ei kuitenkaan näytä liittyvän suurta rahanpesun tai terrorismin rahoittamisen riskiä, niitä olisi pidettävä asiakkaina, joihin liittyvä riski on alhainen, ja niihin voitaisiin soveltaa yksinkertaistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä edellyttäen, että asianmukaiset perusteet täyttyvät.

               (8)

               Lisäksi yksinkertaistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä olisi voitava soveltaa silloin, kun rahoitustoimintaa harjoittavat oikeussubjektit eivät kuulu direktiivin 2005/60/EY rahoituslaitoksen määritelmän soveltamisalaan mutta niihin sovelletaan mainitun direktiivin mukaista kansallista lainsäädäntöä ja ne täyttävät vaatimukset niiden henkilöllisyyttä koskevasta riittävästä avoimuudesta ja asianmukaisista valvontajärjestelyistä sekä erityisesti tehostetusta valvonnasta. Tämä voisi koskea yrityksiä, jotka tarjoavat yleisiä vakuutuspalveluja.

               (9)

               Yksinkertaistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä olisi voitava soveltaa tuotteisiin ja niihin liittyviin liiketoimiin tietyissä rajoitetuissa tapauksissa, esimerkiksi kun kyseessä olevasta rahoitustuotteesta saatavaa etua ei yleensä voida realisoida kolmansien eduksi ja kyseinen etu voidaan realisoida ainoastaan pitkällä aikavälillä, kuten silloin, kun kyseessä ovat tietyt sijoitusvakuutukset tai säästötuotteet tai kun rahoitustuotteella pyritään rahoittamaan aineellista omaisuutta käyttäen leasingsopimuksia, joissa kohde-etuuden laillinen sekä todellinen omistajuus säilyy leasingyhtiöllä, tai arvoltaan alhaisia kulutusluottoja, edellyttäen, että liiketoimet suoritetaan pankkitilien kautta ja ne jäävät asianmukaisen kynnysarvon alapuolelle. Valtion valvomiin tuotteisiin, jotka on yleensä osoitettu tietyille asiakasryhmille, kuten säästötuotteet lasten eduksi, olisi voitava soveltaa yksinkertaistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä, vaikka kaikki perusteet eivät täyttyisi. Valtion valvontana olisi pidettävä toimintaa, joka ylittää rahoitusmarkkinoiden tavanomaisen valvonnan, eikä sen olisi katsottava kattavan valtion suoraan liikkeeseen laskemia tuotteita, kuten velkapapereita.

               (10)

               Jäsenvaltioiden olisi arvioitava ennen yksinkertaistettujen asiakkaan tuntemismenettelyjen käytön sallimista, onko kyseessä oleviin asiakkaisiin, tuotteisiin tai liiketoimiin liittyvä rahanpesun tai terrorismin rahoituksen riski alhainen; niiden olisi varsinkin tutkittava erityisen huolellisesti kyseisten asiakkaiden kaikki toimet ja kaikentyyppiset tuotteet ja liiketoimet, joiden luonteen vuoksi voidaan pitää erityisen todennäköisenä sitä, että niitä käytetään tai väärinkäytetään rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen. Riskitekijänä ja mahdollisesti epäilyttävänä olisi erityisesti pidettävä kaikkia asiakkaiden yrityksiä toimia nimettöminä tai salata henkilöllisyytensä, kun kyseessä ovat tuotteet, joihin liittyvä riski on alhainen.

               (11)

               Tietyissä tilanteissa luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt voivat harjoittaa taloudellista toimintaa satunnaisesti tai hyvin rajoitetusti muun toiminnan ohessa, kuten hotellit, jotka tarjoavat valuutanvaihtopalveluja asiakkailleen. Jäsenvaltiot voivat direktiivin 2005/60/EY mukaan päättää, että mainitunlainen rahoitustoiminta ei kuulu mainitun direktiivin soveltamisalaan. Toiminnan satunnaisen tai hyvin rajoitetusti harjoitetun luonteen arviointi olisi tehtävä kyseisen yrityksen liiketoimiin ja liikevaihtoon liittyvien määrällisten kynnysarvojen perusteella. Näistä kynnysarvoista olisi päätettävä kansallisella tasolla siten, että otetaan huomioon rahoitustoiminnan tyyppi, jotta voidaan ottaa huomioon maiden väliset erot.

               (12)

               Lisäksi henkilön, jonka katsotaan harjoittavan rahoitustoimintaa satunnaisesti tai hyvin rajoitetusti, ei tulisi tarjota yleisölle kaikentyyppisiä rahoituspalveluja vaan ainoastaan niitä, joita tarvitaan sen pääasiallisen liiketoiminnan tulosten parantamiseen. Jos henkilön pääasiallinen liiketoiminta liittyy direktiivin 2005/60/EY soveltamisalaan kuuluvaan toimintaan, satunnaisesti tai rajoitetusti harjoitettavaan rahoitustoimintaan perustuvaa poikkeusta ei tulisi myöntää lukuun ottamatta tapauksia, joissa kyse on tavarakauppaa käyvistä henkilöistä.

               (13)

               Joihinkin rahoituspalveluihin, kuten maksunsiirtopalveluihin, liittyy tavanomaista suurempi todennäköisyys siitä, että niitä käytetään tai väärinkäytetään rahapesuun tai terrorismin rahoitukseen. Tämän vuoksi on tarpeen varmistaa, että näitä tai samanlaisia rahoitustoimia ei jätetä direktiivin 2005/60/EY soveltamisalan ulkopuolelle.

               (14)

               Direktiivin 2005/60/EY 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehdyt päätökset olisi voitava tarvittaessa kumota mahdollisimman nopeasti.

               (15)

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että vapautuksia koskevia päätöksiä ei väärinkäytetä rahanpesua tai terrorismin rahoitusta varten. Jäsenvaltioiden olisi erityisesti vältettävä tekemästä direktiivin 2005/60/EY 2 artiklan 2 kohtaan perustuvia päätöksiä tapauksissa, joissa kansallisten viranomaisten seuranta- tai lainvalvontatoimiin liittyy yhden kuin useamman jäsenvaltion päällekkäisestä toimivallasta johtuvia erityisvaikeuksia, esimerkiksi kun kyse on rahoituspalveluista laivoilla, jotka tarjoavat liikennepalveluja eri jäsenvaltioissa sijaitsevien satamien välillä.

               (16)

               Tämän direktiivin soveltamisella ei rajoiteta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi 27 päivänä joulukuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2580/2001 (2) ja tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä sekä Afganistaniin suuntautuvan tiettyjen tavaroiden ja palvelujen viennin kieltämisestä, Afganistanin Talebania koskevien lentokiellon ja varojen sekä muiden taloudellisten resurssien jäädyttämisen laajentamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 467/2001 kumoamisesta 27 päivänä toukokuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 (3) soveltamista.

