Avis juridique important

|

31990L0618

Neuvoston direktiivi 90/618/ETY, annettu 8 päivänä marraskuuta 1990, muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annettujen direktiivin 73/239/ETY ja direktiivin 88/357/ETY muuttamisesta erityisesti moottoriajoneuvojen vastuuvakuutuksen osalta

Virallinen lehti nro L 330 , 29/11/1990 s. 0044 - 0049 Suomenk. erityispainos Alue 6 Nide 3 s. 0062  Ruotsink. erityispainos Alue 6 Nide 3 s. 0062

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 8 päivänä marraskuuta 1990,muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annettujen direktiivin 73/239/ETY ja direktiivin 88/357/ETY muuttamisesta erityisesti moottoriajoneuvojen vastuuvakuutuksen osalta (90/618/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan ja 66 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa (2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),sekä katsoo, ettäsisämarkkinoiden kehittämiseksi vakuutusalalla neuvosto on antanut 24 päivänä heinäkuuta 1973 direktiivin muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 73/239/ETY, jäljempänä "ensimmäinen direktiivi" (4), ja 22 päivänä kesäkuuta 1988 direktiivin muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyttämistä, sekä direktiivin 73/239/ETY muuttamisesta 88/357/ETY, jäljempänä "toinen direktiivi" (5),direktiivillä 88/357/ETY on tehty palvelujen tarjoaminen jäsenvaltioissa helpommaksi sellaisille vakuutusyrityksille, joiden kotipaikka on yhteisön alueella, ja annettiin siten vakuutuksenottajille mahdollisuus turvautua paitsi heidän omaan maahansa sijoittautuneisiin vakuutuksenantajiin, myös sellaisiin vakuutuksenantajiin, joiden kotipaikka on yhteisön alueella ja jotka ovat sijoittautuneet muihin jäsenvaltioihin,erityisesti direktiivin 88/357/ETY palvelujen tarjoamisen vapautta koskevien säännösten piiristä on suljettu pois tiettyjä riskejä, joihin näiden säännösten soveltaminen ei siinä vaiheessa ollut asianmukaista siksi, että jäsenvaltioiden viranomaiset olivat antaneet erityismääräyksiä näiden säännösten luonteen ja sosiaalisten vaikutusten vuoksi; nämä tiettyjen riskien muodostamat poikkeukset on määrä tarkistaa direktiivin oltua voimassa määräajan,yksi näistä poikkeuksista koskee muun kuin rahdinottajan vastuun varalta otettavaa moottoriajoneuvon vastuuvakuutusta,mainitun direktiivin antamisen yhteydessä komissio on sitoutunut kuitenkin antamaan neuvostolle mahdollisimman pian ehdotuksen, joka koskisi palvelujen tarjoamisen vapautta moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun (muun kuin rahdinottajan vastuun) varalta otettavan vakuutuksen alalla,kyseisen direktiivin pakollista vakuutusta koskevat säännökset huomioon ottaen on tarkoituksenmukaista mahdollistaa suurten riskien mukainen kohtelu mainitun direktiivin 5 artiklan mukaisesti kyseisessä moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun vakuutusluokassa,suurten riskien mukainen kohtelu olisi valmisteltava myös sellaisen vakuutuksen alalla, josta korvataan moottorikäyttöisille maa-ajoneuvoille ja muille maa-ajoneuvoille kuin moottoriajoneuvoille aiheutuneet vahingot tai tällaisten ajoneuvojen menetykset,direktiivissä 88/357/ETY säädetään, että niiden riskien, jotka voidaan yhteisön rinnakkaisvakuutusliikettä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 30 päivänä toukokuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/473/ETY (6) mukaan kattaa yhteisön rinnakkaisvakuutuksella, on oltava direktiivissä 88/357/ETY määriteltyjä suuria riskejä, ja moottoriajoneuvovakuutuksen luokkien sisällyttämisestä tällä direktiivillä direktiivin 88/357/ETY suurten riskien määritelmään seuraa, että nämä luokat sisällytetään yhteisön rinnakkaisvakuutuksella katettavien luokkien luetteloon,moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 24 päivänä huhtikuuta 1972 annettu neuvoston direktiivi 72/166/ETY (7), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 90/232/ETY (8), perustuu vihreän kortin järjestelmään ja liikennevakuutuksenantajien kansallisten toimistojen välisiin sopimuksiin, joiden tarkoituksena on tehdä mahdolliseksi vihreiden korttien tarkastusten lopettaminen,on kuitenkin toivottavaa sallia jäsenvaltioille siirtymäjärjestelyt tämän direktiivin niiden erityissäännösten asteittaiseksi täytäntöönpanemiseksi, jotka koskevat suurten riskien mukaista kohtelua mainituissa vakuutusluokissa, mukaan lukien ne luokat, joiden riskit katetaan rinnakkaisvakuutuksella,jotta varmistettaisiin vihreän kortin järjestelmän sekä liikennevakuutuksenantajien kansallisten toimistojen välillä tehtyjen sopimusten asianmukaisen toiminnan jatkuvuus, on tarkoituksenmukaista vaatia jäsenvaltiossa palvelujen tarjoamisen perusteella liikennevakuutuksia myöntäviä vakuutusyrityksiä liittymään kyseisen jäsenvaltion toimistoon ja osallistumaan sen rahoitukseen,moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaa vakuutusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 30 päivänä joulukuuta 1983 annetussa neuvoston direktiivissä 84/5/ETY (9), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 90/232/ETY, vaaditaan jäsenvaltioita perustamaan tai valtuuttamaan laitos, "takuurahasto", suorittamaan korvausta vakuuttamattomien tai tuntemattomien ajoneuvojen aiheuttamien liikennevahinkojen vahingonkärsineille,lisäksi on tarkoituksenmukaista vaatia jäsenvaltiossa palvelujen tarjoamisen perusteella liikennevakuutuksia myöntäviä vakuutusyrityksiä liittymään kyseisessä jäsenvaltiossa perustettuun takuurahastoon ja osallistumaan sen rahoitukseen,joissakin jäsenvaltioissa voimassa olevia suurentuneen riskin vakuuttamista koskevia säännöksiä sovelletaan kaikkiin yrityksiin, jotka vakuuttavat riskejä jäsenvaltiossa olevan toimipaikan kautta; näiden määräysten tarkoituksena on varmistaa, että liikennevakuutuksen pakollista luonnetta tasapainottaa moottoriajoneuvojen käyttäjien mahdollisuus saada liikennevakuutus; jäsenvaltioille tulisi sallia näiden säännösten soveltaminen niiden alueilla palveluja tarjoaviin yrityksiin siinä määrin kuin säännökset ovat yleisen edun kannalta perusteltuja eivätkä ylitä mainitun tarkoituksen saavuttamiseksi vaadittavaa tasoa,liikennevakuutuksen alalla sellaisten vahinkoa kärsineiden henkilöiden etujen turvaaminen, jotka voivat esittää korvausvaatimuksia, koskee itse asiassa kaikkia, ja siksi on suositeltavaa huolehtia siitä, ettei näille henkilöille aiheudu vahinkoa tai etteivät he joudu epäedullisempaan asemaan, jos liikennevakuutuksenantaja toimii jäsenvaltiossa palvelujen tarjoamisen eikä sijoittautumisen perusteella; tämän vuoksi, ja jos siinä jäsenvaltiossa, johon yritys on sijoittautunut, palveluja tarjoavaa yritystä koskevat määräykset eivät riittävästi turvaa näiden henkilöiden etuja, olisi säädettävä, että sen jäsenvaltion, jossa palveluja tarjotaan, on vaadittava yritystä nimeämään edustaja, jolla on sen alueella pysyvä kotipaikka tai joka on sinne sijoittautunut ja jonka tehtävänä on hankkia kaikki tarvittavat korvausvaatimuksiin liittyvät tiedot sekä jolla on oltava riittävät valtuudet edustaa yritystä sen suhteissa vahinkoa kärsineisiin henkilöihin, jotka voivat esittää korvausvaatimuksia, korvausten suorittaminen mukaan lukien, ja edustaa sitä tai tarvittaessa huolehtia sen edustamisesta kyseisen jäsenvaltion tuomioistuimissa ja viranomaisissa näitä korvausvaatimuksia käsiteltäessä,tämä edustaja voidaan myös kutsua edustamaan yritystä sen jäsenvaltion toimivaltaisissa viranomaisissa, jossa palveluja tarjotaan, liikennevakuutuksen olemassa- ja voimassaoloa tarkistettaessa, jaolisi järjestettävä joustava menettely, jolla voidaan yhteisön tasolla arvioida vastavuoroisuutta suhteissa kolmansiin maihin; tällä menettelyllä ei pyritä sulkemaan yhteisön rahoitusmarkkinoita, vaan koska yhteisö aikoo pitää rahoitusmarkkinansa avoinna muulle maailmalle, pikemminkin tehostamaan kolmansien maiden yleisten rahoitusmarkkinoiden vapautumista; tässä direktiivissä säädetään menettelytavoista kolmansien maiden kanssa käytäviä neuvotteluja varten sekä viimeisenä keinona mahdollisuudesta ryhtyä toimenpiteisiin, joilla uusien toimilupahakemusten käsittelyä lykätään tai uusien toimilupien myöntämistä rajoitetaan,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "ajoneuvolla" direktiivin 72/166/ETY 1 artiklan 1 kohdassa määriteltyä ajoneuvoa,b) "toimistolla" direktiivin 72/166/ETY 1 artiklan 3 kohdassa määriteltyä vakuutuksenantajien kansallista toimistoa,c) "takuurahastolla" direktiivin 84/5/ETY 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua laitosta,d) "emoyrityksellä" direktiivin 83/349/ETY (10) 1 ja 2 artiklassa määriteltyä emoyritystä,e) "tytäryrityksellä" direktiivin 83/349/ETY 1 ja 2 artiklassa määriteltyä tytäryritystä; kaikki tytäryrityksen tytäryritykset on myös katsottava sen emoyrityksen tytäryrityksiksi, joka johtaa näitä yrityksiä.2 artikla Korvataan direktiivin 73/239/ETY 5 artiklan d alakohdan iii alakohdan ensimmäisessä alakohdassa oleva ilmaisu "riskejä, jotka kuuluvat liitteessä olevan A kohdan luokkiin 8, 9, 13 ja 16" seuraavasti:"riskejä, jotka kuuluvat liitteessä olevan A kohdan luokkiin 3, 8, 9, 10, 13 ja 16".3 artikla 1. Korvataan direktiivin 73/239/ETY III osaston otsikko seuraavasti:"III A OSASTOSäännökset, joita sovelletaan yhteisön alueelle sijoittautuneisiin asioimistoihin tai sivukonttoreihin, jotka kuuluvat yrityksille, joiden kotipaikka on yhteisön ulkopuolella."2. Lisätään otsikko direktiivin 73/239/ETY 29 artiklan jälkeen seuraavasti:"III B OSASTOSäännökset, joita sovelletaan kolmannen maan lainsäädännön alaisten emoyritysten tytäryrityksiin sekä sellaisten emoyritysten suorittamiin osuuksien hankintoihin."4 artikla Lisätään direktiivin 73/239/ETY III B osastoon 29 a ja 29 b artikla seuraavasti:"29 a artiklaJäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava komissiolle:a) sellaiselle suoraan tai välillisesti omistetulle tytäryritykselle annetusta toimiluvasta, jonka yksi tai useampi emoyritys on kolmannen maan lainsäädännön alainen. Komissio ilmoittaa asiasta vakuutuskomitealle, jonka neuvosto komission ehdotuksesta perustaa;b) jokaisesta tällaisen emoyrityksen hankkimasta sellaisesta omistusyhteydestä yhteisön vakuutusyrityksessä, jonka vaikutuksesta jälkimmäisestä tulisi edellisen tytäryritys. Komissio ilmoittaa vastaavasti asiasta vakuutuskomitealle, jonka neuvosto komission ehdotuksesta perustaa.Kun toimilupa myönnetään kolmannen maan lainsäädännön alaisen yhden tai useamman emoyrityksen suoraan tai välillisesti omistamalle tytäryritykselle, ryhmän rakenne on eriteltävä toimivaltaisten viranomaisten komissiolle tekemässä ilmoituksessa.29 b artikla1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikista niiden vakuutusyrityksille aiheutuvista yleisistä vaikeuksista niiden sijoittautuessa kolmanteen maahan tai harjoittaessaan toimintaansa siellä.2. Komissio laatii ensimmäisen kerran viimeistään kuusi kuukautta ennen kuin tätä direktiiviä ryhdytään soveltamaan ja sen jälkeen määräajoin kertomuksen yhteisön vakuutusyritysten 3 ja 4 kohdassa tarkoitetusta kohtelusta kolmansissa maissa niiden sijoittautuessa ja harjoittaessa toimintaansa sekä hankkiessa osuuksia kolmansien maiden vakuutusyrityksistä. Komissio antaa nämä kertomukset sekä tarvittavat ehdotukset neuvostolle.3. Jos komissio havaitsee joko 2 kohdassa tarkoitettujen kertomusten tai muiden tietojen perusteella, että jokin kolmas maa ei myönnä yhteisön vakuutusyrityksille yhtä tehokasta markkinoillepääsyä kuin yhteisö myöntää kyseisen kolmannen maan vakuutusyrityksille, komissio voi pyytää neuvostolta tarvittavia valtuuksia neuvotellakseen vastaavien kilpailumahdollisuuksien saamisesta yhteisön vakuutusyrityksille. