Avis juridique important

|

31993L0099

Neuvoston direktiivi 93/99/ETY, annettu 29 päivänä lokakuuta 1993, virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevista lisätoimenpiteistä

Virallinen lehti nro L 290 , 24/11/1993 s. 0014 - 0017 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 25 s. 0080  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 25 s. 0080

NEUVOSTON DIREKTIIVI 93/99/ETY,annettu 29 päivänä lokakuuta 1993,virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevista lisätoimenpiteistäEUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäon suotavaa toteuttaa sisämarkkinoihin liittyviä toimenpiteitä; sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan,elintarvikekaupalla on erittäin tärkeä sija sisämarkkinoilla,on siten välttämätöntä, että virallisesta elintarvikkeiden tarkastuksesta 14 päivänä kesäkuuta 1989 annettua neuvoston direktiiviä 89/397/ETY(4) sovelletaan yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa; kyseisellä direktiivillä vahvistetaan tätä tarkastusta koskevat yleiset säännöt,on tarpeen säätää lisäsäännöksistä yhteisössä voimassa olevien tarkastusmenettelyjen parantamiseksi,jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet valvoakseen, että toimivaltaisten viranomaisten työntekijöillä on riittävä tekninen ja hallinnollinen pätevyys,testitulosten laadun takaamiseksi on aiheellista ottaa käyttöön laatustandardijärjestelmä laboratorioille, joiden tehtäväksi jäsenvaltiot ovat antaneet virallisen elintarvikkeiden tarkastuksen; tämän järjestelmän on oltava yleisesti hyväksyttyjen ja standardoitujen sääntöjen mukainen; on lisäksi olennaista, että nämä laboratoriot käyttävät validoituja analyysimenetelmiä aina, kun se on mahdollista,jäsenvaltioiden välisen elintarvikekaupan kehittymiseksi tarvitaan läheisempää yhteistyötä elintarvikkeiden tarkastuksesta vastaavien viranomaisten välillä,on tarpeen antaa yleisiä säännöksiä komission elintarvikkeiden tarkastukseen erikoistuneille toimenhaltijoille, jotka ovat yhteistyössä jäsenvaltioiden erityisten työntekijöiden kanssa elintarvikkeita koskevan lainsäädännön yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi,on aiheellista vahvistaa säännöksiä, joiden mukaan kansalliset viranomaiset ja komissio ovat velvollisia avustamaan toisiaan hallinnollisesti elintarvikkeita koskevan lainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi, erityisesti varotoimenpiteiden avulla ja havaitsemalla rikkomukset tai käyttäytymisen, jonka epäillään olevan lainsäädännön vastaista,tämän direktiivin mukaisesti vaihdettavia tietoja on niiden luonteen vuoksi pidettävä liike- ja ammattisalaisuuksina, jaon suotavaa säätää menettelystä, jolla voidaan luoda jäsenvaltioiden ja komission välinen läheinen yhteistyö,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla1. Tällä direktiivillä täydennetään direktiiviä 89/397/ETY.2. Tässä direktiivissä sovelletaan direktiivin 89/397/ETY 1 artiklan 2, 3 ja 4 kohtaa.2 artiklaJäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että toimivaltaisilla viranomaisilla on tai ne pystyvät hankkimaan riittävän määrän asianmukaisesti päteviä ja kokeneita työntekijöitä, erityisesti sellaisissa tieteissä kuten kemia, elintarvikekemia, eläinlääketiede, lääketiede, elintarvikemikrobiologia, elintarvikehygienia, elintarviketeknologia ja oikeustiede, jotta direktiivin 89/397/ETY 5 artiklassa tarkoitetut tarkastukset voidaan suorittaa asianmukaisesti.3 artikla1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että direktiivin 89/397/ETY 7 artiklassa tarkoitetut laboratoriot täyttävät testauslaboratorioita koskevat, eurooppalaisessa standardissa NE 45001 esitetyt yleiset toimintaperusteet ja vastaavat standardoituja toimintatapoja ja että laadunvarmistuksen asiantuntijat tarkastavat pistokokein laboratorioiden edellä tarkoitettujen perusteiden mukaisuuden, taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) hyvää laboratoriokäytäntöä koskevien toisen ja seitsemännen periaatteen mukaisesti, jotka esitetään OECD:n neuvoston kemikaalien arvioinnista saatujen tietojen vastavuoroisesta hyväksymisestä 12 päivänä toukokuuta 1981 tekemän päätöksen liitteessä 2 olevassa II osassa.2. Direktiivin 89/397/ETY 7 artiklassa tarkoitettujen laboratorioiden tarkastamiseksi jäsenvaltioiden on:a) sovellettava eurooppalaisessa standardissa NE 45002 esitettyjä yleisiä perusteitajab) vaadittava tarvittaessa soveltuvuuskoejärjestelmien käyttämistä.Laboratorioiden, jotka vastaavat arviointiperusteita, oletetaan täyttävän 1 kohdassa tarkoitetut perusteet.Laboratorioita, jotka eivät vastaa arviointiperusteita, ei pidetä mainitun direktiivin 7 artiklan mukaisina laboratorioina.3. Jäsenvaltioiden on nimettävä direktiivin 89/397/ETY 7 artiklassa tarkoitettujen laboratorioiden arvioinnista vastaavat laitokset. Näiden laitosten on vastattava laboratorioita hyväksyviin laitoksiin sovellettavia, eurooppalaisella standardilla NE 45003 vahvistettuja yleisiä perusteita.4. Tässä artiklassa tarkoitettu testauslaboratorioiden hyväksyntä ja arviointi voi käsittää yksittäisiä testejä tai testisarjoja. Kaikki aiheelliset poikkeukset 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen standardien soveltamistavasta on tehtävä 8 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.4 artiklaJäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että direktiivin 89/397/ETY 7 artiklassa tarkoitettujen laboratorioiden suorittamassa virallisessa elintarvikkeiden tarkastuksessa käytettävien analyysimenetelmien validoinnissa noudatetaan mahdollisuuksien mukaan elintarvikkeiden tarkastuksessa tarvittavien yhteisön näytteenottomenettelyjen ja analyysimenetelmien käyttöön ottamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/591/ETY(5) liitteen 1 ja 2 kohdan määräyksiä.5 artikla1. Komissio nimeää ja valtuuttaa erityiset toimenhaltijansa yhteistyöhön jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa tarkastamaan ja arvioimaan näiden viranomaisten soveltamien virallisen elintarvikkeiden tarkastuksen järjestelmien vastaavuutta ja tehokkuutta. Komissio antaa asianomaisille jäsenvaltioille säännöllisesti erityisten toimenhaltijoiden työtä koskevia kertomuksia.Komissio huolehtii siitä, että toimenhaltijat ovat riittävän päteviä ja että heillä on tämän tehtävän suorittamiseen vaadittavaa tietoa ja kokemusta; yksityiskohtaiset soveltamissäännöt tähän tarkoitukseen voidaan vahvistaa 8 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on toimittava yhteistyössä komission nimeämien toimenhaltijoiden kanssa ja avustettava heitä kaikin tarvittavin tavoin tehtävän loppuun saattamiseksi.2. Edellä 1 kohdassa esitettyjen tehtävien suorittamiseksi jäsenvaltioiden on sallittava komission nimeämien toimenhaltijoiden seurata omien toimivaltaisten viranomaistensa työntekijöitä, jotka suorittavat direktiivin 89/397/ETY 5 artiklassa säädettyjä tehtäviä. Joka tapauksessa vastuu tarkastustehtävien suorittamisesta säilyy jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten työntekijöillä. Komissio antaa jäsenvaltioille ennakkoilmoituksen vähintään viisi työpäivää ennen näiden tehtävien aloittamista. Jokaisen tässä kohdassa tarkoitetun tarkastustehtävän suorittamisen jälkeen komissio toimittaa asianomaisille jäsenvaltioille erityisten toimenhaltijoidensa toimintaa koskevan kertomuksen.Tässä kohdassa tarkoitettujen tehtävien suorittamiseksi komission nimeämien toimenhaltijoiden on esitettävä kirjallinen lupa, josta ilmenee heidän henkilöllisyytensä ja asemansa.Komission nimeämien toimenhaltijoiden on noudatettava jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten työntekijöiden noudattamia sääntöjä ja käytäntöjä.3. Komissio toimittaa tämän artiklan soveltamista koskevan vuosikertomuksen jäsenvaltioille ja Euroopan parlamentille.6 artikla1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on avustettava toisiaan hallinnollisesti kaikissa elintarvikkeisiin sovellettavia laatusäännöksiä ja -standardeja koskevissa valvontamenettelyissä ja kaikissa elintarvikkeita koskevan lainsäädännön rikkomuksiin liittyvissä toimissa.2. Helpottaakseen tätä hallinnollista avunantoa jokaisen jäsenvaltion on nimettävä yksi yhdyselin. Jäsenvaltion nimeämän toimielimen tehtävänä on luoda asianmukaiset yhteydet muiden jäsenvaltioiden yhdyselimiin. Toimielinten tehtävänä on edistää ja sovittaa yhteen viestintää ja erityisesti avustuspyyntöjen välitystä ja vastaanottoa.3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikki nimeämäänsä yhdyselintä koskevat aiheelliset tiedot. Luettelo nimetyistä yhdyselimistä ja niitä koskevista tiedoista julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa.4. Saatuaan perustellun pyynnön kyseinen toimielin huolehtii siitä, että pyynnön esittänyt toimielin saa kaikki tarvittavat tiedot, joiden avulla se voi varmistaa tuomiovaltaansa kuuluvalla alueella elintarvikkeisiin sovellettavien laatusäännöksien ja -standardien noudattamisen, lukuun ottamatta tietoja, joita ei voida toimittaa, koska ne ovat oikeudenkäynnin kohteena.5. Edellä 4 kohdan mukaisesti ilmoitetut tiedot ja asiakirjat toimitetaan ilman perusteetonta viivästystä, tapauksen mukaan, joko yhdyselimen välityksellä tai suoraan. Jos alkuperäisiä tietoja ja asiakirjoja ei voida lähettää, voidaan niistä lähettää jäljennökset.6. Jos tietojenvaihdon aikana vaikuttaa siltä, että joko yhteisön oikeutta tai säännöstöä tai tiedot vastaanottaneen tai lähettäneen jäsenvaltion kansallista lainsäädäntöä on rikottu, sen jäsenvaltion, jonka alueella oletettu rikkomus on tapahtunut, toimivaltaisten viranomaisten on hyvissä ajoin toimitettava toisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille kertomus:- kaikista toimenpiteistä, joita on saatettu toteuttaa oletetun rikkomuksen suhteen,sekä- kaikista toteutetuista toimenpiteistä, mukaan lukien toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää oletetun rikkomuksen uusiutuminen.Jäljennös kertomuksesta voidaan myös lähettää komissiolle, joko tiedot vastaanottaneen jäsenvaltion aloitteesta tai tiedot lähettäneen jäsenvaltion aloitteesta.7. Tätä artiklaa sovelletaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kulutustavaroiden käytöstä aiheutuvia vaaroja koskevasta nopeasta yhteisön tietojenvaihtojärjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 tehdyn neuvoston päätöksen 89/45/ETY(6) ja yleisestä tuoteturvallisuudesta 29 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/59/ETY(7) soveltamista.7 artikla1. Edellä 6 artiklan mukaisesti ilmoitettuja tietoja, missä muodossa tahansa, on pidettävä ammattisalaisuuksina. Rikosoikeudenkäynnissä näitä tietoja voidaan käyttää ainoastaan tiedot toimittaneen jäsenvaltion antamalla ennakkosuostumuksella voimassa olevien keskinäistä avunantoa rikosasioissa koskevien kansainvälisten yleissopimusten ja muiden kansainvälisten sopimusten mukaisesti, niissä osapuolina olevien jäsenvaltioiden osalta.2. Jos jäsenvaltiossa on sääntöjä, jotka sallivat vapaan pääsyn toimivaltaisten viranomaisten hallussa oleviin tietoihin, niistä on ilmoitettava silloin, kun pyyntö tehdään toiselle jäsenvaltiolle tai, jos pyyntöä ei tehdä, tietojenvaihdon yhteydessä. Jos tiedot lähettävä jäsenvaltio ilmoittaa niihin sisältyvän ammatti- tai liikesalaisuutena pidettäviä tekijöitä, tiedot vastaanottavan jäsenvaltion on huolehdittava siitä, että niitä ei levitetä 1 kohdassa säädettyä laajemmalle. Jos tiedot vastaanottava jäsenvaltio ei voi tällä tavoin estää tietojen paljastumista, tietojen lähettämättä jättämistä tälle jäsenvaltiolle ei pidetä tämän direktiivin vastaisena.3. Kieltäytyminen tietojen toimittamisesta tämän artiklan säännösten mukaan on perusteltava.8 artikla1. Viitattaessa tässä artiklassa määriteltyyn menettelyyn komissiota avustaa päätöksessä 69/414/ETY(8) perustettu pysyvä elintarvikekomitea, jäljempänä "komitea".2. Puheenjohtaja saattaa asian komitean käsiteltäväksi joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.3. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.4. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.9 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava:- tämän direktiivin, lukuun ottamatta 3 artiklaa, noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä toukokuuta 1995,- 3 artiklan noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä marraskuuta 1998.Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.10 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 29 päivänä lokakuuta 1993.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaR. URBAIN(1) EYVL N:o C 51, 26.2.1992, s. 10(2) EYVL N:o C 337, 21.12.1992, s. 143 ja 27 päivänä lokakuuta 1993 tehty päätös.(3) EYVL N:o C 332, 16.12.1992, s. 5(4) EYVL N:o L 186, 30.6.1989, s. 23(5) EYVL N:o L 372, 31.12.1985, s. 50(6) EYVL N:o L 17, 21.1.1989, s. 51. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 90/352/ETY (EYVL N:o L 173, 6.7.1990, s. 49).(7) EYVL N:o L 228, 11.8.1992, s. 24(8) EYVL N:o L 291, 19.1.1969, s. 9


