Avis juridique important

|

31976L0764

Neuvoston direktiivi 76/764/ETY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976, maksiminäytöllä varustettuja kliinisiä lasisia elohopealämpömittareita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 262 , 27/09/1976 s. 0139 - 0142 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 5 s. 0168  Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 4 s. 0112  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 5 s. 0168  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 5 s. 0178  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 5 s. 0178

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976,maksiminäytöllä varustettuja kliinisiä lasisia elohopealämpömittareita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (76/764/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettävelvoittavat säännökset, jotka koskevat kliinisten lämpömittareiden valmistus- ja valvontamenetelmiä, eroavat jäsenvaltioittain ja siten estävät näiden laitteiden kauppaa; sen vuoksi näitä säännöksiä on lähennettävä, jamittauslaitteita ja metrologisia tarkastusmenetelmiä koskeviin yleisiin säännöksiin liittyvän jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 26 päivänä heinäkuuta 1971 annetussa neuvoston direktiivissä 71/316/ETY(3) säädetään menettelyistä ETY-tyyppihyväksynnässä ja ETY-ensivakauksessa; kyseisen direktiivin mukaisesti olisi annettava tekniset vaatimukset kliinisten lämpömittareiden valmistukselle ja suorituskyvylle,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTätä direktiiviä sovelletaan kliinisiin elohopeaa sisältäviin maksiminäytöllä varustettuihin lasisiin lämpömittareihin, jotka on tarkoitettu ihmisten tai eläinten sisäisen lämpötilan mittaamiseen.2 artiklaKliiniset maksiminäytöllä varustetut lasiset elohopealämpömittarit, joihin voidaan kiinnittää ETY-merkki, ovat ne, jotka on kuvailtu liitteissä. Niiltä ei vaadita ETY-tyyppihyväksyntää; niiltä vaaditaan ETY-ensivakaus.3 artiklaJäsenvaltio ei saa estää, kieltää tai rajoittaa ETY-ensivakausmerkillä varustetun kliinisen lämpömittarin markkinoille saattamista tai käyttöön ottamista.4 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan neljän vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamat keskeiset kansalliset säännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.5 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 27 päivänä heinäkuuta 1976.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. van der STOEL(1) EYVL N:o 63, 3.4.1967, s. 982/67(2) EYVL N:o 30, 22.2.1967, s. 480/67(3) EYVL N:o L 202, 6.9.1971, s. 1LIITE I1. LÄMPÖTILAN YKSIKKÖLämpötilaa mitattaessa on lämpötilan yksikkönä käytettävä celsiusastetta kansainvälisellä lämpötila-asteikolla.2. ASTEIKON MITTAUSALUEAsteikon on ulotuttava vähintään mittausalueelle 35,5-42 °C ja sen tulee olla jaettu >NUM>1>DEN>10 celsiusasteisiin.3. TYYPITLämpömittarit voivat olla valmistettuja joko siten, että asteikko on tehty nesteputkeen, tai siten, että nesteputki on suojaputken sisään suljettu.Nesteputkeen valmistettujen lämpömittareiden rungon on oltava asteikon kohdalta