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä.4. Jos komissio havaitsee joko 2 kohdassa tarkoitettujen kertomusten tai muiden tietojen perusteella, että jossakin kolmannessa maassa toimivat yhteisön vakuutusyritykset eivät saa sellaista kansallista kohtelua, joka antaisi niille samat kilpailumahdollisuudet kuin kotimaisille vakuutusyrityksille, ja etteivät tehokkaan markkinoillepääsyn edellytykset toteudu, komissio voi aloittaa neuvottelut tilanteen korjaamiseksi.Edellä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa voidaan neuvottelujen aloittamisen lisäksi myös 29 a artiklassa tarkoitetun vakuutuskomitean perustamisasiakirjassa säädetyn menettelyn mukaisesti milloin tahansa päättää, että jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on rajoitettava tai lykättävä päätöksiään, jotka koskevat- päätöksen tekemisen aikaan vireillä olevia tai tulevia toimilupahakemuksia ja- kyseisen kolmannen maan lainsäädännön alaisten suorien tai välillisten emoyritysten suorittamia osuuksien hankintoja.Mainitut toimenpiteet saavat olla voimassa enintään kolme kuukautta.Ennen mainitun kolmen kuukauden määräajan päättymistä ja käytyjen neuvottelujen tulosten perusteella neuvosto voi komission ehdotuksesta päättää määräenemmistöllä toimenpiteiden jatkamisesta.Päätösten rajoittamista tai lykkäämistä ei saa soveltaa tapauksiin, joissa yhteisössä asianmukaisen toimiluvan saaneet vakuutusyritykset tai niiden tytäryritykset perustavat tytäryrityksiä tai joissa tällaiset yritykset tai tytäryritykset hankkivat osuuksia yhteisön vakuutusyrityksistä.5. Kun komissio toteaa jonkin 3 ja 4 kohdassa kuvatun tilanteen syntyneen, jäsenvaltioiden on ilmoitettava sille sen pyynnöstä:a) jokaisesta sellaisen tytäryrityksen toimilupahakemuksesta, jonka yksi tai useampi kyseisen kolmannen maan lainsäädännön alainen emoyritys omistaa suoraan tai välillisesti;b) jokaisesta tällaisen yrityksen suunnitelmasta hankkia jostain yhteisön vakuutusyrityksestä sellainen osuus, että jälkimmäisestä tulisi edellisen tytäryritys.Tämä tiedonantovelvollisuus lakkaa, kun 3 tai 4 kohdassa tarkoitetun kolmannen maan kanssa on tehty sopimus, tai kun 4 kohdan 2 ja 3 alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden soveltaminen päättyy.6. Tämän artiklan mukaisesti suoritettujen toimenpiteiden on oltava niiden velvoitteiden mukaisia, joita yhteisöllä on vakuutusyritysten toiminnan aloittamista koskevien kahden- tai monenvälisten kansainvälisten sopimusten nojalla."5 artikla Poistetaan direktiivin 88/357/ETY 12 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toinen ja kolmas luetelmakohta.6 artikla Lisätään direktiivin 88/357/ETY III osastoon artikla seuraavasti:"12 a artikla1. Tätä artiklaa sovelletaan, kun jokin yritys jäsenvaltiossa sijaitsevasta toimipaikasta vakuuttaa muun kuin rahdinottajan vastuuseen liittyvän toiseen jäsenvaltioon sijoittuvan riskin, joka kuuluu direktiivin 73/239/ETY liitteessä olevan A kohdan 10 luokkaan.2. Sen jäsenvaltion, jossa palveluja tarjotaan, on vaadittava, että yritys liittyy kansallisen toimistonsa ja kansallisen takuurahastonsa jäseneksi sekä osallistuu niiden rahoitukseen.Yritystä ei kuitenkaan saa vaatia suorittamaan sen jäsenvaltion toimistolle tai rahastolle, jossa palveluja tarjotaan, mitään muuta palvelujen tarjoamisen perusteella vakuutettuihin riskeihin liittyvää maksua tai suoritusta kuin sellaista, joka on laskettu yrityksen kyseisessä valtiossa 10 luokasta saaman vakuutusmaksutulon tai sen tässä valtiossa vakuuttamien 10 luokan riskien lukumäärän mukaan samoilla perusteilla kuin sellaisten yritysten osalta, jotka vakuuttavat muita kuin rahdinottajan vastuuseen liittyviä 10 luokkaan kuuluvia riskejä kyseisessä valtiossa sijaitsevan toimipaikan kautta.3. Tämän direktiivin estämättä palveluja tarjoavalta vakuutusyritykseltä voidaan vaatia, että se noudattaa sen jäsenvaltion, jossa palveluja tarjotaan, antamia suurentuneen riskin vakuuttamista koskevia määräyksiä jos niitä sovelletaan jäsenvaltioon sijoittautuneisiin yrityksiin.4. Sen jäsenvaltion, jossa palveluja tarjotaan, on vaadittava, että yritys huolehtii siitä, että sen alueella tapahtuneisiin liikennevahinkoihin perustuvia korvausvaatimuksia esittävät henkilöt eivät joudu epäedullisempaan asemaan sen vuoksi, että yritys vakuuttaa muun kuin rahdinottajan vastuuseen liittyvän 10 luokkaan kuuluvan riskin palvelujen tarjoamisen perusteella eikä jäsenvaltiossa sijaitsevan toimipaikan kautta.Tämän vuoksi sen jäsenvaltion, jossa palveluja tarjotaan, on vaadittava, että yritys nimeää edustajan, jolla on valtion alueella pysyvä kotipaikka tai joka on sijoittautunut sinne ja jonka tehtävänä on hankkia kaikki tarvittavat korvausvaatimuksiin liittyvät tiedot ja jolla on oltava riittävät valtuudet edustaa yritystä sen suhteissa vahinkoa kärsineisiin henkilöihin, jotka voivat esittää korvausvaatimuksia, korvausten maksaminen mukaan lukien, ja edustaa yritystä tai tarvittaessa huolehtii sen edustamisesta jäsenvaltion tuomioistuimissa ja viranomaisissa näitä korvausvaatimuksia käsiteltäessä.Edustaja voidaan myös kutsua edustamaan yritystä sen jäsenvaltion toimivaltaisissa viranomaisissa, jossa palveluja tarjotaan, liikennevakuutusten olemassa- ja voimassaoloa tarkastettaessa.Se jäsenvaltio, jossa palveluja tarjotaan, ei saa vaatia edustajaa ryhtymään tämän nimittäneen yrityksen puolesta muihin kuin toisessa ja kolmannessa alakohdassa määrättyihin toimiin. Edustaja ei saa ryhtyä harjoittamaan ensivakuutusliikettä kyseisen yrityksen puolesta.Edustajan nimeäminen ei sinänsä merkitse sivukonttorin tai asioimiston avaamista direktiivin 73/239/ETY 6 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla, eikä edustaja ole tämän direktiivin 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettu toimipaikka."7 artikla 1. Lisätään direktiivin 88/357/ETY 15 artiklan 1 kohtaan ja 16 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti:"Jäsenvaltiossa, jonka alueella yritys aikoo tarjota palveluja muiden 10 luokkaan kuuluvien kuin rahdinottajan vastuuseen liittyvien riskien vakuuttamiseksi, voidaan vaatia, että yritys:- ilmoittaa 12 a artiklan 4 kohdassa tarkoitetun korvausvaatimuksia käsittelevän edustajan nimen ja osoitteen;- esittää selvityksen siitä, että yritys on liittynyt sen jäsenvaltion kansallisen toimiston ja kansallisen takuurahaston jäseneksi, jossa palveluja tarjotaan."8 artikla Lisätään direktiivin 88/357/ETY 21 artiklan 2 kohtaan alakohta seuraavasti:"Jäsenvaltio voi vaatia, että vakuutusyrityksen edustajan nimi ja osoite ilmoitetaan myös edellä mainituissa asiakirjoissa."9 artikla Korvataan direktiivin 88/357/ETY 22 artiklan 1 kohta seuraavasti:"1. Jokaisen toimipaikan on ilmoitettava valvontaviranomaiselleen palvelujen tarjoamisen perusteella tapahtuvasta toiminnastaan kertynyt vakuutusmaksujen määrä, jälleenvakuutusta vähentämättä, jäsenvaltioittain ja luokkien ryhmittäin. Luokkien ryhmät määritellään seuraavasti:- tapaturma ja sairaus (1 ja 2)- moottoriajoneuvovakuutus (3, 7 ja 10, 10 luokkaan liittyvät luvut, rahdinottajan vastuu poisluettuna, eriteltyinä),- palo- ja muut omaisuusvahingot (8 ja 9),- ilmailu, merenkulku ja kuljetus (4, 5, 6, 7, 11 ja 12),- yleinen vastuu (13),- luotto ja takaus (14 ja 15),- muut luokat (16, 17 ja 18).Jäsenvaltioiden valvontaviranomaisten on toimitettava nämä tiedot edelleen kunkin sellaisen jäsenvaltion valvontaviranomaisille, jossa palveluja tarjotaan."10 artikla Korvataan direktiivin 88/357/ETY 27 artiklan 1 kohdan viimeinen alakohta seuraavasti:"Poikkeus, joka on sallittu 1 päivästä tammikuuta 1995 lukien, koskee ainoastaan sopimuksia, joilla katetaan sellaisia 3, 8, 9, 10, 13 ja 16 luokkaan kuuluvia riskejä, jotka sijaitsevat yksinomaan yhdessä näistä neljästä siirtymäkauden järjestelyjä hyödyntävästä jäsenvaltiosta."11 artikla Direktiivin 88/357/ETY 23 artiklan 2 kohdan estämättä direktiivin 73/239/ETY 5 artiklan d alakohdassa tarkoitettuun 10 luokkaan kuuluvan, muuhun kuin rahdinottajan vastuuseen liittyvän riskin osalta ne jäsenvaltiot, joissa palveluja tarjotaan, voivat säätää, että:- kyseiseen sopimukseen liittyvän vakuutusteknisen vastuuvelan määrä on määriteltävä tämän jäsenvaltion viranomaisen valvonnassa jäsenvaltion säännösten mukaisesti tai, jos sellaisia ei ole, jäsenvaltiossa noudatetun käytännön mukaisesti siihen ajankohtaan saakka, johon mennessä jäsenvaltioiden on ryhdyttävä noudattamaan vakuutusyritysten tilinpäätösten yhteensovittamisesta annettua direktiiviä;- tämän jäsenvaltion viranomaisten on valvottava tämän vastuuvelan kattamista yhtä suurilla ja toisiaan vastaavilla varoilla säännöstensä tai käytäntönsä mukaisesti, kunnes kolmas vahinkovakuutusdirektiivi annetaan tiedoksi,- tämän jäsenvaltion viranomaisten on valvottava toisessa luetelmakohdassa tarkoitettujen varojen sijaintia säännöstensä tai käytäntönsä mukaisesti siihen ajankohtaan saakka, johon mennessä jäsenvaltioiden on ryhdyttävä noudattamaan kolmatta vahinkovakuutusdirektiiviä.12 artikla Jäsenvaltioiden on muutettava kansallinen lainsäädäntönsä tämän direktiivin mukaiseksi 18 kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta (11), ja niiden on viipymättä ilmoitettava tästä komissiolle.Ensimmäisen alakohdan mukaisesti muutettuja säännöksiä ryhdytään soveltamaan 24 kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta.13 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 8 päivänä marraskuuta 1990.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaP. ROMITA(1) EYVL N:o C 65, 15.3.1989, s. 6, jaEYVL N:o C 180, 20.7.1990, s. 6(2) EYVL N:o C 68, 19.3.1990, s. 85, ja10 päivänä lokakuuta 1990 tehty päätös(3) EYVL N:o C 194, 31.7.1989, s. 3(4) EYVL N:o L 228, 16.8.1973, s. 3(5) EYVL N:o L 172, 4.7.1988, s. 1(6) EYVL N:o L 151, 7.6.1978, s. 25(7) EYVL N:o L 103, 2.5.1972, s. 1(8) EYVL N:o L 129, 19.5.1990, s. 33(9) EYVL N:o L 8, 11.1.1984, s. 17(10) EYVL N:o L 193, 18.7.1983, s. 1(11) Tämä direktiivi on annettu tiedoksi jäsenvaltioille 20 päivänä marraskuuta 1990.