title: Komission direktiivi 2005/51/EY, annettu 7 päivänä syyskuuta 2005, julkisia hankintoja koskevien Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY liitteen XX ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY liitteen VIII muuttamisesta   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               1.10.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 257/127

         KOMISSION DIREKTIIVI 2005/51/EY,
   annettu 7 päivänä syyskuuta 2005,
   julkisia hankintoja koskevien Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY liitteen XX ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY liitteen VIII muuttamisesta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO,
   joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY (1) ja erityisesti sen 70 artiklan b alakohdan,
   ottaa huomioon julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (2) ja erityisesti sen 79 artiklan b alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivin 2004/17/EY liitteessä XX vahvistetaan, että hankintayksikköjen on lähetettävä mainitun direktiivin 41, 42, 43 ja 63 artiklassa tarkoitetut ilmoitukset Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimistoon neuvoston direktiivin 93/36/ETY liitteen IV, neuvoston direktiivin 93/37/ETY liitteiden IV, V ja VI, neuvoston direktiivin 92/50/ETY liitteiden III ja IV, sellaisina kuin ne ovat muutettuina direktiivillä 97/52/EY, sekä neuvoston direktiivin 93/38/ETY liitteiden XII–XV, XVII ja XVIII, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/4/EY, muuttamiseksi (Vakiolomakkeiden käyttöä hankintailmoituksissa koskeva direktiivi) 13 päivänä syyskuuta 2001 annetussa komission direktiivissä 2001/78/EY (3) vaaditussa muodossa. Direktiivin 2004/18/EY liitteessä VIII puolestaan vahvistetaan, että hankintaviranomaisten on lähetettävä mainitun direktiivin 35, 58, 64 ja 69 artiklassa tarkoitetut ilmoitukset Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimistoon direktiivissä 2001/78/EY edellytetyssä muodossa.

               (2)

               Direktiivissä 2001/78/EY vahvistetuissa vakiolomakkeissa ei ole täysin otettu huomioon direktiiveissä 2004/17/EY ja 2004/18/EY edellytettyjä tietoja, joten uudet vakiolomakkeet olisi vahvistettava täytäntöönpanotoimenpiteinä. Sen vuoksi direktiivin 2004/17/EY liitteessä XX ja direktiivin 2004/18/EY liitteessä VIII oleva viittaus direktiiviin 2001/78/EY ei ole enää voimassa.

               (3)

               Direktiivejä 2004/17/EY ja 2004/18/EY olisi sen vuoksi muutettava.

               (4)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat julkisia hankintoja käsittelevän neuvoa-antavan komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Korvataan direktiivin 2004/17/EY liitteessä XX olevan 1 kohdan a alakohdan ensimmäinen virke seuraavasti:

      ”Hankintayksikköjen on lähetettävä 41, 42, 43 ja 63 artiklassa tarkoitetut ilmoitukset Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimistoon siinä muodossa, joka vahvistetaan 68 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen annetuissa komission täytäntöönpanotoimenpiteissä.”