prismamainen.Suojaputken sisään suljetuissa lämpömittareissa on asteikon oltava pienellä erillisellä alustalla nesteputken ja alustan ollessa suljettuna vesitiiviiseen suojaputkeen.Lämpömittarit on varustettava enimmäislämpötilan näyttölaitteella, joka estää elohopeapatsasta vetäytymästä automaattisesti alaspäin, kun säiliössä oleva elohopea palautuu ympäristön lämpötilaan.4. MATERIAALITLämpömittareiden nestesäiliöt valmistetaan lasista, joka täyttää liitteessä II vahvistetut vaatimukset ja joka voidaan tunnistaa silmämääräisesti ja pysyvästi:- joko lasin tuottajan nestesäiliöön kiinnittämällä merkillä;- tai lämpömittarin valmistajan mihin tahansa lämpömittarin osaan kiinnittämästä merkistä yhdessä lasin tuottajan antaman todistuksen kanssa osoittaen, että lasi täyttää vaatimukset.Enimmäislämpötilan näyttölaitteeseen ja kapillaariputkeen käytetyllä lasilla on oltava riittävä hydrolyyttinen vastus(1).Suojaputkeen suljettujen lämpömittareiden asteikkojen on oltava kvartsia, metallia tai muuta yhtä kestävää materiaalia.Lämpömittarin rungon on oltava lasikapillaaria, joka antaa suurentavan kuvan elohopeapatsaasta. Tämän tulee olla nähtävissä koko pituudeltaan.5. RAKENNELämpömittarissa ei saa olla vikoja, jotka voivat estää sen tavanomaisen toiminnan tai harhaanjohtaa käyttäjää.Lämpömittarin päiden on oltava sellaiset, ettei niistä aiheudu vaaraa lämpömittaria käytettäessä.Elohopean on oltava riittävän puhdasta ja kuivaa. Nestesäiliössä, kapillaariputkessa ja elohopeassa ei saa olla kaasua lämpömittarin oikean toiminnan varmistamiseksi.Kun lämpömittaria on kuumennettu vähintään 37 °C:n lämpötilaan ja sen jälkeen se on palautunut ympäristön lämpötilaan ja nestesäiliön alaosaan kohdistetaan 600 m/s²:n kiihtyvyys, elohopeameniskuksen on pudottava alimman jakopiirron alapuolelle.Suojaputkeen suljetuissa lämpömittareissa asteikkopaneelin on oltava kosketuksissa nesteputkeen ja kiinnitetty suojaputkeen siten, ettei se irtoa nesteputkesta.Asteikkopaneelin paikan on oltava pysyvästi merkitty suojaputkeen asteikon jonkin numeroidun jakopiirron tasolle.Suojaputkessa ei saa olla mitään ylimääräisiä aineita eikä kosteutta.Kun nestesäiliön lämpötila nousee, elohopeapatsaan on noustava mahdollisimman tasaisella nopeudella eikä hyppäyksittäin. Elohopeapatsaan, katsottuna asteikkoa vasten kohtisuoraan, on oltava helposti luettavissa koko pituudeltaan.6. ASTEIKKO JA SEN JAOTUSAsteikon on oltava selvä ja tasaisesti jaettu.Yhtä celsiusastetta vastaavan asteikon osan pituuden on oltava vähintään 6 mm suojaputkeen suljetuissa lämpömittareissa ja vähintään 5 mm lämpömittareissa, jotka on tehty itse kapillaariputkeen.Kapillaariputkeen tehtyjen lämpömittareiden asteikon jakopiirtojen ja numeroiden on sijaittava siten, että ne ja suurennettuna näkyvä elohopeapatsas voidaan havaita yhtä aikaa.Asteikon jakopiirtojen on oltava kohtisuorassa lämpömittarin akselia vastaan ja jakopiirrot eivät paksuudeltaan saa ylittää yhtä viidesosaa peräkkäisten jakopiirtojen välisestä etäisyydestä suojaputkeen suljetuissa mittarityypeissä ja yhtä neljäsosaa nesteputkeen tehdyissä mittarityypeissä.Kokonaisia ja puolia asteita