Avis juridique important

|

32003L0033

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/33/EY, annettu 26 päivänä toukokuuta 2003, tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 152 , 20/06/2003 s. 0016 - 0019

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/33/EY,annettu 26 päivänä toukokuuta 2003,tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 47 artiklan 2 kohdan, 55 ja 95 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),ovat kuulleet alueiden komiteaa,noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3),sekä katsovat seuraavaa:(1) Tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia koskevat jäsenvaltioiden lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset eroavat toisistaan. Tällainen mainonta ja sponsorointi voivat tietyissä tapauksissa ylittää jäsenvaltioiden rajat tai niihin voi liittyä kansainvälisellä tasolla järjestettyjä tapahtumia, ja ne ovat toimintaa, johon perustamissopimuksen 49 artikla soveltuu. Jäsenvaltioiden lainsäädännön eroavaisuudet aiheuttavat todennäköisesti lisäesteitä sellaisten tuotteiden tai palveluiden vapaalle liikkuvuudelle, joilla tuetaan tätä mainontaa ja sponsorointia. Tiettyjä esteitä on jo havaittu lehdistössä esiintyvän mainonnan osalta. Sponsoroinnin osalta kilpailuolosuhteet todennäköisesti vääristyvät edelleen, ja tämä on jo todettu joidenkin suurten urheilu- ja kulttuuritapahtumien järjestämisen yhteydessä.(2) Nämä esteet olisi poistettava, ja sen vuoksi olisi tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia koskevia sääntöjä erityistapauksissa lähennettävä. Erityisesti on tarpeen täsmentää, missä määrin tupakkamainonta voidaan sallia tiettyyn luokkaan kuuluvissa julkaisuissa.(3) Perustamissopimuksen 95 artiklan 3 kohdassa edellytetään, että komissio ottaa terveyteen liittyvissä sisämarkkinoiden perustamista ja toimintaa koskevissa ehdotuksissaan perustaksi suojelun korkean tason. Myös Euroopan parlamentti ja neuvosto pyrkivät toimivaltansa puitteissa tähän tavoitteeseen. Lähennettävällä jäsenvaltioiden lainsäädännöllä pyritään suojelemaan kansanterveyttä sääntelemällä tupakan myynninedistämistä; tupakka on riippuvuutta aiheuttava tuote, joka aiheuttaa yli puolen miljoonan ihmisen kuoleman yhteisössä vuosittain. Samalla vältetään se, että nuoret aloittavat myynninedistämisen vaikutuksesta tupakoinnin jo varhain ja tulevat siitä riippuvaisiksi.(4) Erilaisten julkaisujen, kuten aikakaus- ja sanomalehtien sisämarkkinoilla leviämiseen kohdistuu se huomattava vaara, että niiden vapaa liikkuvuus kohtaa esteitä jäsenvaltioiden niiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten vuoksi, joissa kielletään tupakan mainonta kyseisissä tiedotusvälineissä tai säännellään sitä. Tällaisten tiedotusvälineiden vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi kaikkialla sisämarkkinoilla on tarpeen rajoittaa tupakan mainonta niihin aikakauslehtiin, joita ei ole tarkoitettu suurelle yleisölle, esimerkiksi julkaisuihin, jotka on tarkoitettu yksinomaan tupakka-alan ammattilaisille, sekä julkaisuihin, jotka on painettu ja julkaistu kolmansissa maissa ja joita ei ole ensisijaisesti tarkoitettu yhteisön markkinoille.(5) Tietyntyyppistä vaikutuksiltaan valtioiden rajat ylittävää tupakkatuotteiden sponsorointia koskevista jäsenvaltioiden laeista, asetuksista ja hallinnollisista määräyksistä aiheutuu se huomattava vaara, että kyseessä olevaa toimintaa koskevan kilpailun edellytykset vääristyvät sisämarkkinoilla. Näiden vääristymien poistamiseksi on tarpeen kieltää tällainen sponsorointi vain sellaisissa toiminnoissa tai tapahtumissa, joilla on maiden rajat ylittäviä vaikutuksia ja joita muutoin voitaisiin hyödyntää suoraa mainontaa koskevien rajoitusten kiertämiseen, sääntelemättä pelkästään kansallisella tasolla tapahtuvaa sponsorointia.(6) Tietoyhteiskunnan palveluiden käyttö tupakkatuotteiden mainonnassa on lisääntymässä, kun näiden palveluiden yleinen saatavuus paranee. Nämä palvelut samoin kuin radiolähetykset, joita voidaan lähettää myös tietoyhteiskunnan palveluiden kautta, houkuttelevat erityisesti nuoria kuluttajia ja ovat heidän saatavillaan. Tupakkamainonta näissä välineissä on luonteeltaan valtioiden rajat ylittävää, ja sitä olisi säänneltävä yhteisön tasolla.(7) Tupakkatuotteiden ilmaisjakelua rajoitetaan useissa jäsenvaltioissa, koska siihen liittyy suuri riippuvuuden syntymisen vaara. Ilmaisjakelutapauksia on esiintynyt valtioiden rajat ylittävien sponsoroitujen tapahtumien yhteydessä, ja ne olisi näin ollen kiellettävä.(8) Tupakkatuotteiden mainontaan ja niihin liittyvään sponsorointiin sovellettavista kansainvälisistä standardeista neuvotellaan tupakoinnin rajoittamista koskevan Maailman terveysjärjestön (WHO) puiteyleissopimuksen laatimisen yhteydessä. Näiden neuvotteluiden tavoitteena on luoda sitovat kansainväliset säännöt, jotka täydentävät tähän direktiiviin sisältyviä sääntöjä.(9) Komission olisi laadittava kertomus tämän direktiivin täytäntöönpanosta. Asianomaisissa yhteisön ohjelmissa olisi säädettävä tämän direktiivin kansanterveysvaikutusten seurannasta.(10) Jäsenvaltioiden olisi toteutettava riittävät ja tehokkaat toimenpiteet, jotta ne voivat varmistaa tämän direktiivin nojalla hyväksyttyjen toimenpiteiden täytäntöönpanon valvonnan kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti siten kuin siitä todetaan komission Euroopan parlamentille ja neuvostolle antamassa tiedonannossa seuraamusten merkityksestä yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanossa sisämarkkinoiden alalla ja yhteisön oikeuden yhdenmukaisesta ja tehokkaasta soveltamisesta ja tämän oikeuden rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista sisämarkkinoiden alalla 29 päivänä kesäkuuta 1995 annetussa neuvoston päätöslauselmassa(4). Näihin keinoihin olisi sisällyttävä säännöksiä sellaisten henkilöiden tai organisaatioiden, joilla on asiassa oikeutettu etu, oikeudesta puuttua asiaan tämän direktiivin vastaisten toimintojen lopettamiseksi.(11) Tässä direktiivissä säädetyillä rangaistuksilla ei saisi rajoittaa kansallisen lainsäädännön mukaisten muiden rangaistusten tai oikeuskeinojen soveltamista.(12) Tässä direktiivissä säännellään tupakkatuotteiden mainontaa muissa tiedotusvälineissä kuin televisiossa, eli lehdistössä ja muissa painetuissa julkaisuissa, radiolähetyksissä sekä tietoyhteiskunnan palveluissa. Siinä säännellään myös tupakkayritysten harjoittamaa radio-ohjelmien ja sellaisten tapahtumien tai toimintojen sponsorointia, jotka koskevat useita jäsenvaltioita tai tapahtuvat useassa jäsenvaltiossa tai joilla on muutoin valtioiden rajat ylittäviä vaikutuksia, mukaan lukien tupakkatuotteiden ilmaisjakelu tai niiden alennusmyynti. Muut mainonnan muodot, kuten epäsuora mainonta sekä sellaisten tapahtumien tai toimintojen sponsorointi, joilla ei ole valtioiden rajat ylittäviä vaikutuksia, jäävät tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Jäsenvaltioilla on edelleen toimivalta säännellä perustamissopimusta noudattaen näitä kysymyksiä siten kuin ne pitävät sitä tarpeellisina ihmisten terveyden suojelun kannalta.(13) Ihmisille tarkoitettujen lääkevalmisteiden mainontaa säännellään ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/83/EY(5). Tupakkariippuvuudesta selviytymiseen tarkoitettujen tuotteiden mainonta ei kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan.(14) Tällä direktiivillä ei saisi rajoittaa televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3 päivänä lokakuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY(6) soveltamista. Mainitussa direktiivissä kielletään kaikenlainen savukkeiden ja muiden tupakkatuotteiden televisiomainonta. Direktiivissä 89/552/ETY säädetään, että televisio-ohjelmia eivät saa sponsoroida yritykset, joiden pääasiallisena toimialana on sellaisten savukkeiden tai muiden tupakkatuotteiden valmistus tai myynti taikka sellaisten palveluiden tarjonta, joiden mainonta on kielletty kyseisellä direktiivillä. Myös tupakkatuotteiden teleostoslähetykset on kielletty direktiivissä 89/552/ETY.(15) Mainonnan valtioiden rajat ylittävä luonne tunnustetaan harhaanjohtavaa mainontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 10 päivänä syyskuuta 1984 annetussa neuvoston direktiivissä 84/450/ETY(7). Tupakkatuotteiden valmistamista, esittämismuotoa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 5 päivänä kesäkuuta 2001 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2001/37/EY(8) sisältyy säännöksiä harhaanjohtavien kuvausten käytöstä tupakkatuotteiden pakkausmerkinnöissä, joiden valtioiden rajat ylittävät vaikutukset on myös tunnustettu.(16) Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on asiassa C-376/98, Saksan liittotasavalta v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto, antamallaan tuomiolla(9) kumonnut tupakkatuotteiden mainontaa ja niiden hyväksi tapahtuvaa sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 6 päivänä heinäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/43/EY(10). Viittauksia direktiiviin 98/43/EY olisi sen vuoksi pidettävä viittauksina tähän direktiiviin.(17) Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti on sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan perustavoitteen toteuttamiseksi välttämätöntä ja aiheellista säätää tupakkatuotteiden mainonnasta ja sponsoroinnista. Perustamissopimuksen 5 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen aiottujen tavoitteiden saavuttamiseksi.(18) Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja siinä otetaan huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet. Tämän direktiivin tarkoituksena on erityisesti varmistaa, että perusoikeutena pidettävää ilmaisunvapautta täysin kunnioitetaan,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTarkoitus ja soveltamisala1. Tämän direktiivin tarkoituksena on lähentää jäsenvaltioiden lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, jotka koskevat tupakkatuotteiden mainontaa ja myynninedistämistä:a) lehdistössä ja muissa painetuissa julkaisuissa;b) radiolähetyksissä;c) tietoyhteiskunnan palveluissa; jad) tupakkatuotteisiin liittyvällä sponsoroinnilla, mukaan lukien tupakkatuotteiden ilmaisjakelu.2. Tämän direktiivin tarkoituksena on varmistaa kyseisten tiedotusvälineiden ja niihin liittyvien palveluiden vapaa liikkuvuus ja poistaa sisämarkkinoiden toimintaa haittaavia esteitä.2 artiklaMääritelmätTässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "tupakkatuotteilla" kaikkia tupakasta kokonaan tai osittain valmistettuja poltettavaksi, nuuskattavaksi, imeskeltäväksi tai pureskeltavaksi tarkoitettuja tuotteita;b) "mainonnalla" kaikenlaista kaupallista viestintää, jonka tavoitteena taikka suorana tai epäsuorana vaikutuksena on tupakkatuotteen myynnin edistäminen;c) "sponsoroinnilla" kaikkea sellaista julkista tai yksityistä tapahtumalle, toiminnalle tai henkilölle annettavaa tukea, jonka tavoitteena taikka suorana tai epäsuorana vaikutuksena on tupakkatuotteen myynnin edistäminen;d) "tietoyhteiskunnan palveluilla" teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY(11) 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja palveluita.3 artiklaPainetuissa tiedotusvälineissä ja tietoyhteiskunnan palveluissa tapahtuva mainonta1. Tupakkatuotteiden mainonnan lehdistössä ja muissa painetuissa julkaisuissa on rajoituttava toisaalta julkaisuihin, jotka on tarkoitettu yksinomaan tupakka-alan ammattilaisille ja toisaalta julkaisuihin, jotka on painettu ja julkaistu kolmansissa maissa, jos näitä julkaisuja ei ole ensisijaisesti suunnattu yhteisön markkinoille.Muu tupakkatuotteiden mainonta lehdistössä ja muissa painetuissa julkaisuissa on kielletty.2. Mainonta, joka ei ole sallittua lehdistössä ja muissa painetuissa julkaisuissa, ei ole sallittua tietoyhteiskunnan palveluissa.4 artiklaRadiomainonta ja sponsorointi1. Kaikenlainen tupakkatuotteiden radiomainonta on kielletty.2. Radio-ohjelmia eivät saa sponsoroida yritykset, joiden pääasiallisena toimintana on tupakkatuotteiden valmistus tai myynti.5 artiklaTapahtumien sponsorointi1. Sellaisten tapahtumien tai toimintojen sponsorointi, joihin liittyy useampia jäsenvaltioita tai jotka tapahtuvat useassa jäsenvaltiossa tai joilla on muutoin valtioiden rajat ylittäviä vaikutuksia, on kielletty.2. Kaikenlainen 1 kohdassa tarkoitettujen sponsoroitujen tapahtumien yhteydessä tapahtuva tupakkatuotteiden ilmaisjakelu, jonka tarkoituksena taikka suorana tai epäsuorana vaikutuksena on tupakkatuotteiden myynnin edistäminen, on kielletty.6 artiklaKertomusKomissio antaa Euroopan parlamentille, neuvostolle sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta viimeistään 20 päivänä kesäkuuta 2008 ja sen jälkeen kahden vuoden välein. Kertomukseen liitetään direktiivin muuttamista koskevat ehdotukset, joita komissio pitää tarpeellisina.7 artiklaSeuraamukset ja täytäntöönpanoJäsenvaltioiden on säädettävä tämän direktiivin nojalla annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niitä sovelletaan. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on annettava nämä säädökset komissiolle tiedoksi viimeistään 10 artiklassa säädettynä ajankohtana ja niiden on ilmoitettava sille viipymättä säädöksiä koskevat myöhemmät muutokset.Näihin säädöksiin on sisällyttävä säännöksiä sen varmistamiseksi, että henkilöillä tai organisaatioilla, joilla on jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti oikeutettua etua direktiivin vastaisen mainonnan, sponsoroinnin tai muun menettelyn lopettamisesta, voivat ryhtyä oikeustoimiin tällaista mainontaa tai sponsorointia vastaan tai ilmoittaa tällaisesta mainonnasta tai sponsoroinnista hallinnolliselle elimelle, jolla on toimivalta joko tehdä päätös valituksen johdosta tai ryhtyä asianmukaisiin oikeustoimiin.8 artiklaTuotteiden ja palveluiden vapaa liikkuvuusJäsenvaltiot eivät saa kieltää tai rajoittaa tämän direktiivin mukaisten tuotteiden tai palveluiden vapaata liikkuvuutta.9 artiklaViittaukset direktiiviin 98/43/EYViittauksia kumottuun direktiiviin 98/43/EY pidetään viittauksina tähän direktiiviin.10 artiklaTäytäntöönpano1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2005. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.11 artiklaVoimaantuloTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.12 artiklaOsoitusTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 26 päivänä toukokuuta 2003.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesP. CoxNeuvoston puolestaPuheenjohtajaG. Drys(1) EYVL C 270 E, 25.9.2001, s. 97.(2) EYVL C 36, 8.2.2002, s. 104.(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 20. marraskuuta 2002 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 27. maaliskuuta 2003.(4) EYVL C 188, 22.7.1995, s. 1.(5) EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67.(6) EYVL L 298, 17.10.1989, s. 23, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/36/EY (EYVL L 202, 30.7.1997, s. 60).(7) EYVL L 250, 19.9.1984, s. 17, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/55/EY (EYVL L 290, 23.10.1997, s. 18).(8) EYVL L 194, 18.7.2001, s. 26.(9) Kok. 2000, s. I-8419.(10) EYVL L 213, 30.7.1998, s. 9.(11) EYVL L 204, 21.7.1998, s. 37, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/48/EY (EYVL L 217, 5.8.1998, s. 18).


