Avis juridique important

|

31979L0830

Neuvoston direktiivi 79/830/ETY, annettu 11 päivänä syyskuuta 1979, kuumavesimittareita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 259 , 15/10/1979 s. 0001 - 0009 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 10 s. 0109  Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 9 s. 0003  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 10 s. 0109  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 10 s. 0219  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 10 s. 0219

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 11 päivänä syyskuuta 1979,kuumavesimittareita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (79/830/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettäjäsenvaltioissa kuumavesimittarien rakennetta sekä tarkastusmenetelmiä koskevat velvoittavat säännökset eroavat jäsenvaltioittain, mikä siten estää kuumavesimittareiden kauppaa, sen vuoksi on tarpeen lähentää näitä säännöksiä, jamittauslaitteita ja metrologisia tarkastusmenetelmiä koskeviin yleisiin säännöksiin liittyvän jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 26 päivänä heinäkuuta 1971 annetussa neuvoston direktiivissä 71/316/ETY(3), sellaisena kuin se on muutettuna liittymisasiakirjalla(4), säädetään menettelyistä ETY-tyyppihyväksynnälle ja ETY-ensivakaukselle; kyseisen direktiivin mukaan kuumavesimittarien rakennetta ja toimintaa koskevat tekniset vaatimukset olisi vahvistettava; kyseiset vaatimukset on täytettävä ja tarkastukset suoritettava sekä asianmukaiset tunnukset ja merkit kiinnitettävä, ennen kuin näitä laitteita saadaan vapaasti tuoda maahan, pitää kaupan ja käyttää,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTätä direktiiviä sovelletaan kuumavesimittareihin, jotka on tarkoitettu niiden läpi kulkevan kuuman veden tilavuuden jatkuvaan määrittämiseen. Tällaisissa mittareissa on oltava näyttölaitteeseen kytketty mittauslaite. Tässä direktiivissä tarkoitetaan "kuumalla vedellä" vettä, jonka lämpötila on yli 30 °C, mutta ei yli 90 °C.Tämän direktiivin soveltamisalaan eivät kuulu lämpöenergian siirtoon tarkoitettuihin kiertojärjestelmiin liitettävät kuumavesimittarit.2 artiklaKuumavesimittarit, joihin voidaan kiinnittää ETY-merkit ja -tunnukset, kuvaillaan tämän direktiivin liitteessä. Niiltä vaaditaan ETY-tyyppihyväksyntä ja ETY-ensivakaus.3 artiklaJäsenvaltio ei saa evätä, kieltää tai rajoittaa ETY-tyyppihyväksyntätunnuksella ja ETY-ensivakausmerkillä varustettujen kuumavesimittarien saattamista markkinoille tai ottamista käyttöön niiden metrologisten ominaisuuksien perusteella.4 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään tammikuuta 1982 mennessä ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamat keskeiset kansalliset säännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.5 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 11 päivänä syyskuuta 1979.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaRay Mac SHARRY(1) EYVL N:o C 131, 5.6.1978, s. 85(2) EYVL N:o C 269, 13.11.1978, s. 44(3) EYVL N:o L 202, 6.9.1971, s. 1(4) EYVL N:o L 73, 27.3.1972, s. 14LIITEI. SANASTOA JA MÄÄRITELMIÄ 1.0 Tämä liite koskee vain sellaisia kuumavesimittareita, jäljempänä "mittari", joiden toiminta on kokonaan mekaanista. Näissä mittareissa käytetään joko liikkuvin seinämin varustettuja mittauskammioita tai veden nopeuden aiheuttamaa vaikutusta siipipyörään (radiaali- tai aksiaaliturbiini jne).Tämä liite ei koske elektronisilla laitteilla varustettuja kuumavesimittareita.1.1 TilavuusvirtaTilavuusvirta on mittarin läpi virtaavan veden tilavuus aikayksikössä.1.2 Toimitettu tilavuusToimitettu tilavuus on mittarin läpi virranneen veden kokonaistilavuus tiettynä aikana.1.3 Suurin tilavuusvirta (Qmax)Suurin tilavuusvirta, Qmax, on suurin tilavuusvirta, jolla mittarin on pystyttävä toimimaan vahingoittumatta rajoitetun ajan ilman, että suurimmat sallitut virheet ja suurin sallittu painehäviö ylittyvät.1.4 Nimellistilavuusvirta (Qn)Nimellistilavuusvirta, Qn, on puolet suurimmasta tilavuusvirrasta, Qmax. Se ilmaistaan kuutiometreinä tunnissa ja sitä käytetään mittarin kuvaamiseen.Nimellistilavuusvirralla, Qn, vesimittarin täytyy voida toimia tavallisessa käytössä, esim. jatkuvassa ja epäjatkuvassa käytössä ilman, että suurimmat sallitut virheet ylitetään.1.5 Pienin tilavuusvirta (Qmin)Pienin tilavuusvirta, Qmin, on tilavuusvirta, jonka yläpuolella vesimittarin näyttämän virheet eivät saa ylittää suurimpia sallittuja virheitä ja se määräytyy Qn:n funktiona.1.6 Tilavuusvirta-alueVesimittarin tilavuusvirta-alueen rajaavat suurin ja pienin tilavuusvirta, Qmax ja Qmin. Se on jaettu kahteen alueeseen, joita nimitetään yläalueeksi ja ala-alueeksi ja joilla on erilaiset suurimmat sallitut virheet.1.7 Välirajan tilavuusvirta (Qt)Välirajan tilavuusvirta, Qt, on tilavuusvirta, joka jakaa tilavuusvirta-alueen ylä- ja ala-alueeseen, ja jolla suurimmalla sallitulla virheellä on epäjatkuvuuskohta.1.8 Suurin sallittu virheSuurin sallittu virhe on tässä direktiivissä mittarin ETY-tyyppihyväksynnässä ja ETY-ensivakauksessa sallittu virheraja.1.9 PainehäviöPainehäviö on se häviö, minkä mittari aiheuttaa putkistossa.II. METROLOGISET OMINAISUUDET 2.1 Suurimmat sallitut virheetSuurin sallittu virhe on ± 5 % ala-alueella, Qmin mukaan lukien, Qt pois lukien.Suurin sallittu virhe on ± 3 % yläalueella, Qt, Qmax mukaan lukien.2.2 Metrologiset luokatVesimittarit jaetaan neljään metrologiseen luokkaan edellä määriteltyjen arvojen Qmin ja Qt mukaan seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>III. TEKNOLOGISET OMINAISUUDET 3.1 Rakenne - Yleiset määräyksetMittarien rakenteen on oltava sellainen, että:- niiden käyttöikä on pitkä ja väärinkäyttö on estetty,- ne täyttävät tämän direktiivin säännökset, tavallisissa käyttöolosuhteissa.Koska mittareihin voi kohdistua odottamaton takaisinvirtaus, niiden on kestettävä se rikkoutumatta ja ilman haitallisia vaikutuksia niiden metrologisiin ominaisuuksiin sekä samalla kirjattava takaisinvirtaus.3.2 MateriaaliMittari on valmistettava käyttötarkoitukseen soveltuvista riittävän lujista ja kestävistä materiaaleista, jotka kestävät ulkoista ja tavallista sisäistä korroosiota ja jotka tarvittaessa on suojattu asianmukaisella pintakäsittelyllä. Veden lämpötilavaihtelut lämpötila-alueella 0-110 °C eivät saa heikentää mittarin rakenteessa käytettyjä materiaaleja.3.3 Lujuus - paineenkestävyys ja lämpötilankestävyysMittarin on kestettävä rajattomasti - ilman toimintahäiriöitä, vuotoja, tihkumista seinämän läpi tai pysyvää muodonmuutosta - jatkuvaa 90 °C veden lämpötilaa ja jatkuvaa painetta, jolle se on suunniteltu ja jota kutsutaan suurimmaksi käyttöpaineeksi. Tämän paineen on oltava vähintään 10 baaria.3.4 PainehäviöPainehäviö määritetään ETY-tyyppihyväksyntätesteissä, eikä se saa olla suurempi kuin 0,25 bar nimellistilavuusvirralla ja 1 bar suurimmalla tilavuusvirralla.Testaustulosten perusteella mittarit jaetaan neljään ryhmään sen mukaan, mitä seuraavista arvoista ei suurimman tilavuusvirran painehäviö ylitä: 1; 0,6; 0,3 ja 0,1 bar. Tämän ryhmäarvon on oltava merkittynä ETY-tyyppihyväksyntätodistukseen.3.5 NäyttölaiteNäyttölaitteesta on pystyttävä havaitsemaan mitattu veden määrä kuutiometreissä luotettavasti, helposti ja selvästi lukemalla eri osien näyttämät peräkkäin.Tilavuus näytetään:a) yhden tai useamman pyöreällä asteikolla olevan osoittimen asennolla;b) lukemalla yhdestä tai useammasta suoraan riviin asetetusta aukosta numerot;c) näiden kahden järjestelmän yhdistelmällä.Kuutiometri ja sen monikerrat ilmaistaan mustalla ja kuutiometrin desimaaliosa punaisella.Numeroiden todellisen tai näkyvän korkeuden on oltava vähintään 4 mm.Digitaalisissa näyttölaitteissa (tyypit b ja c) numeroiden näkyvän liikkeen on oltava pystysuoraan ylöspäin. Näyttävän osan yhden numeron siirtymisen on tapahduttava edellisen näyttävän osan muuttuessa 9:stä 0:an. Tyypissä c pienintä arvoa näyttävän rummun liike saa olla jatkuva. Kuutiometrejä näyttävän kokonaisluvun on oltava selvästi osoitettu.Osoittimilla varustetuissa näyttölaitteissa (tyypit a ja c) osoittimen kiertosuunnan on oltava myötäpäivään. Jokaisen asteikon osoittama kuutiometrien määrä on ilmaistava muodossa 10n, missä n on positiivinen tai negatiivinen kokonaisluku tai nolla näiden muodostaessa täten peräkkäisten kymmenen kerrannaisten järjestelmän. Seuraavat tiedot on merkittävä jokaisen asteikon yhteyteen:× 1000 - × 100 - × 10 - × 1 - × 0,1 - × 0,01 - × 0,001.Molemmissa tapauksissa (ympyränmuotoinen asteikko ja digitaalinen näyttölaite):- yksikön tunnuksen m³ on oltava merkitty joko ympyränmuotoiseen asteikkoon tai digitaalisen näyttölaitteen välittömään läheisyyteen;- nopeimmin liikkuvan näkyvän asteikolla varustetun osan - "tarkistusosan" - liikkeen on oltava jatkuva. Sen askel tunnetaan "vakausaskeleena". Tämä tarkistusosa voi olla pysyvä tai se voidaan myös tilapäisesti asentaa irrotettavista osista, joilla ei saa olla mitään merkittävää vaikutusta mittarin metrologisiin ominaisuuksiin.Vakausasteikon askelpituuden on oltava vähintään 1 mm ja enintään 5 mm. Asteikko koostuu:- joko asteikkoviivoista, joiden leveys ei ylitä yhtä neljäsosaa askelpituudesta ja jotka eroavat toisistaan vain pituuden suhteen;- erivärisistä kaistoista, joiden leveys on askelpituuden suuruinen.3.6 Vakausasteikon numeroiden määrä ja niiden arvoNäyttölaitteen on kyettävä kirjaamaan kuutiometreissä