               (17)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat rahanpesun ja terrorismin rahoituksen vastaisen komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Kohde
   Tässä direktiivissä säädetään direktiivin 2005/60/EY täytäntöönpanotoimista seuraavilta osin:

               1)

               mainitun direktiivin 3 artiklan 8 kohdassa vahvistetun poliittisesti vaikutusvaltaisten henkilöiden määritelmän tekniset näkökohdat;

               2)

               tekniset perusteet sen arvioimiseksi, onko tilanteiden rahanpesun tai terrorismin rahoituksen riski mainitun direktiivin 11 artiklan 2 ja 5 kohdassa tarkoitetulla tavalla alhainen;

               3)

               tekniset perusteet sen arvioimiseksi, onko direktiivin 2005/60/EY 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti perusteltua olla soveltamatta mainittua direktiiviä tiettyihin oikeushenkilöihin tai luonnollisiin henkilöihin, jotka harjoittavat rahoitustoimintaa satunnaisesti tai hyvin rajoitetusti.

         2 artikla
   Poliittisesti vaikutusvaltaiset henkilöt
   1.   Direktiivin 2005/60/EY 3 artiklan 8 kohtaa sovellettaessa ”luonnollisiin henkilöihin, jotka toimivat tai ovat aikaisemmin toimineet merkittävässä julkisessa tehtävässä,” kuuluvat

               a)

               valtionpäämiehet, hallitusten päämiehet, ministerit sekä vara- ja apulaisministerit;

               b)

               parlamenttien jäsenet;

               c)

               korkeimpien oikeuksien, perustuslakituomioistuimien tai muiden sellaisten korkean tason oikeuselinten jäsenet, joiden päätöksiin ei voida hakea muutosta, poikkeustapauksia lukuun ottamatta;

               d)

               tilintarkastustuomioistuinten tai keskuspankkien johtokuntien jäsenet;

               e)

               suurlähettiläät, asiainhoitajat sekä puolustusvoimien korkea-arvoiset upseerit;

               f)

               valtion omistamien yritysten hallinto-, johto- ja valvontaelinten jäsenet.

         Minkään ensimmäisen alakohdan a–f alakohdassa vahvistetun luokan ei katsota kattavan keskitason tai sitä alemman tason virkamiehiä.
   Ensimmäisen alakohdan a–e alakohdassa vahvistetut luokat kattavat soveltuvissa tapauksissa toimet yhteisön ja kansainvälisellä tasolla.
   2.   Direktiivin 2005/60/EY 3 artiklan 8 kohtaa sovellettaessa ”tällaisten henkilöiden perheenjäseniin” kuuluvat

               a)

               aviopuoliso;

               b)

               kumppani, joka kansallisessa lainsäädännössä rinnastetaan aviopuolisoon;

               c)

               lapset ja heidän aviopuolisonsa tai kumppaninsa;

               d)

               vanhemmat.

         3.   Direktiivin 2005/60/EY 3 artiklan 8 kohtaa sovellettaessa ”henkilöihin, joiden tiedetään olevan läheisiä yhtiökumppaneita,” kuuluvat

               a)

               kaikki luonnolliset henkilöt, joiden tiedetään olevan oikeussubjektien tai oikeudellisten järjestelyjen todellisia yhteisomistajia ja edunsaajia tai joilla tiedetään olevan mikä tahansa muu läheinen liikesuhde 1 kohdassa tarkoitetun henkilön kanssa;

               b)

               kaikki luonnolliset henkilöt, jotka ovat sellaisten oikeussubjektien tai oikeudellisten järjestelyjen todellisia yksinomistajia ja edunsaajia joista tiedetään, että ne on tosiasiassa perustettu 1 kohdassa tarkoitetun henkilön eduksi.

         4.   Kun henkilö on lopettanut tämän artiklan 1 kohdan mukaisessa merkittävässä julkisessa tehtävässä toimimisen vähintään vuosi sitten, direktiivin 2005/60/EY 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut laitokset ja henkilöt eivät ole velvollisia pitämään kyseistä henkilöä poliittisesti vaikutusvaltaisena henkilönä, tämän kuitenkaan rajoittamatta asiakkaan tuntemista koskevien tehostettujen toimenpiteiden soveltamista riskialttiuden perusteella.
   3 artikla
   Yksinkertaistettu asiakkaan tuntemisvelvollisuus
   1.   Jollei tämän artiklan 4 kohdasta muuta johdu, jäsenvaltiot voivat direktiivin 2005/60/EY 11 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa pitää asiakkaina, joihin liittyvä rahanpesun tai terrorismin rahoituksen riski on alhainen, asiakkaita, jotka ovat viranomaisia tai julkisia elimiä ja jotka täyttävät kaikki seuraavat perusteet:

               a)

               asiakas toimii Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, yhteisöjen perustamissopimusten tai yhteisön johdetun oikeuden mukaisessa julkisessa tehtävässä;

               b)

               asiakkaan henkilöllisyys on julkisesti saatavissa, avoin ja varma;

               c)

               asiakkaan toimet sekä sen kirjanpitokäytänteet ovat avoimia;

               d)

               asiakas vastaa toiminnastaan yhteisön toimielimelle tai jäsenvaltion viranomaisille tai käytössä on asianmukaiset tarkastusmenettelyt, joilla varmistetaan asiakkaan toiminnan valvonta.

         2.   Jollei tämän artiklan 4 kohdasta muuta johdu, jäsenvaltiot voivat direktiivin 2005/60/EY 11 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa pitää asiakkaina, joihin liittyvä rahanpesun tai terrorismin rahoituksen riski on alhainen, asiakkaita, jotka ovat oikeussubjekteja ja jotka eivät ole viranomaisen tai julkisen elimen asemassa mutta jotka täyttävät kaikki seuraavat perusteet:

               a)

               asiakas on oikeussubjekti, joka harjoittaa direktiivin 2005/60/EY 2 artiklan soveltamisalan ulkopuolelle jäävää taloudellista toimintaa, mutta siihen sovelletaan kansallista lainsäädäntöä mainitun direktiivin 4 artiklan perusteella;

               b)

               asiakkaan henkilöllisyys on julkisesti saatavissa, avoin ja varma;

               c)

               asiakkaalla on rahoitustoiminnan harjoittamiseksi oltava kansallisen lainsäädännön mukainen pakollinen toimilupa ja toimiluvan myöntämisestä voidaan kieltäytyä, jos toimivaltaiset viranomaiset eivät pysty toteamaan, että kyseisen oikeussubjektin liiketoimintaa todellisuudessa tai tulevaisuudessa johtavat henkilöt tai sen todelliset omistajat ja edunsaajat ovat soveliaita ja luotettavia;

               d)

               toimivaltaiset viranomaiset valvovat asiakasta direktiivin 2005/60/EY 37 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla varmistaakseen mainitun direktiivin mukaisen kansallisen lainsäädännön sekä tarvittaessa kansallisen lainsäädännön mukaisten lisävelvoitteiden noudattamisen;

               e)

               jos asiakas ei noudata a alakohdassa tarkoitettuja velvoitteita, tästä määrätään tehokkaat, oikeasuhteiset ja varoittavat seuraamukset, jotka sisältävät myös mahdollisuuden ryhtyä hallinnollisiin toimenpiteisiin tai määrätä hallinnollisia seuraamuksia.

         Ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettuun oikeussubjektiin sisältyvät tytäryhtiöt ainoastaan siltä osin kuin direktiivin 2005/60/EY velvoitteet koskevat niitä.
   Toimivaltaisten viranomaisten on ensimmäisen alakohdan c alakohtaa sovellettaessa valvottava asiakkaan harjoittamaa toimintaa. Valvontana pidetään tässä yhteydessä sentyyppistä valvontatoimintaa, jossa voidaan käyttää korkeimpia mahdollisia valvontavaltuuksia, mukaan lukien mahdollisuus suorittaa tarkastuksia paikalla. Näissä tarkastuksissa on tutkittava toimintaperiaatteet, menettelyt, kirjanpito ja asiakirjat ja niissä on tehtävä myös pistokokeita.
   3.   Jollei tämän artiklan 4 kohdasta muuta johdu, jäsenvaltiot voivat direktiivin 2005/60/EY 11 artiklan 5 kohtaa sovellettaessa sallia, että mainitun direktiivin soveltamisalaan kuuluvat laitokset ja henkilöt voivat pitää rahanpesun tai terrorismin rahoituksen riskiä alhaisena sellaisten tuotteiden ja näihin tuotteisiin liittyvien liiketoimien osalta, jotka täyttävät kaikki seuraavat perusteet:

               a)

               kyseinen tuote perustuu kirjalliseen sopimukseen;

               b)

               kyseessä olevat liiketoimet suoritetaan käyttäen asiakkaan tiliä direktiivin 2005/60/EY soveltamisalaan kuuluvassa luottolaitoksessa tai sellaisessa kolmannessa maassa sijaitsevassa luottolaitoksessa, jossa on säädetty mainitun direktiivin vaatimuksia vastaavista vaatimuksista;

               c)

               kyseessä oleva tuote tai liiketoimi ei ole anonyymi ja sen luonne mahdollistaa direktiivin 2005/60/EY 7 artiklan c alakohdan oikea-aikaisen soveltamisen;

               d)

               kyseessä olevaan tuotteeseen sovelletaan ennalta asetettua enimmäismäärää;

               e)

               kyseisen tuotteen tai liiketoimen etuja ei voida realisoida kolmannen eduksi, lukuun ottamatta tapauksia, joissa kyseessä on kuolema, vammautuminen, ennalta määritetyn korkean iän saavuttaminen tai vastaava tapahtuma;

               f)

               tapauksissa, joissa kyseessä olevat tuotteet tai liiketoimet mahdollistavat varojen sijoittamisen rahoitusvaroihin tai saataviin, mukaan lukien vakuutukset tai muunlaiset ehdolliset saatavat:

                           i)

                           kyseiseen tuotteeseen tai liiketoimeen liittyvät edut voidaan realisoida ainoastaan pitkällä aikavälillä;

                           ii)

                           kyseistä tuotetta tai liiketointa ei voida käyttää vakuutena;

                           iii)

                           sopimussuhteen aikana maksutahtia ei nopeuteta, takaisinostolauseketta ei käytetä eikä sopimusta päätetä ennenaikaisesti.

         Ensimmäisen alakohdan d alakohtaa sovellettaessa käytetään direktiivin 2005/60/EY 11 artiklan 5 kohdan a alakohdassa vahvistettuja enimmäismääriä, kun kyseessä ovat vakuutussopimukset tai samanluonteiset säästötuotteet. Muissa tapauksissa kynnysarvo on 15 000 euroa, tämän kuitenkaan rajoittamatta kolmannen alakohdan soveltamista. Jäsenvaltiot voivat poiketa tästä kynnysarvosta, kun kyseessä olevat tuotteet liittyvät aineellisen omaisuuden rahoittamiseen ja kun omaisuuden laillinen sekä todellinen omistajuus ei siirry asiakkaalle sopimussuhteen aikana, sillä edellytyksellä, että kynnysarvo, jonka jäsenvaltio on vahvistanut tämäntyyppiseen tuotteeseen liittyvälle liiketoimelle, riippumatta siitä, suoritetaanko liiketoimi yhdellä kertaa vai useina erillisinä suorituksina, jotka vaikuttavat olevan yhteydessä toisiinsa, ei ylitä 15 000 euroa vuodessa.
   Jäsenvaltiot voivat poiketa ensimmäisen alakohdan e ja f alakohdassa vahvistetuista perusteista silloin, kun kyseessä ovat tuotteet, joiden ominaisuudet jäsenvaltioiden omat viranomaiset ovat määrittäneet yleishyödyllisiä tarkoituksia varten, joille valtio on myöntänyt erityisetuja suorien avustusten tai verohelpotusten muodossa ja joita kyseiset viranomaiset valvovat, edellyttäen, että tuotteisiin liittyvät edut voidaan realisoida ainoastaan pitkällä aikavälillä ja että ensimmäisen alakohdan d alakohdan soveltamista varten määritetyt kynnysarvot ovat riittävän alhaiset. Kynnysarvo voidaan tarvittaessa vahvistaa vuotuisena enimmäismääränä.
   4.   Arvioidessaan, onko 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen asiakkaisiin tai tuotteisiin ja liiketoimiin liittyvä rahanpesun tai terrorismin rahoittamisen riski alhainen, jäsenvaltioiden on kiinnitettävä erityistä huomiota näiden asiakkaiden kaikkiin toimiin ja kaikentyyppisiin tuotteisiin ja liiketoimiin, joiden luonteen vuoksi voidaan pitää erityisen todennäköisenä sitä, että niitä käytetään tai väärinkäytetään rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen.
   Jäsenvaltiot eivät saa pitää 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen asiakkaiden tai tuotteiden ja liiketoimien osalta rahanpesun tai terrorismin rahoittamisen riskiä alhaisena, jos saatavilla on tietoja, jotka osoittavat, että rahanpesun tai terrorismin rahoittamisen riski ei ehkä ole alhainen.
   4 artikla
   Satunnaisesti tai hyvin rajoitetusti harjoitettu rahoitustoiminta
   1.   Jollei tämän artiklan 2 kohdasta muuta johdu, direktiivin 2005/60/EY 2 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa jäsenvaltiot voivat katsoa, että mainitun direktiivin 3 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamisalaan eivät kuulu rahoitustoimintaa harjoittavat luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, jotka täyttävät kaikki seuraavat perusteet:

               a)

               rahoitustoiminta on rajallista absoluuttisina lukuina;

               b)

               rahoitustoiminta on rajallista liiketoimien perusteella;

               c)

               rahoitustoiminta ei ole pääasiallista toimintaa;

               d)

               rahoitustoiminta on oheistoimintaa, joka suoraan liittyy pääasialliseen toimintaan;

               e)

               pääasiallinen toiminta ei ole direktiivin 2005/60/EY 2 artiklan 1 kohdassa mainittua toimintaa, lukuun ottamatta mainitun direktiivin 2 artiklan 1 kohdan 3 alakohdan e alakohdassa tarkoitettu toiminta;

               f)

               rahoitustoimintaa tarjotaan ainoastaan pääasiallisen toiminnan asiakkaille eikä sitä yleisesti tarjota yleisölle.

