Avis juridique important

|

31996L0043

Neuvoston direktiivi 96/43/EY, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1996, direktiivin 85/73/ETY muuttamisesta ja kodifioinnista elävien eläinten ja tiettyjen eläintuotteiden eläinlääkärintarkastusten ja -valvonnan rahoittamisen varmistamiseksi sekä direktiivien 90/675/ETY ja 91/496/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 162 , 01/07/1996 s. 0001 - 0013

NEUVOSTON DIREKTIIVI 96/43/EY,annettu 26 päivänä kesäkuuta 1996,direktiivin 85/73/ETY muuttamisesta ja kodifioinnista elävien eläinten ja tiettyjen eläintuotteiden eläinlääkärintarkastusten ja -valvonnan rahoittamisen varmistamiseksi sekä direktiivien 90/675/ETY ja 91/496/ETY muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),sekä katsoo, ettäelävät eläimet ja eläintuotteet sisältyvät perustamissopimuksen liitteessä II olevaan luetteloon; osalle maatalousväestöä kyseiset eläimet ja eläintuotteet muodostavat tärkeän tulonlähteen,direktiivin 89/662/ETY liitteessä A ja direktiivissä 90/675/ETY (4) tarkoitettujen eläintuotteiden eläinlääkärintarkastusten ja -valvonnan rahoittamisesta 29 päivänä tammikuuta 1985 annetussa direktiivissä 85/73/ETY vahvistetaan valvontamaksun kantamista koskevat periaatteet,eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamiseksi 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 90/425/ETY (5) vahvistetaan erityisesti lähettävissä jäsenvaltioissa eläville eläimille ja tietyille eläintuotteille tehtäville tarkastuksille asetettavat vaatimukset,10 päivänä joulukuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/675/ETY (6) ja kolmansista maista yhteisöön tuotavien eläinten eläinlääkärintarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista ja direktiivien 89/662/ETY, 90/425/ETY ja 90/675/ETY muuttamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/496/ETY (7) vahvistetaan erityisesti kolmansista maista tuotavien eläinten osalta asiakirjojen tarkastukselle, tunnistamistarkastukselle ja fyysiselle tarkastukselle asetettavat vaatimukset,terveystarkastusten ja -valvonnan rahoittaminen on järjestetty eri tavoin eri jäsenvaltioissa, erityisesti kantamalla erisuuruisia maksuja; tämä eroavuus voi vaikuttaa kilpailun edellytyksiin suurimmaksi osaksi yhteisten markkinajärjestelyjen piiriin kuuluvien tuotannonalojen välillä,yhteisöön kolmansista maista tuotavien elävien eläinten osalta erilaisten maksujen kantaminen toimijoilta voi aiheuttaa kaupan vääristymistä,tilanteen korjaamiseksi olisi säädettävä kyseisten tarkastusten ja kyseisen valvonnan rahoitusta koskevista yhdenmukaistetuista säännöistä,vastuu tarkastuksesta ja valvonnasta kuuluu julkiselle vallalle; tarkastusten ja valvonnan rahoittamisen varmistamiseksi on kuitenkin säädettävä toimijoilta kannettavasta maksuosuudesta,direktiivien 90/675/ETY ja 91/496/ETY säännökset olisi mukautettava näihin periaatteisiin,olisi varmistettava elävissä eläimissä ja niistä valmistetuissa tuotteissa olevia tiettyjä aineita ja niiden jäämiä koskevista tietyistä tarkastustoimenpiteistä ja direktiivien 85/358/ETY ja 86/469/ETY sekä päätösten 89/187/ETY ja 91/664/ETY kumoamisesta 29 päivänä huhtikuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissä 96/23/EY (8) säädettyjen valvontatoimenpiteiden rahoittaminen,saatujen kokemusten huomioon ottamiseksi on myös aiheellista tehdä teknisiä mukautuksia direktiivin 85/73/ETY liitteisiin,muiden eläintuotteiden kuin direktiivissä 64/433/ETY (9), direktiivissä 71/118/ETY (10) sekä direktiivissä 72/462/ETY (11) tarkoitetun lihan osalta on vielä vahvistettava eläinlääkärintarkastusten rahoittamisen varmistamiseksi tarpeelliset yksityiskohtaiset säännöt,kalastustuotteiden valvontajärjestelmän tehokkaan toiminnan varmistamiseksi ja alan kilpailun vääristymisen välttämiseksi olisi vahvistettava terveyttä koskevista vaatimuksista kalastustuotteiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille 22 päivänä heinäkuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/493/ETY (12) tarkoitettuja kalastustuotteita koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä,yksityiskohtaisissa säännöissä on otettava huomioon kalastustuotteiden erityisyys, direktiivissä 91/493/ETY säädettyjen tarkastusten luonne sekä yhteisön maksujen vahvistamisen tärkeys kilpailusääntöjen kannalta,tämän järjestelyn soveltamisalan ulkopuolelle olisi rajattava tuotteet, joiden markkinoillesaattaminen ei kuulu direktiivissä 91/493/ETY vahvistettujen sääntöjen soveltamisalaan, jakolmansista maista tuotavien eläintuotteiden osalta olisi luotava yhteys siihen ajankohtaan, josta alkaen eläinlääkintätakuita koskevat vastaavuussopimukset on tehtävä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaKorvataan direktiivin 85/73/ETY otsikko, artiklat ja liitteet tämän direktiivin liitteenä olevalla tekstillä.2 artikla1. Lisätään direktiivin 90/675/ETY 3 artiklan ii alakohtaan sanojen "eläinlääkärintarkastusten kustannukset on maksettu ja . . ." edelle sanat "direktiivillä 96/23/EY (*) säädetyt"."(*) EYVL N:o L 125, 23.5.1996, s. 10"2. Korvataan direktiivin 91/496/ETY 15 artikla seuraavasti:"15 artiklaJäsenvaltioiden on huolehdittava, että ne kantavat tässä direktiivissä tarkoitettujen eläinten tuonnin yhteydessä maksun eläinlääkärin- ja terveystarkastuksista direktiivin 96/23/EY mukaisesti (*).(*) EYVL N:o L 125, 23.5.1996, s. 10"3 artiklaNeuvosto tarkastelee tätä direktiiviä uudelleen 1 päivään tammikuuta 1999 mennessä komission selvityksen ja siihen mahdollisesti liittyvien ehdotusten pohjalta.4 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tarvittavat lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset noudattaakseeni) 7 artiklan ja liitteessä A olevan I luvun 1 kohdan e alakohdan säännöksiä 1 päivästä heinäkuuta 1996;ii) liitteessä A olevien II luvun ja III luvun II osaston sekä liitteessä C olevan II luvun säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 1997;iii) muita muutoksia 1 päivästä heinäkuuta 1997.Jäsenvaltioille myönnetään lisäaika aina 1 päivään heinäkuuta 1999 liitteessä A olevan III luvun I osaston säännösten noudattamiseksi.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaus tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.5 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.6 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 26 päivänä kesäkuuta 1996.Neuvoston puolestaM. PINTOPuheenjohtaja(1) EYVL N:o C 219, 13.8.1993, s. 15(2) EYVL N:o C 315, 22.11.1993, s. 630(3) EYVL N:o C 34, 2.4.1994, s. 23(4) EYVL N:o L 32, 5.2.1985, s. 14, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 96/17/EY (EYVL N:o L 78, 28.3.1996, s. 30)(5) EYVL N:o L 224, 18.8.1990, s. 29, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 92/118/ETY (EYVL N:o L 62, 15.3.1993, s. 49)(6) EYVL N:o L 373, 31.12.1990, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 95/52/EY (EYVL N:o L 265, 8.11.1995, s. 16)(7) EYVL N:o L 268, 24.9.1991, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 92/438/ETY (EYVL N:o L 243, 25.8.1992, s. 27)(8) EYVL N:o L 125, 23.5.1996, s. 10(9) EYVL N:o 121, 29.7.1964, s. 2012/64, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 92/5/ETY (EYVL N:o L 57, 2.3.1992, s. 1)(10) EYVL N:o L 55, 8.3.1971, s. 23, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 92/116/ETY (EYVL N:o L 62, 15.3.1993, s. 1)(11) EYVL N:o L 302, 31.12.1972, s. 28, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1601/92 (EYVL N:o L 173, 27.6.1992, s. 13)(12) EYVL N:o L 268, 24.9.1991, s. 15LIITE NEUVOSTON DIREKTIIVI 85/73/ETY, annettu 29 päivänä tammikuuta 1985, direktiiveissä 89/662/ETY, 90/425/ETY, 90/675/ETY ja 91/496/ETY tarkoitettujen eläinlääkärintarkastusten ja -valvonnan rahoittamisesta (muutettu ja kodifioitu) 1 artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että ne kantavat liitteessä A määrättyjä yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen yhteisön maksun mainitussa liitteessä tarkoitettujen tuotteiden tarkastuksista ja valvonnasta aiheutuvista kustannuksista, mukaan lukien direktiivissä 93/119/ETY säädettyjen vaatimusten mukaisesti eläinten suojelun varmistamiseksi teurastamoissa tehtävien tarkastusten ja valvontatoimenpiteiden kustannukset.2 artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että ne kantavat liitteessä B määrättyjä yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen yhteisön maksun direktiivissä 96/23/EY (1) säädetyistä tarkastuksista ja valvontatoimenpiteistä aiheutuvista kustannuksista.3 artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että ne kantavat liitteessä C määrättyjä yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen yhteisön maksun mainitussa liitteessä tarkoitettujen elävien eläinten tarkastuksista ja valvonnasta aiheutuvista kustannuksista.4 artikla 1. Kunnes yhteisön maksuja koskevat säännökset annetaan, jäsenvaltioiden on huolehdittava muiden kuin 1, 2 ja 3 artiklan soveltamisalaan kuuluvien tarkastusten ja valvonnan rahoituksesta.2. Jäsenvaltiot voivat 1 kohdassa säädettyä tarkoitusta varten kantaa kansallisia maksuja noudattaen yhteisön maksuja koskevia periaatteita.5 artikla 1. Yhteisön maksut vahvistetaan siten, että ne kattavat kustannukset, joita toimivaltaiselle viranomaiselle aiheutuu- tarkastusyksikön palkka- ja sosiaalikustannuksista,- tarkastusten ja valvonnan toteuttamiseen liittyvistä hallintomenoista, jollaisina voidaan pitää tarkastajien jatkuvasta koulutuksesta aiheutuvia kustannuksia,1, 2 ja 3 artiklassa tarkoitettujen tarkastusten ja valvonnan täytäntöön panemiseksi.2. Maksujen suora ja välillinen palauttaminen on kiellettyä. Jäsenvaltion mahdollisesti soveltamaa liitteissä A, B ja C määrättyä keskimääräistä kiinteää maksua ei kuitenkaan yksittäisiä tapauksia arvioitaessa pidetä välillisenä palauttamisena.3. Jäsenvaltiot saavat kantaa määrältään yhteisön maksuja suuremman maksun edellyttäen, että kunkin jäsenvaltion kantamien maksujen yhteismäärä ei ole suurempi kuin tarkastuksen tosiasialliset kustannukset.4. Nämä yhteisön maksut korvaavat kaikki muut jäsenvaltioiden kansallisten, alueellisten tai kunnallisten viranomaisten 1, 2 ja 3 artiklassa tarkoitetuista tarkastuksista ja valvontatoimista kantamat terveystarkastusmaksut tai -verot sekä niiden varmentamisen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön maksujen perinnästä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen valintaa.Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden mahdollisuuksiin kantaa epitsoottisten eläintautien ja tarttuvien eläintautien torjuntaan tarkoitettua maksua.6 artikla 1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava säännöllisesti komissiolle- tiedot yhteisön maksujen jakautumisesta ja käytöstä; niiden on kyettävä perustelemaan laskentatapansa,- vuosittain 7 artiklan mukaisesti vahvistetut muuntokurssit,- paikka tai paikat, joissa yhteisön maksut kannetaan, esittäen tarpeelliset perustelut.2. Komission paikalla tekemien tarkastusten yhteydessä komissio voi yhteistyössä toimivaltaisten kansallisten viranomaisten kanssa pistokokein varmistua siitä, että tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan tehokkaasti.3. Jos jäsenvaltio katsoo, että toisessa jäsenvaltiossa tarkastukset tehdään siten, että tällä direktiivillä säädetyt maksut eivät kata mainittuja tarkastuksia tai eivät kata niitä riittävästi, se voi nojautua direktiivin 89/608/ETY asiaa koskeviin säännöksiin, erityisesti sen 10 ja 11 artiklaan.7 artikla 1. Tässä direktiivissä säädettyjen määrien muuntamiseksi kansalliseksi valuutaksi käytettävä muuntokurssi on Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C sarjassa vuosittain syyskuun ensimmäisenä työpäivänä julkaistava muuntokurssi.Kyseistä muuntokurssia sovelletaan seuraavan vuoden tammikuun 1 päivästä alkaen.2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään,- jäsenvaltiot saavat käyttää vuoden 1994 osalta käytettyä 1 päivänä syyskuuta 1992 voimassa ollutta muuntokurssia,- jäsenvaltiot saavat käyttää vuosien 1995-1998 osalta kolmen niitä edeltävän vuoden 1 kohdan mukaisesti julkaistun muuntokurssin keskiarvoa.8 artikla Neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta muuttaa tämän direktiivin liitteitä A, B ja C erityisesti yhteisön kiinteiden maksujen, niiden soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen ja poikkeustapausten vahvistamiseksi.9 artikla 1. Helleenien tasavalta saa poiketa tässä direktiivissä säädetyistä periaatteista, jos maantieteellisten ominaisuuksien vuoksi maksun kantamisesta maantieteellisesti syrjäisillä alueilla aiheutuvat kustannukset ovat suuremmat kuin maksusta saatava tuotto.Kreikan viranomaisten on ilmoitettava komissiolle myönnettyjen poikkeusten alueellisesta laajuudesta.Näihin tietoihin on liitettävä tarvittavat perustelut.2. Muiden erittäin syrjäisten alueiden osalta voidaan muille jäsenvaltioille myöntää direktiivin 89/662/ETY 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen samat poikkeukset.(1) EYVL N:o L 125, 23.5.1996, s. 10Liite A I LUKU Direktiivien 64/433/ETY, 71/118/ETY, 91/495/ETY ja 92/45/ETY soveltamisalaan kuuluvaan lihaan sovellettavat maksut Maksu, jota tarkoitetaan 1 artiklassa, vahvistetaan 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti seuraavasti:1. Jäsenvaltiot kantavat teurastustoimenpiteisiin liittyvinä tarkastusmaksuina seuraavat kiinteät maksut, tämän kuitenkaan rajoittamatta 4 ja 5 kohdan soveltamista:a) naudanliha- täysikasvuiset nautaeläimet: 4,5 ecua eläimeltä,- nuoret nautaeläimet: 2,5 ecua eläimeltä;b) kavioeläimet/hevoseläimet: 4,4 ecua eläimeltä;c) sianliha: eläimet, joiden teuraspaino on- vähemmän kuin 25 kilogrammaa: 0,5 ecua eläimeltä,- vähintään 25 kilogrammaa: 1,3 ecua eläimeltä;d) lampaan- ja vuohenliha: eläimet, joiden teuraspaino on- vähemmän kuin 12 kilogrammaa: 0,175 ecua eläimeltä,- 12-18 kilogrammaa: 0,35 ecua eläimeltä,- enemmän kuin 18 kilogrammaa: 0,5 ecua eläimeltä;e) siipikarjanliha:i) joko seuraavat kiinteät maksut:- teuraskanat ja -kananpojat ja muut nuoret lihotettavaksi tarkoitetut linnut, jotka ovat alle kahden kilogramman painoisia, sekä tuotannosta poistetut kanat: 0,01 ecua eläimeltä,- muu nuori lihotettavaksi tarkoitettu siipikarjaan kuuluva lintu, jonka teuraspaino on enemmän kuin kaksi kilogrammaa: 0,02 ecua eläimeltä,- muu täysikasvuinen siipikarjaan kuuluva enemmän kuin 5 kilogrammaa painava lintu: 0,04 ecua eläimeltä,ii) tai jos jäsenvaltio päättää olla erittelemättä siipikarjaryhmiä i alakohdan mukaisesti: 0,03 ecua siipikarjaan kuuluvalta eläimeltä;f) kaninliha ja tarhatun riistan liha:- kanit ja tarhattu riista, e alakohdan mukaiset kiinteät maksut,- seuraavat maanisäkkäät:- villisiat: c kohdassa määrätyt maksut, joita korotetaan siinä tapauksessa, että taso ei ole riittävä suhteessa direktiivissä 92/45/ETY säädetyn trikiinitutkimuksen kustannuksiin,- märehtijät: d kohdassa määrätyt maksut.2. Tarkastuksista ja valvontatoimista, jotka liittyvät direktiivin 64/433/ETY 3 artiklan 1 kohdan B alakohdassa sekä direktiivin 71/118/ETY 3 artiklan 1 kohdan B alakohdassa tarkoitettuihin leikkaamistoimenpiteisiin, veloitetaana) joko kiinteämääräisenä lisäämällä 3 ecun kiinteä maksu tonnilta leikkaamoon tulevaan lihaan.Tämä maksu lisätään 1 kohdassa tarkoitettuihin maksuihin;b) tai todelliset tuntiveloitukseen perustuvat tarkastuskulut.Jos leikkaamistoimenpiteet suoritetaan laitoksessa, josta liha saadaan, vähennetään 1 kohdassa tarkoitetuista maksuista enintään 55 prosenttia.Jäsenvaltion, joka valitsee tuntiveloituksen, on voitava osoittaa komissiolle, että todellisia kustannuksia ei voida kattaa a alakohdassa tarkoitetun maksun kantamisella.3. Jäsenvaltiot kantavat maksun, joka vastaa varastoidun lihan tarkastuksista ja valvonnasta aiheutuvia todellisia kustannuksia, erityisesti direktiivin 64/433/ETY 3 artiklan 1 kohdan D alakohdan ja direktiivin 71/118/ETY 3 artiklan 1 kohdan C alakohdan mukaisesti.Tämän kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt voidaan vahvistaa direktiivin 64/433/ETY 16 artiklassa tai direktiivin 71/118/ETY 21 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, erityisesti interventiolihaa ja lyhytaikaisesti peräkkäin eri varastoissa varastoitavaa lihaa koskevien tilanteiden säätelemiseksi.4. Jäsenvaltiot voivat korkeampien kustannusten kattamiseksia) korottaa tietyn laitoksen osalta 1 ja 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja kiinteitä maksuja.Edellytykset, jotka tätä varten on täytettävä, voivat 5 kohdan a alakohdassa säädetyn edellytyksen lisäksi olla seuraavat:- korkeammat tarkastuskustannukset, jotka johtuvat teuraseläinten erityisestä epäyhdenmukaisuudesta iän, koon, painon tai terveydentilan suhteen,- tarkastushenkilöstön odotusaikojen ja muun toimettomanaoloajan pidentyminen laitoksen eläintoimitusten riittämättömän suunnittelun vuoksi tai teknisten puutteiden tai vikojen vuoksi, esimerkiksi vanhoissa laitoksissa,- usein toistuvat viivästymiset teurastuksen suorittamisessa, esimerkiksi jos teurastushenkilöstöä ei ole riittävästi, mistä seuraa, että tarkastushenkilöstöä käytetään vähemmän,- erityisistä siirtymisajoista johtuvat korkeammat kustannukset,- ajanhukka, joka johtuu tarkastushenkilöstöstä riippumattomista teurastusaikojen usein toistuvista muutoksista,- usein toistuvat keskeytykset teurastuksessa, jotka johtuvat välttämättömistä puhdistus- ja desinfiointitoimenpiteistä,- sellaisten eläinten tarkastaminen, jotka omistajan pyynnöstä teurastetaan muulloin kuin tavanomaisina teurastusaikoina.Keskimääräiseen kiinteään maksuun tehtävät korotukset riippuvat katettavien kustannusten tasosta;b) tai kantaa tosiasiallisesti aiheutuneet kustannukset kattavan maksun.5. Jäsenvaltiot, joissa palkkakustannukset, laitosten rakenne ja eläinlääkäreiden ja terveystarkastajien suhde poikkeavat yhteisön keskiarvoista, jotka on otettu perustaksi 1 ja 2 kohdan a alakohdassa vahvistettujen kiinteiden maksujen laskemiseen, saavat poikkeuksellisesti alentaa niitä vastaamaan todellisia tarkastuskustannuksiaa) yleisesti, jos elinkustannuksissa ja palkkakustannuksissa on erityisen huomattavia eroja;b) tiettyjen laitosten osalta, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:- päivittäisten teurastusten vähimmäismäärän perusteella on mahdollista suunnitella asianmukaisen tarkastushenkilöstön oikea käyttäminen,- teurastettujen eläinten määrän on