tilavuus, joka vastaa mittarin käyttöä nimellistilavuusvirralla vähintään 1999 tunnin ajan ilman paluuta nollaan.Vakausasteikon askelen on oltava muotoa 1  7 10n, 2  7 10n tai 5  7 10n. Vakauksen aikana sen on oltava riittävän pieni siten, että mittausepätarkkuus on pienempi kuin 0,5 % (mahdollinen lukemavirhe on sallittu enintään puolet pienimmästä askeleesta) ja siten, ettei testausaika ylitä ½ tuntia pienimmällä tilavuusvirralla.Mittauslaitteen liikkeen havaitsemiseksi ennen kuin se selvästi näkyy näyttölaitteesta voidaan käyttää lisälaitetta (tähti, tuntomerkillä varustettu levy jne.).3.7 VirityslaiteMittarissa voi olla virityslaite, jolla viritetään todellisen tilavuuden ja näyttölaitteen osoittaman tilavuuden välistä suhdetta. Tällainen laite on pakollinen mittareissa, joissa veden nopeutta käytetään pyörittämään siipipyörää.3.8 KiihdytyslaiteKiihdytyslaitteen käyttäminen lisäämään mittarin nopeutta Qmin:n alapuolella on kielletty.3.9 LisälaitteetMittariin voi liittyä pulssinantajalaite, jos sellainen laite ei olennaisesti vaikuta mittarin metrologisiin ominaisuuksiin.ETY-tyyppihyväksyntätodistuksessa voidaan määrätä kiinteitä tai irrotettavia erikoislisälaitteita mittarin automaattista vakausta varten.IV. MERKIT JA MERKINNÄT 4.1 TunnistusmerkinnätKaikille mittareille on pakollista, että seuraavat tiedot on selvästi ja pysyvästi, yhdessä tai erikseen merkittävä mittarin runkoon, näyttölaitteeseen tai merkkikilpeen:a) valmistajan nimi, toiminimi tai tavaramerkki;b) metrologinen luokka ja nimellistilavuusvirta Qn kuutiometreinä tunnissa;c) valmistusvuosi ja yksilöllinen valmistusnumero;d) yksi tai kaksi nuolta osoittamaan virtaussuuntaa;e) ETY-tyyppihyväksyntätunnus;f) suurin käyttöpaine baareina, jos se voi ylittää 10 baaria;g) suurin käyttölämpötila muodossa: 90 °C;h) kirjain "V" tai "H", jos mittari voi toimia vain pysty- (V) tai vaaka-asennossa (H).4.2 Vakausmerkkien sijoitusETY-vakausmerkille on varattava paikka jossakin pääosassa (tavallisesti mittarin runko), joka on näkyvissä ilman purkamista.4.3 SinetöintiMittari on varustettava sinetöitävillä suojalaitteilla, joilla taataan, ettei mittaria tai sen virityslaitetta voi purkaa tai muuttaa suojalaitteita vahingoittamatta ennen mittarin asennusta tai mittarin asennuksen jälkeen.V. ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ 5.1 MenettelyETY-tyyppihyväksyntämenettely suoritetaan direktiivin 71/316/ETY mukaisesti.5.2 TyyppihyväksyntätestitKun hakemusasiakirjoista on todettu, että tyyppi vastaa tämän direktiivin vaatimuksia, toimivaltaisen laitoksen on suoritettava edellytysten mukaiset laboratoriotestit:5.2.1 Testattavien mittarien lukumääräTaulukoiden määrä, jotka valmistajan on toimitettava, vahvistetaan seuraavassa taulukossa:>TAULUKON PAIKKA>Testien edistymisen mukaan toimivaltainen laitos voi:- päättää olla tekemättä testejä kaikilla toimitetuilla mittareilla tai- vaatia lisää mittareita valmistajalta testien jatkamiseksi.5.2.2 PaineJäljempänä 5.2.4 kohdan metrologisia testejä varten on paineen mittarin ulostulossa oltava riittävän suuri kavitaation estämiseksi.5.2.3 TestauslaitteistoYleisesti ottaen mittarit on testattava yksilöllisesti ja kaikissa tapauksissa siten, että niiden yksilölliset ominaisuudet ilmenevät.Jäsenvaltion metrologisen laitoksen on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että toimitetun veden tilavuuden mittauksen suhteellinen epätarkkuus ei ylitä 0,3 % mukaan lukien erilaiset virhelähteet asennuksessa.Suurin sallittu epätarkkuus paineen mittauksessa on 5 % ja painehäviön mittauksessa 2,5 %.Jokaisen testin aikana saa suhteellinen tilavuusvirtavaihtelu olla enintään välillä 2,5 % Qmin - Qt ja 5 % Qt - Qmax.Suurin sallittu epätarkkuus lämpötilan mittauksessa on 1 °C.Laitteiston on oltava jäsenvaltion metrologisen laitoksen hyväksymä riippumatta siitä, missä testit suoritetaan.5.2.4 Testit5.2.4.1 TestausmenettelyNämä testit sisältävät seuraavat toimenpiteet, jotka suoritetaan esitetyssä järjestyksessä:1. paineenkestävyystesti;2. virhekäyrän määritys tilavuusvirran mukaan ottaen huomioon paineen ja lämpötilan vaikutus valmistajan mittarityypille määräämissä tavallisissa asennusolosuhteissa (suorat putkiosuudet ennen mittaria ja mittarin jälkeen, kuristukset, esteet jne.);3. painehäviöiden määrittäminen;4. nopeutettu kestotesti;5. lämpöshokkitesti mittareille, joiden nimellistilavuusvirta Qn ei ole suurempi kuin 10 m³/h.5.2.4.2 Testien kuvausTestit suoritetaan seuraavasti.- Paineenkestävyyskoe on kaksiosainen lämpötilassa 85 (± 5) °C:a) jokaisen mittarin on kestettävä 1,6 kertaa suurimman käyttöpaineen suuruinen paine 15 minuutin ajan vuotamatta tai ilman tihkumista seinämien läpi (ks. 4.1 f);b) jokaisen mittarin on kestettävä kaksi kertaa suurimman käyttöpaineen suuruinen paine 1 minuutin ajan vuotamatta ja vahingoittumatta (ks. 4.1 f).- virhekäyrän ja painehäviön tuloksissa on oltava riittävä määrä pisteitä, jotta käyrät voidaan luotettavasti piirtää koko alueella.- Nopeutettu kestotesti suoritetaan seuraavan taulukon mukaisesti:>TAULUKON PAIKKA>Ennen ensimmäistä testiä ja jokaisen testisarjan jälkeen määritetään mittausvirhe samoissa olosuhteissa vähintään seuraavilla tilavuusvirroilla:Qmin - Qt - 0,5 Qn - QmaxJokaisessa testissä mittarin läpi virranneen veden tilavuuden on oltava riittävä pyörittämään vakausasteikon osoitinta tai rullaa yhden tai useampia täysiä kierroksia ja poistamaan jaksollinen poikkeama;- Lämpöshokkitesti käsittää 25 seuraavasti suoritettavaa jaksoa:>TAULUKON PAIKKA>5.2.5 ETY-tyyppihyväksynnän edellytyksetMittarityyppi hyväksytään, jos:a) se täyttää tämän direktiivin ja sen liitteen hallinnolliset, tekniset ja metrologiset vaatimukset;b) edellä 5.2.4.1 kohdassa tarkoitetut testit 1, 2 ja 3 osoittavat, että se vastaa metrologisilta ja teknologisilta ominaisuuksiltaan tämän liitteen II ja III osaa;c) yhdenkään nopeutetun kestotestin jälkeen ja lämpöshokkitestin jälkeen ei ole havaittu suurempaa poikkeamaa kuin 1,5 % Qt:n ja Qmax:n välillä tai suurempaa poikkeamaa kuin 3 % Qmin:n ja Qt:n välillä verrattuna alkuperäiseen käyrään.5.3 ETY-tyyppihyväksyntätodistusETY-tyyppihyväksyntätodistuksessa voidaan antaa mahdollisuus suorittaa ensivakauksen tarkkuustesti kylmällä vedellä.Tämä mahdollisuus annetaan vain, jos ETY-tyyppihyväksyntätarkastuksen aikana kuuma vesi/kylmä vesi vastaavuustutkimus on mahdollistanut tarkkuustestin tekemisen kylmällä vedellä ja on osoittanut, että mittari, joka läpäisee tämän testin täyttää myös 2.1 kohdan vaatimukset suurimpien sallittujen virheiden osalta.Tässä tapauksessa ETY-tyyppihyväksyntätodistuksessa on oltava tämän testin kuvaus ja siihen liittyvät vaatimukset, etenkin sallittujen virheiden ja testin tilavuusvirtojen osalta.VI. ETY-ENSIVAKAUS ETY-ensivakausmenettely suoritetaan neuvoston direktiivin 71/316/ETY mukaisesti.6.1 VakausmenetelmätETY-ensivakaus on suoritettava jäsenvaltion metrologisen tarkastuslaitoksen hyväksymässä paikassa.Tilan ja testauslaitteiston sijoituksen on oltava sellainen, että vakaus voidaan suorittaa turvallisissa ja luotettavissa olosuhteissa ilman testistä vastaavan henkilön ajanhukkaa. Edellä 5.2.3 kohdan vaatimukset on täytettävä, lukuun ottamatta lämpötiloja, jos testit suoritetaan kylmällä vedellä sen mahdollistavan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen mukaisesti. Testauskeskus voi suorittaa järjestelyjä, jotka sallivat mittarien testauksen sarjassa. Kaikkien mittarien ulostulopaineen on aina oltava riittävä estämään kavitaatio ja voidaan vaatia erikoismittoja estämään mittarien vaikutus toisiinsa.Täydelliseen yksikköön voi kuulua automaattilaitteita, ohitusventtiileitä, virtauksenrajoittimia jne. edellyttäen, että jokainen vaattavien mittareiden ja tarkistusastioiden välinen järjestelmä on määritelty selvästi ja että järjestelmän sisäisen paineenkestävyyden tarkistaminen on koska tahansa mahdollista.Voidaan käyttää mitä tahansa vedensyöttöjärjestelmää, mutta jos useampia testausjärjestelmiä käytetään rinnakkain, ei saa esiintyä vuorovaikutuksia, jotka ovat vastoin 5.2.3 kohdan vaatimuksia.Jos tarkistusastia on jaettu useampiin kammioihin, erottavien seinämien on oltava riittävän jäykkiä, jotta kammion tilavuus ei vaihtele enempää kuin 0,2 % siitä riippuen, ovatko viereiset kammiot täysiä vai tyhjiä.6.2 Toimintatavat testauksessaMittarien on vastattava hyväksyttyä tyyppiä.ETY-ensivakaus käsittää paineenkestävyystestin ja tarkkuustestin.6.2.1 PaineenkestävyystestiPaineenkestävyystesti voidaan suorittaa kylmällä vedellä. Se on suoritettava 1,6 kertaa suurimmassa käyttöpaineessa yhden minuutin ajan. Testin aikana ei saa olla vuotoa tai tihkumista mittarin seinämien läpi.6.2.2 Tarkkuustesti6.2.2.1 Tarkkuustesti kuumalla vedelläTarkkuustesti suoritetaan tavallisesti kuumalla vedellä, jonka lämpötila on 50 (± 5) °C ja vähintään kolmella tilavuusvirralla:a) 0,9 Qmax:n ja Qmax:n välillä;b) Qt:n ja 1,1 Qt:n välillä;c) Qmin:n ja 1,1 Qmin:n välillä.Tämän testin aikana mittarin on täytettävä 2.1 kohdassa annetut suurimmat sallitut virheet.Jos kaikki virheet ovat samansuuntaisia, mittari on viritettävä siten, että kaikki virheet eivät ole suurempia kuin puolet suurimmasta sallitusta virheestä.6.2.2.2 Tarkkuustesti kylmällä vedelläJos ETY-tyyppihyväksyntätodistuksessa niin määrätään, tarkkuustesti voidaan suorittaa kylmällä vedellä. Tässä tapauksessa testi suoritetaan todistuksessa vahvistetun menettelytavan mukaisesti.