vastaavien jakopiirtojen on oltava pitempiä kuin muiden jakopiirtojen.Kokonaisia asteita vastaavien jakopiirtojen on oltava numeroituja. Sekä numeroiden että jakopiirtojen on oltava pysyvästi merkittyjä.7. MERKINNÄTItse nesteputkeen tehdyissä lämpömittareissa ja suojaputkeen suljetuissa lämpömittareissa on oltava seuraavat pysyvät merkinnät:a) "°C-mittaus";b) valmistajan tavaramerkki, jos tämä on jonkin jäsenvaltion asianomaisen viranomaisen rekisteröimä tai toiminimi;c) esimerkiksi eläinten lämpötilan mittaamiseen tarkoitetuissa lämpömittareissa sana "eläinlämpömittari".Muita merkintöjä sallitaan vain edellyttäen, ettei niistä synny käyttäjälle väärinkäsityksiä.Mitään merkintöjä käyttäjän lämpötilan mittaamiseen tarvittavasta vasteajasta ei sallita.8. SUURIMMAT SALLITTAVAT VIRHEETSen jälkeen, kun mittari on palautunut ympäristön lämpötilaan 20 ± 3 °C, sen osoittaman lukeman on oltava sama kuin testaushauteessa + 0,10 ja - 0,15 °C virherajojen sisällä.9. VASTEAIKAKliinisten lämpömittareiden vasteaikaa kuvaavan vakion "k", kun lämpömittari on upotettu sekoituksella varustettuun vesihauteeseen, on oltava pienempi eikä se saa missään tapauksessa olla suurempi kuin 2,6 sekuntia(2).10. ETY-ENSIVAKAUSMERKIN PAIKKALämpömittarin takaosaan on varattava tilaa ETY-ensivakausmerkkiä varten.Direktiivin 71/316/ETY liitteessä II olevan 3.1.1 kohdan mukaisesti ja saman liitteen 3 kohdan yleisestä säännöstä poiketen ensivakausmerkin on, ottaen huomioon lasilaitteiden leimaamiseen liittyvät erityisvaatimukset, koostuttava sarjasta seuraavassa esitettyjä merkkejä:- pieni "e"-kirjain;- vakauksen vuosi;- selkeä kirjain tai selkeät kirjaimet, jotka osoittavat, missä valtiossa ensivakaus on suoritettu;- tarvittaessa merkitään vakaustoimiston numero.Jos leimaaminen suoritetaan hiomalla, kirjaimet ja numerot on jaettava sopiviin osiin niin, ettei heikennetä niiden luettavuutta.(1) Lasin hydrolyyttinen vastus katsotaan riittäväksi, jos siitä ISO suosituksessa 719-1968 annettujen ohjeiden mukaan analysoitaessa (rakeisen lasin hydrolyyttinen vastus 98 °C:n lämpötilassa) liuenneen alkalin määrä liuoksessa 1 g kohti lasia ei ylitä 263,5 ìg Na2O.(2) Vakio "k" saadaan yhtälöstä:è2 - lämpömittarin lukema = (è2-è2)e-t/kKaavasta voidaan laskea suunnilleen se astemäärä, minkä verran lämpömittarin lukema (oletettu tarkaksi), kun sen alkulämpötila on `è1` ja se on upotettu ajaksi `t` vakiolämpöiseen `è2` hauteeseen, poikkeaa lämpötilasta `è2.Aika `t`, jonka kliininen lämpömittari vaatii, kun se 20 °C:n lämpötilassa upotetaan hauteeseen, jonka lämpötila on 40 °C, saavuttaakseen lopullisen lukeman (40 °C, jos se on tarkka) ±0,01 °C poikkeamalla, ei saa kaavan mukaan ylittää arvoa 20 s:40 - 39,99 = 0,01 = (40 - 20)e-t/2,6s.LIITE IIVaatimukset, jotka lämpömittareiden nestesäiliöihin käytettävän lasin on täytettäväTarkastettavan lämpömittarin, jossa ei ole enimmäislukeman näyttölaitetta, on, kun sitä on riittävästi kuumennettu, oltava seuraavien vaatimusten mukainen:sen jälkeen, kun sitä on kuumennettu puoli tuntia 100 °C:n lämpötilassa, osoituksen alenema nollassa celsiusasteessa ei saa olla suurempi kuin 0,05 °C.