pysyttävä vakaana siten, että on mahdollista eläintoimituksia suunnittelemalla käyttää tarkastushenkilöstöä järkevällä tavalla,- laitoksen toiminnan on oltava tarkasti järjestetty ja suunniteltu ja teurastukset on tehtävä nopeasti, jolloin tarkastushenkilöstö voi toimia parhaalla mahdollisella tavalla,- tarkastushenkilöstöllä ei saa olla odotus- tai muita toimettomanaoloaikoja,- on varmistettava, että teuraseläimet ovat mahdollisimman yhtenäisiä iältään, kooltaan, painoltaan ja terveydentilaltaan.Näiden poikkeusten soveltaminen ei saa missään tapauksessa johtaa 1 kohdan ja 2 kohdan a alakohdassa olevien maksujen alentamiseen yli 55 prosentilla.6. a) Edellä 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut maksut kannetaan tapauksen mukaan teurastamossa, leikkaamossa ja kylmävarastossa. Maksu kannetaan edellä tarkoitetut toimenpiteet suorittavan laitoksen yrittäjältä tai omistajalta, joka voi siirtää laitokselta kannetun maksun sen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön maksettavaksi, jonka lukuun toimenpiteet suoritetaan. Jos elävän siipikarjan terveystarkastus tehdään alkuperätilalla direktiivin 71/118/ETY mukaisesti, enintään 20 prosenttia 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetuista kiinteistä maksuista voidaan kantaa alkuperätilalla.b) Poiketen siitä, mitä a alakohdan ensimmäisessä virkkeessä määrätään maksujen kantamisesta vastuussa olevasta paikasta, kun laitos suorittaa useampaa kuin yhtä toimenpidettä tai kun tuotantoketjuun sisältyy useampi kuin yksi toimenpide, jäsenvaltiot voivat kantaa kokonaismaksun, johon kuuluu kaikki maksut, yhdellä kertaa ja yhdessä paikassa.c) Jos teurastamossa kannettuun maksuun kuuluvat kaikki a alakohdassa tarkoitetut tarkastusmaksut, jäsenvaltio ei saa kantaa maksua leikkaamossa tai kylmävarastossa.II LUKU Direktiivin 72/462/ETY, direktiivin 71/118/ETY III luvun, direktiivin 92/45/ETY III luvun ja direktiivin 92/118/ETY liitteessä I olevan 11 luvun soveltamisalaan kuuluvaan lihaan sovellettavat maksut 1. Vahvistetaan 1 artiklassa tarkoitetun maksun vähimmäismääräksi 5 ecua tonnilta (luineen) ja erän vähimmäismaksuksi 30 ecua.Jäsenvaltiot voivat kuitenkin poikkeuksellisesti korottaa kyseistä maksua siten, että se kattaa todelliset kustannukset.2. Kuitenkin sellaisesta maasta tulevan tuonnin osalta, joka 20 päivään helmikuuta 1995 mennessä on aloittanut neuvottelut Euroopan unionin kanssa sellaisen laaja-alaisen eläinlääkäritakuita (eläinten terveys ja kansanterveys) koskevan vastaavuussopimuksen tekemiseksi, joka perustuu vastavuoroisuuden periaatteeseen, ja jonka osalta sopimus tehdään 31 päivään joulukuuta 1996 mennessä, jäsenvaltiot voivat pitää voimassa 30 päivään kesäkuuta 1997 asti alennetut maksut.Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetusta kolmannesta maasta tulevasta tuonnista kannettava maksu vahvistetaan sen jälkeen, kun laaja-alainen vastaavuussopimus mainitun kolmannen maan kanssa on tehty 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ottaen huomioon seuraavat periaatteet:- tarkastusten tiheys,- mainitun kolmannen maan unionista peräisin olevaan tuontiin soveltama maksu,- kolmannen maan kantamien muiden maksujen, kuten pakollisen terveystakuun tallettamisen tai kantamisen, poistaminen.3. Tehtäessä direktiivin 90/675/ETY 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja päätöksiä muunnetaan 1 kohdassa määritettyjä maksuja saman menettelyn mukaisesti, ottaen huomioon tarkastusten tiheyden vähentäminen.Komissio ottaa näitä päätöksiä tehdessään huomioon erityisesti kolmansien maiden antamat takuut, jotka koskevat alueellistamista koskevan periaatteen ja muiden yhteisön periaatteiden hyväksymistä.4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun maksun suorittaa maahantuoja tai hänen edustajansa tullissa, ja se kannetaan rajatarkastuksista vastaavassa tullitoimipaikassa tai suoraan tarkastuspaikalla.5. Jäsenvaltiot voivat siirtää osan tässä luvussa tarkoitettujen maksujen tuotosta yhteiseen terveysrahastoon, jonka tarkoituksena on eläinlääkintäpalvelujen tehostaminen niiden toimintakyvyn parantamiseksi eksoottisten sairauksien ilmetessä.III LUKU Direktiivin 91/493/ETY soveltamisalaan kuuluviin kalastustuotteisiin sovellettavat maksut Direktiivin 91/493/ETY I luvun soveltamisalaan kuuluviin kalastustuotteisiin sovellettavat maksut I jakso Maksu, jota tarkoitetaan 1 artiklassa, vahvistetaan 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti seuraavalla tavalla:1. a) jäsenvaltiot kantavat maksun direktiivin 91/493/ETY liitteessä II olevassa V luvussa tarkoitetuista virallisista tarkastuksista johtuvista tarkastuskustannuksista;b) edellä a alakohdassa tarkoitettu maksu vahvistetaan 1 ecuksi tonnilta kalastustuotteita ja 0,5 ecuksi tonnilta 50 tonnia ylittävältä määrältä. Maksu kannetaan ensimmäisen markkinoille saattamisen yhteydessä, jos sitä ei ole jo kannettu lastin purkamisen yhteydessä, ja sen maksaa ensimmäinen ostaja. Jäsenvaltiot voivat säätää järjestelmästä, jolla voidaan yhdistää kalastustuotemäärät tietyltä ajanjaksolta, ja järjestelyistä maksun kantamiseksi keskitetysti ensimmäisen myynnin yhteydessä;c) poiketen siitä, mitä b alakohdassa määrätään, komission asetuksen (ETY) N:o 3703/85 liitteessä II tarkoitetuista lajeista kannettava maksu saa olla enintään 50 ecua maihin tuodulta erältä edellyttäen, että todelliset kustannukset eivät ole tätä määrää suurempia;d) edellä a alakohdassa säädetyn maksun kantaminen ei rajoita 2 kohdassa tarkoitetun maksun kantamista, jos kalastustuotteita jalostetaan edelleen, tämän kuitenkaan rajoittamatta 7 kohdan b alakohdan soveltamista.2. a) Jäsenvaltiot kantavat erityisesti direktiivin 91/493/ETY liitteessä olevan V luvun I kohdassa tarkoitetuista virallisista tarkastuksista ja kyseisen V luvun II kohdassa määrätyistä tarkastuksista aiheutuvat maksut.b) Edellä a alakohdassa säädetty maksu vahvistetaan 1 ecuksi, ja se kannetaan jokaiselta tällaisten tuotteiden valmistus- ja/tai jalostustoimintaa harjoittamaan laitokseen toimitetulta tai tehdasalukselta tulevalta tonnilta kalastustuotteita.Lisäksi jäsenvaltiot perivät todellisia kustannuksia vastaavan maksun, kun tarkastus suoritetaan tehdasaluksella ulkomailla.c) Jäsenvaltion pyynnöstä, johon on liitetty tarpeelliset perustelut, voidaan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen lajien osalta maksuille vahvistaa alempi taso direktiivin 89/662/ETY 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.3. a) Jos jäsenvaltio katsoo perusteellisen 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tarkastuskustannusten tarkastelun jälkeen tietyn tuotteen osalta sen alueella, että 1 kohdan b alakohdan mukaisten maksujen kantaminen ei riitä kattamaan todellisia kustannuksia, jäsenvaltio saa säätää tuntiveloitusjärjestelmästä tämän tuotteen osalta.b) Jos jäsenvaltio katsoo perusteellisen 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tarkastuskustannusten tarkastelun jälkeen tietyn tuotteen osalta sen alueella, että 2 kohdan b alakohdan mukaisten maksujen kantaminen ei riitä kattamaan todellisia kustannuksia, jäsenvaltio saa säätää tuntiveloitusjärjestelmästä tätä tuotetta käsittelevien laitosten osalta.Jäsenvaltion, joka valitsee tuntiveloituksen, on voitava osoittaa komissiolle, että todellisia kustannuksia ei voida kattaa 1 kohdan a alakohdassa ja 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen maksujen kantamisella.4. a) Jäsenvaltiot saavat alentaa 1 kohdassa tarkoitettua maksua, jos 1 kohdassa tarkoitettuja tarkastustoimenpiteitä helpotetaan- asetusten (ETY) N:o 103/76 ja N:o 104/76 mukaisesti tai kansallisten sääntöjen mukaisesti tuoreusasteen ja koon mukaan tapahtuvalla luokittelulla ja/tai- ensimmäiseen myyntiin liittyvien toimenpiteiden ryhmittelemisellä yhteen erityisesti huuto- ja tukkukauppapaikoilla.Näiden määräysten soveltaminen ei missään tapauksessa saa johtaa maksujen alentamiseen yli 55 prosentilla.Kuitenkin jäsenvaltion pyynnöstä, johon on liitetty aiheelliset perustelut, voidaan päättää lisäalennuksesta direktiivin 89/662/ETY 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.b) Jäsenvaltioilla on lupa alentaa 2 kohdassa tarkoitettua maksua, jos- valmistus- ja jalostustoimenpiteet tehdään paikalla, jossa myös ensimmäinen myynti tai jalostus tapahtuu, ja/tai- tietyn laitoksen toimintaedellytysten ja sen omien tarkastusten tarjoamien takuiden perusteella tarvitaan vähemmän tarkastushenkilöstöä.Näiden määräysten soveltaminen ei saa missään tapauksessa johtaa maksujen alentamiseen yli 55 prosentilla.Kuitenkin jäsenvaltion pyynnöstä, johon on liitetty aiheelliset perustelut, voidaan päättää lisäalennuksesta direktiivin 89/662/ETY 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.5. Jäsenvaltiot kantavat maksun, joka vastaa kalastustuotteiden tarkastamisesta aiheutuvia todellisia kustannuksia laitoksissa, joissa yksinomaan jäähdytetään, pakastetaan, pakataan ja varastoidaan näitä tuotteita. Kuitenkin, jos 1 ja 2 kohdan mukaisesti kannettuun maksuun kuuluvat kaikki direktiivin 91/493/ETY liitteessä olevassa V luvussa säädetyistä tarkastuksista aiheutuvat tarkastuskustannukset, jäsenvaltio ei saa kantaa tässä kohdassa tarkoitettua maksua.6. a) Edellä 2 ja 5 kohdassa tarkoitettu maksu kannetaan edellä tarkoitetut toimenpiteet suorittavan laitoksen yrittäjältä tai omistajalta, joka voi siirtää laitokselta kyseisestä toimenpiteestä kannetun maksun sen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön maksettavaksi, jonka lukuun toimenpiteet suoritetaan.b) Jäsenvaltiot voivat alueellaan edelleen valmistettavaksi ja/tai jalostettavaksi tarkoitetuista tuoreista kalastustuotteista kantaa kokonaismaksun, johon sisältyvät kaikki maksut, yhdellä kertaa ja yhdessä paikassa.Jäsenvaltioiden, jotka haluavat käyttää tätä mahdollisuutta, on ilmoitettava siitä etukäteen komissiolle.7. Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön järjestelmä, jonka avulla voidaan tarkastaa, ovatko kyseiset toimijat suorittaneet tässä luvussa säädetyn maksun.Jäsenvaltioiden on erityisesti huolehdittava kansallisten määräystensä mukaisesti, että toimijoilla on kirjallinen todiste tai muu todiste tämän luvun 1 kohdan a alakohdassa säädettyjen maksujen yksittäisistä tai kokonaissuorituksista, paitsi jos on kysymys kalastustuotteista, jotka on tarkoitettu valmistettaviksi tai jalostettaviksi sen jäsenvaltion alueella, jossa lasti on purettu, ja edellyttäen, että maksu on kokonaisuudessaan suoritettu valmistus- tai jalostuslaitoksessa.Soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä säädetään tarvittaessa direktiivin 89/662/ETY 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle.8. Ruotsi ja Suomi voivat, ottaen huomioon rakennepoikkeukset, jotka niille on myönnetty asetuksen (ETY) N:o 3759/92 mukaisen yhteisen markkinajärjestelyn puitteissa, asianmukaisin perustein saada luvan direktiivin 89/662/ETY 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen soveltaa, kunnes direktiivin 96/43/EY 3 artiklassa säädetty tarkistus on toteutettu, vaihtoehtoisia kantamisjärjestelyjä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tässä jaksossa säädettyjen maksutasojen noudattamista.II jakso Direktiivin 91/493/ETY II luvun soveltamisalaan kuuluvat kalastustuotteet 1. Direktiivin 91/493/ETY 10 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettuihin kalastustuotteisiin sovelletaan I jakson 1 kohdan säännöksiä.Jäsenvaltioiden on tällaiseen alukseen ja purkamiseen liittyvien terveystarkastusten kustannusten kattamiseksi kannettava lisäksi ylimääräinen maksu, joka on vähintään 1 ecua purettua tonnia kohti.2. Muiden kuin 1 kohdassa tarkoitettujen kalastustuotteiden eli kaikkien sellaisten kalastustuotteiden osalta, jotka on kuljetettava rajatarkastusaseman kautta, 1 artiklassa säädetyn maksun kiinteäksi vähimmäismääräksi vahvistetaan 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti 5 ecua tonnia kohti ja tämän lisäksi vähintään 30 ecua erää kohti, kuitenkin niin, että 100 tonnia ylittävältä osalta kiinteäksi määräksi vahvistetaan- 1,5 ecua lisätonnilta kalastustuotteita, joita ei ole valmistettu muutoin kuin perkaamalla,- 2,5 ecua lisätonnilta muita kalastustuotteita.3. Tehtäessä päätöksiä, joista säädetään direktiivin 90/675/ETY 8 artiklan 3 kohdassa, ja samaa menettelyä noudattaen voidaan 2 kohdassa määritettyjä maksuja muuntaa ottaen huomioon tarkastusten harventamista koskeva päätös.Päätöstä tehtäessä komissio ottaa erityisesti huomioon kolmansien maiden alueellistamista, vastaavuutta ja vastavuoroisuutta koskevien periaatteiden sekä muiden yhteisön periaatteiden hyväksymisen osalta antamat takuut, erityisesti silloin, jos kyseiset kolmannet maat kuuluvat yhteisön kanssa eläinlääkintätakuiden (eläinten terveys ja kansanterveys) vastaavuudesta tehdyn laaja-alaisen sopimuksen piiriin.Kyseisen muuntamisen soveltaminen ei saa missään tapauksessa johtaa yhteisön lipun alla purjehtivista aluksista puretuista tuotteista I jakson 1 kohdan b alakohdan ja 2 kohdan b alakohdan mukaisesti kannettuja määriä pienempiin maksuihin.Kyseisen maksun kantaminen ei estä I luvun 2 kohdan b alakohdassa säädetyn maksun kantamista myöhemmän jatkojalostuksen yhteydessä.Tätä lukua sovellettaessa jäsenvaltioiden on sovellettava Grönlannin lipun alla purjehtivista aluksista purettuun tuontiin I jakson säännöksiä.4. Jäsenvaltiot voivat poiketa 2 kohdan määräysten mukaisesta enimmäismäärästä korottamalla maksuja siten, että ne kattavat tosiasialliset kustannukset.5. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu maksu kannetaan maahantuojalta - tai hänen edustajaltaan tullissa - ja se kannetaan siinä tullitoimipaikassa, jonka alaisuudessa rajatarkastusasema toimii, tai suoraan rajatarkastusasemalla.6. Jäsenvaltiot saavat soveltaa I jaksossa määrättyjä maksuja 31 päivään joulukuuta 1999 asti tuontiin, joka puretaan asiaa koskevien yhteisön säännösten mukaisesti rekisteröidyille sekayhtiöille kuuluvista aluksista.Liite B DIREKTIIVISSÄ 96/23/EY SÄÄDETTYJEN ELÄVIÄ ELÄIMIÄ JA ELÄINTUOTTEITA KOSKEVIEN TARKASTUSTEN VARMISTAMISEKSI TARKOITETUT MAKSUT 1. Vahvistetaan 2 artiklassa tarkoitettu maksu seuraavasti:a) liitteessä A olevaan I lukuun kuuluvien teurastettavaksi tarkoitettujen elävien eläinten ja lihan osalta: 1,35 ecua teuraslihatonnia kohti;b) liitteessä A olevaan III lukuun kuuluvien vesiviljelytuotteiden osalta: 0,1 ecua kauppaan saatettua tonnia kohti;c) maidon ja maitotuotteiden osalta: 0,02 ecua tuhatta raakamaitolitraa kohti;d) munatuotteiden osalta: tosiasiallisia tarkastuskustannuksia vastaava määrä;e) hunajan osalta: jäsenvaltiot voivat kantaa maksun, joka kattaa tarkastuksesta tai valvonnasta aiheutuvat tosiasialliset kustannukset.2. Jäsenvaltiot voivat 1 kohdassa vahvistettuja maksutasoja noudattaen valita jonkin seuraavista järjestelyistä:a) edellä 1 kohdassa tarkoitettu maksu kannetaan kokonaisuudessaan tuotantoketjuun kuuluvassa laitoksessa:- 1 kohdan a alakohdassa määrätyn maksun osalta teurastamo,- 1 kohdan b alakohdassa määrätyn maksun osalta valmistus- ja/tai jalostuslaitos,- 1 kohdan c alakohdassa määrätyn maksun osalta raakamaitoa vastaanottava laitos;b) edellä 1 kohdassa tarkoitettu maksu jaetaan koko tuotantoketjun osalle, karjankasvatus mukaan lukien, jäsenvaltion vahvistamien perusteiden mukaisesti.3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu maksu kannetaan kyseisen laitoksen tai kyseisten laitosten yrittäjältä tai omistajalta, joka voi siirtää laitokselta kannetun maksun sen luonnollisen tai oikeushenkilön maksettavaksi, jonka lukuun kyseiset toimenpiteet suoritetaan.Liite C ELÄVISTÄ ELÄIMISTÄ KANNETTAVAT MAKSUT I LUKU Direktiivissä 90/425/ETY tarkoitetut elävät eläimet ja eläintuotteet 1. Lähtötarkastusten rahoituksen varmistamiseksi on kannettava maksu.2. Soveltamisala, maksun määrä, maksun soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja erityisesti maksuvelvollisten määrittely sekä poikkeukset vahvistetaan 8 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.II LUKU Direktiivin 91/496/ETY soveltamisalaan kuuluvat tuontiin tarkoitetut elävät eläimet 1. Vahvistetaan 3 artiklassa tarkoitetuksi maksuksia) liitteessä A olevassa I luvussa tarkoitettujen lajien osalta kiinteä maksu, jonka määrä on 5 ecua tonnilta elopainoa sekä vähintään 30 ecua erää kohti,b) muiden eläinlajien eläinten osalta tosiasialliset tarkastuskustannukset ilmoitettuna joko eläinyksikköä tai tuotua tonnia kohti sekä vähintään 30 ecua erää kohti, kuitenkin siten, että tätä vähimmäismäärää ei sovelleta komission päätöksessä 92/432/ETY tarkoitettujen lajien tuontiin.Jäsenvaltiot voivat kuitenkin poiketa tästä määrästä korottamalla sitä niin, että se vastaa tosiasiallisia kustannuksia.2. Sellaisista kolmansista maista tulevan tuonnin osalta, jotka ovat 20 päivään helmikuuta 1995 mennessä aloittaneet neuvottelut Euroopan unionin kanssa sellaisen laaja-alaisen eläinlääkäritakuita (eläinten terveys ja kansanterveys) koskevan vastaavuussopimuksen tekemiseksi, joka perustuu vastavuoroisuuden periaatteeseen, ja joiden kanssa kyseinen sopimus on tehty 31 päivään joulukuuta 1996 mennessä, jäsenvaltiot voivat pitää voimassa 30 päivään kesäkuuta 1997 asti alennetut maksujen tasot.Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuista kolmansista maista tulevasta tuonnista kannettavan maksun määrä vahvistetaan mainitun maan kanssa tehtävässä laaja-alaisessa vastaavuussopimuksessa ottaen huomioon seuraavat periaatteet:- tarkastusten tiheys,- mainitun kolmannen maan unionista peräisin olevaan tuontiin soveltaman maksun taso,- kolmannen maan kantamien muiden maksujen, kuten pakollisen terveystakuun tallettamisen tai kantamisen, poistaminen.3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu maksu kannetaan maahantuojalta, ja se kannetaan siinä tullitoimipaikassa, jonka alaisuudessa rajatarkastusasema toimii.4. Jäsenvaltion pyynnöstä, johon on liitetty aiheelliset perustelut, voidaan päättää direktiivin 89/662/ETY 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, että tietyistä kolmansista maista tulevaan tuontiin sovelletaan alennettuja maksuja.5. Jäsenvaltiot voivat siirtää osan tässä luvussa säädettyjen maksujen tuotosta johonkin yhteiseen terveysrahastoon, jonka tarkoituksena on eläinlääkintäpalvelujen tehostaminen niiden toimintakyvyn parantamiseksi eksoottisen taudin ilmetessä.