Avis juridique important

|

32000L0035

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/35/EY, annettu 29 päivänä kesäkuuta 2000, kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta

Virallinen lehti nro L 200 , 08/08/2000 s. 0035 - 0038

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/35/EY,annettu 29 päivänä kesäkuuta 2000,kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisestaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),toimivat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti(3) ja ottavat huomioon sovittelukomitean 4 päivänä toukokuuta 2000 hyväksymän yhteisen ehdotuksen,sekä katsovat seuraavaa:(1) Euroopan parlamentti kehotti yhtenäisestä ohjelmasta pk-yritysten ja käsiteollisuusalojen hyväksi antamassaan päätöslauselmassa(4) komissiota tekemään ehdotuksia maksuviivästysongelman ratkaisemiseksi.(2) Komissio antoi 12 päivänä toukokuuta 1995 suosituksen kaupallisten toimien maksuajoista(5).(3) Euroopan parlamentti pyysi kaupallisten toimien maksuajoista annetusta komission suosituksesta antamassaan päätöslauselmassa(6) komissiota harkitsemaan suosituksensa muuttamista mahdollisimman pian tehtäväksi ehdotukseksi neuvoston direktiiviksi.(4) Talous- ja sosiaalikomitea on 29 päivänä toukokuuta 1997 antanut lausunnon komission vihreästä kirjasta "Julkiset hankinnat Euroopan unionissa: tulevaisuuden kysymyksiä"(7).(5) Komissio julkaisi 4 päivänä kesäkuuta 1997 yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelman, jossa korostetaan maksuviivästyksen haittaavan yhä enemmän yhtenäismarkkinoiden toimivuutta.(6) Komissio julkaisi 17 päivänä heinäkuuta 1997 kaupallisten toimien viivästyneitä maksuja koskevan kertomuksens(8), jossa esitetään tiivistetysti komission 12 päivänä toukokuuta 1995 antaman suosituksen vaikutusten arvioinnin tulokset.(7) Liian pitkistä maksuajoista ja maksuviivästyksistä aiheutuu liikeyrityksille ja erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille runsaasti hallinnollisia rasitteita ja kustannuksia. Lisäksi nämä ongelmat ovat merkittävä syy maksukyvyttömyydelle, joka vaarantaa yritysten toiminnan jatkuvuuden ja johtaa lukuisiin työpaikkojen menetyksiin.(8) Sopimukseen perustuvat maksuajat poikkeavat joissain jäsenvaltioissa huomattavasti yhteisön keskiarvosta.(9) Maksamista koskevat säännöt ja käytännöt vaihtelevat eri jäsenvaltioissa, mikä haittaa sisämarkkinoiden asianmukaista toimintaa.(10) Tämä on vähentänyt huomattavasti jäsenvaltioiden välisiä liiketoimia. Tämä on ristiriidassa perustamissopimuksen 14 artiklan kanssa, sillä yrittäjillä olisi oltava mahdollisuus käydä kauppaa kaikkialla sisämarkkinoilla sellaisin edellytyksin, ettei rajat ylittäviin toimiin liity suurempia riskejä kuin kotimaan myyntiin. Jos kotimaan kauppaan ja rajat ylittävään kauppaan sovelletaan huomattavasti keskenään erilaisia sääntöjä, kilpailu vääristyy.(11) Viimeisimpien tilastotietojen mukaan useissa jäsenvaltioissa ei ole saavutettu parhaassa tapauksessakaan mitään parannuksia maksuviivästysten osalta 12 päivänä toukokuuta 1995 annetun suosituksen jälkeen.(12) Tavoitetta torjua maksuviivästyksiä sisämarkkinoilla ei voida saavuttaa riittävästi yksittäisten jäsenvaltioiden toimilla, ja se voidaan siksi paremmin saavuttaa yhteisön toimesta. Tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen. Tämä direktiivi on näin ollen kaikilta osiltaan perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistettujen toissijaisuusperiaatteen ja suhteellisuusperiaatteen asettamien vaatimusten mukainen.(13) Tämän direktiivin olisi rajoituttava maksuihin, jotka suoritetaan korvauksena kaupallisista toimista, eikä sillä säännellä kuluttajien kanssa suoritettavia toimia, muihin maksuihin liittyviä korkoja, esimerkiksi shekki- ja vekselilakien nojalla suoritettavia maksuja eikä vahingonkorvauksena suoritettavia maksuja, mukaan lukien vakuutusyhtiöitten suorittamat maksut.(14) Se seikka, että tämä direktiivi koskee myös ammatinharjoittajia, ei merkitse, että jäsenvaltioiden on kohdeltava heitä yrityksenä tai kauppiaana muiden kuin tässä direktiivissä tarkoitettujen kysymysten osalta.(15) Tässä direktiivissä määritellään ainoastaan käsite "täytäntöönpanoasiakirja" mutta siinä ei säännellä tällaisen asiakirjan pakkotäytäntöönpanomenettelyä eikä niitä edellytyksiä, joilla tällaisen asiakirjan pakkotäytäntöönpano voidaan pysäyttää tai keskeyttää.(16) Maksuviivästys on sopimusrikkomus, joka on tehty velallisen kannalta taloudellisesti houkuttelevaksi useimmissa jäsenvaltioissa alhaisen viivästyskoron ja/tai hitaan perintämenettelyn vuoksi. Päättäväinen toiminta, mukaan lukien aiheutuneiden kulujen korvaaminen velkojille, on tarpeen tämän suuntauksen kääntämiseksi ja sen varmistamiseksi, että maksuviivästysten seuraukset ovat viivästyksiä torjuvia.(17) Perintäkulujen kohtuullista korvaamista on harkittava ilman, että tämä vaikuttaa kansallisiin säännöksiin, joiden nojalla kansallinen tuomari voi tuomita velkojalle korvausta velallisen maksuviivästyksestä aiheutuneesta lisävahingosta, ottaen huomioon myös sen, että nämä kustannukset on jo saatettu korvata viivästyskoron muodossa.(18) Tässä direktiivissä huomioidaan pitkiä sopimukseen perustuvia maksuaikoja koskeva kysymys sekä erityisesti se, että on tiettyjä sopimustyyppejä, joiden osalta pitempi maksuaika yhdistettynä sopimusvapauden rajoittamiseen tai korkeampaan korkoon saattaa olla perusteltua.(19) Tällä direktiivillä olisi estettävä sopimusvapauden väärinkäyttö velkojan vahingoksi. Tällaisena väärinkäyttönä voidaan pitää sitä, että sopimuksen pääasiallisena tarkoituksena on parantaa velallisen maksuvalmiutta velkojan kustannuksella tai että pääsopimuksen osapuoli asettaa toimittajilleen tai alihankkijoilleen maksuehtoja, jotka eivät ole perusteltuja sille itselleen asetettujen ehtojen johdosta. Tällä direktiivillä ei ole vaikutusta kansallisiin säännöksiin, jotka liittyvät sopimusten tekotapaan tai joilla säännellään velalliselle epäoikeudenmukaisten sopimusehtojen pätevyyttä.(20) Maksuviivästysten seurauksilla voi olla estävä vaikutus ainoastaan silloin, kun niihin liittyy perintämenettelyjä, jotka ovat velkojan kannalta nopeita ja tehokkaita. Perustamissopimuksen 12 artiklassa määrätyn syrjimättömyysperiaatteen mukaisesti näiden menettelyjen olisi oltava kaikkien yhteisöön sijoittautuneiden velkojien käytettävissä.(21) On suotavaa, että velkojilla on mahdollisuus käyttää omistuksenpidätysehtoa syrjimättömällä tavalla kaikkialla yhteisössä, jos omistuksenpidätyslauseke on pätevä kansainvälisen yksityisoikeuden nojalla sovellettaviksi tulevien kansallisten säännösten nojalla.(22) Tällä direktiivillä olisi säänneltävä kaikkia kaupallisia toimia riippumatta siitä, ovatko ne yksityisten ja/tai julkisten yritysten välisiä vai yritysten ja viranomaisten välisiä, ottaen huomioon, että jälkimmäiset suorittavat yrityksille huomattavia määriä maksuja. Näin ollen direktiivillä olisi säänneltävä myös kaikkia pääsopimuksen osapuolten sekä niiden toimittajien ja alihankkijoiden välisiä kaupallisia toimia.(23) Tämän direktiivin 5 artiklassa edellytetään, että riitauttamattomien saatavien perintämenettely saatetaan päätökseen lyhyessä ajassa kansallisen lainsäädännön mukaisesti, mutta siinä ei vaadita jäsenvaltioita ottamaan käyttöön erityistä menettelyä tai muuttamaan nykyisiä oikeudellisia menettelyjään tietyllä tavalla,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaSoveltamisalaTätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin kaupallisista toimista korvauksena suoritettaviin maksuihin.2 artiklaMääritelmätTässä direktiivissä tarkoitetaan:1) "kaupallisilla toimilla" yritysten tai yritysten ja viranomaisten välisiä toimia, jotka johtavat tavaroiden toimittamiseen tai palvelujen suorittamiseen korvausta vastaan;"viranomaisella" mitä hyvänsä hankintaviranomaista tai -yksikköä siten kuin on määritelty julkisia hankintoja koskevissa direktiiveissä (92/50/ETY(9), 93/36/ETY(10), 93/37/ETY(11), ja 93/38/ETY(12));"yrityksellä" organisaatiota sen harjoittaessa itsenäistä taloudellista tai ammattitoimintaansa, vaikka sitä harjoittaisi vain yksi henkilö;2) "maksuviivästyksellä" sopimukseen tai lakiin perustuvan maksuajan ylittämistä;3) "omistuksenpidätyksellä" sopimukseen perustuvaa järjestelyä, jossa myyjällä säilyy omistusoikeus kyseessä oleviin tavaroihin, kunnes kauppahinta on maksettu kokonaisuudessaan;4) "Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltamalla korolla" korkoa, jota sovelletaan tällaisiin operaatioihin kiinteäkorkoisissa tarjouskilpailuissa. Jos perusrahoitusoperaatiossa on sovellettu vaihtuvakorkoista tarjousmenettelyä, tällä korolla tarkoitetaan kyseisen tarjouskilpailun lopputuloksena olevaa marginaalikorkoa. Tämä koskee sekä yksikorkoisia että vaihtuvakorkoisia huutokauppoja;5) "täytäntöönpanoasiakirjalla" kaikkia tuomioistuimen tai muun toimivaltaisen