Avis juridique important

|

31992L0048

Neuvoston direktiivi 92/48/ETY, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1992, tietyillä aluksilla käsiteltyjä kalastustuotteita koskevien hygieniasääntöjen vähimmäisvaatimuksista direktiivin 91/493/ETY 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti

Virallinen lehti nro L 187 , 07/07/1992 s. 0041 - 0044 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 43 s. 0060  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 43 s. 0060

NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/48/ETY,annettu 16 päivänä kesäkuuta 1992,tietyillä aluksilla käsiteltyjä kalastustuotteita koskevien hygieniasääntöjen vähimmäisvaatimuksista direktiivin 91/493/ETY 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon terveyttä koskevista vaatimuksista kalastustuotteiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille 22 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/493/ETY(1) ja erityisesti sen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettädirektiivin 91/493/ETY 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohtaa noudattaen on tärkeää vahvistaa hygieniasäännöt kalastustuotteille, jotka on pyydetty ja mahdollisesti käsitelty veren, pään, sisälmysten ja evien poistamiseksi sekä jäähdytetty tai jäädytetty tietyillä aluksilla,olisi säädettävä yleiset kalastusaluksia koskevat hygieniavaatimukset,on tärkeää vahvistaa hygieniaa koskevat lisävaatimukset kalastusaluksille, joilla tuotteita säilytetään yli 24 tuntia,olisi säädettävä mahdollisuudesta ottaa huomioon tiettyjen kalastusalusten tietyt erityisominaisuudet, jaolisi tarkoituksenmukaista mainita, että direktiivin 91/493/ETY mukaisesti suoritetut tarkastukset ja valvonta koskevat myös tässä direktiivissä tarkoitettuja aluksia,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1 Liitteessä I vahvistetut yleiset hygieniavaatimukset koskevat kalastusaluksilla käsiteltyjä kalastustuotteita.2 Liitteessä II vahvistetut lisähygieniavaatimukset koskevat kalastusaluksia, jotka on suunniteltu ja varustettu siten, että kalastustuotteiden säilyttämiselle voidaan varmistaa tyydyttävät olosuhteet yli 24 tunnin ajan, mutta eivät kuitenkaan aluksia, jotka on varustettu ainoastaan kalojen, äyriäisten ja nilviäisten elossa pitämistä varten ilman muita aluksella säilyttämismahdollisuuksia.3 Tiettyjen kalastusalusten mahdollisten erityisominaisuuksien huomioimiseksi voidaan tarvittaessa 2 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen myöntää poikkeuksia liitteen I säännöksistä tai asettaa kyseisiä säännöksiä koskevia lisävaatimuksia.2 artikla Tämän direktiivin liitteitä voidaan muuttaa noudattaen direktiivin 91/493/ETY 15 artiklassa säädettyä menettelyä.3 artikla Jäsenvaltiot voivat myöntää kalastusaluksille 31 päivänä joulukuuta 1995 päättyvän lisämääräajan, jonka kuluessa niiden on täytettävä liitteessä II olevan 8 kohdan b ja e alakohdassa säädetyt vaatimukset, sillä nimenomaisella edellytyksellä, että kalastusaluksilta lähtöisin olevat tuotteet täyttävät direktiivissä 91/493/ETY asetetut hygieniavaatimukset.Tällaisia poikkeuksia voidaan myöntää ainoastaan sellaisille kalastustoimintaa 30 päivänä kesäkuuta 1992 harjoittaville kalastusaluksille, jotka ovat jättäneet toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle asianmukaisesti perustellun hakemuksen kyseistä tarkoitusta varten.Hakemuksessa on täsmennettävä määräajat, joiden kuluessa kalastusalusten on mahdollista täyttää mainitut vaatimukset.Jos yhteisöltä haetaan rahallista tukea, ainoastaan tämän direktiivin vaatimusten mukaiset hankkeet voidaan hyväksyä.4 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset ennen 1 päivää tammikuuta 1993. Niiden on ilmoitettava niistä komissiolle.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai liitettävä niihin tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on annettava yksityiskohtaiset säännöt kyseisistä viittauksista.5 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 16 päivänä kesäkuuta 1992.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaArlindo MARQUES CUNHA(1) EYVL N:o L 268, 24.9.1991, s. 15LIITE I Kalastusaluksilla olevia kalastustuotteita koskevat yleiset hygieniavaatimukset 1 Kalastustuotteiden varastointiin varatuissa kalastusaluksen osissa tai säiliöissä ei saa olla sellaisia esineitä tai tuotteita, jotka ovat omiaan välittämään ravinnoksi tarkoitettuihin tuotteisiin haitallisia tai poikkeavia ominaisuuksia. Osien tai säiliöiden on oltava rakenteeltaan sellaisia, että ne ovat helposti puhdistettavissa ja että jään sulamisvesi ei jää kosketuksiin kalastustuotteiden kanssa.2 Kalastustuotteiden varastointiin varattujen kalastusalusten osien tai säiliöiden on käytön aikana oltava täysin puhtaat, ja erityisesti on huolehdittava siitä, että niihin ei pääse likaa aluksen työntövoimana käytettävästä polttoaineesta tai likaisista pilssivesistä.3 Kalastustuotteet on alukselle tuonnin jälkeen suojattava saastumiselta ja auringon vaikutukselta tai muulta lämmönlähteeltä niin pian kuin mahdollista. Niiden pesemiseen käytettävän veden on oltava joko direktiivin 80/778/ETY(1) liitteissä D ja E ilmoitettujen muuttujien mukaista makeaa vettä tai puhdasta merivettä, joka ei huononna niiden laatua tai terveellisyyttä.4 Kalastustuotteet on käsiteltävä ja varastoitava siten, että niille ei aiheudu pintavaurioita. Siirrettäessä suurikokoisia kaloja tai kaloja, jotka voivat vahingoittaa käsittelijää, on sallittua käyttää teräväkärkisiä työvälineitä sillä edellytyksellä, että kyseisten tuotteiden liha ei vahingoitu.5 Muut paitsi elossa pidettävät kalastustuotteet on kylmäkäsiteltävä mahdollisimman nopeasti niiden alukselle tuonnin jälkeen. Niillä kalastusaluksilla, joissa kylmäkäsittelyä ei voida käytännön syistä toteuttaa, kalastustuotteita ei kuitenkaan saa säilyttää kahdeksaa tuntia kauempaa.6 Tuotteiden jäähdyttämisessä käytettävän jään täytyy olla valmistettu juomavedestä tai puhtaasta merivedestä. Se on ennen käyttöä varastoitava olosuhteissa, joissa sille ei voi aiheutua saastumista.7 Kalastustuotteiden kanssa välittömässä kosketuksessa olevat säiliöt, välineet ja aluksen osat on puhdistettava juomavedellä tai puhtaalla merivedellä tuotteiden aluksesta purkamisen jälkeen.8 Jos kalojen päät tai sisälmykset poistetaan aluksella, nämä toimet on tehtävä hygieenisesti siten, että tuotteet pestään runsaalla juomakelpoisella vedellä tai puhtaalla merivedellä välittömästi toimien jälkeen. Sisälmykset ja osat, joista voi aiheutua vaaraa kansanterveydelle, on erotettava ihmisravinnoksi käytettävistä tuotteista ja vietävä pois niiden läheisyydestä. Ihmisravinnoksi tarkoitettu maksa, mäti ja maitiainen on säilytettävä jäissä tai jäädytettynä.9 Sisälmysten, päiden tai evien poistamiseen käytettyjen välineiden sekä kalastustuotteiden kanssa kosketuksissa olevien säiliöiden, käyttöesineiden ja erilaisten laitteiden on oltava valmistettu tai päällystetty veden- ja kulutuksenkestävästä, sileäpintaisesta aineesta, joka on helppo puhdistaa ja desinfioida. Niiden on oltava käytettäessä täysin puhtaita.10 Kalastustuotteiden käsittelyn kanssa tekemisissä olevan henkilökunnan on noudatettava moitteetonta puhtautta niin vaatetuksen kuin henkilökohtaisen hygienian osalta.(1) EYVL N:o L 229, 30.8.1980, s. 11. Direktiivi sellaisena, kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 91/377/ETY (EYVL N:o L 377, 31.12.1991, s. 48)LIITE II Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja kalastusaluksia koskevat lisähygieniavaatimukset 1 Kalastusaluksissa on oltava ruumia, tankkeja ja säiliöitä, joissa kalastustuotteita voidaan säilyttää jäähdytettynä tai jäädytettynä direktiivissä 91/493/ETY säädetyissä lämpötiloissa. Ruumat on erotettava konetilasta ja miehistölle varatuista tiloista riittävän tiiviillä väliseinillä, jotka estävät varastoitujen kalastustuotteiden saastumisen.2 Ruumien, tankkien ja säiliöiden sisäpintojen on oltava vedenpitäviä sekä helposti puhdistettavissa ja desinfioitavissa. Sisäpintojen on oltava sileäpintaista ainetta, tai niissä on oltava tasainen, hyväkuntoinen maalipinta, josta ei pääse kulkeutumaan kalastustuotteisiin ihmisen terveydelle haitallisia aineita.3 Ruumien täytyy olla siten suunniteltuja, että jään sulamisvesi ei pääse jäämään kosketuksiin kalastustuotteiden kanssa.4 Tuotteiden varastoinnissa käytettävien säiliöiden on varmistettava riittävän hygieeniset olosuhteet tuotteiden säilyttämiselle ja erityisesti mahdollistettava sulamisveden valuminen. Niiden on oltava käytettäessä täysin puhtaita.5 Työskentelykannet, välineet, ruumat, tankit ja säiliöt on puhdistettava aina käytön jälkeen. Tähän tarkoitukseen on käytettävä joko juomavettä tai puhdasta merivettä. Desinfiointi ja hyönteisten tai rottien hävittäminen on suoritettava aina tarvittaessa.6 Puhdistus- ja desinfiointiaineet, hyönteismyrkyt ja muut mahdollisesti myrkylliset aineet on varastoitava lukittaviin tiloihin tai kaappeihin, ja niiden käytöstä ei saa aiheutua saastumisvaaraa kalastustuotteille.7 Kalastustuotteiden jäädyttäminen aluksella on toteutettava direktiivin 91/493/ETY liitteessä olevan IV luvun II osan 1 ja 3 kohdassa vahvistetuissa olosuhteissa. Tuotteiden jäädyttäminen suolaveteen ei saa aiheuttaa kalojen saastumista.8 Alusten, jotka on varustettu kalastustuotteiden jäähdyttämiseksi jään avulla (CSW) tai koneellisesti (RSW) jäähdytetyssä merivedessä, on täytettävä seuraavat vaatimukset:a) tankeissa on oltava tarkoituksenmukainen meriveden täyttö- ja tyhjennyslaitteisto ja järjestelmä, joka varmistaa säiliöiden tasaisen lämpötilan;b) tankeissa on oltava automaattinen lämpötilan rekisteröivä laite, jonka anturi on sijoitettu siihen kohtaan säiliötä, missä lämpötila on korkeimmillaan;c) tankki- tai säiliöjärjestelmän toiminnan on varmistettava jäähtymisaste, joka takaa, että kalojen ja meriveden seoksen lämpötila on 3 °C enintään kuuden tunnin kuluttua vaihdosta ja 0 °C enintään kuudentoista tunnin kuluttua;d) tankit, vedenkiertojärjestelmät ja säiliöt on tyhjennettävä kokonaan ja puhdistettava perusteellisesti juomakelpoisella vedellä tai puhtaalla merivedellä jokaisen lastin purkamisen jälkeen; täyttäminen on tehtävä puhtaalla merivedellä;e) säiliöiden lämpötilarekisteröinneissä on oltava selvä merkintä päivämäärästä ja tankin numerosta. Ne on säilytettävä siten, että valvonnasta vastaava viranomainen voi halutessaan niitä käyttää.9 Toimivaltaisen viranomaisen on pidettävä ja säännöllisesti saatettava ajan tasalle luetteloa 7 ja 8 kohdan mukaisesti varustetuista aluksista valvontatarkoituksia varten, ei kuitenkaan siirrettäviä säiliöitä käyttävistä aluksista, jotka eivät säännöllisesti harjoita toimia kalojen säilyttämiseksi jäähdytetyssä merivedessä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteessä I olevan 5 kohdan toisen virkkeen soveltamista.10 Laivanvarustajien tai heidän edustajiensa on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet estääkseen kalastustuotteita todennäköisesti saastuttavien henkilöiden työskentelyn kalastustuotteiden parissa ja kyseisten tuotteiden käsittelyn, kunnes he todistettavasti voivat tehdä näin aiheuttamatta vaaraa. Näiden henkilöiden terveyden valvontaan sovelletaan asianomaisen jäsenvaltion voimassa olevaa kansallista lainsäädäntöä.