Avis juridique important

|

31999L0016

Komission direktiivi 1999/16/EY, annettu 16 päivänä maaliskuuta 1999, moottoriajoneuvojen pysäköintivalaisimia koskevan neuvoston direktiivin 77/540/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen  (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) .

Virallinen lehti nro L 097 , 12/04/1999 s. 0033 - 0044

KOMISSION DIREKTIIVI 1999/16/EY,annettu 16 päivänä maaliskuuta 1999,moottoriajoneuvojen pysäköintivalaisimia koskevan neuvoston direktiivin 77/540/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/91/EY(2), ja erityisesti sen 13 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon moottoriajoneuvojen pysäköintivalaisimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 28 päivänä kesäkuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/540/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, ja erityisesti sen 10 artiklan,sekä katsoo, että1) direktiivi 77/540/ETY on yksi direktiivillä 70/156/ETY perustettua EY-tyyppihyväksyntämenettelyä koskevista erityisdirektiiveistä; sen vuoksi direktiivin 70/156/ETY ajoneuvojärjestelmiä, osia ja erillisiä teknisiä yksiköitä koskevia säännöksiä sovelletaan direktiiviin 77/540/ETY,2) erityisesti direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdassa ja 4 artiklan 3 kohdassa säädetään, että jokaiseen erityisdirektiiviin liitetään direktiivin 70/156/ETY liitteen VI mukainen ilmoituslomake ja tyyppihyväksyntätodistus tyyppihyväksynnän tietokoneellistamisen mahdollistamiseksi; direktiivissä 77/540/ETY säädettyä tyyppihyväksyntätodistusta olisi muutettava vastaavasti,3) menettelyjä olisi yksinkertaistettava direktiivin 70/156/ETY 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun vastaavuuden ylläpitämiseksi tiettyjen erityisdirektiivien ja Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntöjen välillä, kun näitä sääntöjä muutetaan; ensimmäisessä vaiheessa olisi korvattava direktiivin 77/540/ETY tekniset vaatimukset Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission säännön N:o 77 vastaavilla vaatimuksilla ristiviittauksin,4) neuvoston direktiivin 76/756/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 97/28/EY(5), ja neuvoston direktiivin 76/761/ETY(6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 1999/17/EY(7), vaatimuksien noudattaminen on tarpeen varmistaa, ja5) tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivillä 70/156/ETY perustetun tekniikan kehitykseen mukauttamista käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 77/540/ETY seuraavasti:1. Korvataan 1 artiklan 1 kohta seuraavasti:"1. Jäsenvaltioiden on myönnettävä osan EY-tyyppihyväksyntä kaikille pysäköintivalaisintyypeille, jotka täyttävät asiaa koskevissa liitteissä vahvistetut rakenne- ja testivaatimukset."2. Korvataan 2 artiklan ensimmäinen kohta seuraavasti:"Jäsenvaltioiden on annettava kunkin 1 artiklan mukaisesti hyväksytyn pysäköintivalaisintyypin valmistajalle liitteen I lisäyksessä 3 esitetyn mallin mukainen osan EY-tyyppihyväksyntämerkki."3. Korvataan 4 artikla seuraavasti:" 4 artiklaJäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava toisilleen direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 6 kohdassa säädetyllä tavalla jokaisesta hyväksynnästä, jonka he ovat antaneet, evänneet tai peruuttaneet tämän direktiivin mukaisesti."4. Korvataan 9 artikla seuraavasti:" 9 artiklaTässä direktiivissä 'ajoneuvolla' tarkoitetaan kaikkia tieliikenteeseen tarkoitettuja, korilla varustettuja tai ilman sitä olevia, vähintään nelipyöräisiä moottoriajoneuvoja, joiden suurin rakenteellinen nopeus on yli 25 km/h, ja niiden perävaunuja, lukuun ottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja ja maa- ja metsätaloustraktoreita sekä kaikkia liikkuvia koneita."5. Korvataan liitteet tämän direktiivin liitteellä.2 artikla1. Alkaen 1 päivästä lokakuuta 1999 tai, jos 3 artiklassa tarkoitettujen tekstien julkaisu siirtyy 1 päivän huhtikuuta 1999 jälkeen, kuuden kuukauden kuluttua kyseisten tekstien todellisesta julkaisupäivästä jäsenvaltiot eivät saa pysäköintivalaisimiin liittyvistä syistä:- kieltäytyä antamasta ajoneuvotyypille tai pysäköintivalaisintyypille EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää, taikka- kieltää ajoneuvojen rekisteröintiä, myyntiä tai käyttöönottoa taikka pysäköintivalaisimien myyntiä tai käyttöönottoa,jos pysäköintivalaisimet ovat direktiivin 77/540/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukaiset, ja jos ne on asennettu ajoneuvoihin direktiivin 76/756/ETY vaatimusten mukaisesti.2. Alkaen 1 päivästä huhtikuuta 2000 jäsenvaltiot:- eivät saa enää antaa EY-tyyppihyväksyntää ja- saavat kieltäytyä antamasta kansallista tyyppihyväksyntääajoneuvotyypille pysäköintivalaisimiin liittyvistä syistä ja pysäköintivalaisintyypille, jos direktiivin 77/540/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimukset eivät täyty.3. Alkaen 1 päivästä huhtikuuta 2001 direktiivin 77/540/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, pysäköintivalaisimiin osina liittyviä vaatimuksia sovelletaan direktiivin 70/156/ETY 7 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi.4. Sen estämättä, mitä 2 ja 3 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on varaosien osalta jatkettava direktiivin 77/540/ETY aikaisempien versioiden mukaisten pysäköintivalaisimien EY-tyyppihyväksynnän antamista ja niiden myynnin ja käyttöönoton sallimista, jos kyseiset pysäköintivalaisimet- on tarkoitettu asennettaviksi jo käytössä oleviin ajoneuvoihin ja- ovat mainitun direktiivin niiden vaatimusten mukaisia, joita sovellettiin, kun ajoneuvot rekisteröitiin ensimmäisen kerran.3 artiklaYhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission säännön N:o 77 kohdat ja liitteet, joihin viitataan liitteessä II olevassa 1 kohdassa, julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ennen 1 päivää huhtikuuta 1999.4 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä lokakuuta 1999; jos 3 artiklassa tarkoitettujen tekstien julkaisu kuitenkin siirtyy 1 päivän huhtikuuta 1999 jälkeen, jäsenvaltioiden on noudatettava tätä velvoitetta kuuden kuukauden kuluttua kyseisten tekstien todellisesta julkaisupäivästä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä lokakuuta 1999 alkaen tai, jos 3 artiklassa tarkoitettujen tekstien julkaisu siirtyy 1 päivän huhtikuuta 1999 jälkeen, kuuden kuukauden kuluttua kyseisten tekstien todellisesta julkaisupäivästä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.5 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.6 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 16 päivänä maaliskuuta 1999.Komission puolestaMartin BANGEMANNKomission jäsen(1) EYVL L 42, 23.2.1970, s. 1.(2) EYVL L 11, 16.1.1999, s. 25.(3) EYVL L 220, 29.8.1977, s. 83.(4) EYVL L 262, 27.9.1976, s. 1.(5) EYVL L 171, 30.6.1997, s. 1.(6) EYVL L 262, 27.9.1976, s. 96.(7) Ks. tämän virallisen lehden s. 45.LIITE"LIITELUETTELO>TAULUKON PAIKKA>LIITE ITYYPPIHYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT HALLINNOLLISET MÄÄRÄYKSET1. OSAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN1.1 Valmistajan on tehtävä pysäköintivalaisintyypin osalta direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdan mukainen osan EY-tyyppihyväksyntähakemus.1.2 Ilmoituslomakkeen malli esitetään lisäyksessä 1.1.3 Tyyppihyväksyntätesteistä vastaavalle tekniselle tutkimuslaitokselle on toimitettava:1.3.1 kaksi mallia, jotka on varustettu suositellulla valaisimella tai suositelluilla valaisimilla. Jos pysäköintivalaisimet ovat sellaiset, että ne voidaan asentaa vain ajoneuvon toiselle puolelle, toimitetut kaksi mallia voivat olla identtisiä ja asennettavissa vain ajoneuvon vasemmalle tai oikealle puolelle.2. MERKINNÄT2.1 Osan EY-tyyppihyväksyntää varten toimitetuissa laitteissa on oltava:2.1.1 valmistajan tavaramerkki tai kaupallinen merkki;2.1.2 jos valaisimissa on vaihdettavat valonlähteet: säädetyn hehkulampun tyyppi (tyypit);2.1.3 jos valaisimissa ei ole vaihdettavia valonlähteitä: nimellisjännite ja teho watteina.2.2 Näiden merkkien on oltava helposti luettavissa ja pysyvästi merkittynä ja kiinnitettynä laitteen valaisevan pinnan päälle tai laitteen jonkin valaisevan pinnan päälle. Niiden on näyttävä ulospäin, kun laite on kiinnitetty ajoneuvoon.2.3 Jokaisessa laitteessa on oltava riittävä tila osan tyyppihyväksyntämerkille. Tila on osoitettava lisäyksessä 1 tarkoitetuissa piirustuksissa.3. OSAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMINEN3.1 Jos asiaankuuluvat vaatimukset täytetään, EY-tyyppihyväksyntä myönnetään direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 3 kohdan ja soveltuvin osin 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti.3.2 EY-tyyppihyväksyntätodistuksen malli esitetään lisäyksessä 2.3.3 Jokaiselle hyväksytylle pysäköintivalaisintyypille annetaan tyyppihyväksyntänumero direktiivin 70/156/ETY liitteen VII mukaisesti. Sama jäsenvaltio ei saa antaa samaa numeroa toiselle pysäköintivalaisintyypille.3.4 Jos osan EY-tyyppihyväksyntää haetaan valaisin- ja merkkivalolaitetyypille, joka koostuu pysäköintivalaisimista ja muista valaisimista, yhteinen osan EY-tyyppihyväksyntä voidaan myöntää, jos kyseinen pysäköintivalaisin on tämän direktiivin vaatimusten mukainen ja kaikki muut valaisimet, jotka muodostavat osan valaisin- ja merkkivalolaitteesta, jolle osan EY-tyyppihyväksyntää haetaan, ovat niihin sovellettavien erityisdirektiivien mukaisia.4. OSAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKKI4.1 Jokaisessa tämän direktiivin mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaisessa pysäköintivalaisimessa on oltava 2.1 kohdan merkintöjen lisäksi osan EY-tyyppihyväksyntämerkki.4.2 Tämä merkki koostuu:4.2.1 suorakulmiosta, joka ympäröi pientä "e"-kirjainta ja sitä seuraavaa osan EY-tyyppihyväksynnän myöntäneen jäsenvaltion tunnusnumeroa tai -kirjaimia:1 Saksa2 Ranska3 Italia4 Alankomaat5 Ruotsi6 Belgia9 Espanja11 Yhdistynyt kuningaskunta12 Itävalta13 Luxemburg17 Suomi18 Tanska21 Portugali23 KreikkaIRL Irlanti;4.2.2 suorakulmion lähellä olevasta "perushyväksyntänumerosta", joka sisältyy direktiivin 70/156/ETY liitteessä VII tarkoitetun tyyppihyväksyntänumeron 4 jaksoon ja jonka edellä on kaksi lukua, jotka ilmaisevat direktiiviin 77/540/ETY viimeksi tehdylle huomattavalle tekniselle tarkistukselle annetun järjestysnumeron sinä päivänä, jolloin EY-tyyppihyväksyntä on myönnetty. Tässä direktiivissä järjestysnumero on 00;4.2.3 jos valaisin säteilee keltaista valoa auton etu- ja takaosan suuntaan, on valaisin merkittävä sen suunnan osoittavalla nuolella siten, että nuoli osoittaa ajoneuvon etuosan suuntaan.4.3 Osan EY-tyyppihyväksyntämerkki on kiinnitettävä valaisimen linssiin tai yhteen linsseistä pysyvästi ja siten, että se on helposti luettavissa myös silloin, kun valaisimet on asennettu ajoneuvoon.4.4 Lisäyksessä 3 esitetään esimerkki osan EY-tyyppihyväksyntämerkistä.4.5 Kun annetaan 3.4 kohdassa tarkoitettu yhteinen osan EY-tyyppihyväksyntänumero, voidaan valaisin- ja merkkivalolaitetyyppiin, joka koostuu pysäköintivalaisimesta ja muista valaisimista, kiinnittää yhteinen EY-tyyppihyväksyntämerkki, joka koostuu:4.5.1 suorakulmiosta, joka ympäröi "e"-kirjainta ja sitä seuraavaa EY-tyyppihyväksynnän myöntäneen jäsenvaltion tunnusnumeroa tai -kirjaimia (ks. 4.2.1 kohta);4.5.2 perushyväksyntänumerosta (ks. 4.2.2 kohdan ensimmäinen lause);4.5.3 tarvittaessa vaadittavasta nuolesta, sikäli kuin se viittaa valaisinlaitteeseen kokonaisuutena.4.6 Tämä merkki voidaan sijoittaa ryhmitetyissä, yhdistetyissä tai rakenteellisesti yhdistetyissä valaisimissa mihin kohtaan tahansa, jos4.6.1 se näkyy valaisimien asennuksen jälkeen,4.6.2 mitään ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien valaisevan pinnan osaa ei voida irrottaa irrottamatta samalla hyväksyntämerkkiä.4.7 Kunkin valaisimen tunnus, joka osoittaa minkä direktiivin mukaisesti osan EY-tyyppihyväksyntä on myönnetty, ja järjestysnumero (ks. 4.2.2 kohdan toinen lause) sekä tarvittaessa "D" -kirjain ja vaadittava nuoli on merkittävä:4.7.1 joko vastaavaan valoa säteilevään pintaan,4.7.2 tai ryhmään siten, että kukin ryhmitetty, yhdistetty tai rakenteellisesti yhdistetty valaisin voidaan selkeästi tunnistaa.4.8 Tämän merkin osien mitat eivät saa olla pienemmät kuin yksittäisille merkeille eri direktiiveissä, joiden mukaisesti osan EY-tyyppihyväksyntä on myönnetty, määritellyt vähimmäismitat.5. TYYPIN JA HYVÄKSYNTÖJEN MUUTOKSET5.1 Jos tämän direktiivin säännösten mukaisesti hyväksyttyä tyyppiä muutetaan, on sovellettava direktiivin 70/156/ETY 5 artiklan säännöksiä.6. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS6.1 Yleisesti toimenpiteet tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi toteutetaan direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan säännösten mukaisesti.6.2 Jokaisen pysäköintivalaisimen on täytettävä 6 ja 9(1) kohtien fotometriset vaatimukset. Jos kyseessä on kuitenkin sarjatuotannosta satunnaisesti poimittu pysäköintivalaisin, valon säteilyvoimakkuuden vähimmäisvaatimukset (mitattuna 8(2) kohdassa tarkoitetun standardihehkulampun kanssa), rajoitetaan kunkin vastaavan suunnan osalta 80 prosenttiin 7.1 ja 7.2(3) kohdassa säädetyistä vähimmäisarvoista. Samoin edellytyksin voidaan säädetyt enimmäisarvot ylittää 20 prosentilla.(1) Tämän direktiivin liitteessä II olevassa 1 kohdassa tarkoitetussa asiakirjassa.(2) Tämän direktiivin liitteessä II olevassa 1 kohdassa tarkoitetussa asiakirjassa.(3) Tämän direktiivin liitteessä II olevassa 1 kohdassa tarkoitetussa asiakirjassa.Lisäys 1>PIC FILE= "L_1999097FI.003902.EPS">>PIC FILE= "L_1999097FI.004001.EPS">Lisäys 2>PIC FILE= "L_1999097FI.004102.EPS">>PIC FILE= "L_1999097FI.004201.EPS">Lisäys 3ESIMERKKI OSAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKISTÄ>PIC FILE= "L_1999097FI.004302.EPS">Edellä esitetyllä osan EY-tyyppihyväksyntämerkillä varustettu laite on pysäköintivalaisin, jolle on myönnetty tyyppihyväksyntä Saksassa (e1) tämän direktiivin (00) mukaisesti perushyväksyntänumerolla 1471.LIITE IITEKNISET VAATIMUKSET1. Tekniset vaatimukset ovat samat kuin Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission säännön N:o 77 kohdissa 2 ja 6-9 sekä liitteissä 3-5 määrätyt vaatimukset. Sääntö N:o 77 on koonnelma seuraavista asiakirjoista:- sääntö alkuperäisessä muodossaan (00)(1);- säännön N:o 77 täydennykset 1 ja 2 mukaan lukien muutokset(2),- säännön N:o 77 täydennys 3(3),- säännön N:o 77 täydennys 4(4),paitsi:1.1 kun viitataan "sääntöön N:o 48", viittauksen katsotaan tarkoittavan "direktiiviä 76/756/ETY"1.2 kun viitataan "sääntöön N:o 37", viittauksen katsotaan tarkoittavan "direktiivin 76/761/ETY liitettä VII".(1)>TAULUKON PAIKKA>(2)>TAULUKON PAIKKA>(3)>TAULUKON PAIKKA>(4) TRANS/WP.29/530".


title: Komission direktiivi 2007/54/EY, annettu 29 päivänä elokuuta 2007 , kosmeettisia valmisteita koskevan neuvoston direktiivin 76/768/ETY muuttamisesta sen liitteiden II ja III mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti )

text:
               30.8.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 226/21

      KOMISSION DIREKTIIVI 2007/54/EY,
   annettu 29 päivänä elokuuta 2007,
   kosmeettisia valmisteita koskevan neuvoston direktiivin 76/768/ETY muuttamisesta sen liitteiden II ja III mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/768/ETY (1) ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan,
   on kuullut kulutustavaroita käsittelevää tiedekomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Kosmetiikan ja kuluttajille tarkoitettujen muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden tiedekomitea, joka korvattiin komission päätöksen 2004/210/EY (2) myötä kulutustavaroita käsittelevällä tiedekomitealla, jäljempänä ’tiedekomitea’, katsoi vuonna 2001 julkaistun, hiusten kestoväriä ja virtsarakonsyöpäriskiä käsittelevän tutkimuksen (”Use of permanent hair dyes and bladder cancer risk”) perusteella, että mahdollisiin riskeihin on syytä puuttua. Tiedekomitea suositteli, että komissio ryhtyy lisätoimiin hiusväriaineiden käytön valvomiseksi.