viranomaisen maksun välittömästi tai maksuerin tapahtuvaksi suorittamiseksi antamia päätöksiä, tuomioita tai maksumääräyksiä, joiden nojalla velkoja voi saada saatavansa perittyä velalliselta pakkotäytäntöönpanolla; tällainen on myös päätös, tuomio tai maksumääräys, joka on väliaikaisesti täytäntöönpanokelpoinen silloinkin, kun velallinen hakee siihen muutosta.3 artiklaViivästyskorko1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että:a) sopimuksessa määrättyä maksupäivää tai siinä määrätyn maksuajan päättymistä seuraavasta päivästä lukien on maksettava d alakohdan mukaista korkoa;b) jos maksupäivää tai maksuaikaa ei ole määrätty sopimuksessa, korkoa on maksettava ilman, että maksumuistutus on tarpeeni) 30 päivän kuluttua siitä päivästä, jona velallinen on vastaanottanut laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen, taiii) mikäli laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen vastaanottamispäivästä ei ole varmuutta, 30 päivän kuluttua tavaran tai palvelun vastaanottamispäivästä, taiiii) mikäli velallinen vastaanottaa laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen aiemmin kuin tavarat tai palvelun, 30 päivän kuluttua tavaran tai palvelun vastaanottamisesta, taiiv) mikäli laissa tai sopimuksessa määrätään hyväksymis- tai tarkistusmenettelystä, jolla tavaran tai palvelun sopimuksenmukaisuus on todettava, ja mikäli velallinen vastaanottaa laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen ennen tällaista hyväksymistä tai tarkistusta tai hyväksymis- tai tarkistuspäivänä, 30 päivän kuluttua viimeksi mainitusta päivästä;c) velkojalla on oikeus viivästyskorkoon, mikälii) velkoja on täyttänyt sopimukseen ja lakiin perustuvat velvoitteensa; jaii) velkoja ei ole saanut erääntynyttä määrää ajoissa, paitsi jos velallinen ei ole vastuussa viivästyksestä;d) viivästyskorko ("lakisääteinen korko"), jota velallisella on velvollisuus maksaa, on Euroopan keskuspankin viimeisimpään perusrahoitusoperaatioonsa ennen kyseisen puolivuotiskauden ensimmäistä kalenteripäivää soveltama korko ("viitekorko") korotettuna vähintään seitsemällä prosenttiyksiköllä ("marginaali"), jollei sopimuksesta muuta johdu. Jäsenvaltiossa, joka ei osallistu talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen, edellä tarkoitettuna viitekorkona pidetään kyseisen jäsenvaltion keskuspankin määräämää vastaavaa korkoa. Molemmissa tapauksissa sovelletaan kyseisen puolivuotiskauden ensimmäisenä kalenteripäivänä voimassa olevaa viitekorkoa seuraavien 6 kuukauden ajan;e) lukuun ottamatta tapauksia, joissa velallinen ei ole vastuussa viivästyksestä, velkojalla on oikeus vaatia velalliselta kohtuullista korvausta asiaankuuluvista perintäkuluista, jotka ovat aiheutuneet velallisen maksuviivästyksestä. Tällaisten perintäkulujen osalta on noudatettava avoimuuden ja suhteellisuuden periaatteita ottaen huomioon kyseessä oleva velka. Jäsenvaltiot voivat edellä mainittuja periaatteita noudattaen määrätä eri suuruisille veloille perintäkulujen enimmäismäärän.2. Jäsenvaltiot voivat tiettyjen kansallisessa lainsäädännössä määriteltävien sopimustyyppien osalta pidentää aikaa, jonka jälkeen korko tulee maksettavaksi, enintään 60 päivään, jos ne estävät sopimusosapuolia ylittämästä kyseistä määräaikaa tai jos ne määräävät pakollisen koron, joka huomattavasti ylittää lakisääteisen koron.3. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että maksupäivää tai maksuviivästyksen seurauksia koskevaa sopimusta, joka ei ole 1 kohdan b, c tai d alakohdan tai 2 kohdan säännösten mukainen, joko ei voida panna täytäntöön tai että se antaa oikeuden vaatia vahingonkorvausta, jos se kaikki tapausta koskevat seikat, mukaan lukien hyvä kauppatapa ja tuotteen luonne, huomioon ottaen on selvästi kohtuuton velkojaa kohtaan. Ratkaistaessa sitä, onko sopimus selvästi kohtuuton velkojaa kohtaan, otetaan huomioon muun muassa se, onko velallisella objektiivista syytä poiketa 1 kohdan b, c ja d alakohdan ja 2 kohdan säännöksistä. Jos tällaista sopimusta pidetään selvästi kohtuuttomana, noudatetaan lakisääteisiä ehtoja, jolleivät kansalliset tuomioistuimet määrää muita ehtoja, jotka ovat kohtuulliset.4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että velkojien ja kilpailijoiden etujen mukaisesti on käytettävissä riittäviä ja tehokkaita keinoja, joilla estetään 3 kohdassa tarkoitettujen selvästi kohtuuttomien ehtojen käytön jatkaminen.5. Edellä 4 kohdassa tarkoitetut keinot käsittävät säännöksiä, joiden mukaan järjestöt, jotka on virallisesti tunnustettu pienten ja keskisuurten yritysten edustajiksi tai joiden etua asia koskee, voivat kansallisen lainsäädännön mukaisesti saattaa asian käsiteltäväksi tuomioistuimessa tai toimivaltaisessa viranomaisessa sillä perusteella, että yleisesti sovellettaviksi tarkoitetut sopimusehdot ovat 3 kohdan mukaisesti selvästi kohtuuttomia, niin että nämä voivat käyttää riittäviä ja tehokkaita keinoja tällaisten ehtojen käytön jatkamisen estämiseksi.4 artiklaOmistuksenpidätys1. Jäsenvaltioiden on kansainvälisen yksityisoikeuden nojalla sovellettaviksi tulevien kansallisten säännösten mukaisesti säädettävä, että myyjällä säilyy omistusoikeus tavaroihin, kunnes ne on kokonaan maksettu, jos myyjä ja ostaja ovat nimenomaan sopineet omistuksenpidätyslausekkeesta ennen tavaroiden toimittamista.2. Jäsenvaltiot voivat antaa tai pitää voimassa säännöksiä, jotka koskevat velallisen jo suorittamia käteismaksueriä.5 artiklaRiidattomien saatavien perintämenettelyt1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että velkoja voi velan määrästä riippumatta saada täytäntöönpanoasiakirjan tavallisesti 90 kalenteripäivän kuluessa velkojan kanteen tai hakemuksen jättämisestä tuomioistuimelle tai muulle toimivaltaiselle viranomaiselle, jos velkaa tai menettelyä ei ole miltään osin riitautettu. Jäsenvaltioiden on täytettävä tämä velvoite kansallisen lainsäädäntönsä, asetustensa ja hallinnollisten määräystensä mukaisesti.2. Kansallisessa lainsäädännössä, asetuksissa ja hallinnollisissa määräyksissä on sovellettava samoja ehtoja kaikkiin Euroopan yhteisöön sijoittautuneisiin velkojiin.3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun 90 kalenteripäivän määräaikaan ei lasketa mukaan:a) asiakirjojen tiedoksiantoon tarvittavaa aikaa;b) velkojan aiheuttamia viiveitä, kuten puutteellisten hakemusten oikaisemiseen käytettyä aikaa.4. Tämä artikla ei vaikuta tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan Brysselin yleissopimuksen(13) määräyksiin.6 artiklaSaattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 8 päivänä elokuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai saattaa voimaan säännöksiä, jotka ovat velkojalle edullisempia kuin tämän direktiivin noudattamiseksi on tarpeen.3. Saattaessaan tätä direktiiviä kansallisen lainsäädännön osaksi jäsenvaltiot voivat jättää sen soveltamisalan ulkopuolelle:a) velat, joiden osalta on aloitettu maksukyvyttömyysmenettely velallista vastaan;b) sopimukset, jotka on tehty ennen 8 päivää elokuuta 2002; jac) korkovaatimukset, jotka ovat suuruudeltaan alle viisi euroa.4. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.5. Komissio suorittaa kahden vuoden kuluttua 8 päivästä elokuuta 2002 katsauksen muun muassa lakisääteisestä korosta, sopimukseen perustuvista maksuajoista ja maksuviivästyksistä, arvioidakseen direktiivin vaikutusta kaupallisiin toimiin ja lainsäädännön toimivuutta käytännössä. Tämän ja muiden katsausten tulokset ilmoitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ja niihin liitetään tarvittaessa direktiiviä koskevia parannusehdotuksia.7 artiklaVoimaantuloTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.8 artiklaOsoitusTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 29 päivänä kesäkuuta 2000.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesN. FontaineNeuvoston puolestaPuheenjohtajaM. Marques da Costa(1) EYVL C 168, 3.6.1998, s. 13, jaEYVL C 374, 3.12.1998, s. 4.(2) EYVL C 407, 28.12.1998, s. 50.(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 17. syyskuuta 1998 (EYVL C 313, 12.10.1998, s. 142), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 29. heinäkuuta 1999 (EYVL C 284, 6.10.1999, s. 1) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 16. joulukuuta 1999 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Euroopan parlamentin päätös, tehty 15. kesäkuuta 2000, ja neuvoston päätös, tehty 18. toukokuuta 2000.(4) EYVL C 323, 21.11.1994, s. 19.(5) EYVL L 127, 10.6.1995, s. 19.(6) EYVL C 211, 22.7.1996, s. 43.(7) EYVL C 287, 22.9.1997, s. 92.(8) EYVL C 216, 17.7.1997, s. 10.(9) EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1.(10) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 1.(11) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54.(12) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 84.(13) Konsolidoitu versio julkaistu EYVL C 27, 26.1.1998, s. 3.