Avis juridique important

|

31978L0659

Neuvoston direktiivi 78/659/ETY, annettu 18 päivänä heinäkuuta 1978, suojelua ja parantamista edellyttävien makeiden vesien laadusta kalojen elämän turvaamiseksi

Virallinen lehti nro L 222 , 14/08/1978 s. 0001 - 0010 Kreikank. erityispainos: Luku 15 Nide 1 s. 0172  Espanjank. erityispainos: Luku 15 Nide 2 s. 0111  Portugalink. erityispainos: Luku 15 Nide 2 s. 0111  Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 2 s. 0093  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 2 s. 0093

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 18 päivänä heinäkuuta 1978,suojelua ja parantamista edellyttävien makeiden vesien laadusta kalojen elämän turvaamiseksi (78/659/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 ja 235 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon edustajakokouksen lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettäympäristön suojelu ja sen tilan parantaminen edellyttää konkreettisia toimenpiteitä, jotka on tarkoitettu vesien suojelemiseksi pilaantumiselta, mukaan lukien sellaiset vedet, joissa makean veden kalat pystyvät elämään,ekologiselta ja taloudelliselta kannalta on tarpeen suojella kalakantoja erilaisilta haitallisten aineiden päästöistä aiheutuvilta haittavaikutuksilta, kuten esimerkiksi erityisesti tiettyyn lajiin kuuluvien kalojen määrän vähenemiseltä ja joissakin tapauksissa jopa joidenkin lajien häviämiseltä,Euroopan yhteisöjen toimintaohjelmissa ympäristöalan toimenpiteiksi vuosilta 1973(3) ja 1977(4) säädetään, että laatutavoitteet on laadittava yhdessä vahvistamalla vaatimukset, jotka ympäristön tulee täyttää, ja erityisesti vettä koskevat parametrit, mukaan lukien vettä, joissa makean veden kalat pystyvät elämään,jäsenvaltioissa jo voimassa tai valmisteilla olevien sellaisten vesien, joissa makean veden kalat pystyvät elämään, laatua koskevien säännösten väliset erot voivat luoda epätasa-arvoiset kilpailuedellytykset ja siten vaikuttaa suoraan yhteismarkkinoiden toimintaan; sen vuoksi on tarpeen lähentää tämän alan lainsäädäntöä perustamissopimuksen 100 artiklassa määrätyllä tavalla,vaikuttaa tarpeelliselta yhdistää tämä lainsäädännön lähentäminen yhteisön toimiin, joilla pyritään saavuttamaan yksi yhteisön tavoitteista ympäristön suojelun ja elämänlaadun parantamisen alalla laaja-alaisempien säännösten avulla; tässä yhteydessä on suotavaa antaa tiettyjä erityissäännöksiä; perustamissopimuksessa ei ole määräyksiä tähän tarvittavista erityisistä toimivaltuuksista, minkä vuoksi sovelletaan 235 artiklaa,tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi jäsenvaltioiden on nimettävä ne vedet, joihin direktiiviä sovelletaan, ja vahvistaa raja-arvot tietyille parametreille; veden laadun on nimetyissä vesissä vastattava näitä arvoja viiden vuoden kuluessa nimeämisestä,olisi säädettävä, että vesien, joissa makean veden kalat pystyvät elämään, katsotaan tietyissä oloissa täyttävän niihin liittyville muuttujille asetetut vaatimukset, vaikka tietty prosenttiosuus otetuista näytteistä ei vastaakaan liitteessä määriteltyjä rajoja,sen varmistamiseksi, että vesien, joissa makean veden kalat pystyvät elämään, laatua tarkkaillaan, on otettava vähimmäismäärä näytteitä ja toteutettava liitteessä säädettyjen parametrien mukaiset mittaukset; tällaista näytteenottoa voidaan vähentää tai siitä voidaan luopua veden laadun mukaan,jäsenvaltiot eivät kykene vaikuttamaan tiettyihin luonnon oloihin, ja sen vuoksi on tarpeen säätää, että eräissä tapauksissa on mahdollista poiketa tästä direktiivistä, jatekniikan ja tieteen kehitys voi tehdä joidenkin tämän direktiivin liitteessä esitettyjen vaatimusten nopean muuttamisen tarpeelliseksi; tätä varten olisi säädettävä vaadittujen toimenpiteiden