Avis juridique important

|

32002L0062

Komission direktiivi 2002/62/EY, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2002, tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY liitteen I mukauttamisesta tekniikan kehitykseen yhdeksännen kerran (orgaaniset tinayhdisteet) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 183 , 12/07/2002 s. 0058 - 0059

Komission direktiivi 2002/62/EY,annettu 9 päivänä heinäkuuta 2002,tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY liitteen I mukauttamisesta tekniikan kehitykseen yhdeksännen kerran (orgaaniset tinayhdisteet)(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2001/91/EY(2), ja erityisesti sen 2 a artiklan, joka on lisätty neuvoston direktiivillä 89/678/ETY(3),sekä katsoo seuraavaa:(1) Direktiivin 76/769/ETY liitteen I mukauttamisesta tekniikan kehitykseen viidennen kerran annetussa komission direktiivissä 1999/51/EY(4) kielletään orgaanisten tinayhdisteiden käyttö sellaisten veneiden rungon antifouling-käsittelyssä, joiden pituus on vähemmän kuin 25 metriä, sekä minkä tahansa pituisten, lähinnä sisävesille tarkoitettujen alusten rungon antifouling-käsittelyssä. Kyseisessä direktiivissä vaaditaan antifouling-tuotteissa käytettäviä orgaanisia tinayhdisteitä koskevien säännösten tarkistamista ottaen kaikilta osin huomioon Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO) tapahtuva kehitys ja erityisesti IMO:n alaisen meriympäristön suojelua käsittelevän komitean vaatimus kieltää laivojen antifouling-käsittelyssä biosidina käytettävien orgaanisten tinayhdisteiden käyttö maailmanlaajuisesti 1 päivään tammikuuta 2003 mennessä.(2) Tieteelliset tutkimukset osoittavat, että tietyt laivoihin käytetyt antifouling-tuotteet aiheuttavat merkittäviä ympäristöriskejä. IMO:n diplomaattikonferenssissa lokakuussa 2001 hyväksytty antifouling-tuotteiden vahingollisten valvontaa koskeva IMO:n kansainvälinen yleissopimus (International Convention on the Control of Harmful Anti-fouling Systems) sisältää kiellon käsitellä tai uudelleenkäsitellä laivoja orgaanisilla tinayhdisteillä, jotka toimivat biosideinä antifouling-tuotteissa.(3) Orgaanisten tinayhdisteiden käsittely- ja uudelleenkäsittelykielto vaikuttavat välittömästi tinayhdisteiden sisämarkkinoihin, ja tämän vuoksi on tarpeen lähentää jäsenvaltioiden lainsäädäntöä tällä alalla sekä muuttaa direktiivin 76/769/ETY liitettä I ja erityisesti direktiiviä 1999/51/EY.(4) Tulevassa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa säädetään toimista, jotka koskevat tinayhdisteillä käsiteltyjä aluksia.(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 94/25/EY(5) annetaan säännöksiä huviveneistä, ja kyseisiä veneitä koskevat samat rajoitukset kuin muitakin aluksia.(6) Tämä direktiivi ei vaikuta yhteisön lainsäädäntöön, joka koskee neuvoston direktiivissä 89/391/ETY(6) sekä siihen perustuvissa erillisissä direktiiveissä ja erityisesti neuvoston direktiivissä 90/394/ETY(7), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 1999/38/EY(8), ja työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemisesta työpaikalla esiintyviin kemiallisiin tekijöihin liittyviltä riskeiltä annetussa neuvoston direktiivissä 98/24/EY(9) asetettuja työsuojelun vähimmäisvaatimuksia.(7) Tämä direktiivi ei vaikuta yhteisön lainsäädäntöön, joka koskee orgaanisten tinayhdisteiden käyttöä elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvissa muoveissa, josta säädetään elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvista muovisista tarvikkeista 23 päivänä helmikuuta 1990 annetussa komission direktiivissä 90/128/ETY(10), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2002/17/EY(11).(8) Tämän direktiivin säännökset ovat vaarallisten aineiden ja valmisteiden kaupan teknisten esteiden poistamisesta annettujen direktiivien mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaisia,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMukautetaan direktiivin 76/769/ETY liite I tekniikan kehitykseen tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artiklaJäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säädökset viimeistään 31 päivänä lokakuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säädöksiä viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2003.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 9 päivänä heinäkuuta 2002.Komission puolestaErkki LiikanenKomission jäsen(1) EYVL L 262, 27.9.1976, s. 201.(2) EYVL L 286, 30.10.2001, s. 27.(3) EYVL L 398, 30.12.1989, s. 24.(4) EYVL L 142, 5.6.1999, s. 22.(5) EYVL L 164, 30.6.1994, s. 15.(6) EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1.(7) EYVL L 196, 26.7.1990, s. 1.(8) EYVL L 138, 1.6.1999, s. 66.(9) EYVL L 131, 5.5.1998, s. 11.(10) EYVL L 349, 13.12.1990, s. 26.(11) EYVL L 58, 28.2.2002, s. 19.LIITEKorvataan direktiivin 76/769/ETY liitteessä I oleva 21 kohta seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31997L0049

Komission direktiivi 97/49/EY, annettu 29 päivänä heinäkuuta 1997, luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 223 , 13/08/1997 s. 0009 - 0017

KOMISSION DIREKTIIVI 97/49/EY,annettu 29 päivänä heinäkuuta 1997,luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, ja erityisesti sen 15 artiklan,sekä katsoo, ettädirektiivin 79/409/ETY liite I olisi muutettava, jotta voidaan ottaa huomioon uusimmat lintualalajin Phalacrocorax carbo sinensis tilannetta koskevat tiedot, ja erityisesti se tosiasia, että tämä alalaji on saavuttanut suotuisan suojelutason, jatämän direktiivin säännökset ovat direktiivillä 79/409/ETY perustetun tekniikan ja tieteen kehitykseen mukauttamista käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Korvataan direktiivin 79/409/ETY liite I tämän direktiivin liitteellä.2 artikla Jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 30 päivänä syyskuuta 1998. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 29 päivänä heinäkuuta 1997.Komission puolestaRitt BJERREGAARDKomission jäsen(1) EYVL N:o L 103, 25.4.1979, s. 1LIITE "ANEXO I - BILAG I - ANHANG I - ÐÁÑÁÑÔÇÌÁ I - ANNEX I - ANNEXE I - ALLEGATO I - BIJLAGE I - ANEXO I - LIITE I - BILAGA I>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31991L0662

Komission direktiivi 91/662/ETY, annettu 6 päivänä joulukuuta 1991, neuvoston direktiivin 74/297/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen ohjauspyörän ja -pylvään toiminnan osalta törmäyksessä

Virallinen lehti nro L 366 , 31/12/1991 s. 0001 - 0016 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 21 s. 0196  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 21 s. 0196