               (2)

               Kulutustavaroita käsittelevä tiedekomitea suositteli lisäksi, että hiusväriaineille laaditaan yleinen turvallisuuden arviointia koskeva strategia, joka sisältää vaatimukset hiusvärituotteissa käytettävien aineiden testaamiseksi niiden mahdollisuuden genotoksisuuden ja mutageenisuuden varalta.

               (3)

               Tiedekomitean lausuntojen perusteella komissio, jäsenvaltiot ja sidosryhmät sopivat hiusvärituotteiden sisältämien aineiden sääntelyä koskevasta yleisestä strategiasta, jonka mukaan yritysten on toimitettava hiusväriaineita koskevat tieteelliset tiedot tiedekomitean arvioitaviksi.

               (4)

               Aineet, joiden osalta ei toimitettu ajanmukaisia turvallisuustietoja asianmukaisen riskinarvioinnin tekemiseksi, olisi sisällytettävä liitteeseen II.

               (5)

               Huomattakoon kuitenkin, että 4,4’-diaminobifenyyliamiini ja sen suolat, 4-dietyyliamino-o-toluidiini ja sen suolat, N,N-dietyyli-p-fenyleenidiamiini ja sen suolat, N,N-dimetyyli-p-fenyleenidiamiini ja sen suolat sekä tolueeni-3,4-diamiini ja sen suolat luetellaan liitteessä III olevassa 1 osassa yleisinä merkintöinä viitenumeroilla 8 ja 9. Ne olisi sen vuoksi poistettava liitteessä III olevista yleisistä merkinnöistä ja lueteltava sen sijaan liitteessä II. Kyseiset liitteet olisi sen vuoksi muutettava.

               (6)

               Direktiivi 76/768/ETY olisi sen vuoksi muutettava.

               (7)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat kosmeettisten valmisteiden pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 76/768/ETY liitteet II ja III tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 18 päivänä maaliskuuta 2008. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisena nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 18 päivästä kesäkuuta 2008. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 29 päivänä elokuuta 2007.

            Komission puolesta

         Günter VERHEUGEN

            Varapuheenjohtaja

      (1)  EYVL L 262, 27.9.1976, s. 169. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2007/22/EY (EUVL L 101, 18.4.2007, s. 11).

      (2)  EUVL L 66, 4.3.2004, s. 45.

      LIITE
      Muutetaan direktiivi 76/768/ETY seuraavasti:

                  1)

                  Lisätään liitteeseen II seuraavat viitenumerot 1244–1328:

                              Viitenumero

                              Kemiallinen nimi/INCI-nimi

                              ”1244

                              1-metyyli-2,4,5-trihydroksibentseeni (CAS-numero 1124–09–0) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1245

                              2,6-dihydroksi-4-metyylipyridiini (CAS-numero 4664–16–8) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1246

                              5-hydroksi-1,4-bentsodioksaani (CAS-numero 10288–36–5) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1247

                              3,4-Methylenedioxyphenol (CAS-numero 533–31–3) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1248

                              3,4-Methylenedioxyaniline (CAS-numero 14268–66–7) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1249

                              Hydroxypyridinone (CAS-numero 822–89–9) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1250

                              3-Nitro-4-aminophenoxyethanol (CAS-numero 50982–74–6) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1251

                              2-metoksi-4-nitrofenoli (CAS-numero 3251–56–7) (4-Nitroguaiacol) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1252

                              C.I. Acid Black 131 (CAS-numero 12219–01–1) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1253

                              1,3,5-trihydroksibentseeni (CAS-numero 108–73–6) (Phloroglucinol) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1254

                              1,2,4-Benzenetriacetate (CAS-numero 613–03–6) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1255

                              2,2’-iminobisetanolin, epiklorohydriinin ja 2-nitro-1,4-bentseenidiamiinin reaktiotuotteet (CAS-numero 68478–64–8) (CAS-numero 158571–58–5) (HC Blue No. 5) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1256

                              N-metyyli-1,4-diaminoantrakinonin, epiklorohydriinin ja monoetanolamiinin reaktiotuotteet (CAS-numero 158571–57–4) (HC Blue No. 4) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1257

                              4-aminobentseenisulfonihappo (CAS-numero 121–57–3) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1258

                              3,3’-(sulfonyylibis(2-nitro-4,1-fenyleeni)imino)bis(6-(fenyyliamino))bentseenisulfonihappo ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1259

                              3(tai 5)-((4-(bentsyylimetyyliamino)fenyyli)atso)-1,2-(tai 1,4)-dimetyyli-1H-1,2,4-triatsolium ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1260

                              2,2’-((3-kloori-4-((2,6-dikloori-4-nitrofenyyli)atso)fenyyli)imino)bisetanoli (CAS-numero 23355–64–8) (Disperse Brown 1) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1261

                              2-[[4-[etyyli(2-hydroksietyyli)amino]fenyyli]atso]-6-metoksi-3-metyylibentsotiatsolium ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1262

                              2-[(4-kloori-2-nitrofenyyli)atso]-N-(2-metoksifenyyli)-3-oksobutyramidi (CAS-numero 13515–40–7) (Pigment Yellow 73) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1263

                              2,2’-[(3,3’-dikloori[1,1’-bifenyyli]-4,4’-diyyli)bis(atso)]bis[3-okso-N-fenyylibutyramidi (CAS-numero 6358–85–6) (Pigment Yellow 12) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1264

                              2,2’-(1,2-eteenidiyyli)bis[5-((4-etoksifenyyli)atso]bentseenisulfonihappo) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1265

                              2,3-dihydro-2,2-dimetyyli-6-[(4-(fenyyliatso)-1-naftalenyyli)atso]-1H-pyrimidiini (CAS-numero 4197–25–5) (Solvent Black 3) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1266

                              3(tai 5)-[[4-[(7-amino-1-hydroksi-3-sulfonaatto-2-naftyyli)atso]-1-naftyyli]atso]salisyylihappo ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1267

                              7-(bentsoyyliamino)-4-hydroksi-3-[[4-[(4-sulfofenyyli)atso]fenyyli]atso]-2-naftaleenisulfonihappo ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1268

                              (μ-((7,7’-iminobis(4-hydroksi-3-((2-hydroksi-5-(N-metyylisulfamoyyli)fenyyli)atso)naftaleeni-2-sulfonaatto))(6-)))dikupraatti(2-) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1269

                              3-[(4-(asetyyliamino)fenyyli)atso]-4-hydroksi-7-[[[[5-hydroksi-6-(fenyyliatso)-7-sulfo-2-naftalenyyli]amino]karbonyyli]amino]-2-naftaleenisulfonihappo ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1270

                              7,7’-(karbonyylidi-imino)bis(4-hydroksi-3-[[2-sulfo-4-[(4-sulfofenyyli)atso]fenyyli]atso]-2-naftaleenisulfonihappo (CAS-numero 25188–41–4) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1271

                              N-(4-[bis[4-(dietyyliamino)fenyyli]metyleeni]-2,5-sykloheksadien-1-ylideeni)-N-etyylietanaminium ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1272

                              2-[[(4-metoksifenyyli)metyylihydratsono]metyyli]-1,3,3-trimetyyli-3H-indolium ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1273

                              2-(2-((2,4-dimetoksifenyyli)amino)etenyyli]-1,3,3-trimetyyli-3H-indolium ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1274

                              Spriiliukoinen nigrosiini (CAS-numero 11099–03–9) (Solvent Black 5) käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1275

                              3,7-bis(dietyyliamino)fenoksatsin-5-ium (CAS-numero 47367–75–9) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1276

                              9-(dimetyyliamino)bentso[a]fenoksatsin-7-ium ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1277

                              6-amino-2-(2,4-dimetyylifenyyli)-1H-bents[de]isokinoliini-1,3(2H)-dioni (CAS-numero 2478–20–8) (Solvent Yellow 44) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1278

                              1-amino-4-[[4-[(dimetyyliamino)metyyli]fenyyli]amino]antrakinoni (CAS-numero 12217–43–5) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1279

                              Laccaic Acid (CI Natural Red 25) (CAS-numero 60687–93–6) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1280

                              5-[(2,4-dinitrofenyyli)amino]-2-(fenyyliamino)bentseenisulfonihappo (CAS-numero 15347–52–1) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1281

                              4-[(4-nitrofenyyli)atso]aniliini (CAS-numero 730–40–5) (Disperse Orange 3) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1282

                              4-Nitro-m-phenylenediamine (CAS-numero 5131–58–8) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1283

                              1-amino-4-(metyyliamino)-9,10-antraseenidioni (CAS-numero 1220–94–6) (Disperse Violet 4) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1284

                              N-Methyl-3-nitro-p-phenylenediamine (CAS-numero 2973–21–9) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1285

                              N1-(2-hydroksietyyli)-4-nitro-o-fenyleenidiamiini (CAS-numero 56932–44–6) (HC Yellow No. 5) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1286

                              N1-(tris(hydroksimetyyli))metyyli-4-nitro-1,2-fenyleenidiamiini (CAS-numero 56932–45–7) (HC Yellow No. 3) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1287

                              2-nitro-N-hydroksietyyli-p-anisidiini (CAS-numero 57524–53–5) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1288

                              N,N’-Dimethyl-N-Hydroxyethyl-3-nitro-p-phenylenediamine (CAS-numero 10228–03–2) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1289

                              3-(N-metyyli-N-(4-metyyliamino-3-nitrofenyyli)amino)propaani-1,2-dioli (CAS-numero 93633–79–5) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1290

                              4-etyyliamino-3-nitrobentsoehappo (CAS-numero 2788–74–1) (N-Ethyl-3-Nitro PABA) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1291

                              (8-[(4-amino-2-nitrofenyyli)atso]-7-hydroksi-2-naftyyli)trimetyyliammonium ja sen suolat (paitsi Basic Red 118 (CAS-numero 71134–97–9) epäpuhtautena Basic Brown 17:ssä) käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1292

                              5-((4-dimetyyliamino)fenyyli)atso)-1,4-dimetyyli-1H-1,2,4-triatsolium ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1293

                              4-(fenyyliatso)-m-fenyleenidiamiini (CAS-numero 495–54–5) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1294

                              4-metyyli-6-(fenyyliatso)-1,3-bentseenidiamiini ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1295

                              5-(asetyyliamino)-4-hydroksi-3-((2-metyylifenyyli)atso)-2,7-naftaleenisulfonihappo ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1296

                              4,4’-[(4-metyyli-1,3-fenyleeni)bis(atso)]bis[6-metyyli-1,3-bentseenidiamiini] (CAS-numero 4482–25–1) (Basic Brown 4) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1297

                              3-[[4-[[diamino(fenyyliatso)fenyyli]atso]-2-metyylifenyyli]atso]-N,N,N-trimetyylibentseeniaminium ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1298

                              3-[[4-[[diamino(fenyyliatso)fenyyli]atso]-1-naftalenyyli]atso]-N,N,N-trimetyylibentseeniaminium ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1299

                              N-[4-[(4-(dietyyliamino)fenyyli)fenyylimetyleeni]-2,5-sykloheksadien-1-ylideeni]-N-etyylietanaminium ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1300