   2 artikla
   Korvataan direktiivin 2004/18/EY liitteessä VIII olevan 1 kohdan a alakohta seuraavasti:

      ”Hankintaviranomaisten on lähetettävä 35, 58, 64 ja 69 artiklassa tarkoitetut ilmoitukset Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimistoon siinä muodossa, joka vahvistetaan 77 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen annetuissa komission täytäntöönpanotoimenpiteissä.”

   3 artikla
   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2006. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään
   4 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   5 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 7 päivänä syyskuuta 2005.

            Komission puolesta

         Charlie McCREEVY

            Komission jäsen

      (1)  EUVL L 134, 30.4.2004, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1874/2004 (EUVL L 326, 29.10.2004, s. 17).

      (2)  EUVL L 134, 30.4.2004, s. 114, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1874/2004.

      (3)  EYVL L 285, 29.10.2001, s. 1.


Avis juridique important

|

31976L0891

Neuvoston direktiivi 76/891/ETY, annettu 4 päivänä marraskuuta 1976, sähköenergiamittareita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 336 , 04/12/1976 s. 0030 - 0048 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 5 s. 0232  Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 4 s. 0226  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 5 s. 0232  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 5 s. 0240  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 5 s. 0240

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 4 päivänä marraskuuta 1976,sähköenergiamittareita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (76/891/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettäsähköenergiamittarien rakennetta ja tarkastusmenetelmiä koskevat velvoittavat säännökset ovat eri jäsenvaltioissa erilaiset ja muodostavat siten näiden mittareiden kaupan esteen; sen vuoksi on tarpeen lähentää näitä säännöksiä, jamittauslaitteita ja metrologisia tarkastusmenetelmiä koskeviin yleisiin säännöksiin liittyvän jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 26 päivänä heinäkuuta 1971 annetussa neuvoston direktiivissä 71/316/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 72/427/ETY(4), säädetään menettelyistä ETY-tyyppihyväksynnälle ja ETY-ensivakaukselle; on tarpeen vahvistaa kyseisen direktiivin mukaisesti sähköenergiamittarien rakennetta ja toimintaa koskevat tekniset vaatimukset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTätä direktiiviä sovelletaan uusiin suorakytkettyihin induktiomittareihin, jotka toimivat yhdellä tai useammalla tariffilla ja jotka on suunniteltu mittaamaan yksi- tai monivaiheisen 50 Hz:n virran aktiivista energiaa.2 artiklaSähköenergiamittarit, joille voidaan antaa ETY-merkit ja tunnukset, esitetään tämän direktiivin liitteessä.Niitä koskevat ETY-tyyppihyväksyntä ja ETY-ensivakaus.3 artiklaJäsenvaltiot eivät saa evätä, kieltää tai rajoittaa sähköenergiamittareiden saattamista markkinoille tai ottamista käyttöön, jos kyseisissä mittareissa on ETY-tyyppihyväksyntätunnus ja ETY-ensivakausmerkki.Jäsenvaltiot, joissa käytössä olevat suurimmat sallitut virheet ovat pienempiä kuin tässä direktiivissä ensivakausta varten määritellyt suurimmat sallitut virheet, voivat edelleen käyttää kyseisiä suurimpia sallittuja virheitä viiden ja puolen vuoden ajan tämän direktiivin tiedoksi antamisesta.Saatujen kokemusten ja kansainvälisissä toimielimissä saatujen tulosten perusteella ja ennen tämän viiden ja puolen vuoden jakson päättymistä on toteutettava aiheelliset toimenpiteet direktiivin 71/316/ETY 19 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.4 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamat kansalliset säännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.5 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 4 päivänä marraskuuta 1976.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaTh. E. WESTERTERP(1) EYVL N:o C 23, 8.3.1974, s. 51(2) EYVL N:o C 101, 23.11.1973, s. 6(3) EYVL N:o L 202, 6.9.1971, s. 1(4) EYVL N:o L 291, 28.12.1972, s. 156LIITEI LUKU - MÄÄRITELMIÄ1 TIETTYJEN TÄSSÄ LIITTEESSÄ KÄYTETTYJEN TERMIEN MÄÄRITELMIÄ 1.1 Vaikutussuure tai -tekijäMikä tahansa suure tai mikä tahansa muu tekijä kuin mitattu suure, jonka vaikutuksesta mittaustulos saattaa muuttua.1.2 Vaikutussuureesta aiheutuva virheen vaihteluEro mittarivirheiden välillä, kun vaikutussuure saa kaksi määrättyä arvoa peräkkäin.1.3 Vaikutussuureen perusarvoTämän suureen arvo, jonka perusteella mittarin tietyt ominaisuudet vahvistetaan.1.4 Perusvirta (Ib)Virran arvo, jonka mukaan mittarin olennainen toiminta vahvistetaan.1.5 Enimmäisvirta (Imax)Virran enimmäisarvo, jolla mittarin on täytettävä tässä direktiivissä vahvistetut vaatimukset.1.6 VääristymätekijäHarmonisen sisällön, joka saadaan vähentämällä perustekijä muusta kuin sinimuotoisesta vaihtosuureesta, tehollisen arvon suhde muuhun kuin sinimuotoisen suureen teholliseen arvoon. Vääristymätekijä esitetään tavallisesti prosentteina.1.7 PeruspyörimisnopeusRoottorin nimellinen pyörimisnopeus esitettynä kierroksina minuutissa, kun mittari on perusolosuhteissa ja kuljettaa perusvirtaa ykköstehokertoimella.1.8 PerusvääntömomenttiRoottorin nimellinen vääntömomentti, joka pitää roottorin stationäärisenä, kun mittari on perusolosuhteissa ja kuljettaa perusvirtaa ykköstehotekijällä.1.9 TyyppiIlmaisu, jota käytetään määriteltäessä kaikki saman valmistajan valmistamat yksi- tai monitariffimittarit, kun niitä vastaavat- samanlaiset metrologiset ominaisuudet,- laadun määräävien osien valmistuksen samanlaisuus,- sama virranmittauskäämin ampeerikierrosten lukumäärä perusvirralle ja sama jännitekäämin kierrosten lukumäärä per voltti perusjännitteelle,- sama enimmäisvirran ja perusvirran suhde.Tyypille voidaan saada erilaiset perusvirran ja perusjännitteen arvot.Huomautuksiaa) Valmistajan on merkittävä nämä mittarit yhdellä tai useammalla kirjain- tai numeroyhdistelmällä taikka kirjaimien ja numeroiden yhdistelmillä. Kullakin tyypillä saa olla vain yksi merkintä.b) Tyyppiä on edustettava kolmen näytemittarin, jotka on tarkoitettu tyyppihyväksyntää varten ja joiden ominaisuudet (perusvirta ja perusjännite) kyseinen metrologinen tarkastuslaitos valitsee valmistajan ehdottamista taulukoista (6.1.1 kohta).c) Saman tyypin erikoistuotannossa käämikierrosten lukumäärän ja perusvirran arvon tulo voi poiketa tyyppiä edustavan mittarin vastaavasta tulosta. Kierrosten kokonaismäärän saamiseksi tulisi valita tulon lähin ala- tai yläarvo.Ainoastaan tästä syystä jännitekäämin kierrosten lukumäärä volttia kohti saa poiketa enintään 20 % tyyppiä edustavasta näytemittarin vastaavasta arvosta.d) Kunkin mittarin roottorin suurimman ja pienimmän pyörimisnopeuden suhde ei saa olla suurempi kuin 1:5.II LUKU - TEKNISET ERITELMÄT 2 MEKAANISET ERITELMÄT 2.1 YleistäMittarit on suunniteltava ja rakennettava siten, ettei tavanomaisessa käytössä ja tavanomaisissa olosuhteissa aiheudu vaaraa ja varmistaen erityisesti- henkilöiden turvallisuus sähköiskuja vastaan,- henkilöiden turvallisuus liiallisen lämpötilan vaikutuksia vastaan,- turvallisuus tulen leviämistä vastaan.Kaikki tavanomaisissa työskentelyolosuhteissa korroosiolle alttiina olevat osat on suojattava tehokkaasti. Suojaava pinnoite ei saa tavanomaisissa käyttöolosuhteissa vahingoittua tavanomaisessa käsittelyssä eikä muuttua ilman