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 6 päivänä joulukuuta 1991,neuvoston direktiivin 74/297/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen ohjauspyörän ja -pylvään toiminnan osalta törmäyksessä (91/662/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon moottoriajoneuvojen sisävarusteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 4 päivänä kesäkuuta 1974 annetun neuvoston direktiivin 74/297/ETY(1), ja erityisesti sen 5 artiklan,sekä katsoo, ettäsaadun kokemuksen perusteella ja ottaen huomioon nykyinen teknisen osaamisen taso on nyt aiheellista parantaa kuljettajan suojaamista edestä tapahtuvassa törmäyksessä tarkastamalla direktiivissä 74/297/ETY tarkoitettua ohjauspyörän ja -mekanismin toimintaa ottamalla huomioon asianomaisessa Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission säännössä tarkoitettu viimeisin kehitys ja lisäämällä tiettyjä muita parannuksia,onnettomuuksista saadun kokemuksen perusteella ohjauspyörän olisi oltava pehmeä suojatakseen kuljettajan kasvoja vakavilta vaurioilta ja sen vuoksi on suotavaa tehdä uusia muutoksia direktiiviin, useita testausmenetelmiä on ehdotettu ja komission olisi tehtävä ehdotus mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevälle komitealle 31 päivään joulukuuta 1991 mennessä, jatämän direktiivin säännökset ovat moottoriajoneuvoista annettujen direktiivien mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 74/297/ETY liitteet tämän direktiivin liitteiden mukaisesti.2 artikla 1 Jäsenvaltio ei saa 1 päivästä lokakuuta 1992 alkaen:a) - evätä ajoneuvotyypiltä ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää taikka kieltäytyä antamasta direktiivin 70/156/ETY(2) 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettua todistusjäljennöstä,taikka- kieltää tällaisten ajoneuvojen liikkeelle laskemista,ohjausmekanismiin liittyvistä syistä, jos ohjausmekanismi on hyväksytty direktiivin 74/297/ETY mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä;b) - evätä ETY-tyyppihyväksyntää ohjauslaitetyypiltä, joka on tarkoitettu asennettavaksi ajoneuvoon tai ajoneuvoihin,taikka- kieltää ajoneuvoon tai ajoneuvoihin asennettaviksi tarkoitettujen ohjauslaitteiden saattamista markkinoille,jos kyseinen ohjauslaite vastaa direktiivin 74/297/ETY vaatimuksia, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä.2 Alkaen 1 päivästä lokakuuta 1996 jäsenvaltio:- ei saa enää antaa direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettua todistusjäljennöstä sellaisille M1-luokan moottoriajoneuvoille, jotka eivät ole edestä ohjattavia,ja- saa evätä kansallisen tyyppihyväksynnän sellaisilta M1-luokan moottoriajoneuvoilta, jotka eivät ole edestä ohjattavia,ohjausmekanismiin liittyvistä syistä, jos ohjausmekanismi ei vastaa direktiivin 74/297/ETY vaatimuksia, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä.3 Alkaen 1 päivästä lokakuuta 1995 jäsenvaltio:- ei saa antaa direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettua todistusjäljennöstä M1-luokan edestä ohjattaville moottoriajoneuvoille eikä sellaisille N1-luokan moottoriajoneuvoille, joiden suurin sallittu paino on enintään 1 500 kiloa,ja- saa evätä kansallisen tyyppihyväksynnän M1-luokan edestä ohjattavilta moottoriajoneuvoilta ja sellaisilta N1-luokan moottoriajoneuvoilta, joiden suurin sallittu paino on enintään 1 500 kiloa,ohjausmekanismiin liittyvistä syistä, jos ohjausmekanismi ei vastaa direktiivin 74/297/ETY vaatimuksia, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, paitsi tämän direktiivin liitteen I 5.1 kohdan säädösten osalta (ohjauspylvään suurin pystysuuntainen siirtyminen), jotka tulevat voimaan vasta 1 päivänä lokakuuta 1996.4 Alkaen 1 päivästä lokakuuta 1994 jäsenvaltio:- ei saa antaa direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettua todistusjäljennöstä ohjauslaitetyypille,ja- saa evätä kansallisen tyyppihyväksynnän ohjauslaitetyypiltä,ohjauslaitteisiin liittyvistä syistä, jos nämä ohjauslaitteet eivät vastaa direktiivin 74/297/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, liitteessä I olevan 5.2, 5.3 ja 5.4 kohdan vaatimuksia.5 Alkaen 1 päivästä lokakuuta 1996 jäsenvaltio saa kieltää sellaisten ajoneuvojen liikkeelle laskemisen, joiden ohjauslaitteet eivät vastaa direktiivin 74/297/ETY vaatimuksia, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä.Näitä säännöksiä ei kuitenkaan sovelleta ennen 1 päivää lokakuuta 1997:- M1-luokan edestä ohjattaviin ajoneuvoihin,tai- N1-luokan ajoneuvoihin, joiden suurin sallittu paino on enintään 1 500 kiloa,taikka- muihin kuin M1-luokan edestä ohjattaviin ajoneuvoihin liitteessä I olevan 5.1 kohdan vaatimusten (ohjauspylvään suurin pystysuuntainen siirtyminen) osalta.6 Alkaen 1 päivästä lokakuuta 1995 jäsenvaltio saa kieltää ajoneuvoon tai ajoneuvoihin asennettaviksi tarkoitettujen ohjauslaitteiden markkinoille saattamisen, jos tällaiset ohjauslaitteet eivät vastaa direktiivin 74/297/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, liitteessä I olevan 5.2, 5.3 ja 5.4 kohdan vaatimuksia.3 artikla 1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä lokakuuta 1992. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiivin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2 Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamat keskeiset kansalliset säännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 6 päivänä joulukuuta 1991.Komission puolestaMartin BANGEMANNVarapuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 165, 20.6.1974, s. 16(2) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1LIITE I MÄÄRITELMÄT, ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN, ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ,VAATIMUKSET, TESTIT, TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS 1 SOVELTAMISALATätä direktiiviä sovelletaan M1-luokan moottoriajoneuvojen ja sellaisten N1-luokan ajoneuvojen, joiden suurin sallittu paino on vähemmän kuin 1 500 kg, ohjausmekanismin toimintaan kuljettajan suojaamiseksi edestä tapahtuvassa törmäyksessä.Valmistajan pyynnöstä myös muiden luokkien ajoneuvoja voidaan hyväksyä tämän direktiivin mukaisesti.2 MÄÄRITELMÄTTässä direktiivissä tarkoitetaan:2.1 'ohjausmekanismin toiminnalla törmäyksessä` mekanismin toimintaa, kun siihen vaikuttaa kolme erityyppistä voimaa, jotka ovat:2.1.1 edestä tapahtuvasta törmäyksestä aiheutuvat voimat, jotka voivat aiheuttaa ohjauspylvään siirtymisen pois paikaltaan taaksepäin;2.1.2 kuljettajan pään massan hitaudesta johtuvat voimat kuljettajan iskeytyessä ohjauslaitetta vasten edestä tapahtuvassa törmäyksessä;2.1.3 kuljettajan kehon massan hitaudesta johtuvat voimat kuljettajan iskeytyessä ohjauspylvästä vasten edestä tapahtuvassa törmäyksessä;2.2 'ajoneuvotyypillä` moottoriajoneuvoluokkaa, johon kuuluvat ajoneuvot eivät eroa toisistaan seuraavilta olennaisilta osin, kuten:2.2.1 ohjauslaitteen etupuolella olevan ajoneuvon osan rakenne, mitat, muodot ja olennaiset materiaalit,2.2.2 ajokuntoisen ajoneuvon paino, kuten direktiivin 70/156/ETY liitteessä I olevassa 2.6 kohdassa määritetään, ilman kuljettajaa;2.3 'ohjauslaitteella` kuljettajan käyttämää laitetta, tavallisimmin ohjauspyörää;2.4 'ohjauslaitteen tyypillä` ohjauslaitteita, jotka eivät eroa toisistaan seuraavilta olennaisilta osin, kuten rakenne, mitat, muodot ja olennaiset materiaalit;2.5 'ohjauslaitteen tyyppihyväksynnällä` ohjauslaitetyypin hyväksyntää kuljettajan pään ja kehon suojaamiseksi törmäyksessä ohjauslaitetta vasten;2.6 'ajoneuvon tyyppihyväksynnällä` ajoneuvotyypin hyväksyntää kuljettajan pään ja kehon suojaamiseksi törmäyksessä ohjauslaitetta vasten;2.7 'yleisellä ohjauslaitteella` ohjauslaitetta, joka voidaan asentaa useampaan kuin yhteen ajoneuvotyyppiin, kun erot ohjauslaitteen kiinnittämisessä ohjauspylvääseen eivät vaikuta ohjauslaitteen toimintaan törmäystilanteessa;2.8 'ilmatyynyllä` joustavaa tyynyä, joka on suunniteltu täyttyväksi painekaasulla, ja joka:2.8.1 on suunniteltu suojaamaan ajoneuvon kuljettajaa törmäyksessä ohjauslaitetta vasten ja2.8.2 täyttyy kaasulla sellaisen laitteen avulla, joka käynnistyy ajoneuvon törmätessä;2.9 'ohjauslaitteen kehällä` ohjauspyörän osalta sen näennäisesti rengaskappaleen muotoista ulkoreunaa, josta kuljettaja tavallisesti pitää kiinni ajon aikana;2.10 'puolalla` ohjauslaitteen kehän ja keskiön yhdistävää tankoa;2.11 'keskiöllä` tavallisesti ohjauslaitteen keskellä olevaa osaa, joka2.11.1 yhdistää ohjauslaitteen ohjausakseliin,2.11.2 välittää ohjauslaitteen vääntömomentin ohjausakseliin;2.12 'ohjauslaitteen keskiön navalla` sitä pistettä keskiön pinnalla, joka sijaitsee ohjausakselin keskiviivalla;2.13 'ohjauslaitteen tasolla` ohjauspyörän osalta sitä tasaista pintaa, joka jakaa ohjauspyörän kehän tasaisesti kuljettajan ja ajoneuvon etuosan välistä;2.14 'ohjausakselilla` osaa, joka välittää ohjauslaitteeseen kohdistuvan vääntömomentin ohjausvaihteeseen;2.15 'ohjauspylväällä` ohjausakselin koteloa;2.16 'ohjausmekanismilla` laitetta, joka koostuu ohjauslaitteesta, ohjauspylväästä, asennelman lisälaitteista, ohjausakselista, ohjausvaihteesta ja kaikista muista sellaisista osista, jotka osaltaan auttavat absorboimaan ohjauslaitetta vasten tapahtuvassa törmäyksessä syntyvän energian;2.17 'matkustajatilalla` henkilöiden kuljetukseen tarkoitettua tilaa, jota rajoittaa katto, lattia, sivuseinät, ovet, ulkoikkunat, rintapelti ja takaistuimen selkänojan taso;2.18 'iskurilla` liitteessä IV olevan 3 kohdan mukaista jäykkää puolipallon muotoista pääosaa, jonka halkaisija on 165 mm;2.19 'R-pisteellä` istuimen vertailupistettä, kuten direktiivin 77/649/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 90/630/ETY, liitteessä määritetään.3 ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN3.1. Ajoneuvotyyppi3.1.1 Valmistajan tai tämän asianmukaisesti valtuuttaman edustajan on haettava ajoneuvotyypin ETY-tyyppihyväksyntää kuljettajan suojaamisen törmäyksessä ohjausmekanismia vasten osalta.3.1.2 Hakemukseen on liitettävä jäljempänä mainitut asiakirjat kolmena kappaleena ja seuraavat tiedot:3.1.2.1 yksityiskohtainen kuvaus ajoneuvotyypin rakenteesta, mitoista ja muodoista ja ohjauslaitteen etupuolella olevan ajoneuvon osan olennaisista materiaaleista;3.1.2.2 sopivassa mittakaavassa olevat riittävän yksityiskohtaiset piirustukset ohjausmekanismista ja sen kiinnityksestä ajoneuvon alustaan ja koriin;3.1.2.3 tekninen kuvaus tästä mekanismista;3.1.2.4 ajokuntoisen ajoneuvon massa;3.1.2.5 todistus siitä, että ohjauslaite on soveltuvin osin hyväksytty jäljempänä 5.2 ja 5.3 kohdan mukaisesti.3.1.3 Tyyppihyväksyntätesteistä vastaavalle tutkimuslaitokselle on toimitettava:3.1.3.1 jäljempänä 5.1 kohdassa tarkoitettua testiä varten hyväksyttävää ajoneuvotyyppiä edustava ajoneuvo,3.1.3.2 valmistajan harkinnan mukaan ja tutkimuslaitoksen suostumuksella joko toinen ajoneuvo tai ne ajoneuvon osat, jotka tarvitaan jäljempänä 5.2 ja 5.3 kohdassa tarkoitetuissa testeissä.3.2. Ohjauslaitetyyppi3.2.1 Ohjauslaitteen valmistajan tai tämän valtuuttaman edustajan on haettava ohjauslaitetyypin ETY-tyyppihyväksyntää.3.2.2 Hakemukseen on liitettävä jäljempänä mainitut asiakirjat kolmena kappaleena ja seuraavat tiedot:3.2.2.1 yksityiskohtainen kuvaus kyseessä olevasta ohjauslaitetyypistä ohjauslaitteen rakenteen, mittojen, muotojen ja olennaisten materiaalien osalta;3.2.2.2 sopivassa mittakaavassa olevat riittävän yksityiskohtaiset piirustukset ohjausmekanismista ja sen kiinnityksestä ajoneuvon alustaan ja koriin.3.2.3 Tyyppihyväksyntätesteistä