Avis juridique important

|

31980L0233

Komission direktiivi 80/233/ETY, annettu 21 päivänä marraskuuta 1979, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/756/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen

Virallinen lehti nro L 051 , 25/02/1980 s. 0008 - 0018 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 10 s. 0192  Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 9 s. 0108  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 10 s. 0192  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 11 s. 0010  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 11 s. 0010

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 21 päivänä marraskuuta 1979,moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/756/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen (80/233/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 78/547/ETY(2), ja erityisesti sen 11, 12 ja 13 artiklan,ottaa huomioon moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/756/ETY(3),sekä katsoo että,saadun kokemuksen perusteella ja ottaen huomioon nykyinen teknisen osaamisen taso nyt on mahdollista täsmentää tiettyjä vaatimuksia ja saattaa ne paremmin vastaamaan todellisia testausolosuhteita,näiden muutosten jälkeen annetaan uusia muutoksia, joita parhaillaan tutkitaan ja joiden johdosta tiettyjä vaatimuksia tiukennetaan ajoneuvojen matkustajien ja muiden tienkäyttäjien turvallisuuden lisäämiseksi, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat moottoriajoneuvoja koskevien kaupan teknisten esteiden poistamiseksi annettujen direktiivien mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiiviä 76/756/ETY seuraavasti:1. Korvataan 2 ja 3 artikla uudella 2 artiklalla seuraavasti:"2 artikla1. Jäsenvaltio ei saa 1 päivästä toukokuuta 1980 alkaen liitteessä I olevassa 1.5.7-1.5.20 kohdassa lueteltujen, pakollisten tai vapaaehtoisten valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennukseen liittyvistä syistä:- evätä ajoneuvotyypiltä ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää, taikka kieltäytyä antamasta asiakirjaa, josta säädetään direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa,- kieltää ajoneuvojen ensimmäistä kertaa liikkeelle laskemista,jos tämäntyyppisen ajoneuvon tai tämäntyyppisten ajoneuvojen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus vastaa tämän direktiivin vaatimuksia.2. Alkaen 1 päivästä tammikuuta 1981 jäsenvaltio:- ei saa enää antaa direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettua asiakirjaa sellaisesta ajoneuvotyypistä, jonka valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus ei vastaa tämän direktiivin vaatimuksia,- saa evätä kansallisen tyyppihyväksynnän sellaiselta ajoneuvotyypiltä, jonka valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus ei vastaa tämän direktiivin vaatimuksia.3. Jäsenvaltio saa 1 päivästä lokakuuta 1982 alkaen kieltää sellaisten ajoneuvojen ensimmäistä kertaa liikkeelle laskemisen, joiden direktiivin 70/156/ETY 10 artiklassa tarkoitettu valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennusta koskeva todistus on annettu 1 päivän lokakuuta 1979 jälkeen, kun näiden laitteiden asennus ei vastaa tämän direktiivin vaatimuksia."2. Siirretään 4, 5, 6 ja 7 artikla 3, 4, 5 ja 6 artiklaksi.3. Muutetaan liitteet I ja II tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan 30 päivään huhtikuuta 1980 mennessä ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 21 päivänä marraskuuta 1979.Komission puolestaÉtienne DAVIGNONKomission jäsen(1) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1(2) EYVL N:o L 168, 26.6.1978, s. 39(3) EYVL N:o L 262, 27.9.1976, s. 1LIITEMuutokset direktiivin 76/756/ETY liitteisiin LIITE I: VALAISIMIEN JA MERKKIVALOLAITTEIDEN ASENNUS Muutetaan 1.3 kohta seuraavasti:"1.3 Kuormaamaton ajoneuvo"Kuormaamattomalla ajoneuvolla" tarkoitetaan direktiivin 70/156/ETY liitteessä I olevassa 2.6 kohdassa määriteltyä, ajoneuvon tiedot sisältävän asiakirjamallin mukaista ajokunnossa olevaa ajoneuvoa, ilman kuljettajaa."Muutetaan 1.5.3 kohta seuraavasti:"1.5.3 Ryhmitetyt valaisimet"Ryhmitetyillä valaisimilla" tarkoitetaan laitteita, joilla on erilliset linssit tai erilliset linssien osat, erilliset valonlähteet, mutta yhteinen valaisimen runko."Muutetaan 1.5.4 kohta seuraavasti:"1.5.4 Yhdistetyt valaisimet"Yhdistetyillä valaisimilla" tarkoitetaan laitteita, joilla on erilliset linssit tai erilliset linssien osat, mutta yhteinen valonlähde ja yhteinen valaisimen runko."Muutetaan 1.5.20 kohta seuraavasti:"1.5.20 Heijastin"Heijastimella" tarkoitetaan laitetta, joka ilmaisee ajoneuvon heijastamalla valoa, joka on peräisin ajoneuvoon kuulumattomasta valonlähteestä, havaitsijan ollessa lähellä valonlähdettä.Tässä direktiivissä heijastimiksi ei katsota:- heijastavia rekisterikilpiä;- ADR:ssä (Eurooppalainen sopimus vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä tiekuljetuksista) tarkoitettuja heijastavia merkkejä;- muita heijastavia kilpiä ja merkkejä, joita on käytettävä jäsenvaltioiden erityisvaatimusten noudattamiseksi käytössä, joka koskee tiettyjä ajoneuvoluokkia tai tiettyjä toimintatapoja."Muutetaan 1.6.1 kohta seuraavasti:"1.6.1 Valaisimen valaiseva pinta"Valaisimen valaisevalla pinnalla" (1.5.7-1.5.10 kohta) tarkoitetaan heijastimen täyden valoaukon kohtisuoraa projektiota poikittaisella tasolla. Jos valaisimessa ei ole heijastinta, sovelletaan 1.6.2 kohdan määritelmää. Jos valaisimen lasista (tai laseista) ulottuu vain osa heijastimen täyden valoaukon ylle, otetaan vain sen osan projektio huomioon.Kun kyseessä on lähivalaisin, valaiseva pinta rajoitetaan käyttämällä linssin pinnalla olevaa valorajan ääriviivaa. Jos heijastin ja lasi ovat säädettävät suhteessa toisiinsa, pitäisi käyttää säädön keskiasentoa."Muutetaan 1.6.4 kohta seuraavasti:"1.6.4 Näkyvä pinta"Näkyvällä pinnalla" tiettyyn havaintosuuntaan nähden tarkoitetaan valaisevan pinnan kohtisuoraa projektiota tasolla, joka on kohtisuorassa havaintosuuntaa vastaan ja sivuaa linssin kaikkein ulointa kohtaa (ks. lisäys 2, piirros)."Lisätään 1.6.4 kohdan jälkeen uusi 1.6.5 kohta seuraavasti:"1.6.5 Valaiseva pinta"Valaisevalla pinnalla" tarkoitetaan sen läpinäkyvän linssin koko ulkopintaa tai osaa siitä, joka sulkee sisäänsä valaisimen tai merkkivalolaitteen ja sallii valoteknisten ja valon väriä koskevien vaatimusten noudattamisen."Muutetaan 1.8 kohta seuraavasti:"1.8 Vertailukeskipiste"Vertailukeskipisteellä" tarkoitetaan vertailuakselin ja valaisevan pinnan leikkauspistettä. Vertailukeskipisteen määrittää valaisimen valmistaja."Muutetaan 1.9 kohta seuraavasti:"1.9 Geometrisen näkyvyyden kulmat"Geometrisen näkyvyyden kulmilla" tarkoitetaan kulmia, jotka määrittävät sen vähimmäisavaruuskulman alueen, jossa valaisimen silminnähtävän pinnan on oltava näkyvissä. Kyseinen avaruuskulman alue määritellään pallon, jonka keskipiste on valaisimen vertailukeskipisteessä ja jonka ekvaattori on samansuuntainen maanpinnan kanssa, segmentteinä. Nämä segmentit määritellään vertailuakselin suhteen. Vaakasuorat kulmat ß vastaavat pituusasteita ja pystysuorat kulmat á leveysasteita. Geometrisen näkyvyyden kulmien sisällä ei saa olla mitään estettä mistä tahansa valaisimen näkyvästä pinnasta lähtevän valon etenemiselle havainnoituna äärettömyydestä.Jos mittaukset tehdään lähempänä valaisinta, on havaintosuuntaa siirrettävä yhdensuuntaisesti, jotta saavutettaisiin sama tarkkuus.Geometrisen näkyvyyden kulmien sisällä ei oteta huomioon esteitä, jos ne olivat olemassa jo silloin, kun valaisin tyyppihyväksyttiin.Jos valaisimen ollessa asennettu, ajoneuvon lisäosat peittävät mitä tahansa valaisimen näkyvän pinnan osia, on hankittava todisteet siitä, että se valaisimen osa, jota esteet eivät peitä, vastaa yhä optisena yksikkönä laitteen hyväksynnälle määrättyjä valoteknisiä arvoja (ks. jäljempänä kuva).">VIITTAUS KAAVIOON>Muutetaan 1.12 kohta seuraavasti:"1.12 Yksittäinen valaisin"Yksittäisellä valaisimella" tarkoitetaan myös mitä tahansa kahden tai useamman samanlaisen tai erilaisen valaisimen yhdistelmää, jolla on sama tehtävä ja joka säteilee samanväristä valoa, jos se koostuu laitteista, joiden projektio on sellainen, että valoa lähettävien pintojen projektio annetulla pystytasolla peittää 60 % tai enemmän pienimmän noita valaisevien pintojen projektioita rajoittavan suorakulmion alasta, jos tällainen yhdistelmä on, kun hyväksyntä vaaditaan, hyväksytty yksittäisenä valaisimena.Kyseinen mahdollinen yhdistelmä ei koske kaukovalaisimia, lähivalaisimia ja etusumuvalaisimia."Muutetaan 1.14 kohta seuraavasti:"1.14 Kahden valaisimen välinen etäisyys"Kahden valaisimen välisellä etäisyydellä" valaisimien osoittaessa samaan suuntaan, tarkoitetaan