Avis juridique important

|

32003L0036

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/36/EY, annettu 26 päivänä toukokuuta 2003, tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdennenkymmenennenviidennen kerran (syöpää tai perimän muutoksia aiheuttaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltavat aineet — c/m/r) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 156 , 25/06/2003 s. 0026 - 0030

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/36/EY,annettu 26 päivänä toukokuuta 2003,tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdennenkymmenennenviidennen kerran (syöpää tai perimän muutoksia aiheuttaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltavat aineet - c/m/r)(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3),sekä katsovat seuraavaa:(1) Neuvoston direktiivissä 76/769/ETY(4) säädetään tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksista.(2) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet sisältyvät syöväntorjunnan toimintaohjelman hyväksymisestä kansanterveyden alalla vuosiksi 1996-2000 29 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 646/96/EY(5) esitettyyn toimintaohjelmaan.(3) Terveyden suojelun ja kuluttajien turvallisuuden parantamiseksi syöpää tai perimän muutoksia aiheuttaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltuja aineita sekä kyseisiä aineita sisältäviä valmisteita ei saa saattaa markkinoille yleisön saataville.(4) Direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta neljännentoista kerran 20 päivänä joulukuuta 1994 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 94/60/EY(6) vahvistetaan direktiivin 76/769/ETY liitteessä I oleviin 29, 30 ja 31 kohtaan liittyvässä lisäyksessä luettelo syöpää tai perimän muutoksia aiheuttaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltavista, ryhmään 1 tai 2 kuuluvista aineista. Näitä aineita ja niitä sisältäviä valmisteita ei saisi saattaa markkinoille suuren yleisön käyttöön.(5) Direktiivin 94/60/EY mukaan kyseistä luetteloa täydennetään hyvin pian sen jälkeen, kun vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetussa neuvoston direktiivissä 67/548/ETY(7) olevan liitteen I, joka sisältää luettelon syöpää tai perimän muutoksia aiheuttavista tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltavista, ryhmään 1 tai 2 kuuluvista aineista, mukauttaminen tekniikan kehitykseen on julkaistu.(6) Neuvoston direktiivin 67/548/ETY ja erityisesti sen liitteen I mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kahdennenkymmenennenkahdeksannen kerran annetussa komission direktiivissä 2001/59/EY(8) luetellaan kaksi ainetta, jotka on äskettäin luokiteltu syöpää aiheuttaviksi, ryhmään 1 kuuluviksi aineiksi, yhdeksäntoista ainetta, jotka on äskettäin luokiteltu syöpää aiheuttaviksi, ryhmään 2 kuuluviksi aineiksi, viisi ainetta, jotka on äskettäin luokiteltu perimän muutoksia aiheuttavaksi, ryhmään 2 kuuluviksi aineiksi, yksi aine, joka on äskettäin luokiteltu lisääntymiselle vaaralliseksi, ryhmään 1 kuuluvaksi aineeksi ja kuusitoista ainetta, jotka on äskettäin luokiteltu lisääntymiselle vaaralliseksi, ryhmään 2 kuuluviksi aineiksi.(7) Nämä aineet olisi lisättävä direktiivin 76/769/ETY liitteen I lisäyksessä olevaan luetteloon.(8) Direktiivissä 2001/59/EY syöpää tai perimän muutoksia aiheuttaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi, ryhmään 1 tai 2 kuuluviksi äskettäin luokiteltujen aineiden riskit ja hyödyt on otettu huomioon.(9) Tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta niiden yhteisön säännösten soveltamista, joilla vahvistetaan työntekijöiden suojelun vähimmäisvaatimukset. Nämä säännökset sisältyvät toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annettuun neuvoston direktiiviin 89/391/ETY(9) ja siihen perustuviin erityisdirektiiveihin, erityisesti työntekijöiden suojelemisesta syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta 28 päivänä kesäkuuta 1990 annettuun neuvoston direktiiviin 90/394/ETY(10),OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTämän direktiivin liitteessä luetellut aineet lisätään direktiivin 76/769/ETY liitteessä I olevan lisäyksen kohdissa 29, 30 ja 31 lueteltuihin aineisiin. Tämän direktiivin liitteen 1 kohdan c alakohdassa luetellut aineet poistetaan direktiivin 76/769/ETY liitteessä I olevan 29 kohdan luettelosta 2.2 artikla1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 25 päivään kesäkuuta 2004 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 25 päivästä joulukuuta 2004 alkaen.2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 26 päivänä toukokuuta 2003.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesP. CoxNeuvoston puolestaPuheenjohtajaG. Drys(1) EYVL C 126 E, 28.5.2002, s. 398.(2) EYVL C 221, 17.9.2002, s. 8.(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 11. kesäkuuta 2002 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 21. tammikuuta 2003 (EUVL C 64 E, 18.3.2003, s. 6) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 10. huhtikuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(4) EYVL L 262, 27.9.1976, s. 201, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2002/62/EY (EYVL L 183, 12.7.2002, s. 58).(5) EYVL L 95, 16.4.1996, s. 9, päätös kumottu 31.12.2002 päätöksellä 1786/2002/EY (EYVL L 271, 9.10.2002, s. 1).(6) EYVL L 365, 31.12.1994, s. 1.(7) EYVL L 196, 16.8.1967, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2001/59/EY (EYVL L 225, 21.8.2001, s. 1).(8) EYVL L 225, 21.8.2001, s. 1.(9) EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1.(10) EYVL L 196, 26.7.1990, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 1999/38/EY (EYVL L 138, 1.6.1999, s. 66).LIITEMuutetaan direktiivin 76/769/ETY liitteen I lisäystä seuraavasti:1) muutetaan otsakkeen "Kohta 29 - syöpää aiheuttavat aineet" alla olevaa luetteloa seuraavasti:a) lisätään ryhmän 1 luetteloon seuraavat aineet:>TAULUKON PAIKKA>b) lisätään ryhmän 2 luetteloon seuraavat aineet:>TAULUKON PAIKKA>c) poistetaan ryhmän 2 luettelosta seuraavat aineet:>TAULUKON PAIKKA>2) lisätään otsakkeen "Kohta 30 - perimän muutoksia aiheuttavat aineet" alla olevaan ryhmän 2 luetteloon seuraavat aineet:>TAULUKON PAIKKA>3) muutetaan otsakkeen "Kohta 31 - lisääntymiselle vaaralliseksi luokitellut aineet" alla olevaa luetteloa seuraavasti:a) lisätään ryhmän 1 luetteloon seuraavat aineet:>TAULUKON PAIKKA>b) lisätään ryhmän 2 luetteloon seuraavat aineet:>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31988L0627