vaikutuksesta vahingolliseksi.Mittarin on oltava mekaanisesti riittävän kestävä ja sen on kestettävä tavanomaisissa toimintaolosuhteissa todennäköisiä korkeampia lämpötiloja.Osat on kiinnitettävä ja lukittava luotettavasti niin, että ne eivät irtoa kuljetuksen tai tavanomaisen käytön aikana.Sähköisten kytkentöjen on oltava sellaiset, että piirin avautuminen on estetty tässä direktiivissä määritellyt ylikuormitusolosuhteet mukaan lukien.Mittarin rakenteen on oltava sellainen, että satunnaisesta käämin löystymisestä tai aukeamisesta, ruuveista tms. aiheutuvan, aktiivisten osien ja käsiksi päästävien johtavien osien välisessä eristeessä tapahtuvan oikosulun riski on mahdollisimman vähäinen.2.2 KoteloMittarin kotelon on oltava käytännöllisesti katsoen pölytiivis ja sinetöitävissä siten, että mittarin sisäosiin pääsee käsiksi ainoastaan murtamalla sinetit.Päällys ei saa olla poistettavissa käyttämättä työkalua, kolikkoa tai vastaavaa välinettä.Kotelo on rakennettava ja sitä on voitava käyttää siten, että muodon väliaikainen muutos ei estä mittaria toimimasta tyydyttävästi.Mittarit, jotka on tarkoitettu kytkettäviksi pääjohtoon, kun pääjohdon jännite maan suhteen on yli 250 V ja kotelo sisältää käsiksi päästäviä metalliosia, on varustettava suojaavalla maadoitusliitännällä.Mittarit, jotka on tarkoitettu kytkettäviksi pääjohtoon, kun pääjohdon perusjännite maan suhteen on enintään 250 V ja sen kotelo on kokonaan tai osittain tehty metallista, on varustettava sopivalla kotelon maadoitusliitännällä.2.3 IkkunatJos mittarin päällys ei ole läpinäkyvä, siinä on oltava yksi tai useampia ikkunoita laskurin lukemista ja roottorin pyörimisen havaitsemista varten. Näissä ikkunoissa on oltava läpinäkyvästä aineesta tehdyt levyt, joita ei voida poistaa sinettejä murtamatta.2.4 Liittimet - liitinlohkotLiittimet on ryhmiteltävä yhteen tai useampaan liitinlohkoon, jotka ovat mekaanisesti riittävän kestäviä, jotta jäykät johdot ja kaapelit voidaan kiinnittää niihin.Jänniteliittimet on voitava kytkeä irti syöttövirtaliittimistä vaikeuksitta.Johtojen kytkeminen liittimiin on tehtävä riittävän ja kestävän kosketuksen varmistamiseksi siten, ettei ole olemassa löystymisen eikä liiallisen kuumenemisen riskiä. Aukkojen, jotka ovat liittimien aukkojen jatkeita eristemateriaalissa, on oltava riittävän suuria, jotta johtojen eristeet voidaan sijoittaa niihin helposti.HuomautusMateriaalin, josta liitinlevy on tehty, on läpäistävä testi, joka on annettu ISO-suosituksen R 75 (1958) 6 kappaleessa 135 °C:n lämpötilalle.2.5 LiitinkoteloMittarin liittimet on peitettävä liitinkotelolla, joka on voitava sinetöidä mittarikotelosta riippumatta. Kun mittari kiinnitetään alustaansa, liittimiin käsiksi pääsy ei saa olla mahdollista murtamatta liitinkotelon sinettejä. Liitinkotelon on sen vuoksi peitettävä liitinlevy, ruuvit, jotka pitävät johtoja liittimissä ja, jos tarpeen, riittävältä pituudelta liitosjohdot ja niiden eristeet.2.6 Laskuri (laskinmekanismi)Laskuri voi olla rumpu- tai osoitintyyppinen.Laskurin yksikön on oltava kilowattitunti.Rumputyyppisissä laskureissa yksiköt on merkittävä rumpusarjan viereen.Osoitintyyppisissä laskureissa näyttötaulut (lukuun ottamatta alinta arvoa ilmoittavaa näyttötaulua) on jaettava 10 yhtä suureen osaan, jotka numeroidaan nollasta yhdeksään. Yksikkönäyttötauluun on merkittävä jaottelu, jossa yksikkö vastaa yhtä kilowattituntia, ja jokaisen muun näyttötaulun läheisyyteen on merkittävä kilowattituntien määrä, jota kyseinen näyttötaulu vastaa, eli 10, 100, 1 000 ja 10 000.Osoitintyyppisen laskurin näyttötaulu tai rumputyyppisen laskurin rumpu, joka ilmoittaa lukemayksikön kymmenysosan, on reunustettava värillä tai värjättävä.Näyttötauluun tai jatkuvasti pyörivään rumpuun, joka ilmoittaa alhaisimmat arvot, on lisäksi liitettävä asteikko, joka on jaettu 100 yhtä suureen osaan, tai muu laite, joka antaa saman lukematarkkuuden.Laskurin on kyettävä rekisteröimään nollasta vähintään 1500 tuntiin energia, joka vastaa enimmäisvirtaa perusjännitteellä ja ykköstehokertoimella.Kaikkien laskurin ilmoittamien lukemien on oltava pysyviä ja helposti luettavissa olevia.2.7 Roottorin pyörimissuunta ja roottorin merkintäRoottorin sen reunan, joka on lähimpänä mittaria edestäpäin katsovaa havaitsijaa, on liikuttava vasemmalta oikealle. Pyörimissuunta on merkittävä selvästi näkyvällä ja pysyvällä nuolella.Kiekon reunassa tai reunassa ja yläpinnassa on oltava päämerkki, jonka leveys on välillä 1/20 ja 1/30 kertaa kiekon kehä, helpottamassa kierrosten lukumäärän laskemista.Kiekossa voi olla myös merkkejä, jotka mahdollistavat stroboskooppiset tai muut testit. Nämä merkit eivät saa estää päämerkin käyttöä, kun kiekon kierrosten lukumäärää lasketaan valosähköisesti.3 SÄHKÖTEKNISET ERITELMÄT 3.1 Tehohäviöt3.1.1 JännitepiiritHäviöt kussakin jännitepiirissä perusjännitteellä, perustaajuudella ja peruslämpötilassa eivät saa ylittää 2 W ja 8 VA yksivaihemittareissa eikä 2 W ja 10 VA monivaihemittareissa.3.1.2 VirranmittauspiiritMittareissa, joiden perusvirta on alle 30 A, kunkin piirin ottama näennäisteho, perustaajuudella ja peruslämpötilassa, ei saa ylittää 2,5 VA. Korkeammilla perusvirroilla se ei saa ylittää 5 VA.3.2 LämpeneminenKäämin ja eristeen lämpötila ei saa tavanomaisissa käyttöolosuhteissa nousta tasolle, joka vaikuttaa haitallisesti mittarin toimintaan.Kun kuhunkin piiriin syötetään enimmäisvirta ja kuhunkin jännitepiiriin (ja lisäpiireihin, joita syötetään pitemmiksi ajoiksi kuin niiden terminen aikavakio) kytketään jännite, joka on 1,2 kertaa suurempi kuin perusjännite, mittarin eri osien lämpötilan nousu (Ä t) ei saa ylittää jäljempänä olevassa taulukossa annettuja arvoja, kun ympäristön lämpötila ei ylitä 40 °C.Mittaria on testattava kahden tunnin ajan eikä se saa olla vetoisessa paikassa tai suorassa auringonvalossa.>TAULUKON PAIKKA>Tämän lisäksi, mittarissa ei saa testin jälkeen olla näkyvää vahinkoa ja sen on läpäistävä 3.3.3 kohdan mukainen vaihtojännitetesti.Käämien lämpötila on määritettävä vastuksenmuutosmenetelmällä (ks. IEC:n julkaisu 28, "International Specifications for Copper-type Annealing").Mitattaessa piirin vastusta syöttöjohtojen on oltava vähintään 100 cm pitkiä, ja niiden poikkipinta-alojen on oltava sellaiset, että virrantiheys on pienempi kuin 4 A/mm². Vastuksenmuutosmittaukset on tehtävä liitinkotelon johdoista.3.3 EristysominaisuudetMittarin ja siihen mahdollisesti liitettyjen apulaitteiden on oltava sellaiset, että ne säilyttävät riittävät eristysominaisuudet tavanomaisissa käyttöolosuhteissa ja ottaen huomioon ilmaston vaikutukset sekä erilaiset jännitteet, jotka kohdistuvat niiden piireihin tavanomaisissa käyttöolosuhteissa.Mittarin on siten kyettävä kestämään vahingoittumatta 3.3.2 ja 3.3.3 kohdassa yksityiskohtaisesti esitetyt eristystestit.Testit on tehtävä yksinomaan täydelliselle uudelle mittarille, jossa sen kotelo (lukuun ottamatta alla mainittuja tapauksia) ja liitinkotelo ovat paikoillaan ja kaikki johtojen ruuvit on ruuvattu kiinni siten, että suurimmat käyttökelpoiset johdot ovat kiinnitettyinä liittimiin.Nämä testit tulee tehdä ainoastaan kerran kullekin mittarille ja menettelyn on oltava IEC:n julkaisun 60 "High voltage tests" (1962) mukainen.Huomautus: Jos mittarin liitinjärjestelyt poikkeavat alkuperäisen, tyyppihyväksynnän kohteena olleen mittarin liitinjärjestelyistä, kaikki eristysominaisuustestit on suoritettava poikkeaville liitinjärjestelyille.Näissä testeissä tarkoitetaan termillä maa