valaisimien valaisevien pintojen reunojen projektioiden välistä lyhyintä etäisyyttä tasolla, joka on kohtisuorassa vertailuakseleita vastaan, kuten on määritelty 1.6 kohdassa tarkoitetun tapauksen mukaisesti. Kahden valaisimen välinen etäisyys voidaan kuitenkin mitata ilman, että valaisevien pintojen reunoja määritellään tarkasti, kun etäisyys on selvästi yli tämän direktiivin vähimmäisvaatimusten."Lisätään 1.17 kohdan jälkeen uusi 1.18 kohta seuraavasti:"1.18 Maanpinta"Maanpinnalla" tarkoitetaan pintaa, jolla ajoneuvo on ja jonka pitäisi olla selvästi vaakasuora."Muutetaan 2.2.2 kohta seuraavasti:"2.2.2 valmistajan määräämä luettelo valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennuksessa tarvittavista laitteista. Luettelo voi koskea useita laitetyyppejä jokaiselle toiminnolle. Jokaisen tyypin on oltava asianmukaisesti merkitty (osan tyyppihyväksyntämerkki, valmistajan nimi jne.);"Muutetaan 2.2.4 kohta seuraavasti:"2.2.4 suunnittelupiirustus (suunnittelupiirustukset) jokaisesta yksittäisestä valaisimesta, josta ilmenevät 1.6 kohdassa määritellyt valaisevat pinnat, 1.7 kohdassa määritelty vertailuakseli ja 1.8 kohdassa määritelty vertailukeskipiste."Muutetaan 3.5.1 kohta seuraavasti:"3.5.1 oltava asennetut ajoneuvoon symmetrisesti suhteessa pituussuuntaiseen keskitasoon (tämä arviointi perustuu valaisimen ulkoiseen geometriseen muotoon eikä sen 1.6 kohdassa tarkoitettuun valaisevan pinnan reunaan);"Muutetaan 3.5.2 kohta seuraavasti:"3.5.2 oltava symmetriset toisiinsa nähden suhteessa pituussuuntaiseen keskitasoon; tämä vaatimus ei koske valaisimen sisäistä rakennetta."Muutetaan 3.8 kohta seuraavasti:"3.8 Enimmäiskorkeus maanpinnasta on mitattava valaisevan pinnan korkeimmasta kohdasta ja vähimmäiskorkeus valaisevan pinnan matalimmasta kohdasta. Kun kyseessä ovat lähivalaisimet, vähimmäiskorkeus suhteessa maanpintaan mitataan heijastimen matalimmasta reunasta."Lisätään 3.8 kohdan jälkeen uusi 3.8.1 kohta seuraavasti:"3.8.1 Leveyttä koskeva asema on määritettävä valaisevan pinnan reunasta, joka on kauimpana ajoneuvon pituussuuntaisesta keskitasosta kun viitataan kokonaisleveyteen, ja valaisevien pintojen sisäreunoista kun viitataan valaisimien väliseen etäisyyteen."Muutetaan 3.10 kohta seuraavasti:"3.10 Edellä 1.5 kohdassa määriteltyä valaisimen säteilemää punaista valoa ei saa olla näkyvissä eteenpäin ja 1.5 kohdassa määriteltyä valaisimen säteilemää valkoista valoa, lukuun ottamatta peruutusvalaisimen säteilyä, ei saa olla näkyvissä taaksepäin. Ajoneuvon sisätilojen valaistukseen käytettyjä valaisimia ei oteta huomioon tässä suhteessa.Tämä vaatimus on täytetty, jos:"Muutetaan 3.10.1 kohta seuraavasti:"3.10.1 minkä tahansa punaisen valon näkyvyydelle eteenpäin: punaisen valaisimen valaiseva pinta ei saa näkyä, jos sitä katsoo havainnoitsija, joka liikkuu alueella 1 ajoneuvon edessä 25 m päässä olevalla poikittaisella tasolla (ks. lisäys 3, kuva 1);"Muutetaan 3.10.2 kohta seuraavasti:"3.10.2 minkä tahansa valkoisen valon näkyvyydelle taaksepäin: valkoisen valaisimen valaiseva pinta ei saa näkyä, jos sitä katsoo havannoitsija, joka liikkuu alueella 2 ajoneuvon takana 25 m päässä olevalla poikittaisella tasolla (ks. lisäys 3, kuva 2)."Muutetaan 3.11. kohta seuraavasti:"3.11 Sähköliitäntöjen on oltava sellaiset, että etu- ja takavalaisimet, äärivalaisimet, jos niitä on, ja rekisterikilven valaisin voidaan samanaikaisesti vain kytkeä päälle ja pois.Tätä vaatimusta ei sovelleta, kun etu- ja takavalaisimia käytetään pysäköintivalaisimina.Muutetaan 3.15.3 kohta seuraavasti:"3.15.3 Jos kääntölaitteen ohjaimeen tulee vika tai ilmenee muu 3.15.2.1 ja 3.15.2.2 kohdassa tarkoitettu vika, kätkettävä valaisin on kyettävä siirtämään käyttöasentoon ilman työkaluja."Muutetaan 3.15.6 kohta seuraavasti:"3.15.6 Kun kätkinlaite on lämpötilassa -30 °C - +50 °C, on ajovalaisimien saavutettava täysin aukinainen asento kolmessa sekunnissa ohjaimen käytöstä."Lisätään 3.15.6 kohdan jälkeen uusi 3.16 kohta seuraavasti:"3.16 Valaisimien lukumääräAjoneuvoon asennettujen valaisimien lukumäärän on oltava sama kuin 4.1-4.7 kohdassa olevassa 2 alakohdassa tarkoitettu (tarkoitetut) lukumäärä(t)."Muutetaan 4.1.4.3 kohta seuraavasti:"4.1.4.3 Pituus:ajoneuvon edestä mitattuna ja asennettuna siten, että säteilevä valo ei häiritse kuljettajaa, joko suoraan tai epäsuoraan taustapeilien tai ajoneuvojen muiden heijastavien pintojen kautta."Muutetaan 4.1.5 kohta seuraavasti:"4.1.5 Geometrinen näkyvyysValaisevan pinnan näkyvyys, mukaan lukien sen ne alueet, jotka eivät ole valaistuja havaintosuunnassa, on turvattava avauskulmassa, jonka määrittävät valaisevan pinnan kehältä lähtevät suorat, jotka muodostavat vähintään 5° kulman ajovalaisimen vertailuakselin kanssa. Geometrisen näkyvyyden kulmien alkupisteet ovat valaisevan pinnan projektion kehä poikittaisella tasolla, joka sivuaa ajovalaisimen linssin etummaisinta osaa."Muutetaan 4.1.11 kohta seuraavasti:"4.1.11 IlmaisinSuljetun piirin ilmaisin on pakollinen."Muutetaan 4.2.5 kohta seuraavasti:"4.2.5 Geometrinen näkyvyysMääritellään 1.9 kohdassa tarkoitetuilla kulmilla á ja ß:á = 15° ylöspäin ja 10° alaspäin,ß = 45° ulospäin ja 10° sisäänpäin.Koska lähivalaisimilta vaadittavat valotekniset arvot eivät kata koko geometrista näkökenttää, vaaditaan jäljelle jäävässä tilassa 1 cd:n vähimmäisarvo tyyppihyväksyntää varten. Paneelit tai muut varusteosat valon lähellä ei saa aiheuttaa sellaisia ilmiöitä, jotka häiritsevät muita tienkäyttäjiä."Muutetaan 4.2.11 kohta seuraavasti:"4.2.11 IlmaisinIlmaisin on vapaaehtoinen."Muutetaan 4.3.11 kohta seuraavasti:"4.3.11 IlmaisinIlmaisin on vapaaehtoinen."Muutetaan 4.4.11 kohta seuraavasti:"4.4.11 IlmaisinIlmaisin on vapaaehtoinen."Muutetaan 4.5.3 kohta seuraavasti:"4.5.3 Järjestely>TAULUKON PAIKKA>Muutetaan 4.5.4.1 kohta seuraavasti:"4.5.4.1 LeveysAjoneuvon pituussuuntaisesta keskitasosta kauimpana olevan valaisevan pinnan reuna ei saa olla yli 400 mm ajoneuvon äärimmäisestä ulkoreunasta.Kahden valaisevan pinnan sisäreunan välinen etäisyys ei saa olla alle 600 mm. Kun takasuuntavalaisimen ja vastaavan taka(sivu)valaisimen välinen pystysuora etäisyys on 300 mm, ei ajoneuvon äärimmäisen ulkoreunan ja takasuuntavalaisimen valaisevan pinnan ulkoreunan välinen etäisyys saa ylittää enempää kuin 50 mm ajoneuvon äärimmäisen ulkoreunan ja vastaavan takavalaisimen valaisevan pinnan ulkoreunan välistä etäisyyttä.Etusuuntavalaisimien valaiseva pinta ei saa olla alle 40 mm mahdollisten lähivalaisimien tai etusumuvalaisimien valaisevasta pinnasta. Pienempi etäisyys sallitaan, jos valovoima suuntavalaisimen vertailuakselilla on vähintään 400 cd:ta."Muutetaan 4.5.8 kohta seuraavasti:"4.5.8 Ei voida yhdistäämuun valaisimen kanssa. Voidaan yhdistää vain muiden luokkien suuntavalaisimien kanssa."Muutetaan 4.5.11 kohta seuraavasti:"4.5.11 IlmaisinToimintaa osoittava ilmaisin on pakollinen etu- ja takasuuntavalaisimille. Se voi olla merkkivalo tai äänimerkki. Jos se on merkkivalo, sen on oltava välkkyvä valo joka, ainakin minkä tahansa etu- tai takasuuntavalaisimien vioittuessa, joko sammuu tai pysyy valaistuna ilman vilkkumista, tai osoittaa selvän taajuuden muutoksen. Jos se on ainoastaan äänimerkki, on sen oltava selvästi kuultavissa ja sen on osoitettava selvä taajuuden muutos, ainakin minkä tahansa etu- tai takasuuntavalaisimen vioittuessa.Jos moottoriajoneuvo on varustettu perävaunun vetämiseen, siinä on oltava erityinen optinen toimintaa osoittava ilmaisin perävaunun suuntavalaisimille, jollei vetoauton ilmaisimesta näy siten muodostetun ajoneuvoyhdistelmän minkä tahansa suuntavalaisimen viat."Muutetaan 4.6.10 kohta seuraavasti:"4.6.10 SähköliitännätMerkin on toimittava erillisellä käyttölaitteella, joka mahdollistaa suuntavalaisimien välkkymisen samanaikaisesti."Muutetaan 4.6.11 kohta seuraavasti:"4.6.11 IlmaisinSuljetun piirin ilmaisin on pakollinen. Välkkyvä varoitusvalo, joka voi toimia yhdessä 4.5.11 kohdassa esitetyn ilmaisimen (ilmaisimien) kanssa."Muutetaan 4.7.11 kohta seuraavasti:"4.7.11 IlmaisinIlmaisin on vapaaehtoinen. Kun ilmaisin on asennettu, sen on oltava vilkkumattomasta varoitusvalosta koostuva toimintaa osoittava ilmaisin, joka syttyy jarruvalaisimissa vian sattuessa.">VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE IIMuutetaan 15 kohta seuraavasti:"15 Seuraavat asiakirjat, joissa on edellä annettu tyyppihyväksyntänumero, ovat tämän tyyppihyväksyntätodistuksen liitteinä:...Luettelo(-t) valmistajan valaisimiin ja merkkivaloasennelmaan esittämistä laitteista; jokaiselle laitteelle on ilmoitettava tavaranmerkki ja osan tyyppihyväksyntämerkki.Nämä asiakirjat on nimenomaisesta pyynnöstä toimitettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille."