Neuvoston direktiivi 88/627/ETY, annettu 12 päivänä joulukuuta 1988, tiedoista, jotka on julkistettava, kun huomattava osuus pörssiyhtiöstä on hankittu tai luovutettu

Virallinen lehti nro L 348 , 17/12/1988 s. 0062 - 0065 Suomenk. erityispainos Alue 6 Nide 2 s. 0188  Ruotsink. erityispainos Alue 6 Nide 2 s. 0188

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 12 päivänä joulukuuta 1988,tiedoista, jotka on julkistettava, kun huomattava osuus pörssiyhtiöstä on hankittu tai luovutettu (88/627/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 54 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa (2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),sekä katsoo, ettätiedotuspolitiikka, johon kuuluu riittävien tietojen antaminen arvopaperimarkkinoilla toimivista sijoittajista, on omiaan parantamaan sijoittajansuojaa sekä lisäämään sijoittajien luottamusta arvopaperimarkkinoihin ja siten takaamaan niiden moitteettoman toiminnan,yhtenäistäessään sijoittajansuojaa tällaisen tiedotuspolitiikan yhteensovittaminen yhteisön tasolla edistää todennäköisesti jäsenvaltioiden arvopaperimarkkinoiden yhteenkietoutumista ja siten myös todellisten Euroopan pääomamarkkinoiden luomista,tämän vuoksi sijoittajille tulisi tiedottaa huomattavista omistusosuuksista ja niiden muutoksista sellaisissa yhteisön yhtiöissä, joiden osakkeet ovat yhteisön alueella sijaitsevien tai toimivien arvopaperipörssien virallisella listalla,olisi annettava yhteensovitetut säännöt annettavien tietojen yksityiskohtaisesta sisällöstä ja tiedottamisessa noudatettavasta menettelystä,yhtiöt, joiden osakkeet on otettu viralliselle listalle jossakin yhteisön arvopaperipörssissä, voivat tiedottaa yleisölle muutoksista huomattavissa yhtiön omistusosuuksissa vain, jos näiden osuuksien haltijat ovat ilmoittaneet yhtiölle tällaisista muutoksista, jauseimmissa jäsenvaltioissa ei osuuksien haltijoilla ole tällaista velvollisuutta ja, sikäli kuin tällainen velvollisuus on olemassa, sen soveltamisessa on huomattavia eroja; tämän vuoksi tulisi yhteisön tasolla antaa yhteensovitetut säännöt tästä kysymyksestä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Jäsenvaltioiden on sovellettava tätä direktiiviä luonnollisiin henkilöihin sekä yksityis- ja julkisoikeudellisiin oikeushenkilöihin, jotka joko suoraan tai toisen välityksellä hankkivat tai luovuttavat 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja osuuksia, jos tämä muuttaa äänivaltasuhteita sellaisessa yhtiössä, joka on jäsenvaltion lainsäädännön alainen ja jonka osakkeet ovat yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa sijaitsevan tai toimivan arvopaperipörssin virallisella listalla.2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu huomattava osuus hankitaan tai luovutetaan osakkeisiin oikeuttavien todistuksien avulla, tätä direktiiviä sovelletaan näiden todistusten haltijoihin eikä niiden liikkeeseenlaskijoihin.3. Tätä direktiiviä ei sovelleta yhteissijoitusyrityksen huomattavan osuuden hankintaan tai luovutukseen.4. Korvataan arvopaperien viralliselle pörssilistalle ottamista koskevien vaatimusten yhteensovittamisesta 5 päivänä maaliskuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/279/ETY (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 82/148/ETY (5), liitteessä olevan C luettelon 5 kohdan c alakohta, seuraavasti:"c) Yhtiön on tiedotettava yleisölle merkittävimpien omistussuhteiden rakenteissa (osakkeenomistajat ja osakkeenomistuksen jakautuminen) tietojen edellisen julkistamisen jälkeen tapahtuneista muutoksista heti niiden tultua sen tietoon.Erityisesti tulee yhtiön, johon ei sovelleta tiedoista, jotka on julkistettava, kun huomattava osuus pörssiyhtiöstä on hankittu tai luovutettu, 12 päivänä joulukuuta 1988 annettua neuvoston direktiiviä 88/627/ETY (*), tiedottaa yleisölle yhdeksässä kalenterivuorokaudessa siitä kun se on saanut siitä tiedon, että joku on hankkinut tai luovuttanut osakemäärän, jonka johdosta hänen osuutensa ylittää tai alittaa tuon direktiivin 4 artiklassa tarkoitetun ääniosuusrajan.(*) EYVL N:o L 348, 17.12.1988, s. 62"2 artikla "Osuuden hankkimisella" tarkoitetaan tässä direktiivissä osuuden ostamisen lisäksi jokaista muutakin hankintatapaa sen oikeusperusteesta ja siinä käytetystä menettelystä riippumatta, myös osuuden hankkimista 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla.3 artikla Jäsenvaltiot voivat soveltaa 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin luonnollisiin henkilöihin, oikeushenkilöihin ja yhtiöihin vaatimuksia tai lisävaatimuksia, jotka ovat ankarampia kuin tässä direktiivissä säädetään, jos näitä vaatimuksia sovelletaan yleisesti kaikkiin, jotka hankkivat tai luovuttavat osuuksia, ja kaikkiin yhtiöihin taikka jos niitä sovelletaan kaikkiin niihin edellä mainituista, jotka kuuluvat tiettyyn ryhmään.4 artikla 1. Jos 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö hankkii tai luovuttaa osuuden 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta yhtiöstä ja jos luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön osuus äänimäärästä hankinnan tai luovutuksen johdosta on 10 prosenttia, 20 prosenttia,  , 50 prosenttia tai   taikka ylittää tämän määrän tai vähenee tämän määrän alle, henkilön tai oikeushenkilön on seitsemässä kalenterivuorokaudessa ilmoitettava mainitun hankinnan tai luovutuksen jälkeinen ääniosuutensa yhtiölle sekä samanaikaisesti myös 13 artiklassa tarkoitetulle tai tarkoitetuille toimivaltaiselle viranomaiselle tai toimivaltaisille viranomaisille. Jäsenvaltioiden ei tarvitse soveltaa:- 20 prosentin ja  :n ääniosuusrajoja, jos ne soveltavat ainoastaan yhtä 25 prosentin suuruista ääniosuusrajaa,-  :n ääniosuusrajaa, jos ne soveltavat 75 prosentin ääniosuusrajaa.Seitsemän kalenterivuorokauden määräaika luetaan hetkestä, jona huomattavan osuuden omistaja saa tiedon osakkeiden hankinnasta tai luovutuksesta tai kun tämän olosuhteet huomioon ottaen olisi pitänyt saada siitä tieto.Jäsenvaltiot voivat lisäksi säätää, että yhtiölle on ilmoitettava luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön omistama osuus pääomasta.2. Jäsenvaltioiden on annettava tarvittaessa kansallisessa lainsäädännössään tai sen nojalla tarkemmat säännökset ja määräykset tavasta, jolla 1 kohtaa sovellettaessa huomioon otettava äänioikeus annetaan tiedoksi 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille.5 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että siinä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhtiön ensimmäisessä varsinaisessa yhtiökokouksessa, joka pidetään sen jälkeen kun kolme kuukautta on kulunut tämän direktiivin täytäntöönpanosta kansallisessa lainsäädännössä, jokaisen edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun luonnollisen henkilön ja oikeushenkilön on ilmoitettava yhtiölle sekä samanaikaisesti toimivaltaiselle viranomaiselle tai toimivaltaisille viranomaisille sellainen osuus yhtiön äänimäärästä, joka on 10 prosenttia tai enemmän, sekä tällaisen osuuden todellinen suuruus, jollei tämä henkilö ole jo tehnyt 4 artiklan mukaista ilmoitusta.Kaikista ääniosuuksista, jotka ovat 10 prosenttia tai enemmän, on tiedotettava yleisölle 10 artiklassa säädetyllä tavalla kuukauden kuluessa tästä yhtiökokouksesta.6 artikla Jos 4 artiklassa tarkoitetun huomattavan osuuden hankkinut tai luovuttanut kuuluu sellaiseen yritysryhmään, jonka on direktiivin 83/349/ETY (6) mukaan laadittava konsolidoitu tilinpäätös, sen ei tarvitse tehdä 4 artiklan 1 kohdassa tai 5 artiklassa mainittua ilmoitusta, jos ilmoituksen tekee emoyritys tai, kun emoyritys on itse tytäryritys, tämän emoyritys.7 artikla Sovellettaessa 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan mukaista ilmoitusvelvollisuutta 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön äänimäärään luetaan myös seuraavissa tapauksissa tarkoitettu äänioikeus:- äänioikeus, jota toinen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö hallitsee omissa nimissään tämän luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön lukuun,- tämän luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön määräysvallassa olevalla yrityksellä oleva äänioikeus,- toisen henkilön äänioikeus, jos tämä luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö ja tämä toinen henkilö ovat tehneet kirjallisen sopimuksen, joka velvoittaa osapuolet käyttämään äänioikeuttaan yhteisymmärryksessä ja näin soveltamaan kyseisen yrityksen johtamisessa pitkäaikaista yhteistä toimintatapaa,- äänioikeus, jonka