         Ensimmäisen alakohdan a alakohtaa sovellettaessa rahoitustoiminnan kokonaisliikevaihto ei saa ylittää riittävän alhaalle asetettua kynnysarvoa. Kyseinen kynnysarvo vahvistetaan kansallisella tasolla rahoitustoiminnan tyypin mukaisesti.
   Ensimmäisen alakohdan b alakohtaa sovellettaessa jäsenvaltioiden on sovellettava enimmäismäärää asiakasta ja yksittäistä liiketointa kohti, riippumatta siitä, suoritetaanko liiketoimi yhdellä kertaa vai useina erillisinä suorituksina, jotka vaikuttavat olevan yhteydessä toisiinsa. Kyseinen enimmäismäärä on vahvistettava kansallisella tasolla rahoitustoiminnan tyypin mukaisesti. Se on asetettava riittävän alhaiseksi sen varmistamiseksi, että kyseessä olevat liiketoimet ovat epäkäytännöllinen tai tehoton menetelmä rahanpesua tai terrorismin rahoitusta varten eikä se saa ylittää 1 000 euroa.
   Ensimmäisen alakohdan c alakohtaa sovellettaessa jäsenvaltioiden on edellytettävä, että rahoitustoiminnan liikevaihto ei ylitä viittä prosenttia kyseessä olevan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön kokonaisliikevaihdosta.
   2.   Arvioidessaan rahanpesun tai terrorismin rahoituksen riskiä sovellettaessa direktiivin 2005/60/EY 2 artiklan 2 kohtaa jäsenvaltioiden on kiinnitettävä erityistä huomiota kaikkeen sellaiseen rahoitustoimintaan, jonka luonteen vuoksi voidaan pitää erityisen todennäköisenä, että sitä käytetään tai väärinkäytetään rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen.
   Jäsenvaltiot eivät saa pitää 1 kohdassa tarkoitetun rahoitustoiminnan osalta rahanpesun tai terrorismin rahoittamisen riskiä alhaisena, jos saatavilla on tietoja, jotka osoittavat, että rahanpesun tai terrorismin rahoittamisen riski ei ehkä ole alhainen.
   3.   Kaikissa direktiivin 2005/60/EY 2 artiklan 2 kohdan mukaisissa päätöksissä on esitettävä perusteet sen tekemiselle. Jäsenvaltioiden on säädettävä mahdollisuudesta kumota päätös, jos olosuhteet muuttuvat.
   4.   Jäsenvaltioiden on vahvistettava riskeihin perustuvat seurantatoimet tai toteutettava muut riittävät toimenpiteet sen varmistamiseksi, etteivät mahdolliset rahanpesijät tai terrorismin rahoittajat väärinkäytä direktiivin 2005/60/EY 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehtyihin päätöksiin perustuvia vapautuksia.
   5 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 15 päivänä joulukuuta 2007. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   6 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   7 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 1 päivänä elokuuta 2006.

            Komission puolesta

         Charlie McCREEVY

            Komission jäsen

      (1)  EUVL L 309, 25.11.2005, s. 15.

      (2)  EYVL L 344, 28.12.2001, s. 70. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2006/379/EY (EUVL L 144, 31.5.2006, s. 21).

      (3)  EYVL L 139, 29.5.2002, s. 9. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 674/2006 (EUVL L 116, 29.4.2006, s. 58).


Avis juridique important

|

31992L0040

Neuvoston direktiivi 92/40/ETY, annettu 19 päivänä toukokuuta 1992, yhteisön toimenpiteistä avian-influenssan torjumiseksi

Virallinen lehti nro L 167 , 22/06/1992 s. 0001 - 0016 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 42 s. 0148  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 42 s. 0148

NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/40/ETY,annettu 19 päivänä toukokuuta 1992,yhteisön toimenpiteistä avian-influenssan torjumiseksi EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäsiipikarja sisältyy perustamissopimuksen liitteessä II olevaan luetteloon; siipikarjan kaupan pitäminen on tärkeä tulolähde maatalousväestölle,on tarpeen ottaa käyttöön yhteisön tasolla torjuntatoimenpiteet, jotka on toteutettava, jos erityisen influenssaviruksen aiheuttama erittäin patogeeninen siipikarjainfluenssan muoto, jäljempänä "avian-influenssa" puhkeaa, jotta voidaan turvata siipikarja-alan kansallinen tilanne ja edistää eläinten terveyden suojelua yhteisössä,avian-influenssa voi heti puhjetessaan saada epitsoottisen eläintaudin luonteen, ja aiheuttaa kuolleisuutta ja muita häiriöitä, jotka voivat vaarantaa erityisesti koko siipikarjankasvatusalan kannattavuuden,toimenpiteet on toteutettava heti, kun taudin esiintymistä epäillään, jotta voidaan käynnistää tehokas ja välitön torjunta heti, kun taudin esiintyminen on vahvistettu,taudin puhjettua on tarpeen estää sen leviäminen valvomalla tarkasti eläinten liikkumista ja mahdollisesti saastuneiden tuotteiden käyttöä, sekä turvautumalla tarvittaessa rokottamiseen,taudinmääritys on suoritettava vastuullisten kansallisten laboratorioiden valvonnassa, joiden yhteensovittamisen voi varmistaa yhteisön vertailulaboratorio,yhteisön toimenpiteet avian-influenssan torjumiseksi ovat perusta eläinten terveyden yhtenäisen tason ylläpitämiselle,tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 26 päivänä kesäkuuta 1990 tehdyn neuvoston päätöksen 90/424/ETY(4) 3 artiklan määräyksiä noudatetaan avian-influenssan puhjetessa, jakomission tehtäväksi olisi annettava päättää tarvittavista toimenpiteistä tämän direktiivin soveltamiseksi,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Rajoittamatta yhteisön sisäistä kauppaa koskevien yhteisön säännösten soveltamista tässä direktiivissä määritellään yhteisön torjuntatoimenpiteet, jotka toteutetaan silloin, kun siipikarjassa esiintyy avian-influenssaa.Tätä direktiiviä ei sovelleta, kun avian-influenssa todetaan muissa linnuissa; tällaisessa tapauksessa asianomaisen jäsenvaltion on kuitenkin ilmoitettava komissiolle kaikista toteuttamistaan toimenpiteistä.2 artikla Tässä direktiivissä sovelletaan tarvittaessa eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä siipikarjan ja siitosmunien kaupassa ja tuonnissa kolmansista maista 15 päivänä lokakuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/539/ETY(5) 2 artiklassa esitettyjä määritelmiä.Lisäksi tarkoitetaan:a) `tartunnan saaneella siipikarjalla` siipikarjaa- jossa liitteessä I tarkoitetun avian-influenssan esiintyminen on virallisesti vahvistettu hyväksytyn laboratorion suorittamilla kokeilla, tai- jossa on todettu avian-influenssalle ominaisia kliinisiä oireita tai kuolemanjälkeisiä muutoksia, kun kyseessä on uusinta- tai myöhempi pesäke,b) `tartunnan saaneeksi epäillyllä siipikarjalla` siipikarjaa, jossa esiintyy sellaisia kliinisiä oireita tai kuolemanjälkeisiä muutoksia, että avian-influenssan esiintymistä voidaan perustellusti epäillä, tai siipikarjaa, jossa on osoitettu esiintyvän H5- tai H7-alatyypin A-influenssavirusta,c) `saastuneeksi epäillyllä siipikarjalla` siipikarjaa, joka on voinut suorasti tai epäsuorasti altistua avian-influenssavirukselle tai H5- tai H7-alatyypin A-influenssavirukselle,d) `toimivaltaisella viranomaisella` direktiivin 90/425/ETY(6) 2 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua toimivaltaista viranomaista,e) `virkaeläinlääkärillä` toimivaltaisen viranomaisen nimeämää eläinlääkäriä.3 artikla Jäsenvaltioiden on varmistettava, että avian-influenssan epäillystä esiintymisestä ilmoitetaan viipymättä toimivaltaiselle viranomaiselle.4 artikla 1 Kun tilalla on avian-influenssatartunnan saaneeksi epäiltyä siipikarjaa, jäsenvaltioiden on varmistettava, että virkaeläinlääkäri panee viipymättä toimeen viralliset tutkimusmenettelyt kyseisen taudin esiintymisen vahvistamiseksi tai epäilyjen kumoamiseksi; hänen on erityisesti otettava tai määrättävä otettavaksi asianmukaiset näytteet laboratoriokokeita varten.2 Heti, kun tautiepäilystä on ilmoitettu, toimivaltaisen viranomaisen on asetettava tila viralliseen valvontaan ja määrättävä erityisesti, että:a) kaikki tilan siipikarjaluokat lasketaan siten, että kunkin luokan osalta kirjataan lukumäärät kuolleista linnuista, linnuista, joissa on kliinisiä oireita, ja linnuista, joissa ei ole minkäänlaisia oireita. Laskenta on saatettava ajan tasalle ottaen huomioon tarkkailuaikana syntyneet ja kuolleet linnut; laskentatiedot on pidettävä ajan tasalla, esitettävä pyydettäessä, ja ne voidaan tarkastaa kunkin käynnin yhteydessä,b) tilan kaikki siipikarja on pidettävä joko omissa tiloissaan tai suljettava muihin tiloihin siten, että se voidaan eristää muusta siipikarjasta,c) siipikarjan tuonti tilalle tai vienti tilalta pois on kielletty,d) toimivaltaisen viranomaisen myöntämä lupa vaaditaan:- kaikelle henkilöiden, muiden eläinten ja kulkuneuvojen saapumiselle tilalle ja tilalta poistumiselle,- kaikelle siipikarjanlihan tai -ruhojen, rehun, kaluston, jätteiden, ulosteiden, pehkun, lannan tai muiden avian-influenssaa mahdollisesti levittävien aineiden tuonnille tilalle ja tilalta pois viennille,e) munien vienti pois tilalta on kielletty, lukuun ottamatta munia, jotka lähetetään suoraan munavalmisteiden valmistukseen ja/tai käsittelyyn direktiivin 89/437/ETY(7) 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti hyväksyttyyn laitokseen, ja jotka kuljetetaan toimivaltaisen viranomaisen myöntämän luvan mukaisesti. Mainitun luvan on täytettävä liitteessä I olevat vaatimukset,f) siipikarjarakennusten sekä itse tilan sisään- ja uloskäynnit desinfioidaan asianmukaisella tavalla,g) epidemiologinen selvitys suoritetaan 7 artiklan mukaisesti.3 Ennen 2 kohdassa säädettyjen virallisten toimenpiteiden voimaantuloa taudista epäillyn siipikarjan omistajan tai pitäjän on toteutettava kaikki asianmukaiset toimenpiteet 2 kohdan säännösten noudattamiseksi g alakohtaa lukuun ottamatta.4 Toimivaltainen viranomainen voi panna täytäntöön 2 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä muilla tiloilla, jos näiden sijainti, rajat tai yhteydet taudista epäiltyyn tilaan antavat aiheen epäillä mahdollista saastumista.5 Edellä 1 ja 2 kohdassa säädetyistä toimenpiteistä ei luovuta ennen kuin virkaeläinlääkäri kumoaa avian-influenssaa koskevan epäilyn.5 artikla 1 Heti kun avian-influenssan esiintyminen tilalla on virallisesti vahvistettu, jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltainen viranomainen määrää 4 artiklan 2 kohdassa säädettyjen toimenpiteiden lisäksi, että:a) tilan koko siipikarja on teurastettava viipymättä paikalla. Kuolleet