täytäntöönpanon helpottamiseksi menettelystä, jonka perusteella jäsenvaltiot ja komissio voivat toimia kiinteästi yhteistyössä mukauttamista tieteen ja tekniikan kehitykseen käsittelevässä komiteassa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Tämä direktiivi koskee makean veden laatua, ja sitä sovelletaan vesiin, jotka jäsenvaltiot nimeävät sellaisiksi, jotka tarvitsevat suojelua tai parantamista ylläpitääkseen kalojen elinmahdollisuuksia.2. Tätä direktiiviä ei sovelleta kalanviljelyyn käytettyjen luonnollisten tai keinotekoisten kala-altaiden vesiin.3. Tämän direktiivin päämääränä on suojella ja parantaa virtaavien tai seisovien makeiden vesien laatua, kun näissä elää tai, jos pilaantumista vähennettäisiin tai se estettäisiin, voisi kyetä elämään kaloja, jotka kuuluvat:- luonnon monimuotoisuutta kuvaaviin kotoperäisiin lajeihin,- lajeihin, joita jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset pitävät toivottavina vesistöjen hoidon ja käytön kannalta.4. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:- "lohivesillä" vesiä, joissa elää, tai jotka voisivat muuttua sellaisiksi, että niissä kykenee elämään kaloja, jotka kuuluvat sellaisiin lajeihin kuten lohet (Salmo salar), taimenet (Salmo trutta), harjukset (Thymallus thymallus) ja siiat (Coregonus),- "särkivesillä" vesiä, joissa elää, tai jotka voisivat muuttua sellaisiksi, että niissä kykenee elämään kaloja, jotka kuuluvat särkikaloihin (Cyprinidae) tai muihin lajeihin, kuten hauet (Esox lucius), ahvenet (Perca fluviatilis) ja ankeriaat (Anguilla anguilla).2 artikla 1. Jäsenvaltioiden nimeämiin vesiin sovellettavat fysikaaliset ja kemialliset muuttujat on lueteltu liitteessä I.2. Näiden muuttujien soveltamista varten vedet jaetaan lohivesiin ja särkivesiin.3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava nimettyjä vesiä varten liitteessä I lueteltujen muuttujien arvot, jos ne on lueteltu G tai I sarakkeessa. Niiden on noudatettava näissä kahdessa sarakkeessa esitettyjä huomautuksia.2. Jäsenvaltiot eivät saa säätää liitteessä I olevassa I sarakkeessa esitettyjä arvoja sallivampia arvoja, ja niiden on pyrittävä noudattamaan G sarakkeessa esitettyjä arvoja, ottaen huomioon 8 artiklassa esitetty periaate.4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on nimettävä lohivedet ja särkivedet ensimmäisen kerran kahden vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksiantamisesta.2. Jäsenvaltiot voivat myöhemmin nimetä lisää vesiä.3. Jäsenvaltiot voivat peruuttaa tiettyjen vesien nimeämisen sellaisten tekijöiden perusteella, jotka eivät olleet ennakoitavissa nimeämisajankohtana, ottaen huomioon 8 artiklassa esitetty periaate.5 artikla Jäsenvaltiot laativat ohjelmia pilaantumisen vähentämiseksi ja sen varmistamiseksi, että nimetyt vedet täyttävät viiden vuoden kuluessa 4 artiklan mukaisesta nimeämisestä sekä jäsenvaltioiden 3 artiklan mukaisesti vahvistamat arvot että liitteessä I olevan G ja I sarakkeen huomautukset.6 artikla 1. Edellä 5 artiklan täytäntöönpanoa varten nimettyjen vesien katsotaan täyttävän tämän direktiivin säännökset, jos tällaisista vesistä liitteessä I määritellyn vähimmäistiheyden mukaisesti samasta näytteenottopisteestä kahdentoista kuukauden aikana otetut näytteet osoittavat, että ne täyttävät sekä jäsenvaltioiden 3 artiklan mukaisesti vahvistamat arvot että liitteessä I olevan G ja I sarakkeen huomautukset seuraavasti:- 95 prosentissa näytteistä seuraavien muuttujien osalta: pH, BOD5, ionisoitumaton ammoniakki, kokonaisammonium, nitriitit, kokonaisjäännöskloori, kokonaissinkki ja liuennut kupari. Kun näytteenottotiheys on alle yksi näyte kuukaudessa, on kaikkien näytteiden osalta noudatettava edellä mainittuja arvoja ja huomautuksia,- liitteessä I täsmennetyissä prosenttiosuuksissa seuraavien muuttujien osalta: lämpötila ja liuennut happi,- vahvistetussa keskimääräisessä pitoisuudessa seuraavien muuttujien osalta: suspendoitunut kiinteä aine.2. Tapaukset, joissa jäsenvaltioiden 3 artiklan mukaisesti vahvistamat arvot ja liitteessä I olevan G ja I sarakkeen huomautukset eivät täyty, jätetään huomioon ottamatta 1 kohdassa säädettyjen prosenttiosuuksien laskennassa, kun niiden aiheuttaja on tulva tai muu luonnonmullistus.7 artikla 1. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset suorittavat näytteenoton, jonka vähimmäistiheys on vahvistettu liitteessä I.2. Kun toimivaltainen viranomainen toteaa, että nimetyn veden laatu on huomattavasti parempi kuin mitä 3 artiklan mukaisesti vahvistettujen arvojen ja liitteessä I olevan G ja I sarakkeen huomautusten soveltamisen tuloksena saavutettaisiin, näytteenottotiheyttä voidaan vähentää. Kun pilaantumista tai veden laadun heikkenemisen uhkaa ei ilmene, kyseinen toimivaltainen viranomainen voi päättää, että näytteenotto ei ole tarpeen.3. Jos näytteet osoittavat, että jäsenvaltion 3 artiklan mukaisesti vahvistamaa arvoa tai liitteessä I olevan G ja I sarakkeen huomautusta ei saavuteta, jäsenvaltion on todettava, johtuuko tämä sattumasta, luonnonilmiöstä vai pilaantumisesta, ja toteutettava asianmukaiset toimenpiteet.4. Tarkan näytteenottopaikan, tämän paikan etäisyyden lähimpään kuormituslähteeseen ja näytteenottosyvyyden määrää kunkin jäsenvaltion toimivaltainen viranomai nen erityisesti paikallisten ympäristöolojen perusteella.5. Tietyt viiteanalyysimenetelmät kyseisten muuttujien arvon laskemiseksi on täsmennetty liitteessä I. Muita menetelmiä käyttävien laboratorioiden on varmistettava, että saadut tulokset vastaavat liitteessä I määriteltyjä tai ovat verrattavissa niihin.8 artikla Tämän direktiivin mukaisten toimenpiteiden täytäntöönpano ei missään tapauksessa saa suoraan tai välillisesti johtaa makean veden pilaantumisen lisääntymiseen.9 artikla Jäsenvaltiot voivat milloin tahansa vahvistaa nimetyille vesille tässä direktiivissä säädettyjä tiukemmat arvot. Ne voivat myös antaa säännöksiä, jotka liittyvät muihin kuin tässä direktiivissä säädettyihin muuttujiin.10 artikla Kun makea vesi ylittää jäsenvaltioiden välisen rajan tai muodostaa sen, ja kun jokin näistä jäsenvaltioista aikoo nimetä tämän veden, nämä valtiot neuvottelevat keskenään sen vesialueen määrittämiseksi, johon direktiiviä voidaan soveltaa, sekä tehdäkseen johtopäätökset yhteisistä laatutavoitteista; näistä tavoitteista päättää muodollisten neuvottelujen jälkeen kukin asianomainen jäsenvaltio. Komissio voi osallistua näihin keskusteluihin.11 artikla Jäsenvaltiot voivat poiketa tästä direktiivistä:a) eräiden liitteessä I merkillä (0) merkittyjen muuttujien osalta poikkeuksellisten sääolojen tai erityisten maantieteellisten olojen vuoksi,b) kun nimetty vesi luonnostaan rikastuu eräillä aineilla siten, että liitteessä I annettuja arvoja ei saavuteta.Luonnollisella rikastumisella tarkoitetaan prosessia, jossa ilman ihmisen toiminnan vaikutusta jollekin vesialueelle joutuu maaperästä tiettyjä maaperän sisältämiä aineita.12 artikla Sellaiset muutokset, jotka ovat tarpeen, jotta liitteeseen I sisältyvät:- muuttujien G-arvotja- analyysimenetelmätvoidaan mukauttaa tekniikan ja tieteen kehitykseen, annetaan 14 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.13 artikla 1. Perustetaan 12 artiklassa säädettyä tarkoitusta varten jäsenvaltioiden jäsenistä koostuva mukauttamista tieteen ja tekniikan kehitykseen käsittelevä komitea, jäljempänä "komitea", jonka puheenjohtajana on komission edustaja.2. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.14 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa komitean käsiteltäväksi sen puheenjohtaja joko omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan neljänkymmenenyhden enemmistöllä. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.c) Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden määräajassa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.15 artikla Tämän direktiivin soveltamiseksi jäsenvaltiot toimittavat komissiolle tietoja, jotka koskevat:- yhteenvedon muodossa 4 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti nimettyjä vesiä,- tiettyjen vesien nimeämisen peruuttamista 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti,- uusien muuttujien vahvistamiseksi 9 artiklan mukaisesti annettuja säännöksiä,- liitteessä I olevassa I sarakkeessa luetelluista arvoista tehtävien poikkeusten soveltamista.Jäsenvaltiot toimittavat komissiolle sen perustellusta pyynnöstä yleisesti kaikki tämän direktiivin soveltamisessa tarvittavat tiedot.16 artikla 1. Jäsenvaltioiden on viiden vuoden kuluttua 4 artiklan 1 kohdan mukaisesta ensimmäisestä nimeämisestä ja säännöllisin välein sen jälkeen toimitettava komissiolle yksityiskohtainen kertomus nimetyistä vesistä ja niiden perusominaisuuksista.2. Komissio julkaisee saadut tiedot kyseisen jäsenvaltion ennakkosuostumuksella.17 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset kahden vuoden kuluessa sen tiedoksiantamisesta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säädökset kirjallisina komissiolle.18 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 18 päivänä heinäkuuta 1978.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. LAHNSTEIN(1) EYVL N:o C 30, 7.2.1977, s. 37(2) EYVL N:o C 77, 30.3.1977, s. 2(3) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 3(4) EYVL N:o C 139, 13.6.1977, s. 3LIITE I LUETTELO MUUTTUJISTA >TAULUKON PAIKKA>LIITE II KOKONAISSINKKIÄ JA LIUENNUTTA KUPARIA KOSKEVIA ERITYISMÄÄRÄYKSIÄ Kokonaissinkki(katso liite I, N:o 13, sarake "Huomautuksia")Erilaisten veden kovuusarvojen sinkkipitoisuudet (mg/l Zn), kun CaCO3-pitoisuus on 10-500 mg/l:>TAULUKON PAIKKA>Liuennut kupari(katso liite I, N:o 14, sarake "Huomautuksia")Erilaisten veden kovuusarvojen kuparipitoisuudet (mg/l Cu), kun CaCO3-pitoisuus on 10-300 mg/l:>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31982L0937

Kolmas komission direktiivi 82/937/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1982, suoraan käytettävien rehujen pitämisestä kaupan annetun neuvoston direktiivin 77/101/ETY liitteen muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 383 , 31/12/1982 s. 0011 - 0012 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 15 s. 0223  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 26 s. 0235  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 15 s. 0223  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 26 s. 0235

KOLMAS KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 21 päivänä joulukuuta 1982,suoraan käytettävien rehujen pitämisestä kaupan annetun neuvoston direktiivin 77/101/ETY liitteen muuttamisesta (82/937/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon suoraan käytettävien rehujen pitämisestä kaupan 23 päivänä marraskuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 77/101/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 80/510/ETY(), ja erityisesti sen 10 artiklan,sekä katsoo, ettätieteellisen ja teknisen tiedon kehityksen vuoksi direktiivin 77/101/ETY liitettä on muutettava,on tarpeen tehdä muutoksia eräisiin suoraan käytettäviä rehuja koskeviin erityismääräyksiin, erityisesti nimien, kuvausten ja ravintoainekoostumusten osalta; kivennäisaineiden luetteloa on myös täydennettävä,lisäksi on tarpeen ilmoittaa eräiden eläinperäisten rehujen yhteydessä, joista rasva on poistettu, että tuote ei saa sisältää orgaanisia