tämä luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö taikka sen määräysvallassa oleva yritys on kirjallisen sopimuksen mukaisesti luovuttanut väliaikaisesti vastiketta vastaan toiselle,- tämän luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön sellaisten osakkeiden äänioikeus, jotka on annettu vakuudeksi, jollei äänioikeus kuulu vakuudenhaltijalle ja jollei tämä ilmoita itse käyttävänsä sitä; viimeksi mainitussa tapauksessa sitä pidetään jälkimmäisen äänioikeutena,- sellaisten osakkeiden äänioikeus, joihin tällä luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on käyttöoikeus,- äänioikeus, jonka tämä tai muu edellisissä luetelmakohdissa tarkoitettu luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi yksipuolisella toimella hankkia kirjallisen sopimuksen perusteella; tällöin on 4 artiklan 1 kohdassa mainittu ilmoitus tehtävä sopimuksen tekopäivänä,- tämän luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön haltuun talletettujen osakkeiden äänioikeus, jota tämä voi käyttää harkintansa mukaan sen takia, että omistajat eivät ole antaneet tarkempia ohjeita äänioikeuden käyttämisestä.Jos luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi käyttää edellisen alakohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitetulla tavalla äänioikeutta yhtiössä ja jos tämän äänioikeuden määrä yhteensä yhdessä tämän henkilön muun äänioikeuden kanssa on yhtä suuri tai suurempi kuin jokin 4 artiklan 1 kohdassa mainituista ääniosuusrajoista, jäsenvaltiot voivat 4 artiklan 1 kohdasta poiketen säätää, että tämä luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on tällöin velvollinen ainoastaan ilmoittamaan siitä asianomaiselle yhtiölle viimeistään 21 kalenterivuorokautta ennen yhtiön yhtiökokousta.8 artikla 1. "Määräysvallassa olevalla yrityksellä" tarkoitetaan tässä direktiivissä kaikkia sellaisia yrityksiä, joissa luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö:a) omistaa enemmistön osakkeenomistajien tai jäsenten äänioikeudesta; taib) on oikeutettu asettamaan tai erottamaan hallinto-, johto-, tai valvontaelinten jäsenten enemmistön ja samalla on itse yrityksen osakkeenomistaja tai jäsen; taic) on osakkeenomistaja tai jäsen ja käyttää yksin yrityksen osakkeenomistajien tai jäsenten äänimäärän enemmistöä yrityksen muiden osakkeenomistajien tai jäsenten kanssa tehdyn sopimuksen perusteella.2. Sovellettaessa 1 kohtaa pidetään emoyrityksellä olevana äänestämistä, asettamista ja erottamista koskevana oikeutena myös sen määräysvallassa olevilla yrityksillä olevia tällaisia oikeuksia sekä sellaisten luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden oikeuksia, jotka toimivat omissa nimissään mutta emoyrityksen tai sen määräysvallassa olevan yrityksen lukuun.9 artikla 1. Toimivaltaiset viranomaiset voivat vapauttaa 4 artiklassa tarkoitetun huomattavan osuuden hankkineen tai luovuttaneen ammattimaisen arvopaperikauppiaan 4 artiklan 1 kohdassa säädetystä ilmoitusvelvollisuudesta, jos se hankkii tai luovuttaa osuuden arvopaperikauppiaana ja jos se ei käytä osakkeiden hankintaa kyseisen yhtiön johtamiseen vaikuttamiseksi.2. Toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava, että 1 kohdassa tarkoitetut ammattimaiset arvopaperikauppiaat ovat jäsenvaltiossa sijaitsevan tai toimivan arvopaperipörssin jäseniä taikka 12 artiklassa tarkoitetun toimivaltaisen viranomaisen hyväksymiä tai valvonnassa.10 artikla 1. Yhtiön, joka on saanut 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen, on puolestaan niin pian kuin mahdollista ja viimeistään yhdeksän kalenterivuorokauden kuluttua ilmoituksen saamisesta tiedotettava siitä yleisölle kaikissa niissä jäsenvaltioissa, joissa sen osakkeita on otettu arvopaperipörssin viralliselle listalle.Jäsenvaltio voi säätää, että ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun tiedoksiannon suorittaa asianomaisen yhtiön sijasta toimivaltainen viranomainen, mahdollisesti yhteistyössä yhtiön kanssa.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu tiedoksianto on julkaistava yhdessä tai useammassa asianomaisessa jäsenvaltiossa tai asianomaisissa jäsenvaltioissa ilmestyvässä valtakunnallisessa tai laajalevikkisessä sanomalehdessä taikka annettava yleisön saataville joko kirjallisena paikassa, jonka sijainti ilmoitetaan yhdessä tai useammassa asianomaisessa jäsenvaltiossa tai asianomaisissa jäsenvaltioissa ilmestyvässä valtakunnallisessa tai laajalevikkisessä sanomalehdessä, tai muulla siihen rinnastettavalla toimivaltaisten viranomaisten hyväksymällä tavalla.Tiedoksianto on julkaistava virallisilla kielillä tai yhdellä virallisista kielistä taikka jollakin muulla kielellä edellyttäen, että kyseisessä jäsenvaltiossa virallinen kieli on tai viralliset kielet ovat taikka tämä muu kieli on yleisesti käytössä rahoitusalalla ja toimivaltaisten viranomaisten hyväksymä.11 artikla Toimivaltaiset viranomaiset voivat poikkeuksellisesti vapauttaa 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut yhtiöt 10 artiklassa säädetystä tiedoksiantovelvollisuudesta, jos ne katsovat, että tällaisen tiedon ilmaiseminen olisi vastoin yleistä etua tai aiheuttaisi vakavaa haittaa kyseisille yhtiöille; viimeksi mainitussa tapauksessa saadaan tiedot jättää antamatta vain sillä edellytyksellä, että se ei ole omiaan johtamaan yleisöä harhaan kyseisten arvopapereiden arviointiin ratkaisevasti vaikuttavien tosiasioiden ja olosuhteiden suhteen.12 artikla 1. Jäsenvaltioiden on nimettävä toimivaltainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset ja ilmoitettava tästä sekä niiden välisestä mahdollisesta tehtävienjaosta komissiolle.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että toimivaltaisilla viranomaisilla on riittävät toimivaltuudet tehtäviensä hoitamiseksi.3. Toimivaltaisten viranomaisten on huolehdittava tehtäviensä suorittamiseksi tarpeellisesta keskinäisestä yhteistoiminnasta ja luovutettava toisilleen kaikki tätä varten tarpeelliset tiedot.13 artikla Tämän direktiivin tarkoittamia toimivaltaisia viranomaisia ovat sen jäsenvaltion viranomaiset, jonka lainsäädännön alainen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yhtiö on.14 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että jokainen, joka on tai on ollut toimivaltaisen viranomaisen palveluksessa, on salassapitovelvollinen. Tällä tarkoitetaan sitä, että näissä tehtävissä saatuja luottamuksellisia tietoja ei saa ilmaista toiselle henkilölle eikä viranomaiselle, ellei laissa toisin säädetä.2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei kuitenkaan estä eri jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia luovuttamasta toisilleen tietoja tämän direktiivin mukaisesti. Näin luovutettuja tietoja koskee salassapitovelvollisuus, jota sovelletaan tiedot vastaanottavien toimivaltaisten viranomaisten palveluksessa oleviin tai olleisiin henkilöihin.3. Toimivaltainen viranomainen, joka ottaa vastaan luottamuksellisia tietoja 2 kohdan mukaisesti, saa käyttää niitä vain tehtäviensä hoitamisessa.15 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä aiheellisista seuraamuksista sen varalta, että 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut henkilöt tai oikeushenkilöt ja yhtiöt eivät noudata tämän direktiivin säännöksiä.16 artikla 1. Yhteyskomitean, joka on perustettu direktiivin 79/279/ETY 20 artiklalla, tehtävänä on myös:a) käydä säännöllisiä keskusteluja niistä tämän direktiivin soveltamiseen liittyvistä käytännön ongelmista, joiden osalta sitä pidetään hyödyllisenä;b) helpottaa jäsenvaltioiden välisiä keskusteluja niistä ankarammista vaatimuksista tai lisävaatimuksista, joita ne voivat 3 artiklan mukaisesti soveltaa, jotta kaikkien jäsenvaltioiden vaatimukset voidaan sovittaa yhteen perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan mukaisesti;c) neuvoa tarvittaessa komissiota tähän direktiiviin tehtävistä lisäyksistä tai muutoksista.17 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet 1 päivään tammikuuta 1991 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset komissiolle.18 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 12 päivänä joulukuuta 1988.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaP. ROUMELIOTIS(1) EYVL N:o C 351, 31.12.1985, s. 35 jaEYVL N:o C 255, 25.9.1987, s. 6(2) EYVL N:o C 125, 11.5.1987, s. 144 jaEYVL N:o C 309, 5.12.1988(3) EYVL N:o C 263, 20.10.1986, s. 1(4) EYVL N:o L 66, 16.3.1979, s. 21(5) EYVL N:o L 62, 5.3.1982, s. 22(6) EYVL N:o L 193, 18.7.1983, s. 1