vastaavalle tutkimuslaitokselle on toimitettava jäljempänä 5.2 ja 5.3 kohdassa tarkoitettuja testejä varten tyyppihyväksyttävää ohjauslaitetyyppiä edustava ohjauslaite sekä valmistajan harkinnan mukaan ja tutkimuslaitoksen suostumuksella ne ajoneuvon osat, jotka tarvitaan testeissä.4 ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ4.1 Hyväksyntäviranomaisen on todettava, että järjestelyt riittävät takaamaan tehokkaan vaatimustenmukaisuuden valvonnan ennen kuin tyyppihyväksyntä annetaan.4.2 Jäljempänä 4.2.1 ja 4.2.2 kohdassa eritellyn mallin mukainen todistus on liitettävä ETY-tyyppihyväksyntätodistukseen:4.2.1 edellä 3.1 kohdassa tarkoitettua hakemusta varten liite V A;4.2.2 edellä 3.2 kohdassa tarkoitettua hakemusta varten liite V B.5 VAATIMUKSET5.1 Kun ajokuntoisella ajoneuvolla, jossa ei ole testinukkea, tehdään törmäystesti estettä vasten nopeudella 48,3 km/h, ohjauspylvään yläosa ja sen akseli eivät saa liikkua vaakatasossa ja ajoneuvon pituussuuntaisen akselin suuntaisesti taaksepäin enempää kuin 12,7 cm suhteessa ajoneuvon siihen pisteeseen, johon törmäys ei vaikuttanut, eikä pystysuunnassa enempää kuin 12,7 cm.5.2 Kun testikappale törmää ohjauslaitetta vasten suhteellisella nopeudella 24,1 km/h liitteessä III olevien menettelyjen mukaisesti, ohjauslaitteesta testikappaleeseen kohdistuva voima ei saa olla suurempi kuin 1 111 daN.5.3 Kun iskuri iskeytyy ohjauslaitetta vasten suhteellisella nopeudella 24,1 km/h liitteessä IV olevien menettelyjen mukaisesti, iskurin hidastuvuus ei saa kasvaa enempää kuin 80 g 3 millisekuntia kohti. Hidastuvuuden on oltava aina vähemmän kuin 120 g kanavan taajuusluokassa (CFC) 600 Hz.5.4 Ohjauslaite on suunniteltava, rakennettava ja kiinnitettävä siten, että:5.4.1 ennen 5.2 ja 5.3 kohdassa määrättyä törmäystestiä missään kuljettajaa kohti olevan ohjauslaitteen pinnan osassa, jota halkaisijaltaan 165 mm:n pallo voi koskettaa, ei ole epätasaisuuksia tai teräviä reunoja, joiden kaarevuussäde on vähemmän kuin 2,5 mm;5.4.1.1 edellä 5.2 ja 5.3 kohdassa määrättyjen testien jälkeen kuljettajaa kohti olevassa ohjauslaitteen pinnan osassa ei ole teräviä tai karkeita reunoja, jotka voivat lisätä kuljettajan vammojen vaaraa tai vakavuutta. Pieniä pinnan halkeamia ja säröjä ei oteta huomioon.5.4.2 Ohjauslaite on suunniteltava, rakennettava ja kiinnitettävä siten, että siinä ei ole osia tai lisälaitteita, mukaan lukien äänimerkinantolaite ja asennelman lisäosat, jotka voivat tarttua kuljettajan vaatteisiin tai koruihin tavanomaisten ajoliikkeiden aikana.5.4.3 Sellaisten ohjauslaitteiden, joita ei ole tarkoitettu muodostamaan osaa alkuperäislaitteesta, on vastattava vaatimuksia, kun niitä testataan liitteessä III olevan 2.1.3 kohdan ja liitteessä IV olevan 2.3 kohdan mukaisesti.5.4.4 'Yleisten ohjauslaitteiden` osalta vaatimusten on täytyttävä:5.4.4.1 ohjauspylvään kaikkien kulmien alueella; testit on tehtävä ainakin ohjaspylvään suurimpien ja pienimpien kulmien osalta kaikille niille ajoneuvotyypeille, joihin ohjauslaitteet voidaan asentaa;5.4.4.2 kaikkien iskurin ja testikappaleen mahdollisten asentojen alueella suhteessa ohjauslaitteeseen; testi on tehtävä ainakin keskiasennon osalta kaikille niille hyväksytyille ajoneuvotyypeille, joihin ohjauslaitteet voidaan asentaa. Jos käytetään ohjauspylvästä, on sen oltava tyyppiä, joka vastaa huonoimpia mahdollisia olosuhteita.5.4.5 Jos käytetään sovittimia yhden ohjauslaitetyypin sovittamiseksi valikoimaan ohjauspylväitä ja jos voidaan osoittaa, että tällaisia sovittimia käytettäessä järjestelmän energiaa absorboivat ominaisuudet ovat samanlaisia, voidaan kaikki testit tehdä yhtä sovitintyyppiä käyttäen.6 TESTIT6.1 Edellä 5 kohdan vaatimusten täyttyminen on tarkastettava liitteessä II, III ja IV vahvistettujen menetelmien mukaisesti. Kaikki mittaukset on tehtävä standardin ISO 6487-1987 perusteella.6.2 Muitakin testejä voidaan hyväksyä hyväksyntäviranomaisen harkinnan mukaan, jos vastaavuus voidaan osoittaa. Tällöin hyväksyntäasiakirjaan on liitettävä seloste käytetyistä menetelmistä ja saavutetuista tuloksista.7 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS7.1 Ajoneuvotyypin ETY-tyyppihyväksynnän osalta on riittävän monelle tuotannossa olevalle ohjauslaitteelle tehtävä satunnaisotokseen perustuva testi vaatimustenmukaisuuden toteamiseksi.7.2 Ohjauslaitetyypin ETY-tyyppihyväksynnän osalta on riittävän monelle tuotannossa olevalle ohjauslaitteelle tehtävä satunnaisotokseen perustuva testi vaatimustenmukaisuuden toteamiseksi.7.3 Yleensä edellä tarkoitetun kaltaiset tarkastukset rajoitetaan mittauksien suorittamiseen. Ajoneuvoille tai ohjauslaitteille on kuitenkin tarvittaessa tehtävä 5 kohdassa vahvistettu testi.LIITE II TÖRMÄYSTESTI ESTETTÄ VASTEN EDESTÄPÄIN 1 TARKOITUSTällä testillä tarkastetaan, täyttääkö ajoneuvo liitteessä I olevassa 5.1 kohdassa vahvistetut vaatimukset.2 ASENNUS, MENETTELYT JA MITTAUSLAITTEET2.1. TestauspaikkaTestialueen on oltava riittävän suuri koerataa, estettä ja teknisiä asennuksia varten. Radan loppuosan on vähintään viiden metrin matkalta ennen estettä oltava vaakasuora (kaltevuus vähemmän kuin 3 % metrin matkalla mitattuna), tasainen ja sileä.2.2. EsteEste on teräsbetonikappale, joka on edestä vähintään 3 metriä leveä ja vähintään 1,5 metriä korkea. Esteen on oltava niin paksu, että sen massa on vähintään 70 tonnia. Etuseinämän on oltava tasainen, pystysuora ja kohtisuorassa testiradan akseliin nähden. Se on peitettävä vanerilevyillä, jotka ovat 19 ± 1 mm paksuja ja hyväkuntoisia. Teräslevy, joka on vähintään 25 mm paksu voidaan asentaa vanerilevyn ja esteen väliin. Estettä, jolla on erilaiset ominaisuudet, voidaan käyttää, jos sen törmäyspinnan ala on suurempi kuin testattavan ajoneuvon etuosan törmäysalue ja jos se tuottaa vastaavat tulokset.2.3. Ajoneuvojen käyttövoimaTörmäyshetkellä ajoneuvoon ei saa enää vaikuttaa minkään lisäohjaus- tai lisävoimalaitteen toiminta. Sen on kohdattava vastus kohtisuoraan esteeseen nähden: suurin sallittu ajoneuvon etuosan pystysuuntaisen keskitason ja esteen pystysuuntaisen keskitason välinen sivusuuntainen suuntausvirhe on ± 30 cm.2.4. Ajoneuvon kunto2.4.1 Testiä varten ajoneuvo on varustettava joko kaikilla tavanomaisilla osilla ja laitteistoilla, jotka kuuluvat sen kuormittamattomaan painoon, tai sen on oltava sellaisessa kunnossa, että se täyttää ajokunnossa tämän vaatimuksen matkustajatilan varusteiden ja laitteistojen sekä ajoneuvon kokonaispainon jakautumista koskevilta osin. Sen estämättä, mitä liitteessä I olevassa 5.1 kohdassa vahvistetaan, testi voidaan valmistajan pyynnöstä suorittaa testinuket paikoilleen asennettuna, jos ne eivät estä ohjausmekanismin liikettä. Testinukkien painoa ei oteta testissä huomioon.2.4.2 Jos ajoneuvo kulkee ulkoisten laitteiden avulla, polttoaineensyöttöjärjestelmä on täytettävä ainakin 90 %:sti sen täydestä tilavuudesta syttymättömällä nesteellä, jonka tiheys on 0,7 1. Kaikki muut järjestelmät (jarrunestesäiliöt, jäähdytin jne.) voivat olla tyhjiä.2.4.3 Jos ajoneuvo käy omalla moottorillaan, polttonestesäiliön on oltava vähintään 90 %:sti täynnä. Kaikkien muiden säiliöiden on oltava täynnä.Valmistajan pyynnöstä ja tutkimuslaitoksen suostumuksella polttoaineensyöttö moottoriin voidaan järjestää pienitilavuuksisella lisäsäiliöllä. Tällöin polttonestesäiliön on oltava vähintään 90 %:sti täytetty syttymättömällä nesteellä, jonka tiheys on 0,7 1.2.4.4 Valmistajan pyynnöstä testeistä vastaava tutkimuslaitos voi sallia muissa direktiiveissä säädetyissä testeissä (myös sellaiset testit, jotka voivat vaikuttaa sen rakenteeseen) käytettyä ajoneuvoa käytettävän myös tässä direktiivissä esitetyissä testeissä.2.5 Nopeus törmäyshetkelläNopeuden on oltava törmäyshetkellä 48,3 53,1 km/h. Jos testi on tehty suuremmalla törmäysnopeudella ja jos ajoneuvo on täyttänyt vahvistetut vaatimukset, testi katsotaan hyväksytyksi.2.6 MittauslaitteetEdellä 2.5 kohdassa tarkoitetun nopeuden tallentamiseen käytetyn laitteen tarkkuuden on oltava ± 1 %.3 TULOKSET3.1 Ohjauslaitteen taaksepäin ja ylöspäin suuntautuvan liikkeen määrittämiseksi tallennetaan(1) törmäyksen aikana ohjauspylvään (ja -akselin) yläosan ja ajoneuvon sellaisen pisteen, johon törmäys ei ole vaikuttanut, välisen etäisyyden törmäyksen aiheuttama muutos, ja tämä muutos mitataan vaakatasossa(2) ja yhdensuuntaisesti ajoneuvon pituussuuntaiseen akseliin nähden ja pystysuunnassa, tähän akseliin nähden kohtisuoraan olevassa suunnassa. Muutoksen suurin tallennettu arvo katsotaan taaksepäin ja ylöspäin suuntautuvaksi liikkeeksi.3.2 Testin jälkeen ajoneuvon kärsimät vahingot on esitettävä kirjallisessa selosteessa; ainakin yksi valokuva on otettava seuraavista ajoneuvon osista:3.2.1 - sivut (oikea ja vasen),3.2.2 - etuosa,3.2.3 - pohja,3.2.4 - matkustajatilan sisällä oleva alue, johon törmäys on vaikuttanut.4 KORJAUSKERTOIMET4.1 Merkinnätv: tallennettu nopeus km/h;m0: prototyypin massa, kun se on tämän liitteen 2.4 kohdassa esitetyssä tilassa;m1: prototyypin massa mukaan lukien testauslaitteisto;d0: törmäyksen aikana mitattu etäisyyden muutos, kuten tämän liitteen 3.1 kohdassa esitetään;d1: testin tuloksien määrittämiseksi käytetty etäisyyden muutos;K1: suurempi arvoista (48,3/v)(3) ja 0,83;K2: suurempi arvoista m0/m1 ja 0,8.4.2 Korjattu muutos D1, jota käytetään tarkastettaessa prototyypin tämän direktiivin vaatimusten mukaisuutta, lasketaan seuraavasta kaavasta:D1 = D0  K1  K24.3 Törmäystestiä estettä vasten edestäpäin ei vaadita sellaisilta ajoneuvoilta, jotka ovat samanlaisia kuin prototyyppi liitteessä I olevassa 2.2 kohdassa eriteltyjen ominaisuuksien osalta, mutta jonka massa m1 on suurempi kuin m0, jos m1 ei ole suurempi kuin 1,25 m0 ja jos muutoksesta D1 kaavalla D2 = (m1  D1)/m0 saatu korjattu muutos D2 osoittaa, että uusi ajoneuvo täyttää yhä liitteessä I olevan 5 kohdan vaatimukset.5 VASTAAVAT MENETTELYT5.1 Vaihtoehtoiset testit voidaan sallia hyväksyntäviranomaisen harkinnan mukaan, jos vastaavuus voidaan osoittaa. Hyväksyntäasiakirjaan on liitettävä seloste, jossa esitetään käytetty menetelmä ja saadut tulokset tai syy siihen, miksi testiä ei tehty.5.2 Vastuu vaihtoehtoisen menetelmän vastaavuuden osoittamisesta on valmistajalla tai tämän edustajasta, joka haluaa käyttää tällaista menetelmää.(1) Tallentaminen voidaan korvata suurimpien arvojen mittauksilla.