liuottimia; tulisi myös harkita, olisiko kyseinen vaatimus syytä laajentaa koskemaan myös muita eläin- tai kasviperäisiä tuotteita ja onko tarkoituksenmukaista asettaa orgaanisten liuottimien jäämille rajat, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän rehukomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivin 77/101/ETY liitteessä oleva B osa "Erityissäännökset" seuraavasti:1. Korvataan 1.2, 1.5, 1.7, 1.9, 1.11, 1.13, 1.15, 1.16, 1.18, 1.20, 1.23, 1.25, 1.27, 1.30, 1.32, 1.33 ja 1.38 kohdan 6 sarakkeessa (Ravintoaineiden pitoisuusvaatimukset) kosteuspitoisuusvaatimus, ilmaisu "enintään 12 %", ilmaisulla "enintään 12,5 %".2. Muutetaan 2.8.1. kohtaa seuraavasti:a) Korvataan 3 sarakkeesta kuvaus seuraavasti:"Nuorista rehukasveista kuivaamalla ja mahdollisesti esikuivaamalla saatu tuote, jossa hapettumista aktivoivat entsyymit on inaktivoitu kuivaamalla";b) Korvataan 6 sarakkeessa (Ravintoaineiden pitoisuusvaatimukset) raakavalkuaispitoisuusvaatimus "vähintään 16 %" ilmaisulla "vähintään 15,5 %".3. 2.8.2. kohdassa:a) Korvataan 3 sarakkeessa kuvaus seuraavasti:"Nuoresta sinimailasesta, Medicago sativa L. ja Medicago varia Martyn, kuivaamalla ja mahdollisesti esikuivaamalla saatu tuote, jossa hapettumista aktivoivat entsyymit on inaktivoitu kuivaamalla.Tuote saa sisältää n. 20 % nurmea tai apilaa, jotka on kuivattu ja mahdollisesti esikuivattu yhdessä sinimailasen kanssa";b) 6 sarakkeessa raakavalkuaispitoisuusvaatimus "vähintään 18 %", ilmaisulla "vähintään 17 %".4. Muutetaan 2.8.3. kohtaa seuraavasti:a) Korvataan 3 sarakkeessa kuvaus seuraavasti:"Nuoresta apilasta, Trifolium spp, kuivaamalla ja mahdollisesti esikuivaamalla saatu tuote, jossa hapettumista aktivoivat entsyymit on inaktivoitu kuivaamalla. Tuote saa sisältää n. 20 % nurmea tai sinimailasta, jotka on kuivattu ja mahdollisesti esikuivattu yhdessä apilan kanssa";b) Korvataan 6 sarakkeessa (Ravintoaineiden pitoisuusvaatimukset) raakavalkuaispitoisuusvaatimus "vähintään 18 %" ilmaisulla "vähintään 17 %".5. Lisätään 3.2.2 ja 3.2.3. kohdan 3 sarakkeeseen seuraava teksti:"Tuote ei saa sisältää orgaanisia liuottimia."6. Muutetaan 3.2.4. kohdan 3 sarakkeessa olevaa kuvausta seuraavasti:a) Korvataan ensimmäisen virkkeen teksti seuraavasti:"Lämminveristen maaeläinten ruhoista tai ruhonosista kuivaamalla ja jauhamalla saatu tuote, josta rasva on tarvittaessa poistettu tarkoitukseen sopivalla käsittelyllä.";b) Lisätään sanojen "suolen sisältöä.", jälkeen seuraava virke:"Tuote ei saa sisältää orgaanisia liuottimia."7. Lisätään 3.2.5. ja 3.2.8. kohdan 3 sarakkeessa olevaan kuvaukseen seuraava teksti:"Tuote ei saa sisältää orgaanisia liuottimia."8. Muutetaan 4.6. kohtaa seuraavasti:a) Korvataan nimi "Dikalsiumfosfaatti" 2 sarakkeessa seuraavasti:"Kalsiummonovetyfosfaatti (dikalsiumfosfaatti)";b) Korvataan 3 sarakkeessa oleva kuvaus seuraavasti:"Teknisesti puhdas kalsiummonovetyfosfaatti (dikalsiumfosfaatti)".9. Muutetaan 4.9. kohtaa seuraavasti:a) Korvataan 2 sarakkeessa nimi "Monokalsiumfosfaatti" seuraavasti:"Kalsiumbis(divetyfosfaatti) (monokalsiumfosfaatti)";b) Korvataan 3 sarakkeessa oleva teksti seuraavasti:"Käytännöllisesti katsoen puhdas kalsiumbis(divetyfosfaatti) (monokalsiumfosfaatti)."10. Lisätään 4.10. kohta seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan- 1 artiklan 5 kohdan, 6 kohdan b alakohdan ja 7 kohdan noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 1 päivänä heinäkuuta 1983 ja- muut tämän direktiivin säännösten noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 1 päivänä tammikuuta 1985.Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 21 päivänä joulukuuta 1982.Komission puolestaPoul DALSAGERKomission jäsen() EYVL N:o L 32, 3.2.1977, s. 1() EYVL N:o L 126, 21.5.1980, s. 12