tai teurastetut linnut sekä kaikki munat on hävitettävä. Nämä toimet on suoritettava siten, että taudin leviämisen vaara voidaan rajoittaa mahdollisimman vähäiseksi,b) kaikki mahdollisesti saastuneet aineet tai jätteet, kuten rehu, pehku ja lanta, on hävitettävä tai käsiteltävä asianmukaisella tavalla. Virkaeläinlääkärin ohjeiden mukaan suoritettavan käsittelyn on taattava mahdollisesti esiintyvän avian-influenssan aiheuttajaviruksen tuhoutuminen,c) taudin oletetun itämisajan kuluessa teurastettu tilalta peräisin oleva siipikarjanliha on jäljitettävä mahdollisuuksien mukaan ja hävitettävä,d) taudin oletetun itämisajan kuluessa munitut siitosmunat, jotka on lähetetty pois tilalta, on jäljitettävä ja hävitettävä, ja kyseisistä munista jo haudotut linnut on asetettava viralliseen valvontaan; taudin oletetun itämisajan kuluessa munitut ja tilalta lähetetyt elintarvikkeeksi tarkoitetut munat on jäljitettävä mahdollisuuksien mukaan ja hävitettävä, jollei niitä ole jo aiemmin desinfioitu asianmukaisella tavalla,e) kun a ja b alakohdassa tarkoitetut toimet on suoritettu, siipikarjarakennukset ympäristöineen, kuljetusajoneuvot ja kaikki muu mahdollisesti saastunut kalusto on puhdistettava ja desinfioitava 11 artiklan mukaisesti,f) kun e alakohdassa tarkoitetut toimet on suoritettu, on odotettava vähintään 21 vuorokautta ennen siipikarjan tuontia uudelleen tilalle,g) epidemiologinen selvitys on suoritettava 7 artiklan mukaisesti.2 Toimivaltainen viranomainen voi ulottaa 1 kohdassa säädetyt toimenpiteet koskemaan muita naapuritiloja, jos näiden sijainti, rajat tai yhteys tilaan, jolla taudin esiintyminen on vahvistettu, antavat aiheen epäillä mahdollista saastumista.6 artikla Kun kyseessä on tila, jolla siipikarjaa pidetään vähintään kahdessa erillisessä parvessa, toimivaltainen viranomainen voi komission 21 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistamien perusteiden mukaisesti poiketa 5 artiklan 1 kohdan vaatimuksista tartuntatilan terveiden parvien osalta sillä edellytyksellä, että virkaeläinlääkäri on vahvistanut, että tilalla suoritettujen toimien ansiosta parvet ovat tilojen, hoidon ja ruokinnan suhteen täysin erillisiä siten, että virus ei pääse leviämään parvesta toiseen.7 artikla 1 Epidemiologisen selvityksen on sisällettävä seuraavat seikat:- aika, jona avian-influenssaa on voinut esiintyä tilalla,- avian-influenssan mahdollinen alkuperä tilalla ja muiden sellaisten tilojen tunnistaminen, joilla on mahdollisesti samasta lähteestä tartunnan saanutta tai saastunutta siipikarjaa,- henkilöiden, siipikarjan tai muiden eläinten, kulkuneuvojen, munien, lihan ja ruhojen sekä muun kaluston tai muiden sellaisten aineiden liikkuminen, joiden mukana avian-influenssan aiheuttajavirus on voinut kulkeutua kyseessä olevalle tilalle tai sieltä pois.2 Avian-influenssan mahdollisimman nopean hävittämisen varmistamiseksi tarvittavien toimenpiteiden täydellistä yhteensovittamista ja epidemiologisen selvityksen suorittamista varten perustetaan kriisikeskus.Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta kansallisen tason kriisikeskuksia ja yhteisön kriisikeskusta koskevat yleiset säännöt.8 artikla 1 Kun virkaeläinlääkärillä on syytä epäillä, että tilan siipikarja on saastunut henkilöiden, eläinten tai kulkuneuvojen liikkumisen seurauksena tai jollakin muulla tavalla, kyseinen tila asetetaan viralliseen valvontaan 2 kohdan mukaisesti.2 Virallisen valvonnan tarkoituksena on paljastaa viipymättä avian-influenssaa koskevat epäilyt, suorittaa siipikarjan liikkumista koskevaa laskentaa ja valvontaa sekä tarvittaessa käynnistää 3 kohdassa säädetyt toimet.3 Kun tila on asetettu viralliseen valvontaan 1 ja 2 kohdan mukaisesti, toimivaltaisen viranomaisen on kiellettävä siipikarjan vienti pois tilalta, jollei kyseessä ole kuljetus suoraan teurastamoon virallisessa valvonnassa viipymättä tapahtuvaa teurastusta varten. Ennen kyseisen luvan myöntämistä virkaeläinlääkärin on suoritettava siipikarjalle kliininen tutkimus sen osoittamiseksi, että kyseisellä tilalla ei esiinny avian-influenssaa. Tässä artiklassa tarkoitetut liikkumisen rajoitukset on määrättävä 21 vuorokauden mittaiseksi ajaksi viimeisestä mahdollisesta saastumispäivästä; mainittuja liikkumisen rajoituksia on kuitenkin noudatettava vähintään seitsemän vuorokauden ajan.4 Jos toimivaltainen viranomainen arvioi olosuhteiden näin sallivan, se voi rajoittaa tässä artiklassa säädetyt toimenpiteet koskemaan ainoastaan osaa tilasta ja siellä olevaa siipikarjaa sillä edellytyksellä, että mainittu siipikarja on pidetty täysin erillään ja että sen hoidosta ja ruokinnasta on vastannut eri henkilöstö.9 artikla 1 Kun avian-influenssan määritys on virallisesti vahvistettu, jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltainen viranomainen muodostaa tartuntatilan ympärille suojavyöhykkeen, jonka säde on vähintään kolme kilometriä ja joka kuuluu osana valvontavyöhykkeeseen, jonka säde on vähintään kymmenen kilometriä. Vyöhykkeiden muodostamisessa on otettava huomioon avian influenssaan liittyvät maantieteelliset, hallinnolliset, ekologiset ja epitsoottiset tekijät sekä valvontamahdollisuudet.2 Suojavyöhykkeellä toteutettavat toimenpiteet käsittävät:a) kaikkien vyöhykkeellä sijaitsevien tilojen, joilla pidetään siipikarjaa, tunnistamisen,b) määräaikaiset tarkastuskäynnit kaikilla tiloilla, joilla pidetään siipikarjaa, kyseisten siipikarjojen kliinisen tarkastuksen, joka käsittää tarvittaessa näytteenoton laboratoriotutkimuksia varten; tarkastuskäynneistä ja tehdyistä havainnoista on pidettävä kirjaa,c) siipikarjan pitämisen sen omissa tiloissa tai muussa sellaisessa paikassa, jossa se voidaan eristää muista eläimistä,d) asianmukaisen desinfioinnin käytön tilojen sisään- ja uloskäynneissä,e) siipikarjaa, siipikarjan ruhoja ja munia käsittelevien henkilöiden liikkumisen valvonnan sekä siipikarjaa, ruhoja ja munia vyöhykkeen sisällä kuljettavien ajoneuvojen valvonnan; yleisesti ottaen siipikarjan kuljettaminen on kielletty, lukuun ottamatta sen kauttakuljetuksia maantie- ja rautatieliikenteen pääväyliä pitkin,f) siipikarjan ja siitosmunien tilalta viennin kieltämisen, jollei toimivaltainen viranomainen ole sallinut:i) siipikarjan kuljetusta välitöntä teurastusta varten mieluiten tartuntavyöhykkeellä sijaitsevaan teurastamoon tai, jollei tämä ole mahdollista, vyöhykkeen ulkopuolella sijaitsevaa toimivaltaisen viranomaisen nimeämään teurastamoon. Tällaisen siipikarjan liha on varustettava direktiivin 91/494/ETY(8) 5 artiklan 1 kohdassa säädetyllä erityisellä terveysmerkillä,ii) yhden vuorokauden ikäisten untuvikkojen tai munintavalmiiden nuorten kanojen kuljetusta valvontavyöhykkeellä sijaitsevalle tilalle, jolla ei ole muuta siipikarjaa. Kyseinen tila on asetettava 8 artiklan 2 kohdassa säädettyyn viralliseen valvontaan,iii) siitosmunien