seuraavaa:a) kun mittarikotelo on tehty kokonaan metallista, maa on itse kotelo sijoitettuna tasaiselle johtavalle pinnalle;b) kun mittarikotelo tai vain osa siitä on tehty eristävästä aineesta, maa on johtava kalvo, joka on kytketty tasaiseen johtavaan pintaan, jolle mittari on sijoitettu.Silloin kun mittarin kotelo sen sallii, kalvon ja johtoja varten liitinkoteloon tehtyjen reikien väliin on jätettävä noin 2 cm:n etäisyys.Pulssi- ja vaihtojännitetestien aikana ne piirit, joita ei testata, on kytkettävä runkoon tai maahan jäljempänä määritetyin tavoin.Pulssitesti on suoritettava ensin ja vaihtojännitetesti myöhemmin.Testin aikana ei saa tapahtua kipinäpurkausta, oikosulkua tai eristeen läpi-iskua.Näiden testien jälkeen mittarin prosentuaalisen virheen muutos ei saa olla suurempi kuin mittausvirhe.Tässä kappaleessa ilmaisulla `kaikki liittimet` tarkoitetaan virtaliittimien, jänniteliittimien ja mahdollisten apuliittimien koko sarjaa, joiden perusjännite on yli 40 V.3.3.1 Eristysominaisuustestien yleiset edellytyksetNämä testit on tehtävä tavanomaisissa käyttöolosuhteissa. Testien aikana eristeen laatu ei saa huonontua pölyn tai epätavallisen kosteuden vuoksi.Jollei toisin ole määrätty, eristystestien tavanomaiset olosuhteet ovat:- ympäristön lämpötila 15 °C-25 °C,- suhteellinen kosteus 45-75 %,- ilmanpaine 86 710³-106 710³ Pa (860-1 060 mbaaria).3.3.2 PulssijännitetestiPulssijännitetestin tarkoituksena on määrittää mittarin kyky kestää vahingoittumatta lyhytaikaisia suuria ylijännitteitä.Huomautus: Jäljempänä 3.3.2.1 kohdan mukaisesti testin tavoitteena on varsinaisesti varmistaa yhtäältä jännitekäämin kierrosten tai kerrosten välisen eristyksen laatu ja toisaalta niiden mittarin eri piirien välisen eristyksen laatu, jotka normaalikäytössä on kytketty pääjohdon eri vaiheisiin johtoihin, silloin kun johtojen välillä voi esiintyä ylijännitettä.Jäljempänä 3.3.2.2 kohdassa tarkoitetulla tekstillä on tarkoitus esittää yleinen vakaus mittarissa olevien kaikkien sähköisten piirien eristyksen käyttäytymisestä maan suhteen. Tämä eristys muodostaa oleellisen henkilöiden turvallisuustekijän pääjohdon ylijännitetilanteissa.Näissä testeissä käytettävän generaattorin energian on oltava IEC:n julkaisun 60 asianomaisten vaatimusten mukainen. Pulssin aaltomuoto on standardoitu 1,2/50 ja huippuarvo on 6 kV. Kullekin testille pulssijännite toistetaan kymmenen kertaa samalla polariteetilla.3.3.2.1 Jännitepiirien eristysten ja piirien välisten eristysten testiTesti on tehtävä erikseen kullekin piirille (tai piiriasetelmalle), jotka on tavanomaisessa käytössä eristetty mittarin muista piireistä. Liittimet, jotka eivät ole jännitetestissä, maadoitetaan.Kun tällöin tavanomaisessa käytössä käyttöelementin jännite- ja virranmittauspiirit kytketään toisiinsa, testi tehdään kokonaisuudessaan. Jännitepiirin toinen pää on maadoitettava ja pulssijännite syötetään virranmittauspiirin liittimen ja maan välille.Kun useilla mittarin jännitepiireillä on yhteinen piste, tämä piste kytketään maahan ja pulssijännite syötetään peräkkäin kunkin vapaan pään (tai siihen kytketyn virranmittauspiirin) ja maan välille.Apupiireille, jotka on tarkoitettu kytkettäviksi suoraan pääjohtoon ja joiden perusjännite on yli 40 V, on tehtävä pulssijännitetesti samoissa olosuhteissa kuin missä jännitepiirit testattiin. Muita apupiirejä ei tarvitse testata.3.3.2.2 Sähköisten piirien ja maan välisen eristyksen testiMittaripiirien kaikki liittimet, lukuun ottamatta niiden apupiirien liittimiä, joiden perusjännite on enintään 40 V, kytketään yhteen.Apupiirit, joiden perusjännite on enintään 40 V, maadoitetaan.Pulssijännite syötetään kaikkien mittaripiirien ja maan välille.3.3.3 VaihtojännitetestiVaihtojännitetestit tehdään jäljempänä olevan taulukon mukaisesti.Testijännitteen on oltava suunnilleen sinimuotoista, taajuudeltaan 50 Hz ja syötettynä yhden minuutin ajan.Lähtötehon on oltava vähintään 500 VA.Jäljempänä olevassa taulukossa tarkoitettujen testien A ja B aikana piirit, joihin ei syötetä jännitettä, on kytkettävä runkoon.Maan suhteen tehtävien testien aikana (C seuraavassa taulukossa) apupiirit, joiden perusjännite on yli 40 V, maadoitetaan.>TAULUKON PAIKKA> 4 MITTARIIN MERKITTÄVÄT TIEDOT 4.1 ArvokilpiJokaisessa mittarissa on oltava arvokilpi, joka voi olla joko laskurin näyttötaulu tai mittarin sisään kiinnitetty kilpi.Kilvessä on oltava seuraavat pysyvät, helposti luettavissa olevat ja ulkopuolelta näkyvät tiedot:a) valmistajan tunnus tai toiminimi:b) tyyppitunniste;c) ETY-tyyppihyväksyntätunnus;d) kuvaus käyttöelementtien lukumäärästä ja järjestelystä; joko muodossa: yksivaihe - kaksi johtoa, kolmivaihe - neljä johtoa, jne; tai käyttämällä yhteisötasolla yhdenmukaistetun standardin mukaisia tunnuksia;e) perusjännite;f) perusvirta ja enimmäisvirta; muodossa: 10-40 A tai 10 (40) A;g) perustaajuus 50 Hz;h) mittarivakio jommassakummassa seuraavista muodoista: × Wh/rev tai × revs/kWh;i) mittarin sarjanumero ja valmistusvuosi;j) peruslämpötila, jos se poikkeaa arvosta 23 °C.Mittarissa voi olla myös sellaisia tietoja kuten valmistuspaikka, myyntinimitys, erityissarjanumero, sähkölaitoksen nimi, eurooppalaisen standardin mukaisuusmerkki ja kytkentäkaavion tunnistenumero. Kaikki muut tiedot tai merkinnät ovat kiellettyjä, jollei niitä erityisesti sallita.4.2 Kytkentäkaavio ja liitäntämerkinnätJokaisessa mittarissa on oltava helposti tunnistettava kytkentäkaavio, josta näkyy liittimien tarkoitus, mukaan lukien apulaitteiden liitännät ja kytkettävät johdot. Kolmivaihemittareissa on osoitettava vaihejärjestys, jolle mittari on tarkoitettu. Kytkentäkaaviolla voi olla viitenumero, joka on painettu tehokilpeen. Jos mittarin liittimissä on merkinnät, ne on ilmoitettava kaaviossa. Kytkentäkaaviot voidaan korvata sen jäsenvaltion kansallisessa standardissa määritellyllä viitenumerolla, jossa mittaria käytetään.III LUKU - METROLOGISET VAATIMUKSET 5 METROLOGISET VAATIMUKSET 5.1 Suurimmat sallitut virheetJäljempänä 5.2 kohdassa esitetyissä perusolosuhteissa yksivaihemittarit ja symmetrisellä kuormalla varustetut monivaihemittarit eivät saa ylittää taulukossa I ilmoitettuja virheitä ja yksivaihekuormalla varustetut monivaihemittarit (symmetrisissä jännitteissä) eivät saa ylittää taulukossa II ilmoitettuja virheitä.>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>Perusvirralla, ykköstehokertoimella ja yksivaihekuormalla varustetun mittarin virheen ja prosentuaalisen virheen välinen ero saa olla enintään 2,5 %, kun monivaihekuormat ovat symmetriset.Huomautus: Kolmivaihemittarin yksivaihekuormalla tarkoitetaan kuormaa, jossa yksi vaihe liittyy nelijohtosysteemin (joista yksi on nollajohto) nollajännitteeseen tai yksi vaihe liittyy kolmijohtosysteemin (jossa ei ole nollajohtoa) vaihejännitteeseen. Mittariin on joka tapauksessa jäätävä kytketyksi täydellinen jännitejärjestelmä.5.2 PerusolosuhteetLukuun ottamatta tässä liitteessä nimenomaisesti mainittuja poikkeuksia, testit, joiden tarkoituksena on määrittää virheet ja virheiden vaihtelut vaikutustekijöiden funktiona, on suoritettava seuraavissa olosuhteissa:a) mittarin on oltava suljettu, eli mittarikotelon on oltava paikallaan;b) rumputyyppisessä laskurissa ainoastaan nopeimmin pyörivä rumpu pidetään käytössä, myös sen ollessa näkymättömissä;c) ennen mittausta jännitteen on oltava kytkettynä vähintään tunnin ajan ja testivirrat on säädettävä vaiheittain arvoja nostamalla tai laskemalla ja niiden on oltava kytkettyinä riittävän kauan roottorin pyörimisnopeuden stabiloitumiseksi;Lisäksi monivaihemittareilla:d) vaiheiden järjestyksen on vastattava suoraa järjestystä (kytkentäkaaviossa esitetyn mukaisesti);e) jännitteiden ja virtojen on oltava käytännössä symmetrisiä eli:- mikään jännite linjan ja nollajohdon tai kahden linjan välillä ei saa poiketa yli 1 % vastaavista keskimääräisistä jännitteistä;- mikään virta johdoissa ei saa poiketa yli 2 % näiden virtojen keskiarvosta;- mitkään näistä virroista ja nollajännitteen vaiheiden välisistä vaihesiirroista eivät saa poiketa toisistaan enempää kuin 2o tehokertoimen arvon ollessa mikä tahansa.Vaikutustekijöiden perusarvot ilmoitetaan taulukossa III.