Avis juridique important

|

32003L0069

Komission direktiivi 2003/69/EY, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2003, neuvoston direktiivin 90/642/ETY liitteen muuttamisesta klormekvatin, lambda-syhalotriinin, kresoksiimimetyylin, atsoksistrobiinin ja eräiden ditiokarbamaattien jäämien enimmäismäärien osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 175 , 15/07/2003 s. 0037 - 0044

Komission direktiivi 2003/69/EY,annettu 11 päivänä heinäkuuta 2003,neuvoston direktiivin 90/642/ETY liitteen muuttamisesta klormekvatin, lambda-syhalotriinin, kresoksiimimetyylin, atsoksistrobiinin ja eräiden ditiokarbamaattien jäämien enimmäismäärien osalta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003(2), ja erityisesti sen 7 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Kasviperäisten tuotteiden osalta, hedelmät ja vihannekset mukaan luettuina, jäämien enimmäismäärät kuvastavat sellaista käyttöä, joka on kasveille tehokkaan suojan antava pienin mahdollinen tarvittava määrä torjunta-ainetta käytettäessä sitä niin, että jäämä on mahdollisimman alhainen sekä toksikologisesti hyväksyttävä etenkin ympäristönsuojelun ja kuluttajien ravinnon välityksellä tapahtuvan arvioidun saannin kannalta. Yhteisön käyttämät jäämien enimmäismäärät edustavat tällaisten jäämien enimmäismääriä, joita hyödykkeissä voi olla silloin kun hyvää viljelykäytäntöä on noudatettu.(2) Torjunta-aineiden jäämien enimmäismääriä arvioidaan jatkuvasti uudelleen, ja niitä muutetaan uuden tietämyksen ja tutkimustulosten huomioon ottamiseksi. Jäämien enimmäismääriksi vahvistetaan analyysiherkkyyden alaraja, kun kasvinsuojeluaineiden sallitusta käytöstä ei aiheudu elintarvikkeisiin tai niiden pinnalle havaittavissa olevia torjunta-aineiden jäämiä tai kun sallittua käyttöä ei ole tai kun jäsenvaltioiden salliman käytön tukena ei ole ollut tarvittavia tietoja tai kun kolmansissa maissa käytön tukena ei ole ollut tarvittavia tietoja ja käytöstä on aiheutunut torjunta-aineiden jäämiä yhteisön markkinoille mahdollisesti tuleviin elintarvikkeisiin tai niiden pinnalle.(3) Klormekvatin osalta jäsenvaltiot ja alan toimijat ovat ilmoittaneet komissiolle, että päärynöiden saastuminen ympäristössä aiemmasta käytöstä peräisin olevan klormekvatin taustapitoisuuden vuoksi on edelleen merkittävää. Seurantatiedot ovat osoittaneet jäämien vähenevän niin hitaasti, että direktiivissä 90/642/ETY säädetty väliaikainen jäämien enimmäismäärä on säilytettävä vielä kolmen vuoden ajan.(4) Lambda-syhalotriinin, kresoksiimimetyylin, atsoksistrobiinin ja mankotsebin osalta esitteleville jäsenvaltioille on jätetty hakemuksia uusista tai muuttuneista käyttötarkoituksista. Näitä käyttötarkoituksia on arvioitu ja todettiin, etteivät ne johda kuluttajien liialliseen altistumiseen.(5) Mankotsebia ei voida nykyisellä rutiinianalyysillä erottaa muista ditiokarbamaateista (manebi, mankotsebi, metiraami, propinebi ja zinebi, summa ilmaistaan CS2:na), ja tämän vuoksi kyseinen jäännöksen määritelmä koskee koko ditiokarbamattien ryhmää.(6) Komissio tuli siihen tulokseen, että joitakin jäämien enimmäismääriä on syytä muuttaa kuluttajille mahdollisesti aiheutuvien riskien vuoksi. On tärkeätä, että jäsenvaltiot toteuttavat riskien hallitsemiseksi lisätoimenpiteitä suojellakseen kuluttajia asianmukaisella tavalla.(7) Kuluttajien elinikäistä ja lyhytaikaista altistumista tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluville torjunta-aineille elintarvikkeiden välityksellä on arvioitu yhteisössä käytettyjen menettelyjen ja käytänteiden mukaan ottaen samalla huomioon Maailman terveysjärjestön julkaisemat ohjeet(3). On laskettu, etteivät tässä direktiivissä vahvistetut jäämien enimmäismäärät johda kuluttajien liialliseen altistumiseen.(8) Kuluttajien akuuttia altistumista näille torjunta-aineille kaikkien sellaisten elintarvikkeiden välityksellä, jotka saattavat sisältää jäämiä, on tarvittaessa arvioitu yhteisössä käytettyjen menettelyjen ja käytänteiden mukaan ottaen samalla huomioon Maailman terveysjärjestön julkaisemat ohjeet. Päätelmänä on, että tässä direktiivissä ehdotettavia jäämien enimmäismääriä vastaavilla tai niitä alhaisemmilla torjunta-ainejäämillä ei ole akuutteja myrkytysvaikutuksia.(9) Yhteisön kauppakumppaneita on kuultu tässä direktiivissä esitetyistä jäämien enimmäismääristä Maailman kauppajärjestön välityksellä ja niiden näitä tasoja koskevat huomautukset on otettu huomioon.(10) Kasveja käsittelevän tiedekomitean lausunnot on otettu huomioon. Erityisesti on otettu huomioon neuvot ja suositukset, jotka koskevat noudatettavaa menettelyä torjunta-aineilla käsiteltyjen maataloustuotteiden kuluttajien suojelemiseksi.(11) Direktiivin 90/642/ETY liite olisi tämän vuoksi muutettava vastaavasti.(12) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivin 90/642/ETY liite II seuraavasti:1) Korvataan mansikoiden kohdalla kresoksiimimetyylin määrä "0,2 (p) mg/kg" määrällä "1 (p) mg/kg".2) Korvataan ditiokarbamaattien (manebi, mankotsebi, metiraami, propinebi ja zinebi, summa ilmaistaan CS2:na) retiisien kohdalla oleva määrä "0,2 mg/kg" määrällä "2 mg/kg" ja varhaissipulien kohdalla oleva määrä "0,05* mg/kg" määrällä "1 mg/kg".3) Korvataan päärynöiden kohdalla klormekvattia koskeva alaviite (t) seuraavasti:"(t) väliaikaista jäämien enimmäismäärää 0,3 mg/kg sovelletaan 31 päivään heinäkuuta 2006 saakka."4) Korvataan atsoksistrobiinia ja lambda-syhalotriinia koskevat kohdat tämän direktiivin liitteessä olevilla kohdilla.2 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2003. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle.Niiden on sovellettava näitä säädöksiä 1 päivästä elokuuta 2003.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2003.Komission puolestaDavid ByrneKomission jäsen(1) EYVL L 350, 14.12.1990, s. 71.(2) EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1.(3) Ohjeet ravinnon mukana saatavien torjunta-ainejäämien arvioimiseksi (tarkistettu). GEMS/Food Programme -ohjelma yhdessä torjunta-ainejäämiä käsittelevän Codex-komitean kanssa, Maailman terveysjärjestön julkaisu, 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).LIITE">TAULUKON PAIKKA>"