kuljetusta toimivaltaisen viranomaisen nimeämään hautomoon sillä edellytyksellä, että munat ja niiden pakkaukset desinfioidaan ennen lähettämistä. Edellä i, ii ja iii alakohdassa tarkoitetut siirrot on suoritettava suorinta tietä virallisessa valvonnassa. Ne sallitaan vasta, kun virkaeläinlääkäri on suorittanut terveystarkastuksen tilalla. Käytettävät kuljetusajoneuvot on puhdistettava ja desinfioitava ennen käyttöä ja sen jälkeen,g) käytetyn pehkun ja siipikarjanlannan poisviennin tai levittämisen kieltämisen ilman lupaa,h) messujen, markkinoiden, näyttelyiden ja muiden sellaisten tilaisuuksien, joissa pidetään esillä siipikarjaa tai muita lintuja, kieltämisen.3 Suojavyöhykkeellä toteutettavat toimenpiteet peruutetaan aikaisintaan 21 vuorokautta sen jälkeen, kun tartuntatilalla on suoritettu alustavat puhdistus- ja desinfiointitoimet 11 artiklan mukaisesti. Tämän jälkeen suojavyöhyke katsotaan osaksi valvontavyöhykettä.4 Valvontavyöhykkeellä toteutettavat toimenpiteet käsittävät:a) kaikkien vyöhykkeellä sijaitsevien tilojen, joilla pidetään siipikarjaa, tunnistamisen,b) siipikarjan ja siitosmunien liikkumisen valvonnan vyöhykkeen sisällä,c) siipikarjan vyöhykkeen ulkopuolelle viennin kieltämisen 15 ensimmäisen vuorokauden ajan, lukuun ottamatta kuljetusta suoraan valvontavyöhykkeen ulkopuolella sijaitsevaan toimivaltaisen viranomaisen nimeämään teurastamoon. Tällaisen siipikarjan liha on varustettava direktiivin 91/494/ETY 5 artiklassa säädetyllä erityisellä terveysmerkillä,d) siitosmunien valvontavyöhykkeen ulkopuolelle viennin kieltämisen, lukuun ottamatta kuljetuksia toimivaltaisen viranomaisen nimeämiin hautomoihin. Munat ja niiden pakkaukset on desinfioitava ennen lähettämistä,e) käytetyn pehkun ja siipikarjanlannan vyöhykkeen ulkopuolelle siirtämisen kieltämisen,f) messujen, markkinoiden, näyttelyiden ja muiden sellaisten tilaisuuksien, joissa pidetään esillä siipikarjaa tai muita lintuja, kieltämisen,g) tämän kuitenkaan rajoittamatta sitä, mitä b ja c alakohdassa säädetään, siipikarjan kuljetusten kieltämisen, lukuun ottamatta kauttakuljetuksia maantie- ja rautatieliikenteen pääväyliä pitkin.5 Valvontavyöhykkeellä toteutettavat toimenpiteet peruutetaan aikaisintaan 30 vuorokautta sen jälkeen, kun tartuntatilalla on suoritettu alustavat puhdistus- ja desinfiointitoimet 11 artiklan mukaisesti.6 Jos vyöhykkeet sijaitsevat useamman jäsenvaltion alueella, asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on yhdessä muodostettava 1 kohdassa tarkoitetut vyöhykkeet. Tarvittaessa suojavyöhyke ja valvontavyöhyke voidaan kuitenkin muodostaa 21 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.10 artikla Jäsenvaltioiden on varmistettava, että:a) toimivaltainen viranomainen antaa yksityiskohtaiset säännöt munien ja siipikarjan liikkumisen seuraamisesta,b) siipikarjan omistaja tai pitäjä on velvollinen esittämään toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä tiedot siipikarjan ja munien siirroista tilalleen tai sieltä pois,c) siipikarjan ja munien kuljetusta tai kauppaa harjoittavat henkilöt voivat antaa toimivaltaiselle viranomaiselle kuljettamiensa tai kaupan pitämiensä siipikarjan ja munien siirtoja koskevat tiedot ja näihin tietoihin liittyvät tositteet.11 artikla Jäsenvaltioiden on varmistettava, että:a) käytettävät desinfiointiaineet ja niiden pitoisuudet ovat toimivaltaisen viranomaisen virallisesti hyväksymiä,b) puhdistus- ja desinfiointitoimet suoritetaan virallisessa valvonnassai) virkaeläinlääkärin antamien ohjeiden,ii) liitteessä II määrätyn saastuneen tilan puhdistus- ja desinfiointimenettelyn mukaisesti.12 artikla Näytteenotto ja laboratoriokokeet avian-influenssan viruksen havaitsemiseksi on suoritettava liitteen III mukaisesti.13 artikla Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltainen viranomainen toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta suoja- ja valvontavyöhykkeelle sijoittautuneille henkilöille annetaan tietoa voimassa olevista rajoituksista, ja huolehtii toimenpiteiden asianmukaisen täytäntöönpanon edellyttämistä järjestelyistä.14 artikla 1 Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kussakin jäsenvaltiossa nimetään:a) kansallinen laboratorio, jolla on laitteet ja erikoistunut henkilöstö influenssaviruksen isolaattien patogeenisyyden arvioimiseksi liitteessä III olevan 7 luvun mukaisesti sekä A-influenssavirusten H5- ja H7-alatyyppien tunnistamiseksi,b) kansallinen laboratorio, jonka tehtävänä on alueellisten diagnostisten laboratorioiden käyttämien reagenssien valvonta,c) kansallinen laitos tai laboratorio, joka valvoo, että hyväksytyt rokotteet ovat markkinoille saattamista koskevassa luvassa asetettujen erityisvaatimusten mukaisia.2 Liitteessä IV luetellut kansalliset laboratoriot vastaavat standardien ja taudinmääritysmenetelmien, reagenssien käytön ja rokotteiden testauksen yhteensovittamisesta.3 Liitteessä IV luetellut kansalliset laboratoriot vastaavat jäsenvaltion yksittäisten avian-influenssan diagnostisten laboratorioiden käyttämien standardien ja taudinmääritysmenetelmien yhteensovittamisesta. Tätä varten ne:a) voivat toimittaa taudinmäärityksessä käytettäviä reagensseja kansallisille laboratorioille,b) valvovat kaikkien kyseisessä jäsenvaltiossa käytettävien diagnostisten reagenssien laatua,c) järjestävät säännöllisesti vertailukokeita,d) säilyttävät kyseisessä jäsenvaltiossa vahvistetuista tapauksista peräisin olevat avian-influenssaviruksen isolaatit,e) vahvistavat alueellisissa diagnostisissa laboratorioissa saadut positiiviset tulokset.4 Liitteessä IV luetellut kansalliset laboratoriot toimivat yhteistyössä 15 artiklassa tarkoitetun yhteisön vertailulaboratorion kanssa.15 artikla Yhteisön avian influenssan vertailulaboratorio annetaan liitteessä V. Rajoittamatta sitä, mitä päätöksessä 90/424/ETY ja erityisesti sen 28 artiklassa määrätään, laboratorion toimivaltuudet ja tehtävät annetaan mainitussa liitteessä.16 artikla Rokottaminen avian-influenssaa vastaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksymillä rokotteilla saadaan suorittaa ainoastaan taudin puhkeamisen yhteydessä toteutettavia torjuntatoimenpiteitä täydentävänä toimenpiteenä seuraavien säännösten mukaisesti:a) Päätöksen torjuntatoimenpiteiden täydentämisestä rokottamalla tekee komissio yhteistyössä kyseisen jäsenvaltion kanssa 21 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Päätöksessä on otettava huomioon erityisesti seuraavat perusteet:- siipikarjatiheys taudin esiintymisalueella,- kunkin käytettävän rokotteen ominaisuudet ja koostumus,- rokotteiden valvontaa, jakelua, varastointia ja käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt,- siipikarjalajit ja -ryhmät, jotka voidaan tai jotka täytyy rokottaa,- alueet, joilla rokottaminen voidaan tai täytyy suorittaa.Ensimmäisestä