>TAULUKON PAIKKA>5.3 Vaikutussuureiden vaikutuksetVirheiden vaihtelut on määritettävä kullekin vaikutussuureelle taulukossa IV ilmoitetuissa olosuhteissa, mukaillen 5.2 kohdassa tarkoitettuja muita olosuhteita.>TAULUKON PAIKKA>5.4 Voimakkaiden ylikuormitustransienttien vaikutusTestipiirien on oltava tehollisesti ei-induktiivisia. Ylivirtatransientin syöttämisen jälkeen jännite ylläpidetään liittimissä ja mittarin annetaan levätä riittävän kauan lämpötilan palautumiseksi alkuperäiseksi (noin yksi tunti).Mittarin on kestettävä virtasyöksy (saadaan esimerkiksi kondensaattorin purkauksesta tai sähköverkosta tyristorisäätimen kautta), jonka huippuarvo on 50 kertaa enimmäisvirta (aina 7 000 ampeeriin saakka), ja jatkuvaa virtaa, joka on enemmän kuin 25 kertaa suurempi kuin enimmäisvirta (tai 3 500 A), yhden millisekunnin ajan.Tämän testin lopussa virheen vaihtelu ei saa olla suurempi kuin 1,5 % perusvirralla ja ykköstehokertoimella.5.5 Itsekuumenemisesta aiheutuva virheen vaihteluSen jälkeen, kun piirejä on pidetty perusjännitteessä vähintään yhden tunnin ajan ilman virtaa, virtakäämeihin syötetään enimmäisnimellisjännite.Mittarin virhe on mitattava välittömästi sen käynnistämisen jälkeen ja tämän jälkeen riittävän lyhyin väliajoin oikean virhevaihtelukäyrän piirtämiseksi ajan funktiona.Testiä jatketaan vähintään tunnin ajan, ja vähintään niin kauan, että virheen vaihtelu 20 minuutin jakson aikana ei ole suurempi kuin 0,2 % .Itselämpenemisestä aiheutuva virheen vaihtelu, joka on mitattu edellä esitetyllä tavalla, ei saa olla suurempi kuin 1 % ykköstehokertoimella eikä suurempi kuin 1,5 % tehokertoimella 0,5.5.6 Käynti ilman kuormaaEdellä 5.2 kohdassa määritellyissä olosuhteissa, kun mittarin virranmittauspiirit ovat auki, roottori ei saa pyöriä vapaasti millään jännitteen arvolla, joka on välillä 80 %-110 % perusjännitteen arvosta: roottori saa pyöriä vähän, mutta se ei saa tehdä missään olosuhteissa yhtä täyttä kierrosta. Rumputyyppisen laskurin osalta tätä vaatimusta sovelletaan, kun ainoastaan yksi rumpu on käytössä.5.7 KäynnistyminenEdellä 5.2 kohdassa määritellyissä olosuhteissa, jos mittarin läpi kulkee virta, joka on 0,5 % perusvirrasta ykköstehokertoimella, mittarin on käynnistyttävä ja jatkettava pyörimistä. On todennettava, että roottori ehdottomasti tekee täydellisen kierroksen. Rumputyyppisen laskurin osalta tätä vaatimusta sovelletaan yhteen tai kahteen käytössä olevaan rumpuun.5.8 Laskurin ja mittarin lukemavakion yhtäpitävyysMittarin roottorin kierrosten lukumäärän ja laskurin näyttämän suhteen on oltava oikea.5.9 SäätövaratMittarilla, joka on säädetty vastaamaan nykyisiä vaatimuksia, on oltava seuraavat säätövarat:a) Säätö täydellä kuormalla:± 4 % roottorin pyörimisnopeuden vaihtelusta virralle, joka on puolet enimmäisvirrasta, perusjännitteellä, 50 Hz:n taajuudella ja ykköstehokertoimella.b) Säätö pienellä kuormalla:± 4 % roottorin pyörimisnopeuden vaihtelusta virralla, joka on 5 % perusvirrasta, 50 Hz:n taajuudella, perusjännitteellä ja ykköstehokertoimella.c) Säätö, kun mittaria ei ole tahdistettu (jos mittarissa on sellainen säätömahdollisuus):± 1 % roottorin pyörimisnopeuden vaihtelusta tehokertoimelle 0,5 (induktiivinen) virralla, joka on puolet enimmäisvirrasta, 50 Hz:n taajuudella ja perusjännitteellä.IV LUKU - ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ Sähköenergiamittareiden ETY-tyyppihyväksyntä annetaan direktiivissä 71/316/ETY säädettyjen vaatimusten mukaisesti. Tässä luvussa eritellään näitä vaatimuksia.6 ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ 6.1 ETY-tyyppihyväksyntämenettely6.1.1 Tekniset asiakirjatETY-tyyppihyväksyntähakemukseen on liitettävä seuraavat asiakirjat:- piirustus ja mahdollisesti valokuva täydellisestä mittarista;- yksityiskohtainen kuvaus mittarin rakenteesta ja sen tärkeimmistä osista (kaikki muunnokset mukaan lukien);- seuraavien tärkeimpien osien (kaikki muunnokset mukaan lukien) piirustukset:pohja, kahva ja kiinnityspisteet,kotelo,liitinlevy ja -kotelo,käyttöelementti, käämit ja ilmarako,jarruelementti ja säätömenetelmä,laskuri(t),roottori,ylemmät ja alemmat roottorinlaakerit,lämpötilan kompensointilaitteet,ylikuormituksen kompensointilaitteet,induktiivisen kuorman säätö,pienen kuorman säätö,lisäpiirit,arvokilpi;- kaavio sisäisistä ja ulkoisista kytkennöistä (lisäpiirit mukaan lukien), jotka ilmaisevat vaihejärjestyksen;- luettelo kaikista jännite- ja virtakäämeistä, eli kierrosten lukumäärä, johtojen koko, eristys;- luettelo mittarivakioista ja momenteista kaikille jännitteen ja virran arvoille;- kuvaus ja piirustukset paikoista, jotka on tarkoitettu koestusmerkeille ja sineteille.6.1.2 ETY-tyyppihyväksyntää varten toimitettavien mittareiden luovuttaminenETY-tyyppihyväksyntää koskevan hakemuksen yhteydessä on luovutettava kolme tyyppiä edustavaa näytemittaria (ks. 1.9 b kohta).Toimivaltainen tarkastuslaitos voi pyytää toimittamaan lisämittareita, jos:- hakemus ei koske ainoastaan edellä ensimmäisessä kappaleessa tarkoitettuja kolmea mittaria, vaan myös yhtä tai useampaa sen muunnosta (kotelon materiaali, kaikki monitariffilaitteet, kaukonäyttölaite ja suunnanvaihdon estolaitteet jne.), joita voidaan pitää samantyyppisinä, erityisesti silloin, kun liittimien järjestely on erilainen;- hakemus koskee aikaisemman tyyppihyväksynnän laajennusta.6.2 ETY-tyyppihyväksyntätarkastusLuovutettavien mittareiden on oltava 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen teknisten vaatimusten sekä 5 kohdassa tarkoitettujen metrologisten vaatimusten mukaisia.Kalibrointimenetelmän mahdollisen virheen huomioon ottamiseksi, X-akselia voidaan kuitenkin taulukoita I ja II vastaavia virhekäyriä piirrettäessä siirtää kunkin käyrän osalta enintään 1 %:n verran vaakasuorassa suunnassa.6.3 ETY-tyyppihyväksyntätestien mittauskohdatEdellä 5 kohdassa tarkoitettuja metrologisia vaatimuksia koskevia testejä suoritettaessa vähintään seuraavat kohdat on mitattava: - kaikissa yksivaihemittareissa sekä monivaihemittareissa, joissa on symmetrinen kuorma, ykköstehokertoimella:5 %, 10 %, 20 %, 50 % ja 100 % Ib:stä ja kaikki Ib:n monikerrat Imax:iin saakka;- kaikissa yksivaihemittareissa sekä monivaihemittareissa, joissa on symmetrinen kuorma, tehokertoimella 0,5 (induktiivinen):10 %, 20 %, 50 %, 100 % Ib:stä ja kaikki Ib:n monikerrat Imax:iin saakka;- monivaihemittareissa, joissa on yksivaihekuorma:20%, 50 % ja 100 % Ib:stä, 50 % Imax:sta ja Imax ykköstehokertoimella ja Ib tehokertoimella 0,5 (induktiivinen).Nämä testit on tehtävä peräkkäin kaikilla vaiheilla.Vaikutussuureiden vaikutukset on tarkastettava ainakin seuraavissa kohdissa:- ympäristön lämpötilan vaikutus0,1 Ib , Ib ja Imax (ykköstehokerroin),0,2 Ib, Ib ja Imax (tehokerroin induktiivinen 0,5);- paikan, jännitteen, taajuuden, aaltomuodon, ulkoisten magneettisten