Avis juridique important

|

32001L0097

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/97/EY, annettu 4 päivänä joulukuuta 2001, rahoitusjärjestelmien rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/308/ETY muuttamisesta - Komission lausuma

Virallinen lehti nro L 344 , 28/12/2001 s. 0076 - 0082

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/97/EY,annettu 4 päivänä joulukuuta 2001,rahoitusjärjestelmien rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/308/ETY muuttamisestaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 47 artiklan 2 kohdan ensimmäisen ja kolmannen virkkeen sekä 95 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),noudattavat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3), ja ottavat huomioon sovittelukomitean 18 päivänä syyskuuta 2001 hyväksymän yhteisen tekstin,sekä katsovat seuraavaa:(1) Direktiivi 91/308/ETY(4), jäljempänä "direktiivi", joka on tärkeimpiä kansainvälisiä välineitä rahanpesun torjunnassa, olisi saatettava ajan tasalle komission päätelmien sekä Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden esittämien toiveiden mukaisesti. Näin direktiivi vastaisi tämän alan parasta kansainvälistä käytäntöä ja lisäksi asettaisi edelleenkin korkeatasoiset vaatimukset rahoitusalan ja muiden rahanpesulle alttiiden toimintojen suojaamiseksi rikoksen tuottaman hyödyn haitallisilta vaikutuksilta.(2) Palvelukaupan yleissopimuksen (GATS) mukaan jäsenvaltiot voivat toteuttaa toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen julkisen moraalin suojelemiseksi, sekä varotoimenpiteitä muun muassa rahoitusjärjestelmän vakauden ja koskemattomuuden turvaamiseksi. Näillä toimenpiteillä ei tulisi asettaa rajoituksia, jotka eivät ole tarpeen kyseisten tavoitteiden saavuttamiseksi.(3) Direktiivissä ei todeta selvästi, minkä jäsenvaltion viranomaisille niiden luotto- ja rahoituslaitosten sivuliikkeiden, joiden pääkonttori on toisessa jäsenvaltiossa, olisi ilmoitettava epäilyttävistä liiketoimista, eikä sitä, minkä jäsenvaltion viranomaisten tehtävänä on valvoa, että tällaiset sivuliikkeet noudattavat direktiiviä. Sen jäsenvaltion viranomaisille, jossa sivukonttori sijaitsee, olisi ilmoitettava epäilyttävistä liiketoimista, ja näiden viranomaisten on täytettävä edellä mainitut velvollisuudet.(4) Tästä vastuun jakamisesta olisi säädettävä selvästi direktiivissä muuttamalla "luottolaitoksen" ja "rahoituslaitoksen" määritelmää.(5) Euroopan parlamentti on ilmaissut huolensa siitä, että valuutanvaihtotoimistojen ja valuutansiirtotoimistojen toiminta ovat alttiita rahanpesulle. Tällaisen toiminnan tulisi jo kuulua direktiivin soveltamisalaan. Epävarmuuden poistamiseksi tältä osin direktiivissä olisi selvästi vahvistettava, että tällainen toiminta kuuluu sen soveltamisalaan.(6) Sen varmistamiseksi, että rahoitusala kuuluisi mahdollisimman kattavasti direktiivin soveltamisalaan, olisi myös selvennettävä, että direktiiviä sovelletaan sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla 10 päivänä toukokuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/22/ETY(5) tarkoitettujen sijoituspalveluyritysten toimintaan.(7) Direktiivillä jäsenvaltiot velvoitetaan vain torjumaan huumausainerikosten tuottaman hyödyn pesua. Viime vuosina rahanpesun määritelmää on pyritty laajentamaan siten, että se kattaa laajemman joukon esirikoksia tai rahanpesun taustalla olevia rikoksia, mikä käy ilmi esimerkiksi rahanpesun torjuntaa johtavan rahoitusalan kansainvälisen rahanpesutyöryhmän (Financial Action Task Force, FATF) 40 suosituksen tarkistuksesta vuonna 1996.(8) Esirikosten joukon laajentaminen helpottaa epäilyttävien liiketoimien ilmoittamista ja tämän alan kansainvälistä yhteistyötä. Siksi direktiivi olisi saatettava tältä osin ajan tasalle.(9) Rahanpesua, rikoksentekovälineiden ja rikoksen tuottaman hyödyn tunnistamista, jäljittämistä, jäädyttämistä, takavarikoimista ja menetetyksi tuomitsemista koskevassa yhteisessä toiminnassa 98/699/YOS 3 päivältä joulukuuta 1998(6), jäsenvaltiot sitoutuivat tekemään kaikista yhteisessä toiminnassa määritellyistä törkeistä rikoksista rahanpesun kriminalisoinnin edellyttämiä esirikoksia.(10) Etenkin järjestäytyneen rikollisuuden torjunta liittyy läheisesti rahanpesun estämiseen. Näin ollen esirikoksia koskevaa luetteloa olisi mukautettava tämän mukaisesti.(11) Direktiivissä säädetään velvoitteista, jotka koskevat erityisesti ilmoittamista epäilyttävistä liiketoimista. Olisi tarkoituksenmukaisempaa ja järjestäytynyttä rikollisuutta koskevan korkean tason työryhmän toimintasuunnitelman(7) hengen mukaista, että direktiivissä säädettyä rahanpesukieltoa laajennettaisiin.(12) Neuvosto hyväksyi 21 päivänä joulukuuta 1998 yhteisen toiminnan 98/733/YOS(8), jolla rikollisjärjestöön kuuluminen kriminalisoitiin Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Tämä yhteinen toiminta heijastaa jäsenvaltioiden yhteistä näkemystä tällä alalla tarvittavan yhteisen lähestymistavan tarpeesta.(13) Kuten direktiivissä edellytetään, jokaisessa jäsenvaltiossa rahoitusala ja erityisesti luottolaitokset tekevät ilmoituksia epäilyttävistä liiketoimista. On osoittautunut, että rahoitusalan valvonnan tiukentuminen on pakottanut rahan pesijät etsimään vaihtoehtoisia menetelmiä rikoksen tuottaman hyödyn alkuperän salaamiseksi.(14) Rahanpesu on suuntautumassa yhä enemmän rahoitusalan ulkopuoliseen liiketoimintaan. Tämän vahvistavat myös rahoitusalan rahanpesutyöryhmän rahanpesun tekniikoista ja toimintatavoista tekemät tutkimukset.(15) Direktiivin velvoitteet, jotka koskevat asiakkaan henkilöllisyyden todentamista, rekisterien ylläpitoa ja epäilyttävistä liiketoimista ilmoittamista, olisi ulotettava koskemaan rajoitettua joukkoa toimintoja ja ammatteja, joiden on osoitettu olevan alttiita rahanpesulle.(16) Direktiivin säännöksiä olisi sovellettava jäsenvaltioiden määrittelemiin notaareihin ja itsenäisiin lakimiesammattien harjoittajiin heidän hoitaessaan rahoitus- tai yritystoimintaan liittyviä liiketoimia, mukaan luettuna veroneuvonta, joihin liittyy suurin riski siitä, että mainittujen lakimiesammattien harjoittajien palveluja käytetään väärin rikollisen toiminnan tuottaman hyödyn pesemiseksi.(17) Jos oikeudellisesti tunnustetun ja valvotun itsenäisen lakimiesammatin harjoittajat, kuten lakimiehet, jotka antavat lainopillista neuvontaa, selvittävät asiakkaan oikeudellista asemaa tai edustavat asiakasta oikeudenkäynneissä, ei olisi asianmukaista, että nämä lakimiesammatin harjoittajat tämän direktiivin mukaan velvoitettaisiin tämän toiminnan osalta ilmoittamaan rahanpesua koskevista epäilyksistään. Ne tiedot, jotka on saatu ennen oikeuskäsittelyä, sen aikana tai sen jälkeen taikka selvitettäessä asiakkaalle hänen oikeudellista asemaansa, on jätettävä ilmoittamisvelvollisuuden ulkopuolelle. Näin ollen lainopillinen neuvonta kuuluu edelleen salassapitovelvollisuuden piiriin, jollei oikeudellinen avustaja ole osallisena rahanpesutoiminnassa, jollei lainopillista neuvontaa ole annettu rahanpesutarkoituksiin tai jollei lakimies tiedä, että hänen asiakkaansa hakee lainopillista neuvontaa rahanpesutarkoituksiin.(18) Kaikkien tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien ammattien harjoittajien tarjoamia suoraan verrattavissa olevia palveluja on kohdeltava samalla tavoin. Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä Euroopan yleissopimuksessa ja Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa määrättyjen oikeuksien turvaamiseksi eivät sellaiset tiedot, jotka tilintarkastajat, ulkopuoliset kirjanpitäjät ja veroneuvojat, jotka joissakin jäsenvaltioissa voivat puolustaa tai edustaa asiakasta oikeuskäsittelyssä tai selvittää asiakkaan oikeudellista asemaa, saavat näitä tehtäviä suorittaessaan, saisi kuulua direktiivin mukaisen ilmoittamisvelvollisuuden piiriin.(19) Direktiivissä viitataan toisaalta "rahanpesun vastustamisesta vastuussa oleviin viranomaisiin", joille epäilyttävistä liiketoimista on ilmoitettava, ja toisaalta viranomaisiin, joilla lain tai asetuksen nojalla on valtuudet valvoa kaikkien sellaisten laitosten tai henkilöiden toimintaa, joihin sovelletaan tämän direktiivin säännöksiä ("toimivaltaiset viranomaiset"). Lähtökohtana on, että direktiivillä ei velvoiteta jäsenvaltioita perustamaan tällaisia "toimivaltaisia viranomaisia", jos niitä ei ole olemassa, ja että asianajajaliitot ja itsenäisten ammattien harjoittajien muut itsesääntelyelimet eivät sisälly "toimivaltaisten viranomaisten" määritelmään.