                              1-[(2-hydroksietyyli)amino]-4-(metyyliamino)-antrakinoni (CAS-numero 86722–66–9) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1301

                              1,4-diamino-2-metoksi-9,10-antraseenidioni (CAS-numero 2872–48–2) (Disperse Red 11) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1302

                              1,4-dihydroksi-5,8-bis[(2-hydroksietyyli)amino]antrakinoni (CAS-numero 3179–90–6) (Disperse Blue 7) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1303

                              1-[(3-aminopropyyli)amino]-4-(metyyliamino)antrakinoni ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1304

                              N-[6-[(2-kloori-4-hydroksifenyyli)imino]-4-metoksi-3-okso-1,4-sykloheksadien-1-yyli]asetamidi (CAS-numero 66612–11–1) (HC Yellow No. 8) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1305

                              [6-[[3-kloori-4-(metyyliamino)fenyyli]imino]-4-metyyli-3-oksosykloheksa-1,4-dien-1-yyli]urea (CAS-numero 56330–88–2) (HC Red No. 9) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1306

                              3,7-bis(dimetyyliamino)fenoksatsin-5-ium ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1307

                              4,6-bis(2-hydroksietoksi)-m-fenyleenidiamiini ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1308

                              5-Amino-2,6-Dimethoxy-3-Hydroxypyridine (CAS-numero 104333–03–1) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1309

                              4,4’-Diaminodiphenylamine (CAS-numero 537–65–5) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1310

                              4-dietyyliamino-o-toluidiini (CAS-numero 148–71–0) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1311

                              N,N-dietyyli-p-fenyleenidiamiini (CAS-numero 93–05–0) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1312

                              N,N-Dimethyl-p-phenylenediamine (CAS-numero 99–98–9) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1313

                              Toluene-3,4-Diamine (CAS-numero 496–72–0) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1314

                              2,4-diamino-5-metyylifenoksietanoli (CAS-numero 141614–05–3) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1315

                              6-Amino-o-cresol (CAS-numero 17672–22–9) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1316

                              Hydroksietyyliaminometyyli-p-aminofenoli (CAS-numero 110952–46–0) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1317

                              2-Amino-3-nitrophenol (CAS-numero 603–85–0) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1318

                              2-Chloro-5-nitro-N-hydroxyethyl-p-phenylenediamine (CAS-numero 50610–28–1) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1319

                              2-Nitro-p-phenylenediamine (CAS-numero 5307–14–2) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1320

                              Hydroxyethyl-2,6-dinitro-p-anisidine (CAS-numero 122252–11–3) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1321

                              6-Nitro-2,5-pyridinediamine (CAS-numero 69825–83–8) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1322

                              3,7-diamino-2,8-dimetyyli-5-fenyylifenatsinium ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1323

                              3-hydroksi-4-[(2-hydroksinaftyyli)atso]-7-nitro-1-naftaleenisulfonihappo (CAS-numero 16279–54–2) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1324

                              3-[(2-nitro-4-(trifluorometyyli)fenyyli)amino]propaani-1,2-dioli (CAS-numero 104333–00–8) (HC Yellow No. 6) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1325

                              2-[(4-kloori-2-nitrofenyyli)amino]etanoli (CAS-numero 59320–13–7) (HC Yellow No. 12) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1326

                              3-[[4-[(2-hydroksietyyli)metyyliamino]-2-nitrofenyyli]amino]-1,2-propaanidioli (CAS-numero 173994–75–7) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1327

                              3-[[4-[etyyli(2-hydroksietyyli)amino]-2-nitrofenyyli]amino]-1,2-propaanidioli (CAS-numero 114087–41–1) ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa

                              1328

                              N-[4-[[4-(dietyyliamino)fenyyli][4-(etyyliamino)-1-naftalenyyli]metyleeni]-2,5-sykloheksadien-1-yylideeni]-N-etyylietanaminium ja sen suolat käytettäessä hiusten värjäykseen tarkoitetuissa tuotteissa”

                  2)

                  Muutetaan liite III seuraavasti:

                              a)

                              Muutetaan 1 osa seuraavasti:

                                          i)

                                          Korvataan viitenumeroa 8 koskevassa b sarakkeessa ilmaisu ”p-Fenyleenidiamiini, sen N-substituoidut johdannaiset ja suolat; o-fenyleenidiamiinin N-substituoidut johdannaiset, lukuun ottamatta muualla tässä liitteessä lueteltuja johdannaisia” ilmaisulla ”p-Fenyleenidiamiini, sen N-substituoidut johdannaiset ja suolat; o-fenyleenidiamiinin N-substituoidut johdannaiset, lukuun ottamatta muualla tässä liitteessä ja liitteessä II viitenumeroissa 1309, 1311 ja 1312 lueteltuja johdannaisia”.

                                          ii)

                                          Korvataan viitenumeroa 9 koskevassa b sarakkeessa ilmaisu ”Metyylifenyleenidiamiinit, niiden N-substituoidut johdannaiset ja näiden suolat, paitsi liitteen II numeron 364 tarkoittama aine” ilmaisulla ”Metyylifenyleenidiamiinit, niiden N-substituoidut johdannaiset ja näiden suolat, paitsi liitteen II viitenumeroissa 364, 1310 ja 1313 tarkoitetut aineet”.

                              b)

                              Poistetaan 2 osasta viitenumerot 1, 2, 8, 13, 15, 30, 41, 43, 45, 46, 51, 52, 53 ja 54.


title: Komission direktiivi 2009/112/EY, annettu 25 päivänä elokuuta 2009 , yhteisön ajokortista annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY muuttamisesta

text:
               26.8.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 223/26

      KOMISSION DIREKTIIVI 2009/112/EY,
   annettu 25 päivänä elokuuta 2009,
   yhteisön ajokortista annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY muuttamisesta
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon yhteisön ajokortista 29 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY (1) ja erityisesti sen 7 a artiklan 2 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Ajokykyä koskevia vähimmäisvaatimuksia ei ole yhdenmukaistettu kaikilta osin. Jäsenvaltiot voivat asettaa eurooppalaisia vähimmäisvaatimuksia ankarampia vaatimuksia, kuten direktiivin 91/439/ETY liitteessä III olevassa 5 kohdassa säädetään.

               (2)

               Koska eri maissa sovellettavat erilaiset vaatimukset voivat vaikuttaa vapaan liikkuvuuden periaatteeseen, neuvosto nimenomaisesti pyysi ajokorttien myöntämiseen liittyvien direktiivissä 91/439/ETY olevassa liitteessä III esitettyjen lääketieteellisten vaatimusten tarkistamista 26 päivänä kesäkuuta 2000 antamassaan päätöslauselmassa.

               (3)

               Tämän neuvoston päätöslauselman mukaisesti komissio katsoi, että olisi aloitettava keskipitkän ja pitkän aikavälin työ liitteen III mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen direktiivin 91/439/ETY 7 a artiklan 2 kohdan mukaisesti.

               (4)

               Näkökyky, diabetes ja epilepsia todettiin ajokykyyn vaikuttaviksi tekijöiksi, joita on pohdittava. Tätä varten perustettiin työryhmät, jotka koostuivat jäsenvaltioiden nimeämistä asiantuntijoista.

               (5)

               Nämä työryhmät ovat laatineet kertomukset, joiden perusteella voidaan saattaa ajan tasalle tarvittavat kohdat direktiivin 91/439/ETY liitteessä III.

               (6)

               Direktiiviä 91/439/ETY olisi sen vuoksi muutettava.

               (7)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat ajokortteja käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 91/439/ETY liite III tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 25 päivänä elokuuta 2009.

            Komission puolesta

         Antonio TAJANI

            Varapuheenjohtaja

      (1)  EYVL L 237, 24.8.1991, s. 1.

      LIITE
      Muutetaan direktiivin 91/439/ETY liite III seuraavasti:

                  1)

                  Korvataan 6 kohta seuraavasti:
                  ”NÄKÖ

                              6.

                              Kaikkien ajokortin hakijoiden on käytävä asianmukaisessa tutkimuksessa, jolla varmistetaan, että heillä on moottoriajoneuvojen kuljettamiseen tarvittava riittävä näön tarkkuus. Jos on aihetta epäillä, että hakijan näkökyky on riittämätön, toimivaltaisen lääketieteen asiantuntijan on tutkittava hänet. Tässä tutkimuksessa on kiinnitettävä huomiota erityisesti seuraaviin: näöntarkkuus, näkökenttä, hämäränäkö, häikäisy- ja kontrastiherkkyys, diplopia ja muut näkötoiminnot, jotka voivat vaarantaa ajoturvallisuutta.
                              Jos näöntarkkuus- ja näkökenttävaatimukset eivät täyty, ajoluvan myöntämistä ryhmään 1 kuuluville kuljettajille voidaan harkita ’poikkeustapauksissa’. Näissä tapauksissa kuljettajan olisi käytävä toimivaltaisen lääketieteen asiantuntijan suorittamassa tarkastuksessa sen osoittamiseksi, ettei hänellä ole muita näkötoiminnan, kuten häikäisy- tai kontrastiherkkyyden taikka hämäränäön, häiriöitä. Hakijan tai kuljettajan olisi myös läpäistävä toimivaltaisen viranomaisen suorittama käytännön koe.

                     Ryhmä 1:

                              6.1

                              Ajokorttia tai ajokortin uusimista hakevien henkilöiden silmien yhteisnäön on molemmilla silmillä samanaikaisesti katsottaessa oltava vähintään 0,5 tarvittaessa korjaavia linssejä käyttäen.
                              Lisäksi vaakasuoran näkökentän olisi oltava vähintään 120 astetta. Näkökentän laajuuden tulisi olla vähintään 50 astetta vasemmalle ja oikealle sekä 20 astetta yläsuuntaan ja alasuuntaan. Näkökentän keskialueella 20 asteen säteellä keskipisteestä ei saisi olla puutoksia.
                              Jos henkilöllä todetaan etenevä silmäsairaus tai jos hän ilmoittaa sairastavansa sellaista, ajokortti voidaan myöntää tai uusia, jos hakija käy säännöllisissä lääkärintarkastuksissa.

                              6.2

                              Jos ajokorttia tai ajokortin uusimista hakeva henkilö on menettänyt kokonaan näön toisesta silmästä tai hän käyttää ainoastaan yhtä silmää (esimerkiksi diplopian ollessa kyseessä), hänen näöntarkkuutensa on oltava vähintään 0,5 tarvittaessa korjaavia linssejä käyttäen. Toimivaltaisen lääkärin on vahvistettava, että tällainen monokulaarisen näön tila on jatkunut riittävän kauan, jotta henkilö on sopeutunut siihen, ja että silmän näkökenttä täyttää 6.1 kohdassa esitetyt vaatimukset.

                              6.3

                              Jos henkilöllä on hiljattain kehittynyt diplopia tai hän on menettänyt näön toisesta silmästä, ajaminen olisi kiellettävä asianmukaisen sopeutumiskauden (esimerkiksi kuuden kuukauden) ajaksi. Tämän jälkeen ajaminen sallitaan ainoastaan näkökyvyn ja ajotaidon asiantuntijoiden myönteisen lausunnon perusteella.

                     Ryhmä 2:

                              6.4

                              Ajokorttia tai ajokortin uusimista hakevien henkilöiden näöntarkkuuden, tarvittaessa korjaavia linssejä käyttäen, on oltava vähintään 0,8 paremmassa silmässä ja vähintään 0,1 huonommassa silmässä. Jos henkilö käyttää korjaavia linssejä saavuttaakseen näöntarkkuuden 0,8 ja 0,1, kummankin silmän korjaamattoman näöntarkkuuden on noustava vaaditulle vähimmäistasolle (0,8 ja 0,1) joko korjaavilla silmälaseilla, joiden voimakkuus on enintään +8 diopteria, tai piilolinsseillä. Henkilön on pystyttävä käyttämään hänelle määrättyjä korjaavia linssejä.
                              Lisäksi molempien silmien vaakasuoran näkökentän olisi oltava vähintään 160 astetta. Näkökentän laajuuden olisi oltava vähintään 70 astetta vasemmalle ja oikealle sekä 30 astetta yläsuuntaan ja alasuuntaan. Näkökentän keskialueella 30 asteen säteellä keskipisteestä ei saisi olla puutoksia.
                              Ajokorttia ei saa antaa eikä uusia hakijoille eikä kuljettajille, joiden kontrastiherkkyys on heikentynyt tai joilla on diplopia.
                              Jos toisen silmän näkökyky on heikentynyt olennaisesti, ajaminen olisi kiellettävä asianmukaisen sopeutumiskauden (esimerkiksi kuuden kuukauden) ajaksi. Tämän jälkeen ajaminen sallitaan ainoastaan näkökyvyn ja ajotaidon asiantuntijoiden myönteisen lausunnon perusteella.”