(2) 'Vaakatasossa` viittaa matkustajatilaan ajoneuvon ollessa liikkumaton ennen testiä eikä siinä tilassa, jossa se on ajoneuvon liikkuessa maanpintaan nähden, ja pystysuunnassa se on kohtisuorassa vaakatasoon nähden ja ylöspäin.LIITE III TESTIKAPPALEELLA TEHTÄVÄ TÖRMÄYSTESTI 1 TARKOITUSTestillä tarkastetaan, täyttääkö ajoneuvo liitteessä I olevassa 5.2 kohdassa vahvistetut vaatimukset.2 ASENNUKSET, MENETTELYT JA MITTAUSLAITTEET2.1 Ohjauslaitteen asennus2.1.1 Ohjauslaite on asennettava ajoneuvon etuosaan, joka saadaan leikkaamalla kori poikittaissuunnassa etuistuimien tasolta ja mahdollisesti poistamalla katto, tuulilasi ja ovet. Tämä osa on kiinnitettävä lujasti testipenkkiin, jotta se ei liiku testikappaleen törmäyksen vaikutuksesta. Ohjauslaitteen asennuskulman toleranssin on oltava ± 2 astetta suunnittelukulmasta.2.1.2 Valmistajan pyynnöstä ja tutkimuslaitoksen suostumuksella ohjauslaite voidaan asentaa runkoon, joka jäljittelee ohjausmekanismin asentamista, jos runko/ohjausmekanismi -asennelmalla on korin todelliseen etuosa/ohjausmekanismi -asennelmaan verrattuna:2.1.2.1 sama geometrinen pohjapiirustus, ja2.1.2.2 suurempi jäykkyys.2.1.3 Ohjauslaitteen asentaminen, kun haetaan ainoastaan ohjauslaitteen hyväksyntääOhjauslaite on testattava täydellisenä varusteineen. Ohjauslaitteen ja testipenkin välillä on oltava vähintään 100 mm:n kokoonpainumistila. Ohjausakseli on kiinnitettävä lujasti testipenkkiin siten, että ohjausakseli ei liiku törmäyksen vaikutuksesta (ks. kuva 2).2.2 Ohjausmekanismin säätö testiä varten2.2.1 Ensimmäisen testin aikana ohjauslaitetta käännetään siten, että sen jäykin puola on kohtisuorassa testikappaleen kosketuspisteeseen nähden; jos ohjauslaite on ohjauspyörä, testi on toistettava siten, että ohjauspyörän joustavin osa on kohtisuorassa kosketuspisteeseen nähden. Säädettävän ohjauslaitteen osalta molemmat testit on tehtävä siten, että se on säädetty keskiasentoon.2.2.2 Jos ajoneuvo on varustettu laitteella, jolla säädetään puolaa ja ohjauspyörän asentoa, testi on tehtävä siten, että jälkimmäinen on valmistajan esittämässä tavanomaisessa käyttöasennossa, joka laboratorion käsityksen mukaan on edustava energian absorption kannalta.2.2.3 Jos ohjauslaite on varustettu ilmatyynyllä, testi on tehtävä ilmatyyny täytettynä. Valmistajan pyynnöstä ja tutkimuslaitoksen suostumuksella testi voidaan tehdä ilmatyynyä täyttämättä.2.3 TestikappaleTestikappaleella on oltava tämän liitteen lisäyksessä määrätty muoto, mitat, massa ja ominaisuudet.2.4 Voimien mittaus2.4.1 Testissä mitataan suurin laitteeseen vaakatasossa ja yhdensuuntaisesti ajoneuvon pituusakseliin nähden vaikuttava voima, joka kohdistuu testikappaleeseen ohjauslaitteeseen tapahtuvan törmäyksen johdosta.2.4.2 Tämä voima voidaan mitata suoraan tai epäsuorasti tai se voidaan laskea testin aikana tallennetuista arvoista.2.5 Testikappaleen käyttövoima2.5.1 Mitä tahansa käyttövoimamenetelmää voidaan käyttää, jos testikappaleen iskeytyessä ohjauslaitetta vasten siihen ei vaikuta mikään käyttövoimalaite. Testikappaleen on iskeydyttävä ohjauslaitetta vasten likimain suoralla ja yhdensuuntaisesti ajoneuvon pituussuuntaisen akseliin nähden olevalla liikeradalla.2.5.2 Testikappaleen H-piste ilmaistaan erityisellä merkillä ja se on säädettävä siten, että se sijaitsee ennen törmäystä vaakasuoralla R-pisteen lävistävällä tasolla ajoneuvon valmistajan ilmoituksen mukaisesti.2.6 NopeusTestikappaleen on iskeydyttävä ohjauslaitteeseen nopeudella 24,1 + 1,2/-0 km/h. Jos testi tehdään suuremmalla törmäysnopeudella ja jos ohjauslaite on täyttänyt vahvistetut vaatimukset, testi katsotaan hyväksytyksi.2.7 Mittauslaitteet2.7.1 Liitteessä I olevassa 5.2 kohdassa tarkoitettujen parametrien tallentamiseen käytetyllä laitteistolla on oltava seuraavat mittaustarkkuudet:2.7.1.1 testikappaleen nopeus: ± 2 %;2.7.1.2 ajan mittaus: 1/1 000 sekuntia;2.7.1.3 törmäyksen alkuvaiheen (nollapisteen), kun testikappale ensimmäistä kertaa koskettaa ohjauslaitetta, on käytävä ilmi testin tulosten analysointia varten tehdyistä tallenteista ja kuvatallenteista.2.7.1.4 Voiman mittausKäytetyn laitteiston on oltava standardin ISO 6487-1987 vaatimusten mukainen, jollei tässä direktiivissä toisin eritellä.2.7.1.4.1 Kun kuormituksen siirtolaite on asennettu ohjausmekanismiin: kanavan amplitudiluokan on oltava 1 960 daN (2 000 kg) ja kanavan taajuusluokan 600 Hz.2.7.1.4.2 Kun testikappaleeseen on asennettu kiihdytysmittari tai kuormituksen siirtolaitteet:Kaksi yhdensuuntaista kiihdytysmittaria on asetettava symmetrisesti testikappaleen painopisteen poikittaiselle tasolle. Kanavan amplitudin on oltava 60 g ja kanavan taajuusluokan 180 Hz. Muita menetelmiä kiihdytysmittarien lukumäärän ja sijainnin osalta voidaan käyttää, esimerkiksi jakamalla testilaitteisto eri osiin keskipisteessä, ja tämän testilaitteiston kiihdytysmittarit on sijoitettava mittaamaan kiihtyvyyttä vaakasuorasti ja yhdensuuntaisesti ajoneuvon pituussuuntaiseen akseliin nähden. Tulokseksi saatu voima on se voima, joka vastaa suurinta summaa niistä voimista, jotka on laskettu tai mitattu suoraan kullekin testikappaleen osalle.2.8 Ympäristön lämpötila: tasainen 20 °C ± 5 °C.3 TULOKSET3.1 Testin jälkeen ohjauslaitteen kärsimät vahingot on todettava ja esitettävä kirjallisessa selosteessa; ohjauslaitteesta/ohjauspylväästä/kojetaulusta on otettava vähintään yksi valokuva sivulta ja vähintään yksi edestä.3.2 Voiman suurin arvo on mitattava tai laskettava kuten 2.4 kohdassa määrätään.Lisäys >KAAVION ALKU>TESTIKAPPALE>KAAVION LOOPU>>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE IV PÄÄOSALLE TEHTY TESTI 1 TARKOITUSTestillä tarkistetaan, täyttääkö ohjauslaite liitteessä I olevassa 5.3 kohdassa vahvistetut vaatimukset.2 ASENNUKSET, MENETTELYT JA MITTAUSLAITTEISTOT2.1 Yleistä2.1.1 Ohjauslaite on testattava täydellisenä varusteineen.2.1.2 Jos ohjauslaite on varustettu ilmatyynyllä, testi on tehtävä ilmatyyny täytettynä. Valmistajan pyynnöstä ja tutkimuslaitoksen suostumuksella testi voidaan tehdä myös ilmatyynyä täyttämättä.2.2 Ohjauslaitteen asentaminen, kun haetaan ainoastaan ajoneuvon tyyppihyväksyntään liittyvää ohjauslaitteen tyyppihyväksyntää2.2.1 Ohjauslaite on asennettava ajoneuvon etuosaan, joka saadaan leikkaamalla kori poikittaissuunnassa etuistuimien tasolta ja mahdollisesti poistamalla katto, tuulilasi ja ovet. Tämä osa on kiinnitettävä lujasti testipenkkiin, jotta se ei liiku testikappaleen törmäyksen vaikutuksesta. Ohjauslaitteen asennuskulman toleranssin on oltava ± 2 astetta suunnittelukulmasta.2.2.2 Valmistajan pyynnöstä ja tutkimuslaitoksen suostumuksella ohjauslaite voidaan asentaa runkoon, joka jäljittelee ohjausmekanismin asentamista, jos runko/ohjausmekanismi -asennelmalla on korin todelliseen etuosa/ohjausmekanismi -asennelmaan verrattuna:2.2.2.1 sama geometrinen pohjapiirustus, ja2.2.2.2 suurempi jäykkyys.2.3 Ohjauslaitteen asentaminen, kun haetaan ainoastaan ohjauslaitteen tyyppihyväksyntääOhjauslaite on testattava täydellisenä. Ohjauslaitteen ja testipenkin välillä on oltava vähintään 100 mm:n kokoonpainumistila. Ohjausakseli on kiinnitettävä lujasti testipenkkiin, jotta ohjausakseli ei liiku törmäyksen vaikutuksesta (ks. kuva 2).2.3.1 Valmistajan pyynnöstä testi voidaan tehdä edellä 2.2 kohdassa eritellyissä olosuhteissa. Tällöin tyyppihyväksyntä koskee ainoastaan asennusta määriteltyyn ajoneuvotyyppiin tai määriteltyihin ajoneuvotyyppeihin.3 TESTAUSLAITTEISTO3.1 Laitteisto koostuu täysinohjatusta lineaarisesta iskurista, jonka paino on 6,8 kg.3.2 Pääosaan on asennettava kaksi kiihdytysmittaria ja nopeudenmittauslaite, jotka mittaavat arvoja törmäyksen suuntaisesti.3.3 Mittauslaitteet3.3.1 Mittauslaitteiden on vastattava standardin ISO 6487-1987 vaatimuksia ja lisäksi niillä on oltava seuraavat ominaisuudet:3.3.2 KiihtyvyysKanavan amplitudiluokka 150 gKanavan taajuusluokka (600) Hz;3.3.3 NopeusTarkkuuden on oltava ± 1 %;3.3.4 Ajan mittausLaitteiston on voitava tallentaa toiminta koko sen kestoajan ja tallentamisen on tapahduttava yhden tuhannesosasekunnin tarkkuudella. Törmäyksen alkuvaiheen (nollapisteen), kun testikappale ensimmäistä kertaa koskettaa ohjauslaitetta, on käytävä ilmi testin tulosten analysointia varten tehdyistä tallenteista ja kuvatallenteista.4 TESTAUSMENETTELY4.1 Ohjauslaitteen tason on oltava kohtisuorassa törmäyssuuntaan nähden.4.2 Kuhunkin ohjauslaitteeseen on enintään neljään ja vähintään kolmeen kohtaan kohdistettava törmäys. Kussakin törmäyksessä käytetään uutta ohjauslaitetta. Peräkkäisissä törmäyksissä iskurin keskiviivan suuntaisella akselilla on sijaittava ainakin yksi seuraavista pisteistä:4.2.1 ohjauslaitteen keskiön keskusta;4.2.2 jäykimmän ja tuetuimman puolan liitos ohjauslaitteen kehän sisäreunaan;4.2.3 se ohjauslaitteen kehän lyhimmän ilman tukea olevan kaaren keskipiste, kun mukaan ei lasketa puolaa;4.2.4 hyväksyntäviranomaisen harkinnan mukaan ohjauslaitteen huonoin asento.4.3 Iskurin on iskeydyttävä ohjauslaitteeseen nopeudella 24,1 km/h; tämä nopeus on saavutettava joko pelkällä käyttöenergialla tai käyttämällä ylimääräistä käyttövoimalaitetta.5 TULOKSET5.1 Edellä tarkoitettujen menettelyjen mukaisissa testeissä iskurin hidastuvuusarvoksi otetaan kahden hidastuvuusmittarin lukeman yhtäaikainen keskiarvo.6 VASTAAVAT MENETTELYT6.1 Vaihtoehtoiset testit voidaan sallia hyväksyntäviranomaisen harkinnan mukaisesti, jos vastaavuus voidaan osoittaa. Hyväksyntäasiakirjaan on liitettävä käytetyt menetelmät ja saavutetut tulokset esittävä seloste.6.2 Vastuu vaihtoehtoisen menetelmän vastaavuuden osoittamisesta on valmistajalla tai tämän edustajalla, joka haluaa käyttää tällaista menetelmää.>KAAVION ALKU>OHJAUSAKSELIN JA TESTIPENKIN VÄLISTÄ JÄYKKYYTTÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET>KAAVION LOOPU>>VIITTAUS KAAVIOON>>KAAVION ALKU>800 dN:n kuormituksen alaisena, jolla saadaan 160 m.dN:n momentti suhteessa B-pisteeseen, A-pisteen mihin suuntaan tahansa tapahtuvan siirtymisen on oltava pienempi kuin 2 mn.>KAAVION LOOPU>LIITE V A >KAAVION ALKU>OHJAUSMEKANISMIN TOIMINTAA TÖRMÄYSTILANTEESSA KOSKEVA LIITE AJONEUVOTYYPIN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUKSEEN(Direktiivi 91/662/ETY, jolla muutetaan direktiiviä 74/297/ETY)(Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 2 kohta ja10 artikla)Viranomaisen nimiETY-tyyppihyväksyntänumero: Laajennusnumero:1 Moottoriajoneuvon kaupallinen merkki tai tavaramerkki:2 Ajoneuvotyyppi:3 Valmistajan nimi ja osoite:4 Valmistajan edustajan (jos sellainen on) nimi ja osoite:5 Lyhyt kuvaus ajoneuvon ohjausmekanismista ja osista, jotka vaikuttavat kuljettajan suojaamiseen törmäyksessä ohjausmekanismia vasten:6 Ajoneuvon paino testin aikanaetuakseli:taka-akseli:yhteensä:7 Päivä, jona ajoneuvo toimitettu testattavaksi:8 Hyväksyntätesteistä vastaava tutkimuslaitos:9 Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen päiväys:10 Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen numero:11 Tyyppihyväksyntä annettu/evätty(1)(1) Tarpeeton viivataan yli12 Paikka:13 Päiväys:14 Allekirjoitus:15 Seuraavat asiakirjat, joissa on edellä esitetty hyväksyntänumero, ovat pyydettäessä saatavissa....... valokuvaa ja/tai piirustusta, joiden avulla ajoneuvon perustyyppi (-tyypit) voidaan tunnistaa ja mahdolliset muunnelmat, jotka kuuluvat hyväksynnän soveltamisalaan;...... testausseloste(tta).>KAAVION LOOPU>LIITE V B >KAAVION ALKU>KULJETTAJAN OHJAUSLAITTEELTA SUOJAAMISTA TÖRMÄYSTILANTEESSA KOSKEVA LIITEOHJAUSLAITETYYPIN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUKSEEN(Direktiivi 91/662/ETY, jolla muutetaan direktiiviä 74/297/ETY)(Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY 9 a artikla)Viranomaisen nimiETY-tyyppihyväksyntänumero: Laajennusnumero:1 Ohjauslaitetyypin tavaramerkki tai kaupallinen merkki:2 Valmistajan nimi ja osoite:3 Valmistajan edustajan (jos sellainen on) nimi ja osoite:4 Ajoneuvotyyppi (-tyypit) joihin ohjauslaite on tarkoitettu asennettavaksi5 Lyhyt kuvaus ohjauslaitteesta kuljettajan suojaamisen osalta törmäyksessä ohjausmekanismia vasten:6 Päivä, jona ohjauslaite toimitettu hyväksyttäväksi:7 Hyväksyntätesteistä vastaava tutkimuslaitos:8 Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen päiväys:9 Tutkimuslaitoksen antaman testausselosteen numero:10 Tyyppihyväksyntä annettu/evätty(1)(1) Tarpeeton viivataan yli11 Paikka:12 Päiväys:13 Allekirjoitus:14 Seuraavat asiakirjat, joissa on edellä esitetty hyväksyntänumero, ovat pyydettäessä saatavissa....... valokuvaa ja/tai piirustusta, joiden avulla ajoneuvon perustyyppi (-tyypit) voidaan tunnistaa ja mahdolliset muunnelmat, jotka kuuluvat hyväksynnän soveltamisalaan;...... testausseloste(tta).>KAAVION LOOPU>