(20) Jotta notaarien ja itsenäisten lakimiesammattien harjoittajien velvollisuus asiakkaitaan koskevaan vaitioloon otettaisiin asianmukaisesti huomioon, jäsenvaltioiden olisi saatava nimetä asianajajaliitto tai muu itsenäisten ammattien harjoittajien itsesääntelyelin elimeksi, joille näiden ammattien harjoittajat voivat toimittaa ilmoitukset mahdollisista rahanpesutapauksista. Jäsenvaltioiden tehtävänä on määritellä tällaisten ilmoitusten käsittelyä ja niiden toimittamista mahdollisesti edelleen "rahanpesun vastustamisesta vastuussa oleville viranomaisille" koskevat säännöt, sekä yleensä asianajajaliittojen tai ammatillisten elinten ja näiden viranomaisten välisen asianmukaiset yhteistyön muodot,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 91/308/ETY seuraavasti:1) Korvataan 1 artikla seuraavasti: " 1 artiklaTässä direktiivissä tarkoitetaan:A) 'luottolaitoksella' direktiivin 2000/12/EY(9) 1 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa määriteltyjä luottolaitoksia, mukaan lukien kyseisen direktiivin 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut sellaisten luottolaitosten yhteisössä sijaitsevat sivukonttorit, joiden kotipaikka on yhteisön alueella tai sen ulkopuolella;B) 'rahoituslaitoksella'1) yritystä, joka ei ole luottolaitos ja jonka pääasiallisena toimintana on yhden tai useamman direktiivin 2000/12/EY liitteessä I olevan luettelon 2-12 ja 14 kohtaan sisältyvän toiminnan harjoittaminen. Näihin sisältyy valuutanvaihtotoimistojen ja valuutansiirtotoimistojen toiminta;2) vakuutusyritystä, joka on saanut toimiluvan direktiivin 79/267/ETY(10) mukaisesti, siltä osin kuin se harjoittaa kyseisen direktiivin soveltamisalaan kuuluvaa toimintaa;3) direktiivin 93/22/ETY(11) 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sijoituspalveluyritystä;4) yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavaa yritystä, joka pitää osuuksiaan tai osakkeitaan kaupan.Tämä rahoituslaitoksen määritelmä kattaa sellaisten rahoituslaitosten yhteisön alueella sijaitsevat sivukonttorit, joiden kotipaikat ovat yhteisön alueella tai sen ulkopuolella;C) 'rahanpesulla' seuraavaa toimintaa, jos sitä harjoitetaan tahallisesti:- varojen muuntaminen tai siirtäminen tietoisena siitä, että ne on saatu rikollisesta toiminnasta tai osallisuudesta tällaiseen toimintaan, tarkoituksena salata tai peittää niiden laiton alkuperä tai auttaa tällaisen toiminnan harjoittamiseen osallistuvaa henkilöä välttämään toimintansa oikeudellisia seuraamuksia;- varojen todellisen luonteen, alkuperän, sijainnin, niitä koskevien määräämistoimien, liikkeiden taikka niiden todellisen omistajan tai niitä koskevien oikeuksien salaaminen tai peittely tietoisena siitä, että kyseiset varat on saatu rikollisesta toiminnasta tai osallisuudesta tällaiseen toimintaan;- varojen hankkiminen, hallussa pitäminen tai käyttö tietoisena niiden vastaanottohetkellä siitä, että ne on saatu rikollisesta toiminnasta tai osallisuudesta tällaiseen toimintaan;- osallisuus edellä olevissa luetelmakohdissa tarkoitettuihin toimiin tai yhteenliittyminen niitä varten taikka niitä koskeva yritys, avunanto, yllytys, suosiminen ja neuvominen.Tietoisuus, tahallisuus tai tarkoitus, jota mainittujen toimien tunnusmerkistössä edellytetään, on voitava todeta objektiivisten tosiasiallisten olosuhteiden perusteella.Rahanpesu on kyseessä myös silloin, kun rahanpesun kohteena olevat varat ovat saaneet alkunsa toisen jäsenvaltion alueella tai yhteisön ulkopuolisessa maassa suoritetuista toimista;D) 'varoilla' kaikenlaista varallisuutta kuten esineitä tai aineettomia oikeuksia, irtainta tai kiinteää omaisuutta sekä sellaisia oikeudellisia todistuksia tai asiakirjoja, jotka ovat osoituksena tällaisten varojen omistuksesta tai osuudesta niihin;E) 'rikollisella toiminnalla' kaikenlaista rikollista osallistumista vakavan rikoksen tekoon.Vakavia rikoksia ovat ainakin:- Wienin yleissopimuksen 3 artiklan 1 kappaleen a kohdassa määritellyt rikokset;- yhteisen toiminnan 98/733/YOS(12) 1 artiklassa määritelty rikollisjärjestöjen toiminta;- Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta tehdyn yleissopimuksen(13) 1 artiklan 1 kohdassa ja 2 artiklassa tarkoitetut petokset, ainakin törkeät petokset;- lahjonta;- rikokset, jotka voivat tuottaa huomattavaa hyötyä ja joista voi jäsenvaltion rikoslain mukaan seurata ankara vankeusrangaistus.Jäsenvaltioiden on viimeistään 15 päivänä joulukuuta 2004 muutettava tässä luetelmakohdassa säädettyä määritelmää sen mukauttamiseksi yhteisessä toiminnassa 98/699/YOS olevaan vakavien rikosten määritelmään. Neuvosto kehottaa komissiota viimeistään 15 päivänä joulukuuta 2004 esittämään ehdotuksen direktiiviksi tämän direktiivin muuttamiseksi tältä osin.Jäsenvaltiot voivat määritellä muunkin teon tässä direktiivissä tarkoitetuksi rikolliseksi toiminnaksi;F) 'toimivaltaisella viranomaisella' kansallisia viranomaisia, joilla lain tai asetuksen nojalla on valtuudet valvoa laitosten tai henkilöiden toimintaa, joihin tätä direktiiviä sovelletaan."2) Lisätään artikla seuraavasti: " 2 a artiklaJäsenvaltioiden on varmistettava, että tässä direktiivissä säädettyjä velvoitteita sovelletaan seuraaviin laitoksiin:1) edellä 1 artiklan A alakohdassa määritellyt luottolaitokset;2) edellä 1 artiklan B alakohdassa määritellyt rahoituslaitokset;ja seuraaviin oikeushenkilöihin tai luonnollisiin henkilöihin näiden harjoittaessa ammattitoimintaa:3) tilintarkastajat, ulkopuoliset kirjanpitäjät ja veroneuvojat;4) kiinteistönvälittäjät;5) notaarit ja muut itsenäiset lakimiesammattien harjoittajat silloin, kun nämä:a) joko osallistuvat asiakkaansa puolesta seuraavien liiketoimien suunnitteluun tai toteuttamiseen:i) kiinteistöjen tai liiketoimintayksikköjen ostaminen ja myynti;ii) asiakkaan rahavarojen, arvopaperien tai muiden varojen hoitaminen;iii) pankki-, säästö- tai arvo-osuustilien avaaminen tai hoitaminen;iv) yhtiöiden perustamiseksi, johtamiseksi tai yritysten hallinnoimiseksi tarvittavien varojen järjestely;v) säätiöiden, yhtiöiden tai vastaavien yhteisöjen perustaminen, johtaminen tai niiden toiminnasta vastaaminen;b) tai toimivat asiakkaansa puolesta tai lukuun liiketoimissa tai kiinteistökaupoissa;6) arvokkaiden tavaroiden, kuten jalokivien tai jalometallien taikka taide-esineiden välittäjät, ja huutokaupanpitäjät, silloin, kun maksu suoritetaan käteisenä ja rahamäärä on vähintään 15000 euroa;7) kasinot."3) Korvataan direktiivin 3 artikla seuraavasti: " 3 artikla1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että laitokset ja henkilöt, joihin tätä direktiiviä sovelletaan, vaativat asiakkaitaan todistamaan henkilöllisyytensä asianmukaisella asiakirjalla, kun ne aloittavat liikesuhteen, ja, laitosten kyseessä ollessa, erityisesti kun avataan tili tai säästötili taikka tarjotaan säilytyspalveluja.2. Vaatimus henkilöllisyyden todistamisesta koskee myös muita kuin 1 kohdassa tarkoitettuja asiakkaita silloin, kun heidän kanssaan suoritettujen liiketoimien kohteena oleva rahamäärä on vähintään 15000 euroa riippumatta siitä, suoritetaanko liiketoimi yhdellä kertaa tai useina erillisinä, ilmeisesti toisiinsa yhteydessä olevina toimina. Jos rahamäärä ei ole tiedossa ajankohtana, jona liiketoimeen ryhdytään, kyseisen laitoksen tai henkilön on todettava henkilöllisyys heti saatuaan rahamäärän tietoonsa ja todettuaan, että vähimmäismäärä on saavutettu.3. Poiketen siitä, mitä edellisissä kohdissa säädetään, vaatimus henkilöllisyyden todistamisesta ei koske vakuutussopimuksia, joita henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 10 päivänä marraskuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/96/ETY(14) tarkoitetut vakuutusyritykset tekevät tuon direktiivin soveltamisalaan kuuluvan toiminnan yhteydessä, jos kausittaisen vakuutusmaksun tai kausittaisten vakuutusmaksujen vuotuinen määrä ei ole enempää kuin 1000 euroa tai jos yhdellä kertaa suoritettavan vakuutusmaksun määrä ei ole enempää kuin 2500 euroa. Jos kausittaisen vakuutusmaksun tai kausittaisten vakuutusmaksujen vuotuista määrää korotetaan siten, että ne ylittävät 1000 euron vähimmäismäärän, vaaditaan henkilöllisyyden todistamista.4. Jäsenvaltiot voivat säätää, että henkilöllisyyden todistaminen ei ole pakollista sellaisten vakuutussopimusten osalta, jotka liittyvät työsopimukseen tai vakuutetun ammattiin perustuviin eläkejärjestelyihin, edellyttäen, että näihin sopimuksiin ei liity takaisinostolauseketta ja että niitä ei voida käyttää lainan vakuutena.5. Poiketen siitä, mitä edellisissä kohdissa säädetään, kaikkia kasinon asiakkaita on vaadittava todistamaan henkilöllisyytensä kun he ostavat tai myyvät pelimerkkejä vähintään 1000 euron arvosta.6. Valtion valvonnassa olevien kasinojen katsotaan noudattavan kuitenkin tämän direktiivin henkilöllisyyden toteamisvaatimusta, jos ne rekisteröivät ja toteavat asiakkaansa henkilöllisyyden tämän saapuessa kasinolle vaihdettavien pelimerkkien määrästä riippumatta.7. Jos on epäilyksiä siitä, toimivatko edellisissä kohdissa tarkoitetut asiakkaat omaan lukuunsa, tai kun on varmaa, että he eivät toimi omaan lukuunsa, laitosten ja henkilöiden, joihin tätä direktiiviä sovelletaan, on toteutettava kohtuulliset toimenpiteet saadakseen tiedon niiden henkilöiden todellisesta henkilöllisyydestä, joiden puolesta kyseiset asiakkaat toimivat.8. Laitosten ja henkilöiden, joihin tätä direktiiviä sovelletaan, on myös suoritettava tällainen henkilöllisyyden toteaminen aina epäiltäessä rahanpesua, vaikka liiketoimen kohteena oleva rahamäärä jää säädettyjä vähimmäismääriä pienemmäksi.9. Tässä artiklassa säädetty vaatimus henkilöllisyyden todistamisesta ei koske laitoksia ja henkilöitä, joihin tätä direktiiviä sovelletaan, jos asiakas on tässä direktiivissä tarkoitettu luotto- tai rahoituslaitos tai sellaisessa kolmannessa maassa sijaitseva luotto- tai rahoituslaitos, jonka edellyttämät vaatimukset vastaavat asianomaisten jäsenvaltioiden mielestä tässä direktiivissä säädettyjä vaatimuksia.10. Jäsenvaltiot voivat säätää, että 3 ja 4 kohdassa tarkoitettuihin toimiin liittyvät vaatimukset henkilöllisyyden todistamisesta täyttyvät, kun todetaan, että liiketoimeen liittyvä maksu veloitetaan tililtä, joka on 1 kohdan vaatimusten mukaisesti avattu asiakkaan nimiin tässä direktiivissä tarkoitetussa luottolaitoksessa.11. Jäsenvaltioiden on aina huolehdittava, että laitokset ja henkilöt, joihin tätä direktiiviä sovelletaan, toteuttavat asianmukaisia erityistoimenpiteitä, joilla