alakohdasta poiketen kyseinen jäsenvaltio voi kuitenkin tehdä päätöksen hätärokotusten käyttöön ottamisesta tautipesäkkeen ympäristössä ilmoitettuaan tästä ensin komissiolle sillä edellytyksellä, että tämä ei vaaranna yhteisön perustavaa laatua olevia etuja. Pysyvä eläinlääkintäkomitea tarkastelee tätä päätöstä uudelleen viipymättä 21 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.b) Jos jäsenvaltiolle myönnetään a alakohdan mukaisesti lupa turvautua hätärokotuksiin rajoitetussa osassa aluettaan, tämä ei vaikuta muun alueen terveydelliseen asemaan sillä edellytyksellä, että rokotetut eläimet asetetaan siirtokieltoon, jonka pituus määritetään 21 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.17 artikla 1 Kunkin jäsenvaltion on laadittava hätäsuunnitelma, jossa eritellään kansalliset toimenpiteet, jotka on toteutettava avian-influenssan puhkeamisen yhteydessä.Suunnitelman on mahdollistettava sellaisten välineiden, laitteiden ja henkilöstön sekä kaikkien muiden tarvikkeiden saanti, jotka ovat välttämättömiä tautipesäkkeen hävittämiseksi nopeasti ja tehokkaasti.2 Perusteet, jotka on otettava huomioon suunnitelmia laadittaessa, esitetään liitteessä VI.3 Liitteessä VI esitettyjen perusteiden mukaisesti laaditut suunnitelmat on esitettävä komissiolle viimeistään kuusi kuukautta tämän direktiivin täytäntöönpanon jälkeen.4 Komissio tutkii suunnitelmat todetakseen, voidaanko niiden avulla saavuttaa asetettu tavoite, ja tekee kyseiselle jäsenvaltiolle tarvittavat muutosehdotukset erityisesti sen varmistamiseksi, että ne ovat yhteensopivia muiden jäsenvaltioiden suunnitelmien kanssa.Komissio hyväksyy mahdollisesti muutetut suunnitelmat 21 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.Suunnitelmia voidaan muuttaa tai täydentää myöhemmin samaa menettelyä noudattaen tilanteen kehityksen huomioon ottamiseksi.18 artikla 1 Siinä määrin kuin se on tarpeen tämän direktiivin yhdenmukaisen soveltamisen kannalta, komission asiantuntijat voivat yhteistyössä toimivaltaisten viranomaisten kanssa suorittaa tarkastuksia paikalla. Tätä varten ne voivat tarkastaa edustavan prosenttimäärän laitoksia ja todeta näin, valvovatko toimivaltaiset viranomaiset sitä, että laitokset noudattavat tämän direktiivin säännöksiä. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille suoritettujen tarkastusten tuloksista.Jäsenvaltion, jonka alueella tarkastus suoritetaan, on annettava asiantuntijoille kaikkea tarvittavaa apua näiden suorittaessa tehtäväänsä.Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 21 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.19 artikla Yhteisön taloudellista osallistumista tämän direktiivin täytäntöönpanoon liittyviin toimiin koskevat edellytykset annetaan päätöksessä 90/424/ETY.20 artikla Neuvosto muuttaa tarvittaessa liitteitä määräenemmistöllä komission ehdotuksesta, erityisesti tutkimuksen ja taudinmääritysmenetelmien kehityksen huomioon ottamiseksi.21 artikla 1 Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa viipymättä päätöksellä 68/361/ETY(9) perustetun pysyvän eläinlääkintäkomitean, jäljempänä "komitea", käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.2 Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa tästä ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3 a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt kyseisiä toimenpiteitä.22 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään tammikuuta 1993 mennessä. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.23 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 19 päivänä toukokuuta 1992.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaArlindo MARQUES CUNHA(1) EYVL N:o C 231, 5.9.1991, s. 4(2) EYVL N:o C 326, 16.12.1991, s. 242(3) EYVL N:o C 79, 30.3.1992, s. 8(4) EYVL N:o L 224, 18.8.1990, s. 19. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 91/133/ETY (EYVL N:o L 66, 13.3.1991, s. 18)(5) EYVL N:o L 303, 31.10.1990, s. 6. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 91/496/ETY (EYVL N:o 268, 24.9.1991, s. 56)(6) EYVL N:o 224, 18.8.1990, s. 29. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 91/496/ETY (EYVL N:o L 268, 24.9.1991, s. 56)(7) EYVL N:o L 212, 22.7.1989, s. 87. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/662/ETY (EYVL N:o L 395, 30.12.1989, s. 13)(8) EYVL N:o L 268, 24.9.1991, s. 35(9) EYVL N:o L 265, 18.10.1968, s. 23(1) EYVL N:o C 292, 22.11.1990, s. 8(2) EYVL N:o C 129, 20.5.1991, s. 97 jaEYVL N:o C 94, 13.4.1992(3) EYVL N:o C 102, 18.4.1991, s. 46(4) EYVL N:o L 307, 8.11.1991, s. 34(5) EYVL N:o C 20, 22.1.1985, s. 1(6) EYVL N:o C 241, 25.9.1986, s. 1(7) EYVL N:o C 183, 20.7.1989, s. 4(8) EYVL N:o L 52, 23.2.1978, s. 32. Direktiiviä muutettu direktiivillä 82/885/ETY (EYVL N:o L 378, 31.12.1982, s. 19).(9) EYVL N:o C 136, 4.6.1985, s. 1(10) EYVL N:o L 109, 26.4.1983, s. 8. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 90/230/ETY (EYVL N:o L 128, 18.5.1990, s. 15).(11) EYVL N:o L 380, 31.12.1990, s. 13(12) EYVL N:o L 40, 11.2.1989, s. 12(13) EYVL N:o L 196, 26.7.1990, s. 15(14) EYVL N:o L 81, 26.3.1988, s. 75LIITE I>TAULUKON PAIKKA>LIITE II>TAULUKON PAIKKA>LIITE III>TAULUKON PAIKKA>LIITE IV>TAULUKON PAIKKA>LIITE V>TAULUKON PAIKKA>LIITE VI HÄTÄSUUNNITELMIA KOSKEVAT VÄHIMMÄISPERUSTEET Hätäsuunnitelmissa on otettava huomioon vähintään seuraavat vaatimukset:1) kansallisen tason kriisikeskuksen perustaminen kaikkien hätätoimenpiteiden yhteensovittamiseksi kyseisessä jäsenvaltiossa,2) luettelo paikallisista valvontakeskuksista, joilla on asianmukaiset välineet valvontatoimenpiteiden yhteensovittamiseksi paikallisella tasolla,3) yksityiskohtaiset tiedot hätätoimenpiteistä vastaavasta henkilöstöstä, sen pätevyydestä ja velvollisuuksista,4) kaikille paikallisille valvontakeskuksille järjestetty mahdollisuus ottaa nopeasti yhteys henkilöihin tai järjestöihin, joita taudin puhkeaminen suoraan tai epäsuorasti koskee,5) hätätoimenpiteiden asianmukaisen toteuttamisen edellyttämien välineiden ja kaluston saatavuus,6) tarkat ohjeet niistä toimista, joihin on ryhdyttävä, kun epäillään ja todetaan, että kyseessä on tartunta tai saastuminen, mukaan luettuna keinot ruhojen hävittämiseksi,7) koulutusohjelmat kenttätoimenpiteitä ja hallinnollisia menettelytapoja koskevan tietämyksen pitämiseksi ajan tasalla ja sen syventämiseksi,8) diagnostisille laboratorioille post mortem -tarkastuspalvelu, riittävät mahdollisuudet suorittaa serologisia, histologisia ym. tutkimuksia sekä nopeiden taudinmääritystekniikoiden ajan tasalla pitäminen (tämän vuoksi on tarpeen antaa näytteiden nopeaa kuljetusta koskevia säännöksiä),9) täsmälliset tiedot tarpeellisiksi katsotuista avian influenssarokotteen määristä, jos joudutaan uudelleen turvautumaan hätärokotuksiin,10) hätäsuunnitelmien täytäntöönpanoa koskevat säädökset.