title: Komission direktiivi 2011/80/EU, annettu 20 päivänä syyskuuta 2011 , Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta lambda-syhalotriinin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               21.9.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 243/13

         KOMISSION DIREKTIIVI 2011/80/EU,
   annettu 20 päivänä syyskuuta 2011,
   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta lambda-syhalotriinin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (1) ja erityisesti sen 16 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kymmenvuotisen työohjelman toisesta vaiheesta 4 päivänä joulukuuta 2007 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1451/2007 (2) vahvistetaan luettelo tehoaineista, jotka on arvioitava sen selvittämiseksi, olisiko ne mahdollisesti lisättävä direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, IA tai IB. Luettelossa on mukana lambda-syhalotriini.

               (2)

               Asetuksen (EY) N:o 1451/2007 perusteella on arvioitu direktiivin 98/8/EY 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti lambda-syhalotriinin käyttöä tuotetyypissä 18 (hyönteis- ja punkkimyrkyt sekä muiden niveljalkaisten torjuntaan käytettävät tuotteet), siten kuin se on määritelty direktiivin 98/8/EY liitteessä V.

               (3)

               Ruotsi, joka oli nimetty esitteleväksi jäsenvaltioksi, toimitti komissiolle 8 päivänä syyskuuta 2008 toimivaltaisen viranomaisen kertomuksen sekä suosituksen asetuksen (EY) N:o 1451/2007 14 artiklan 4 ja 6 kohdan mukaisesti.

               (4)

               Jäsenvaltiot ja komissio tarkastelivat toimivaltaisen viranomaisen kertomusta. Biosidivalmisteita käsittelevä pysyvä komitea sisällytti tarkastelun tulokset arviointikertomukseen asetuksen (EY) N:o 1451/2007 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti 6 päivänä toukokuuta 2011.

               (5)

               Arvioinnit osoittavat, että hyönteis- ja punkkimyrkkyinä sekä muiden niveljalkaisten torjuntaan käytettävien biosidituotteiden, jotka sisältävät tehoainetta lambda-syhalotriini, voidaan odottaa täyttävän direktiivin 98/8/EY 5 artiklassa säädetyt vaatimukset. Siksi on aiheellista lisätä lambda-syhalotriini kyseisen direktiivin liitteeseen I.

               (6)

               Kaikkia mahdollisia käyttötarkoituksia ei ole arvioitu EU:n tasolla. Jäsenvaltioiden olisi siksi tarkasteltava sellaisia käyttötarkoituksia tai altistusskenaarioita sekä sellaisia ympäristön osille ja väestölle aiheutuvia riskejä, joita ei ole tarkasteltu edustavasti riskinarvioinnissa unionin tasolla, ja myöntäessään tuotteille lupia varmistettava, että toteutetaan asianmukaisia toimia tai asetetaan erityisehtoja, jotta todetut riskit voidaan vähentää hyväksyttävälle tasolle.

               (7)

               Koska on havaittu vesi- ja maaekosysteemeille mahdollisesti aiheutuvia riskejä silloin, kun tuotteista aiheutuu päästöjä jätevedenpuhdistamoihin, on asianmukaista edellyttää, että lupaa ei myönnetä tällaista käyttöä varten, jollei toimiteta tietoja, jotka osoittavat, että tuote täyttää direktiivin 98/8/EY 5 artiklan ja liitteen VI vaatimukset; tarvittaessa on toteutettava asianmukaisia riskinhallintatoimia.

               (8)

               Koska on havaittu mahdollisia riskejä, jotka liittyvät ammattikäyttöön ilman henkilösuojaimia, on asianmukaista edellyttää, että ammattikäyttöä koskevia tuotelupia myönnetään ainoastaan, jos ainetta käytettäessä varustaudutaan asianmukaisin henkilösuojaimin, jollei tuotteen lupahakemuksessa voida osoittaa, että tällaisille käyttäjille aiheutuvat riskit voidaan rajoittaa hyväksyttävälle tasolle muilla tavoilla.

               (9)

               Koska on havaittu ihmisten mahdollinen epäsuora altistuminen ruoan välityksellä arvioinnissa esitettyjen käyttötarkoitusten yhteydessä, on tarvittaessa asianmukaista edellyttää, että tarkistetaan, onko syytä asettaa uudet jäämien enimmäistasot (MRL) tai muuttaa näitä enimmäistasoja yhteisön menettelyistä farmakologisesti vaikuttavien aineiden jäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi yhteisön menettelyistä farmakologisesti vaikuttavien aineiden jäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläimistä saatavissa elintarvikkeissa, neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2377/90 kumoamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/82/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 muuttamisesta 6 päivänä toukokuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 470/2009 (3) ja torjunta-ainejäämien enimmäismääristä kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja rehuissa tai niiden pinnalla sekä neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta 23 päivänä helmikuuta 2005 annetun asetuksen (EY) N:o 396/2005 (4) mukaisesti. Olisi vahvistettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että sovellettavia jäämien enimmäismääriä ei ylitetä.

               (10)

               Tämän direktiivin säännöksiä olisi alettava soveltaa samaan aikaan kaikissa jäsenvaltioissa, jotta varmistetaan tehoainetta lambda-syhalotriinin sisältävien biosidituotteiden yhtäläinen kohtelu unionin markkinoilla ja myös jotta helpotetaan biosidituotteiden markkinoiden moitteetonta toimintaa yleisesti.

               (11)

               Olisi sallittava kohtuullinen siirtymäaika ennen tehoaineen sisällyttämistä direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, jotta jäsenvaltiot ja asianomaiset osapuolet voivat valmistautua uusiin vaatimuksiin ja varmistaa, että asiakirjat valmistelleet hakijat voivat hyötyä täysimääräisesti kymmenen vuoden tietosuojakaudesta, joka direktiivin 98/8/EY 12 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdan mukaisesti alkaa siitä päivästä, jona tehoaine sisällytetään liitteeseen.

               (12)

               Kun tehoaine on sisällytetty liitteeseen, olisi jäsenvaltioille varattava kohtuullinen aika direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 3 kohdan panemiseksi täytäntöön.

               (13)

               Sen vuoksi direktiiviä 98/8/EY olisi muutettava vastaavasti.

               (14)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat biosidivalmisteita käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 98/8/EY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2012.
   Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä lokakuuta 2013.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 20 päivänä syyskuuta 2011.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  EUVL L 325, 11.12.2007, s. 3.

      (3)  EUVL L 152, 16.6.2009, s. 11.

      (4)  EUVL L 70, 16.3.2005, s. 1.

      LIITE
      Lisätään direktiivin 98/8/EY liitteeseen I seuraava kohta:

                     Nro

                     Yleisnimi

                     IUPAC-nimi
                     Tunnistenumerot

                     Markkinoille saatettavassa biosidituotteessa käytettävän tehoaineen vähimmäis-puhtaus

                     Päivä, jona tehoaine sisällytetään liitteeseen

                     Määräaika 16 artiklan 3 kohdan noudattamiselle (lukuun ottamatta tuotteita, jotka sisältävät useampaa kuin yhtä tehoainetta; näiden valmisteiden osalta sovelletaan 16 artiklan 3 kohdan noudattamista varten määräaikaa, joka on vahvistettu viimeisimmässä niistä päätöksistä, jotka koskevat tuotteessa käytettävien tehoaineiden sisällyttämistä liitteeseen

                     Päivä, jona liitteeseen sisällyttäminen lakkaa

                     Tuotetyyppi

                     Erityissäännökset (1)

                     ”48

                        lambda-syhalotriini

                     Seuraavien aineiden reaktiomassa: (R)-alfa-syaani-3-fenoksibentsyyli- (1S,3S)-3-[(Z)-2-kloori-3,3,3-trifluoripropenyyli]-2,2-dimetyylisyklopropaanikarboksylaatti ja (S)-alfa-syaani-3-fenoksibentsyyli (1R, 3R)-3-[(Z)-2-kloori-3,3,3-trifluoripropenyyli]-2,2-dimetyylisyklopropaanikarboksylaatti (1:1)
                     CAS-numero: 91465-08-6
                     EY-numero: 415-130-7

                     900 g/kg

                     1. lokakuuta 2013

                     30. syyskuuta 2015

                     30. syyskuuta 2023

                     18

                     Arvioidessaan tuotetta koskevaa lupahakemusta 5 artiklan ja liitteen VI mukaisesti jäsenvaltioiden on, jos se on tarkoituksenmukaista kyseisen tuotteen osalta, arvioitava sellaisia käyttötarkoituksia tai altistusskenaarioita ja sellaisia ympäristön osille ja väestölle aiheutuvia riskejä, joita ei ole arvioitu edustavasti unionin tason riskinarvioinnissa.
                     Niille tuotteille, joita käytetään siten, ettei voida estää päästöjä jätevedenpuhdistamoihin, lupaa ei saa myöntää, jollei toimiteta tietoja, jotka osoittavat, että tuote täyttää direktiivin 98/8/EY 5 artiklan ja liitteen VI vaatimukset; tarvittaessa on toteutettava asianmukaisia riskinhallintatoimia.
                     Ammattikäyttöön luvan saaneita tuotteita käyttävillä on oltava asianmukaiset henkilösuojaimet, jollei tuotteen lupahakemuksessa voida osoittaa, että tällaisille käyttäjille aiheutuvat riskit voidaan rajoittaa hyväksyttävälle tasolle muilla tavoilla.
                     Niiden tuotteiden osalta, jotka sisältävät lambda-syhalotriinia ja joista voi jäädä jäämiä elintarvikkeisiin tai rehuihin, jäsenvaltioiden on tarkistettava, onko tarpeen asettaa uudet jäämien enimmäismäärät tai muuttaa näitä enimmäismääriä asetuksen (EY) N:o 470/2009 ja asetuksen (EY) N:o 396/2005 mukaisesti ja toteutettava kaikki asianmukaiset riskien vähentämiseen tähtäävät toimenpiteet sen varmistamiseksi, etteivät sovellettavat jäämien enimmäistasot ylity.”

         (1)  Liitteeseen VI sisältyvien yleisten periaatteiden noudattamista varten arviointikertomusten sisältö ja päätelmät asetetaan saataville komission internetsivustolle osoitteessa: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


Avis juridique important

|

31986L0084

Neuvoston direktiivi 86/84/ETY, annettu 25 päivänä helmikuuta 1986, tilastotietojen keruusta jäsenvaltioissa tiettyjen hedelmälajien viljelmien uotantomahdollisuuksien määrittämiseksi annetun direktiivin 76/625/ETY muuttamisesta Espanjan ja Portugalin liittymisen vuoksi

Virallinen lehti nro L 077 , 22/03/1986 s. 0032 - 0032 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 20 s. 0164  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 20 s. 0164

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 25 päivänä helmikuuta 1986,tilastotietojen keruusta jäsenvaltioissa tiettyjen hedelmälajien viljelmien tuotantomahdollisuuksien määrittämiseksi annetun direktiivin 76/625/ETY muuttamisesta Espanjan ja Portugalin liittymisen vuoksi (86/84/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 396 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettädirektiivissä 76/625/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3768/85(), säädetään tilastotietojen keruusta jäsenvaltioissa tiettyjen hedelmälajien viljelmien tuotantomahdollisuuksien määrittämiseksi, jaEspanjan ja Portugalin liittymisen vuoksi kyseinen direktiivi olisi mukautettava, ja olisi erityisesti määritettävä yhteisön rahoitusosuus niistä menoista, jotka aiheutuvat näille uusille jäsenvaltioille vuonna 1987 suoritettavasta tietojen keruusta,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivi 76/625/ETY 1 päivästä maaliskuuta 1986 alkaen seuraavasti.1) Korvataan 2 artiklan 1 kohdan A otsikon toinen alakohta seuraavasti:"Persikkapuita koskeva tietojen keruu tehdään ainoastaan Italiassa, Ranskassa, Kreikassa, Espanjassa, Portugalissa ja Saksassa; viimeksi mainitussa maassa tietojen keruuta ei tarvitse tehdä lajikkeittain. Appelsiineja koskeva tietojen keruu tehdään ainoastaan Italiassa, Kreikassa, Espanjassa ja Portugalissa."2) Lisätään 10 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti:"Rahoitusosuus vuonna 1987 suoritettavasta tietojen keruusta Espanjan kuningaskunnalle ja Portugalin tasavallalle aiheutuvista menoista on kirjattava Euroopan yhteisöjen talousarvioon enimmäismäärään asti, joka on 250 000 ECUa Espanjan osalta ja 70 000 ECUa Portugalin osalta."2 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 25 päivänä helmikuuta 1986.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaG. BRAKS() EYVL N:o L 218, 11.8.1976, s. 10() EYVL N:o L 362, 31.12.1985, s. 8