voidaan pienentää rahanpesun riskiä, joka kasvaa, kun ryhdytään liikesuhteeseen tai liiketoimiin sellaisen asiakkaan kanssa, joka ei ole ollut fyysisesti läsnä henkilöllisyyden todistamista varten ('non-face to face operations'). Näillä toimenpiteillä on varmistettava, että asiakkaan henkilöllisyys tulee todetuksi, esimerkiksi vaatimalla kirjallisia lisätodisteita tai lisätoimenpiteitä toimitettujen asiakirjojen tarkastamiseksi ja varmentamiseksi tai sellaisen laitoksen antamia vahvistavia todistuksia, johon tätä direktiiviä sovelletaan, taikka vaatimalla, että ensimmäinen liiketoimeen liittyvä maksusuoritus maksetaan tilille, joka on avattu asiakkaan nimiin sellaisessa luottolaitoksessa, johon tätä direktiiviä sovelletaan. Sisäistä valvontaa koskevissa menettelyissä, joista säädetään 11 artiklan 1 kohdassa, on otettava erityisesti huomioon kyseiset toimenpiteet."4) Korvataan direktiivin 4, 5, 8 ja 10 artiklassa käytetty ilmaisu "luotto- ja rahoituslaitokset" ilmaisulla "laitokset ja henkilöt, joihin tätä direktiiviä sovelletaan".5) Korvataan 6 artikla seuraavasti: " 6 artikla1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että laitokset ja henkilöt, joihin tätä direktiiviä sovelletaan, sekä niiden johtajat ja työntekijät ovat varauksettomasti yhteistyössä rahanpesun vastustamisesta vastuussa olevien viranomaisten kanssaa) ilmoittamalla näille viranomaisille oma-aloitteisesti kaikista seikoista, jotka saattavat viitata rahanpesuun;b) toimittamalla näille viranomaisille niiden pyynnöstä kaikki tarvittavat tiedot sovellettavassa lainsäädännössä säädettyjen menettelyjen mukaisesti.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettava sen jäsenvaltion, jossa tiedot toimittava laitos tai henkilö sijaitsee, niille viranomaisille, jotka ovat vastuussa rahanpesun vastustamisesta. Nämä tiedot toimittaa tavallisesti laitoksen ja henkilöiden 11 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyjen menettelyjen mukaisesti nimeämä henkilö tai nimeämät henkilöt.3. Jäsenvaltiot voivat direktiivin 2 a artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen notaarien ja itsenäisten lakimiesammattien harjoittajien osalta nimetä kyseisen ammattiryhmän asianmukaisen itsesääntelyelimen siksi viranomaiseksi, jolle 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut seikat on ilmoitettava, ja jäsenvaltioiden on tällöin vahvistettava tämän elimen ja rahanpesun vastustamisesta vastuussa olevien viranomaisten väliset sopivat yhteistyömuodot.Jäsenvaltiot eivät ole velvollisia soveltamaan 1 kohdassa säädettyjä velvollisuuksia notaareihin, itsenäisiin lakimiesammatin harjoittajiin, tilintarkastajiin, ulkopuolisiin kirjanpitäjiin ja veroneuvojiin niiden tietojen osalta, joita nämä ovat saaneet joltakin asiakkaaltaan tai jostakin asiakkaastaan selvittäessään asiakkaalleen tämän oikeudellista asemaa tai suorittaessaan kyseistä asiakasta koskevaa puolustus- tai edustamistehtävää oikeuskäsittelyssä tai oikeuskäsittelyyn liittyen mukaan luettuna oikeudenkäynnin käynnistämistä tai oikeudenkäynnin välttämistä koskeva neuvonta, riippumatta siitä saadaanko tai hankitaanko tällaiset tiedot ennen tällaista käsittelyä, sen aikana tai sen jälkeen."6) Korvataan 7 artikla seuraavasti: " 7 artiklaJäsenvaltioiden on huolehdittava, että laitokset ja henkilöt, joihin tätä direktiiviä sovelletaan, eivät toteuta liiketoimia, joiden ne tietävät tai epäilevät liittyvän rahanpesuun, ennen kuin ne ovat ilmoittaneet asiasta 6 artiklassa tarkoitetuille viranomaisille. Nämä viranomaiset voivat kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen edellytysten mukaisesti antaa määräyksen olla toteuttamatta liiketointa. Jos tällaisen liiketoimen epäillään liittyvän rahanpesuun ja jos sen toteuttamatta jättäminen tällä tavoin on mahdotonta tai todennäköisesti vaikeuttaisi yrityksiä jäljittää epäillyn rahanpesujärjestelyn edunsaajia, kyseisten laitosten ja henkilöiden on ilmoitettava viranomaisille asiasta välittömästi liiketoimen jälkeen."7) 8 artiklan nykyisestä tekstistä tulee kyseisen artiklan 1 kohta ja lisätään kohta seuraavasti: "2. Jäsenvaltiot eivät tämän direktiivin nojalla ole velvollisia soveltamaan 1 kohdassa säädettyä velvollisuutta 6 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuihin ammatteihin."8) Korvataan 9 artikla seuraavasti: " 9 artiklaLaitoksen tai henkilön, johon tätä direktiiviä sovelletaan, tai sellaisen laitoksen tai henkilön työntekijän tai johtajan vilpittömässä mielessä rahanpesun vastustamisesta vastuussa oleville viranomaisille tekemä ilmoitus 6 ja 7 artiklassa tarkoitetuista tiedoista ei merkitse sopimukseen eikä lakiin, asetuksiin tai hallinnollisiin määräyksiin perustuvan, tietojen ilmaisemista koskevan rajoituksen rikkomista, eikä laitosta tai henkilöä taikka näiden johtajia tai työntekijöitä voida asettaa minkäänlaiseen vastuuseen tällä perusteella."9) Lisätään 10 artiklaan kohta seuraavasti: "Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että lainsäädännön nojalla toimivaltaiset pörssi-, valuutta- ja rahoitusjohdannaismarkkinoiden valvontaelimet ilmoittavat rahanpesun vastustamisesta vastuussa oleville viranomaisille selville saamansa tiedot, jotka voivat olla todisteena rahanpesusta."10) Korvataan 11 artikla seuraavasti: " 11 artikla1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että laitokset ja henkilöt, joihin tätä direktiiviä sovelletaan,a) ottavat käyttöön riittävät sisäiset tarkastus- ja tiedonantomenettelyt rahanpesuun liittyvien järjestelyjen estämiseksi ja ehkäisemiseksi;b) toteuttavat aiheelliset toimenpiteet tiedottaakseen tämän direktiivin säännöksistä työntekijöilleen. Näihin toimenpiteisiin on sisällyttävä se, että asianomaiset työntekijät osallistuvat erityisiin koulutusohjelmiin, jotka auttavat heitä tunnistamaan rahanpesuun mahdollisesti liittyviä järjestelyjä sekä että heitä opastetaan, miten tällaisissa tapauksissa on toimittava.Jos 2 a artiklan 3-7 kohdan soveltamisalaan kuuluva luonnollinen henkilö harjoittaa ammattitoimintaansa oikeushenkilön työntekijänä, tämän artiklan velvoitteita sovelletaan kyseiseen oikeushenkilöön eikä kyseiseen luonnolliseen henkilöön.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että laitoksilla ja henkilöillä, joihin tätä direktiiviä sovelletaan, on käytettävissään ajantasaista tietoa rahanpesijöiden menetelmistä sekä seikoista, joiden avulla epäilyttävät rahansiirrot voidaan tunnistaa."11) Korvataan 12 artiklassa ilmaisu "1 artiklassa tarkoitetut luotto- ja rahoituslaitokset" ilmaisulla "2 a artiklassa tarkoitetut laitokset ja henkilöt".2 artiklaKolmen vuoden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta komissio tarkastelee direktiivin 91/308/ETY 17 artiklassa säädetyn kertomuksen yhteydessä yksityiskohtaisesti 1 artiklan E alakohdan viidennen luetelmakohdan täytäntöönpanoa, lakimiehiin ja muihin itsenäisiin lakimiesammatin harjoittajiin sovellettavaa erityismenettelyä, asiakkaiden henkilöllisyyden toteamista niiden liiketoimien yhteydessä, joita suoritettaessa asiakas ei ole henkilökohtaisesti läsnä, sekä mahdollisia vaikutuksia sähköiseen kaupankäyntiin.3 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 15 päivänä kesäkuuta 2003. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.4 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.5 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 4 päivänä joulukuuta 2001.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesN. FontaineNeuvoston puolestaPuheenjohtajaD. Reynders(1) EYVL C 177 E, 27.6.2000, s. 14.(2) EYVL C 75, 15.3.2000, s. 22.(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 5. heinäkuuta 2000 (EYVL C 121, 24.4.2001, s. 133), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 30. marraskuuta 2000 (EYVL C 36, 2.2.2001, s. 24), ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 5. huhtikuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Euroopan parlamentin päätös, tehty 13. marraskuuta 2001 ja neuvoston päätös, tehty 19. marraskuuta 2001.(4) EYVL L 166, 28.6.1991, s. 77.(5) EYVL L 141, 11.6.1993, s. 27, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/9/EY (EYVL L 84, 26.3.1997, s. 22).(6) EYVL L 333, 9.12.1998, s. 1.(7) EYVL C 251, 15.8.1997, s. 1.(8) EYVL L 351, 29.12.1998, s. 1.(9) EYVL L 126, 26.5.2000, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2000/28/EY (EYVL L 275, 27.10.2000, s. 37).(10) EYVL L 63, 13.3.1979, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 95/26/EY (EYVL L 168, 18.7.1995, s. 7).(11) EYVL L 141, 11.6.1993, s. 27, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/9/EY (EYVL L 84, 26.3.1997, s. 22).(12) EYVL L 351, 29.12.1998, s. 1.(13) EYVL C 316, 27.11.1995, s. 48.(14) EYVL L 360, 9.12.1992, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/64/EY (EYVL L 290, 17.11.2000, s. 27).Komission lausumaKomissio toistaa sitoutuneensa vuoden 2001 työohjelmassaan esittämään tämän vuoden loppuun mennessä ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi, jonka tarkoituksena on luoda jäsenvaltioiden viranomaisten ja komission välinen yhteistyömekanismi yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi lainvastaiselta toiminnalta (ml. alv-petokset ja rahanpesu). Tämä sitoumus on vahvistettu komission 15. toukokuuta 2001 antamassa tiedonannossa vuosien 2001-2003 toimintasuunnitelmasta yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi ja petosten torjumiseksi(1).(1) KOM(2001) 254 lopullinen: ks. kohtaa 2.2.1.