title: Komission direktiivi 2006/82/EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2006 , äidinmaidonkorvikkeista ja vieroitusvalmisteista annetun direktiivin 91/321/ETY sekä ruokavaliovalmisteista erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin annetun direktiivin 1999/21/EY mukauttamisesta Bulgarian ja Romanian liittymisen johdosta

text:
               20.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 362/94

      KOMISSION DIREKTIIVI 2006/82/EY,
   annettu 23 päivänä lokakuuta 2006,
   äidinmaidonkorvikkeista ja vieroitusvalmisteista annetun direktiivin 91/321/ETY sekä ruokavaliovalmisteista erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin annetun direktiivin 1999/21/EY mukauttamisesta Bulgarian ja Romanian liittymisen johdosta
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Bulgarian ja Romanian liittymissopimuksen ja erityisesti sen 4 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon Bulgarian ja Romanian liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 56 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Liittymisasiakirjan 56 artiklan mukaan jos säädöksiä, joiden voimassaolo jatkuu yli 1 päivän tammikuuta 2007, on liittymisen johdosta mukautettava eikä tarvittavista mukautuksista määrätä liittymisasiakirjassa tai sen liitteissä, tarvittavat mukautukset antaa komissio kaikissa tapauksissa, joissa komissio on antanut alkuperäisen säädöksen.

               (2)

               Liittymissopimuksen laatineen konferenssin päätösasiakirjassa ilmoitetaan, että korkeat sopimuspuolet ovat päässeet poliittiseen yhteisymmärrykseen tietyistä toimielinten antamia säädöksiä koskevista mukautuksista, jotka ovat tarpeen liittymisen johdosta, ja pyytävät neuvostoa ja komissiota hyväksymään nämä mukautukset ennen liittymistä, tarvittaessa täydennettyinä ja ajan tasalle saatettuina unionin säännöstön kehityksen ottamiseksi huomioon.

               (3)

               Sen vuoksi äidinmaidonkorvikkeista ja vieroitusvalmisteista 14 päivänä toukokuuta 1991 annettua komission direktiiviä 91/321/ETY (1) sekä ruokavaliovalmisteista erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin 25 päivänä maaliskuuta 1999 annettua komission direktiiviä 1999/21/EY (2) olisi muutettava,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivit 91/321/ETY ja 1999/21/EY liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään sinä päivänä, jona Bulgaria ja Romania liittyvät Euroopan unioniin. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä siitä päivästä, jona Bulgaria ja Romania liittyvät Euroopan unioniin.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan Bulgarian ja Romanian liittymissopimuksen voimaantulopäivänä ja edellyttäen, että liittymissopimus tulee voimaan.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 23 päivänä lokakuuta 2006.

            Komission puolesta

         Olli REHN

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 175, 4.7.1991, s. 35.

      (2)  EYVL L 91, 7.4.1999, s. 29.

      LIITE
      TAVAROIDEN VAPAA LIIKKUVUUS
      ELINTARVIKKEET

                  1.

                  31991 L 0321: Komission direktiivi 91/321/ETY, annettu 14 päivänä toukokuuta 1991, äidinmaidonkorvikkeista ja vieroitusvalmisteista (EYVL L 175, 4.7.1991, s. 35), sellaisena kuin se on muutettuna seuraavilla:

                              —

                              11994 N: asiakirja Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EYVL C 241, 29.8.1994, s. 21)

                              —

                              31996 L 0004: komission direktiivi 96/4/EY, annettu 16.2.1996 (EYVL L 49, 28.2.1996, s. 12)

                              —

                              31999 L 0050: komission direktiivi 1999/50/EY, annettu 25.5.1999 (EYVL L 139, 2.6.1999, s. 29)

                              —

                              12003 T: asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33)

                              —

                              32003 L 0014: komission direktiivi 2003/14/EY, annettu 10.2.2003 (EUVL L 41, 14.2.2003, s. 37).

                              a)

                              Lisätään 7 artiklan 1 kohtaan sanojen ”počiatočná dojčenská výživa” ja ”následná dojčenská výživa” jälkeen seuraava:

                                          ”—

                                          bulgariaksi:
                                          ’храни за кърмачета’ ja ’преходни храни’,

                                          —

                                          romaniaksi:
                                          ’preparate pentru sugari’ ja ’pentru copii de vârstă mică’.”;

                              b)

                              Lisätään 7 artiklan 1 kohtaan sanojen ”počiatočná dojčenská mliečna výživa” ja ”následná dojčenská mliečna výživa” jälkeen seuraava:

                                          ”—

                                          bulgariaksi:
                                          ’млека за кърмачета’ ja ’преходни млека’,

                                          —

                                          romaniaksi:
                                          ’lapte pentru sugari’ ja ’pentru copii de vârstă mică.’ ”;

                  2.

                  31999 L 0021: Komission direktiivi 1999/21/EY, annettu 25 päivänä maaliskuuta 1999, ruokavaliovalmisteista erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin (EYVL L 91, 7.4.1999, s. 29), sellaisena kuin se on muutettuna seuraavalla:

                              —

                              12003 T: asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33).

                        Korvataan 4 artiklan 1 kohdassa oleva luettelo, joka alkaa ”espanjaksi” ja päättyy ”medicinska ändamål”, seuraavalla luettelolla:

                              ”—

                              bulgariaksi:
                              ’Диетични храни за специални медицински цели’

                              —

                              espanjaksi:
                              ’Alimento dietético para usos médicos especiales’

                              —

                              tšekiksi:
                              ’Dietní potravina určená pro zvláštní lékařské účely’

                              —

                              tanskaksi:
                              ’Levnedsmiddel/Levnedsmidler til særlige medicinske formål’

                              —

                              saksaksi:
                              ’Diätetisches/Diätetische Lebensmittel für besondere medizinische Zwecke (Bilanzierte Diäten)’

                              —

                              viroksi:
                              ’Toit meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks’

                              —

                              kreikaksi:
                              ’Διαιτητικά τρόφιμα για ειδικούς ιατρικούς σκοπούς’

                              —

                              englanniksi:
                              ’Food(s) for special medical purposes’

                              —

                              ranskaksi:
                              ’Aliment(s) diététique(s) destiné(s) à des fins médicales spéciales’

                              —

                              italiaksi:
                              ’Alimento dietetico destinato a fini medici speciali’

                              —

                              latviaksi:
                              ’Diētiskā pārtika cilvēkiem ar veselības traucējumiem’

                              —

                              liettuaksi:
                              ’Specialios medicininės paskirties maisto produktai’

                              —

                              unkariksi:
                              ’Speciális – gyógyászati célra szánt – tápszer’

                              —

                              maltan kielellä:
                              ’Ikel dijetetiku għal skopijiet mediċi speċifiċi’

                              —

                              hollanniksi:
                              ’Dieetvoeding voor medisch gebruik’

                              —

                              puolaksi:
                              ’Dietetyczne środki spożywcze specjalnego przeznaczenia medycznego’

                              —

                              portugaliksi:
                              ’Produto dietético de uso clínico’

                              —

                              romaniaksi:
                              ’Alimente dietetice pentru scopuri medicale speciale’

                              —

                              slovakiksi:
                              ’dietetická potravina na osobitné lekárske účely’

                              —

                              sloveeniksi:
                              ’Dietno (dietetično) živilo za posebne zdravstvene namene’

                              —

                              suomeksi:
                              ’Kliininen ravintovalmiste/kliinisiä ravintovalmisteita’

                              —

                              ruotsiksi:
                              ’Livsmedel för speciella medicinska ändamål’ ”.