induktioiden, lisälaitteen magneettikentän ja kunkin laskurin mekaanisen kuorman vaikutus taulukossa IV esitettyjen kohtien osalta taulukossa esitetyissä olosuhteissa;- vaiheiden muutoksen vaikutus (monivaihemittareille)virroille 0,5 Ib, Ib ja Imax symmetrisillä kuormilla ja ykköstehokertoimella,ja virralle 0,5 Ib yksivaihekuormalla ja ykköstehokertoimella (jälkimmäinen testi on toistettava kullekin vaiheella).Lisäksi on suoritettava seuraavat testit:- transienttiylikuormitus-, itselämpenemis- ja käynnistystestit sekä säätövaratarkastukset on suoritettava 5.4, 5.5, 5.7 ja 5.9 kohtien mukaisesti;- käynti-ilman-kuormaa-testit on suoritettava jännitteillä, jotka ovat 80 %, 100 % ja 110 % perusjännitteestä;- laskurin testi on suoritettava 5.8 kohdassa määrätyissä olosuhteissa. Testin kestoaika on oltava riittävä, jotta lukeman epätarkkuus ei ole yli ± 0,2 %.6.4 ETY-tyyppihyväksyntätodistusETY-tyyppihyväksyntätodistus on liitettävä selvityksiin, piirustuksiin ja kaavioihin, jotka ovat välttämättömiä tyypin tunnistamiseksi ja sen toiminnan selittämiseksi.V LUKU - ETY-ENSIVAKAUS Sähköenergiamittareiden ETY-ensivakaus tehdään direktiivissä 71/316/ETY säädettyjen vaatimusten mukaisesti. Näitä vaatimuksia täydennetään seuraavilla erityismääräyksillä.7 ETY-ENSIVAKAUS Sähköenergiamittareiden ETY-ensivakaus sisältää hyväksyntätestit ja sen tarkastamisen, että mittari on hyväksytyn tyypin mukainen.7.1 HyväksyntätestitMittareiden hyväksyntätestien on taattava niiden laatu 7.1.1 kohdassa lueteltujen kohtien osalta.7.1.1 Hyväksyntätestit1) - Eristyskestävyystesti;2) - Mekaanisten ominaisuuksien testi kotelo kiinnitettynä;3) - Käynti-ilman-kuormaa-testi;4) - Käynnistymistesti;5-10) - Tarkkuustestit;11) - Vakion todentaminen.Testit on suoritettava mieluimmin edellä esitetyssä järjestyksessä 7.1.2 ja 7.1.2 kohdassa vahvistettujen yksityiskohtien mukaisesti.7.1.2 Hyväksyntätestien edellytyksetTestit on suoritettava kullekin mittarille niin, että kotelo on kiinnitettynä, lukuun ottamatta määrättyjä mekaanisia ominaisuuksia ja, jos tarpeen, laskurin tarkastamista.Jos ensivakaus kuitenkin tehdään valmistajan tehtaissa, testit voidaan tehdä kotelo poistettuna silloin, kun aikaisemmin on todettu, että näillä ei käytännössä ole vaikutusta mittarin toiminnalle. Kuitenkin eristysominaisuuksia tarkastettaessa, mittarin kotelon on oltava kiinnitettynä. Sen jälkeen kun eristyksen kestävyystesti on hyväksyttävästi tehty, mutta ennen muita testejä, mittariin on kytkettävä sähkö vähintään puoleksi tunniksi perusjännitteellä ja virralla, joka on noin 0,1 Ib, ykköstehokertoimella. Tämä antaa jännitepiirin lämmetä etukäteen ja mahdollistaa sen tarkastamisen, että roottori pyörii vapaasti.Testit N:o 3 ja 11 on suoritettava taulukossa III ja taulukossa V esitetyissä olosuhteissa.>TAULUKON PAIKKA>7.1.3 Hyväksyntätestien suorittaminen7.1.3.1 Eristyskestävyystesti (testi N:o 1)Vaihtojännitetestissä 50 Hz:n ja teholliselta arvoltaan 2 kV:n vaihtojännite johdetaan kaikkien toisiinsa kytkettyjen liittimien ja mittarin alustana olevan tasaisen metallipinnan välille. Tätä testiä varten ne apupiirit, joiden nimellisjännite on enintään 40 V, kytketään tasaiseen metallipintaan.Testin suorittaa valmistaja kullekin laitteelle omalla vastuullaan. Toimivaltainen metrologinen tarkastuslaitos tarkastaa testin.7.1.3.2 Vakaukset, jotka suoritetaan kotelo kiinnitettynä (testi N:o 2)- kotelon ja liitinlevyn ulkoinen kunto;- asteikon oikea sijoitus;- kaikkien vaadittujen tekijöiden olemassaolo.7.1.3.3 Käynti-ilman-kuormaa-testi (testi N:o 3)Toimivaltainen metrologinen tarkastuslaitos valitsee seuraavista kahdesta testistä toisen:- kun mittariin syötetään sähköä perusjännitteellä, ykköstehokertoimella ja virralla 0,001 Ib, roottori ei saa tehdä täyttä kierrosta.- testi on tehtävä 5.6 kohdan mukaisesti.7.1.3.4 Käynnistymistesti (testi N:o 4)Kun käynti-ilman-kuormaa -testi on tehty 7.1.3.3 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa edellytetyllä tavalla, käynnistymistesti on tehtävä seuraavasti:kun mittariin syötetään sähköä perusjännitteellä, ykköstehokertoimella ja virralla 0.006 Ib, roottorin on käynnistyttävä ja pyörittävä ympäri useammin kuin kerran.Silloin kun käynti-ilman-kuormaa-testi on tehty 7.1.3.3 kohdan toisessa kappaleessa edellytetyllä tavalla, käynnistymistesti on tehtävä 5.7 kohdan mukaisesti.Huomautus: Testit 3 ja 4 on tehtävä monivaihemittareille kaikki vaiheet kuormitettuina.7.1.3.5 Tarkkuustestit (testit N:o 5-10)Tarkkuustestit on tehtävä taulukossa VI esitetyillä virran arvoilla ja tehokertoimilla. Ei ole tarpeen odottaa, kunnes käämit ovat termisessä tasapainotilassa. Koska olosuhteet, joissa nämä testit tehdään, eivät ole tyyppihyväksynnän vakioedellytyksiä, jäljempänä olevassa taulukossa VI esitettyjä arvoja, jotka antavat enemmän vapausasteita, käytetään taulukoissa I ja II esitettyjen arvojen sijasta.>TAULUKON PAIKKA>Huomautus: Testi N:o 5 on monivaihemittareiden osalta toistettava kutakin eri tariffia vastaavalle lukemalle. Tariffisäädön sähkömagneetille (-magneeteille) on syötettävä sähkö kytkentäkaavion ohjeiden mukaisesti.Sallittuja virherajoja ei saa systemaattisesti käyttää saman suuntaisesti.7.1.3.6 Laskurin ja mittarivakion yhteensopivuuden tarkastaminen (testi N:o 11)On vaa'attava, että mittarin roottorin kierrosten lukumäärän ja laskurin (laskureiden) lukeman suhde on oikein.7.1.3.7 Mittauksen epätarkkuusTesteissä N:o 5 ja 10 ja soveltuvin osin testissä N:o 11 käytettävien mittauslaitteiden ja muiden laitteiden ominaisuuksien on oltava sellaiset, että mittausvirhe, joka voidaan katsoa niiden ominaisuudeksi, on enintään suhteellinen arvo:- ± 0,4 % ykköstehokertoimella,- ± 0,6 % tehokertoimella 0,5 (induktiivinen).7.2 Hyväksytyn tyypin mukaisuutta koskeva tarkastus7.2.1 Hyväksytyn tyypin mukaisuutta koskeva tarkastusSen osoittamiseksi, että ensivakausta varten valmistettujen ja esitettyjen mittareiden metrologiset ominaisuudet ovat tämän direktiivin vaatimusten mukaisia, yhdenmukaisuus hyväksytyn tyypin kanssa voidaan tarkastaa toimivaltaisen metrologisen tarkastuslaitoksen määräämin aikavälein kolmen hyväksymistestin jälkeen satunnaisesti valitun mittarin osalta.Tarkastus koostuu yhdestä tai useammasta tässä direktiivissä esitetystä testistä (3 ja 5 kohdat), erityisesti niistä, jotka palvelevat vaikutussuureiden vaikutusten määritystä.Nämä testit on suoritettava 5.2 kohdassa tarkoitetuissa perusolosuhteissa ja 6.3 kohdassa tarkoitetuissa mittauskohdissa.Myös seuraavat kohdat voidaan vaa'ata sen jälkeen, kun kotelo on avattu:- suojaavan pinnoitteen, esim. maalin, laatu,- välityssuhde,- laskurin välityksen laatu,- juotoksen tai hitsauksen laatu,- ruuvien tiukkuus,- viilajauhon ja metallipölyn puuttuminen,- säätövarat (silmämääräinen tarkastus).HuomautusKun hyväksytyn tyypin mukaisia mittareita valmistetaan säännöllisessä tuotannossa, on toivottavaa, että tarkastusten, jotka koskevat yhdenmukaisuutta hyväksytyn tyypin kanssa, taajuus on suhteessa tuotannon laajuuteen.Tämä menettely on lisäksi suoritettava aina, kun hyväksyntätestien tai muiden testien aikana havaitaan kaikesta päättäen systemaattisia virheitä.7.3 ETY-vakausmerkit ja sinetöintiMittarit, jotka ovat läpäisseet menestyksellisesti alkukoestustestit, on varustettava ETY-ensivakausmerkeillä.Sineteissä on oltava ETY-ensivakausmerkit ja ne on kiinnitettävä tavalla, jolla varmistetaan, että mittarin sisäisiin mekanismeihin on mahdotonta päästä käsiksi murtamatta ETY-ensivakaussinettejä.