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/32/EY, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2008 , yhteisön vesipolitiikan puitteista annetun direktiivin 2000/60/EY muuttamisesta komissiolle siirretyn täytäntöönpanovallan osalta

text:
               20.3.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 81/60

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2008/32/EY,
   annettu 11 päivänä maaliskuuta 2008,
   yhteisön vesipolitiikan puitteista annetun direktiivin 2000/60/EY muuttamisesta komissiolle siirretyn täytäntöönpanovallan osalta
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   ovat kuulleet alueiden komiteaa,
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/60/EY (3) säädetään, että tietyistä toimenpiteistä on päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (4) mukaisesti.

               (2)

               Päätöstä 1999/468/EY on muutettu päätöksellä 2006/512/EY, jolla otettiin käyttöön valvonnan käsittävä sääntelymenettely sellaisten laajakantoisten toimenpiteiden hyväksymiseksi, joiden tarkoituksena on muuttaa perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen annetun perussäädöksen muita kuin keskeisiä osia, myös kumoamalla joitakin niistä tai täydentämällä säädöstä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla.

               (3)

               Päätöstä 2006/512/EY koskevan Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission lausuman (5) mukaan valvonnan käsittävän sääntelymenettelyn soveltaminen jo voimassa oleviin perustamissopimuksen 251 artiklan mukaisessa menettelyssä annettuihin säädöksiin edellyttää, että niitä mukautetaan niihin sovellettavia menettelyjä noudattaen.

               (4)

               Komissiolle olisi siirrettävä toimivalta vahvistaa teknisiä eritelmiä ja yhtenäistettyjä menetelmiä sekä mukauttaa eräitä liitteitä. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa direktiivin 2000/60/EY muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

               (5)

               Koska komissio on perustanut direktiivin 2000/60/EY liitteessä V olevassa 1.4.1 kohdassa tarkoitetun interkalibrointiverkon paikkarekisterin päätöksellä 2005/646/EY (6), on tarkoituksenmukaista poistaa viitteet päättyneisiin määräaikoihin.

               (6)

               Direktiivi 2000/60/EY olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti.

               (7)

               Koska direktiiviin 2000/60/EY tällä direktiivillä tehtävät muutokset ovat luonteeltaan teknisiä ja koskevat pelkästään komiteamenettelyä, jäsenvaltioiden ei tarvitse saattaa niitä osaksi kansallista lainsäädäntöään. Sen vuoksi ei ole tarpeen antaa tätä koskevia säännöksiä,

         OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutokset
   Muutetaan direktiivi 2000/60/EY seuraavasti:

               1)

               Korvataan 8 artiklan 3 kohta seuraavasti:
               ”3.   On vahvistettava teknisiä eritelmiä ja veden tilaa koskevia yhtenäistettyjä analysointi- ja seurantamenetelmiä. Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä, hyväksytään 21 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.”

               2)

               Korvataan 20 artikla seuraavasti:
               ”20 artikla
               Direktiivin tekninen mukauttaminen
               1.   Liitteet I ja III sekä liitteessä V oleva 1.3.6 kohta voidaan mukauttaa tieteelliseen ja tekniseen kehitykseen ottaen huomioon 13 artiklassa tarkoitetut ajanjaksot, jotka koskevat vesipiirin hoitosuunnitelmien tarkistamista ja ajantasaistamista. Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, hyväksytään 21 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.
               Komissio voi tarvittaessa antaa 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen ohjeita liitteiden II ja V täytäntöönpanemiseksi.
               2.   Edellä olevan 1 kohdan soveltamiseksi tarvittavista, tietojen siirtämiseen ja käsittelemiseen sovellettavista teknisistä menettelyistä, mukaan lukien tilastot ja karttamuotoiset tiedot, voidaan päättää 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen.”

               3)

               Korvataan 21 artikla seuraavasti:
               ”21 artikla
               Komiteamenettely
               1.   Komissiota avustaa komitea.
               2.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
               Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
               3.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1–4 kohtaa sekä 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.”

               4)

               Muutetaan liitteessä V oleva 1.4.1 kohta seuraavasti:

                           a)

                           korvataan vii alakohta seuraavasti:

                                       ”vii)

                                       Komissio valmistelee interkalibrointiverkon paikkarekisteriluonnoksen. Lopullinen paikkarekisteri hyväksytään noudattaen 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä.”;

                           b)

                           korvataan ix alakohta seuraavasti:

                                       ”ix)

                                       Interkalibrointimenettelyn tulokset ja jäsenvaltioiden seurantajärjestelmien luokitteluille määritellyt arvot, jotka on vahvistettu i–viii alakohdan mukaisesti ja joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä, hyväksytään 21 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen ja ne julkaistaan kuuden kuukauden kuluessa interkalibrointimenettelyn päätökseen saattamisesta.”

         2 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   3 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 11 päivänä maaliskuuta 2008.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         H.-G. PÖTTERING

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. LENARČIČ

      (1)  EUVL C 161, 13.7.2007, s. 45.

      (2)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 11. heinäkuuta 2007 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 3. maaliskuuta 2008.

      (3)  EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä N:o 2455/2001/EY (EYVL L 331, 15.12.2001, s. 1).

      (4)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (5)  EUVL C 255, 21.10.2006, s. 1.

      (6)  Komission päätös 2005/646/EY, tehty 17 päivänä elokuuta 2005, paikkarekisterin perustamisesta interkalibrointiverkon muodostamiseksi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY mukaisesti (EUVL L 243, 19.9.2005, s. 1).