                  2)

                  Korvataan 10 kohta seuraavasti:
                  ”DIABETES

                              10.

                              Seuraavissa kohdissa vakavalla hypoglykemialla tarkoitetaan sitä, että kyseessä oleva henkilö tarvitsee toisen henkilön apua, ja toistuvalla hypoglykemialla sitä, että samalla henkilöllä esiintyy toinen vakava hypoglykemia 12 kuukauden sisällä.

                     Ryhmä 1:

                              10.1

                              Ajokortti voidaan antaa ja uusia hakijoille ja kuljettajille, joilla on diabetes. Jos henkilöä hoidetaan lääkityksellä, hänen olisi hankittava toimivaltaisen lääkärin lausunto ja käytävä säännöllisissä uusintatarkastuksissa tapauksen mukaan mutta kuitenkin enintään viiden vuoden välein.

                              10.2

                              Ajokorttia ei saa antaa tai uusia hakijoille tai kuljettajille, joilla on toistuva vakava hypoglykemia tai/ja huonosti tiedostettu hypoglykemia. Kuljettajan, jolla on diabetes, olisi osoitettava, että hän ymmärtää hypoglykemian riskin ja tilansa riittävän valvonnan merkityksen.

                     Ryhmä 2:

                              10.3

                              Ajokorttien myöntämistä ja uusimista ryhmään 2 kuuluville kuljettajille, joilla on diabetes, voidaan harkita. Jos henkilö käyttää lääkitystä, joka voi mahdollisesti aiheuttaa hypoglykemian (kysymykseen tulevat insuliini ja jotkin tabletit), seuraavien vaatimusten olisi täytyttävä:

                                          —

                                          henkilöllä ei ole esiintynyt vakavia hypoglykemioita viimeisten 12 kuukauden aikana,

                                          —

                                          kuljettaja on täysin tietoinen hypoglykemian mahdollisuudesta,

                                          —

                                          kuljettaja osoittaa, että hän pystyy hallitsemaan tilaansa riittävästi seuraamalla verensokeria säännöllisesti vähintään kaksi kertaa päivässä sekä ajotilanteissa,

                                          —

                                          kuljettaja osoittaa, että hän ymmärtää hypoglykemian riskit,

                                          —

                                          diabetekseen ei liity muita poissulkevia ongelmia.

                                    Lisäksi näissä tapauksissa ajokortit olisi myönnettävä toimivaltaisen lääkärin suorittaman tarkastuksen ja enintään kolmen vuoden välein tehtävien säännöllisten uusintatarkastusten perusteella.

                              10.4

                              Hereillä ollessa esiintyvistä vakavista hypoglykemioista, silloinkin kun ne eivät liity ajamiseen, olisi ilmoitettava, ja ajolupaa olisi niiden perusteella arvioitava uudelleen.”

                  3)

                  Korvataan 12 kohta seuraavasti:
                  ”EPILEPSIA

                              12.

                              Epileptiset kohtaukset tai muut äkilliset tajunnan häiriöt ovat vakava vaara liikenneturvallisuudelle, jos ne tapahtuvat silloin, kun henkilö kuljettaa moottoriajoneuvoa.
                              Epilepsia katsotaan olevan henkilöllä, jolla on ollut vähintään kaksi epileptistä kohtausta enintään viiden vuoden välein. Ulkoisen tekijän provosoimaksi kohtaukseksi katsotaan kohtaus, jonka on saanut aikaan tunnistettava ja vältettävissä oleva tekijä.
                              Henkilöä, jolla on ensimmäinen tai yksittäinen kohtaus tai tajunnan menetys, olisi kehotettava olemaan ajamatta. Tällöin on laadittava asiantuntijan lausunto, jossa todetaan ajokiellon kesto sekä tarvittava seuranta.
                              On erittäin tärkeää, että henkilön epilepsiaoireyhtymä ja kohtaustyyppi määritetään, jotta voidaan tehdä asianmukainen arviointi henkilön ajoturvallisuudesta (myös uusien kohtausten riskistä) ja tarvittavasta hoidosta. Tämän tulisi olla neurologin tekemä.

                     Ryhmä 1:

                              12.1

                              Ryhmään 1 kuuluvien kuljettajien, joilla on epilepsia, ajokelpoisuutta olisi seurattava siihen saakka, kun kohtauksettomuus on kestänyt vähintään viisi vuotta.
                              Jos henkilöllä on epilepsia, perusteet myöntää ajokortti ilman ehtoja eivät täyty. Tällöin olisi tehtävä ilmoitus ajokortin myöntävälle viranomaiselle.

                              12.2

                              Ulkoisen tekijän provosoima kohtaus: hakijalle, jolla on ollut ulkoisen tekijän provosoima epileptinen kohtaus, ja tämän tunnistettavan tekijän ei arvioida todennäköisesti toistuvan ajotilanteessa, voidaan antaa ajolupa kunkin hakijan tilanteen mukaan neurologin lausunnon perusteella (arviointi tulisi mahdollisuuksien mukaan suorittaa ottaen huomioon liitteen III muut osat, esimerkiksi tapauksissa, joihin liittyy alkoholi tai muut samanaikaiset sairaudet).

                              12.3

                              Ensimmäinen tai yksittäinen kohtaus, joka ei ole ulkopuolisen tekijän provosoima: hakijalle, jolla on ollut ensimmäinen epileptinen kohtaus, joka ei ole ulkopuolisen tekijän provosoima, voidaan antaa ajolupa, kun kohtauksettomuus on kestänyt vähintään kuusi kuukautta, jos henkilöstä on tehty asianmukainen lääketieteellinen arvio. Kansalliset viranomaiset voivat antaa ajoluvan tätä aikaisemmin kuljettajille, joiden ennuste on todettu hyväksi.

                              12.4

                              Muu tajuttomuus: tajuttomuutta olisi arvioitava sen perusteella, liittyykö siihen riski sen uusiutumisesta ajotilanteessa.

                              12.5

                              Epilepsia: kuljettajat tai hakijat voidaan todeta ajokykyisiksi, kun kohtauksettomuus on kestänyt vuoden.

                              12.6

                              Pelkästään unenaikaiset kohtaukset: hakija tai kuljettaja, jolla ei koskaan ole ollut kohtauksia muulloin kuin nukkuessa, voidaan todeta ajokykyiseksi, mikäli tämän on todettu jatkuneen vähintään sen ajan, joka vastaa epilepsiaan liittyvää vaatimusta kohtauksettomuuden kestosta. Mikäli henkilö saa kohtauksen hereillä ollessaan, ajolupa voidaan myöntää, kun kohtauksia ei ole esiintynyt vuoteen (katso ’Epilepsia’).

                              12.7

                              Kohtaukset, jotka eivät vaikuta tajunnantasoon tai toimintakykyyn: hakija tai kuljettaja, jolla ei koskaan ole ollut muita kuin sellaisia kohtauksia, jotka eivät todistetusti vaikuta tajunnantasoon eivätkä heikennä toimintakykyä, voidaan todeta ajokykyiseksi niin kauan, kun tämä tilanne on todistettavasti jatkunut vähintään sen ajan, joka vastaa epilepsiaan liittyvää vaatimusta kohtauksettomuuden kestosta. Mikäli henkilö saa muunlaisia kohtauksia, ennen ajoluvan myöntämistä on odotettava vuosi, jonka aikana kohtauksia ei esiinny (katso ’Epilepsia’).

                              12.8

                              Kohtaukset, jotka johtuvat lääkärin kehotuksesta tehdystä muutoksesta tai epilepsian hoidon vähentämisestä: potilasta voidaan kehottaa olemaan ajamatta siitä alkaen, kun lääkehoitoa vähennetään, ja tämän jälkeen kuuden kuukauden ajan lääkehoidon päättymisestä. Jos kohtauksia esiintyy lääkärin kehotuksesta tehdyn muutoksen tai lääkehoidon vähentämisen aikana, ajamisessa on pidettävä kolmen kuukauden tauko, jos aiemmin tehonnut lääkitys aloitetaan uudelleen.

                              12.9

                              Epilepsian leikkaushoidon jälkeen: katso ’Epilepsia’.

                     Ryhmä 2:

                              12.10

                              Hakijan olisi oltava ilman lääkehoitoa sen ajan, joka vastaa epilepsiaan liittyvää vaatimusta kohtauksettomuuden kestosta. Hakijalle on suoritettava asianmukaiset lääketieteelliset seurantatutkimukset. Kattavalla neurologisella tutkimuksella on varmistettava, ettei aivotoiminnassa ole häiriöitä eikä aivosähkökäyrätutkimuksessa (EEG) todeta epileptisiä muutoksia. Akuutin tapauksen jälkeen olisi tehtävä EEG sekä asianmukainen neurologinen tutkimus.

                              12.11

                              Ulkoisen tekijän provosoima kohtaus: hakijalle, jolla on ollut ulkoisen tekijän provosoima epileptinen kohtaus, ja tämän tunnistettavan tekijän ei arvioida todennäköisesti toistuvan ajotilanteessa, voidaan antaa ajolupa hakijan tilanteen mukaan neurologin lausunnon perusteella. Akuutin tapauksen jälkeen olisi tehtävä EEG sekä asianmukainen neurologinen tutkimus.
                              Henkilölle, jolla on aivojen rakenteellinen vaurio ja lisääntynyt kohtausriski, ei tulisi antaa lupaa ajaa ryhmän 2 ajoneuvoja, ennen kuin epilepsian riski on laskenut ainakin 2 prosenttiin vuodessa. Arviointi tulisi mahdollisuuksien mukaan suorittaa ottaen huomioon liitteen III muut osat (esimerkiksi tapauksessa, johon liittyy alkoholi).

                              12.12

                              Ensimmäinen tai yksittäinen kohtaus: hakija, jolla on ollut ensimmäinen epileptinen kohtaus, joka ei ole ulkopuolisen tekijän provosoima, voidaan todeta ajokykyiseksi, kun kohtauksettomuus on kestänyt vähintään viisi vuotta ja kohtauksettomuus on saavutettu ilman epilepsialääkitystä. Edellytyksenä on, että henkilöstä on tehty asianmukainen neurologinen arvio. Kansalliset viranomaiset voivat antaa ajoluvan tätä aikaisemmin kuljettajille, joiden ennuste on todettu hyväksi.

                              12.13

                              Muu tajuttomuus: Tajuttomuutta olisi arvioitava sen perusteella, liittyykö siihen riski sen uusiutumisesta ajotilanteessa. Uusiutumisen riski saisi olla enintään 2 prosenttia vuodessa.

                              12.14

                              Epilepsia: 10 vuotta kestänyt kohtauksettomuus on oltava saavutettu ilman epilepsialääkitystä. Kansalliset viranomaiset voivat antaa ajoluvan tätä aikaisemmin kuljettajille, joiden ennuste on todettu hyväksi. Tämä koskee myös tapauksia, joissa kyseessä on nuoruuden epilepsia.
                              Tiettyihin sairauksiin (kuten arteriovenoosisiin epämuodostumiin tai aivoverenvuotoihin) liittyy lisääntynyt kohtausriski, vaikka kohtauksia ei olisi vielä esiintynyt. Tällaisessa tapauksessa toimivaltaisen lääkärin olisi tehtävä arviointi; kohtauksen riski saisi olla enintään 2 prosenttia vuodessa, jotta ajolupa voidaan myöntää.”