Avis juridique important

|

31997L0035

Komission direktiivi 97/35/EY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 1997, geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön annetun neuvoston direktiivin 90/220/ETY toisesta mukauttamisesta tekniseen kehitykseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 169 , 27/06/1997 s. 0072 - 0073

KOMISSION DIREKTIIVI 97/35/EY,annettu 18 päivänä kesäkuuta 1997,geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön annetun neuvoston direktiivin 90/220/ETY toisesta mukauttamisesta tekniseen kehitykseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön 23 päivänä huhtikuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/220/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 94/15/EY (2), ja erityisesti sen 20 artiklan,sekä katsoo, ettädirektiivin 90/220/ETY liitteeseen III sisältyvät tarvittavat lisätiedot, kun kyseessä on ilmoitus geneettisesti muunnettujen organismien (GMO:ien) saattamisesta markkinoille,geneettisesti muunnettujen organismien markkinoille saattamisesta saatujen kokemusten perusteella on tarpeen helpottaa tietojen keruuta sen jälkeen, kun tuotteet on saatettu markkinoille tämän direktiivin mukaisesti,nämä tiedot auttavat samanlaisten tai monimutkaisempien markkinoille saatettavien tuotteiden arvioinnissa ja direktiivin 90/220/ETY mukaisten valvontatoimenpiteiden soveltamisessa,tämä voidaan saavuttaa lisäämällä annettavien tietojen määrää direktiivin C osan mukaisesti toimitettavissa ilmoituksissa sekä näiden tuotteiden tuoteselosteissa,sen vuoksi on aiheellista muuttaa liitettä III siten, että se sisältää mainitut tietojen antamista koskevat vaatimukset, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 90/220/ETY 21 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Korvataan direktiivin 90/220/ETY liite III tämän direktiivin liitteellä.2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 31 päivään heinäkuuta 1997 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus niitä virallisesti julkaistaessa. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 18 päivänä kesäkuuta 1997.Komission puolestaRitt BJERREGAARDKomission jäsen(1) EYVL N:o L 117, 8.5.1990, s. 15(2) EYVL N:o L 103, 22.4.1994, s. 20LIITE "LIITE IIITARVITTAVAT LISÄTIEDOT, JOS KYSEESSÄ ON ILMOITUS TUOTTEEN MARKKINOILLE SAATTAMISESTAA. Ilmoituksessa tuotteen saattamisesta markkinoille on liitteessä II mainittujen lisäksi oltava seuraavat tiedot:1. tuotteen nimi ja siihen sisältyvien GMO:ien nimet,2. valmistajan tai jälleenmyyjän nimi ja tämän osoite yhteisön alueella,3. tuotteen spesifisyys, tarkat käyttöedellytykset sekä tarvittaessa ympäristötyyppi ja/tai maantieteelliset alueet yhteisön alueella, joille tuote soveltuu,4. arvioitu käyttötapa: teollisuus, maatalous ja ammattialat, kulutuskäyttö suuren yleisön keskuudessa,5. sellaiset suoritettuun geneettiseen muunnokseen liittyvät tiedot, jotka voivat olla olennaisia organismeihin (lajeihin) tehtyjen muunnosten mahdollisen rekisterin perustamisen kannalta. Tähän voi sisältyä nukleotidijärjestys tai muu tieto, joka on olennaista tällaiseen rekisteriin merkitsemiselle.B. Tarvittaessa on A kohdassa mainittujen lisäksi ilmoitettava seuraavat tiedot tämän direktiivin 11 artiklan mukaan:1. toimenpiteet, jotka on toteutettava, jos tuote leviää vahingossa tai sitä käytetään väärin,2. erityiset varastointi- ja käsittelyohjeet tai -suositukset,3. arvioitu tuotanto yhteisön alueella ja/tai tuonti yhteisön alueelle,4. suunniteltu pakkaustapa. Tämän on oltava suunniteltu siten, että se on omiaan estämään GMO:ien tahattoman leviämisen varastoinnin aikana tai myöhemmin,5. suunniteltu nimiöinti. Tämän on sisällettävä, ainakin yhteenvedon muodossa, A kohdan 1, 2 ja 3 alakohdassa ja B kohdan 1 ja 2 alakohdassa mainitut tiedot.C. Ilmoituksessa on oltava seuraavat tämän direktiivin 11 artiklan mukaiset tiedot:Ehdotettu nimiöinti. Tämän on sisällettävä etikettiin tai tuoteselostukseen tehty merkintä, josta käy ilmi, että tuote sisältää geneettisesti muunnettuja organismeja tai koostuu niistä. Siinä tapauksessa, että tuotteet saatetaan markkinoille sekoitettuina muihin kuin geneettisesti muunnettuihin organismeihin, tieto siitä, että geneettisesti muunnettuja organismeja voi sisältyä tuotteeseen, on riittävä."