Avis juridique important

|

31997L0055

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/55/EY, annettu 6 päivänä lokakuuta 1997, harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin 84/450/ETY muuttamisesta sisällyttämällä siihen vertaileva mainonta

Virallinen lehti nro L 290 , 23/10/1997 s. 0018 - 0023

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 97/55/EY,annettu 6 päivänä lokakuuta 1997,harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin 84/450/ETY muuttamisesta sisällyttämällä siihen vertaileva mainonta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (3) sovittelukomitean 25 päivänä kesäkuuta 1997 hyväksymästä yhteisestä ehdotuksesta,sekä katsovat, että1) yhteisön päätavoitteisiin kuuluu sisämarkkinoiden toteuttaminen; olisi toteutettava toimenpiteitä sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi; sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavarat, henkilöt, palvelut ja pääomat liikkuvat vapaasti,2) sisämarkkinoiden toteuttaminen merkitsee yhä laajempaa valinnanvaraa; se, että kuluttajat voivat ja heidän täytyy hyötyä parhaalla mahdollisella tavalla sisämarkkinoista ja että mainonta on erittäin merkittävä keino kaikenlaisten tavaroiden ja palvelujen tosiasiallisten jakelukanavien muodostamiseksi kautta koko yhteisön, merkitsee, että vertailevan mainonnan muotoa ja sisältöä koskevien perustavaa laatua olevien säännösten on oltava yhtenäisiä ja että vertailevan mainonnan käyttöä koskevat edellytykset jäsenvaltioissa on yhdenmukaistettava; näillä edellytyksillä tämän avulla voidaan osoittaa puolueettomasti vastaavien tuotteiden edut; vertaileva mainonta voi myös piristää tavaroiden ja palvelujen toimittajien kilpailua kuluttajien eduksi,3) vertailevaa mainontaa koskevat jäsenvaltioiden lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset eroavat huomattavasti toisistaan; mainonta ulottuu yli rajojen ja sitä otetaan vastaan muiden jäsenvaltioiden alueella; vertailevan mainonnan hyväksyminen tai sen kieltäminen erilaisten kansallisten säännösten mukaisesti voi olla esteenä tavaroiden ja palvelujen vapaalle liikkumiselle ja luoda kilpailun vääristymiä; erityisesti yritykset voivat joutua kilpailijoiden kehittämien sellaisten mainontamuotojen kohteeksi, joihin he eivät voi vastata samanlaisin keinoin; vertailevaan mainontaan liittyvien palvelujen tarjoamisen vapaus olisi varmistettava; yhteisön puoleen käännytään tilanteen korjaamiseksi,4) harhaanjohtavaa mainontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 10 päivänä syyskuuta 1984 annetun neuvoston direktiivin 84/450/ETY johdanto-osan kuudennessa kappaleessa (4) todetaan, että yhdenmukaistetaan ensin harhaanjohtavan mainonnan poistamiseksi annetut kansalliset säännökset ja sen jälkeen "toisessa vaiheessa . . . tarvittaessa käsitellään vertailevaa mainontaa komission aiheellisten ehdotusten perusteella",5) Euroopan talousyhteisön alustavasta toimintaohjelmasta kuluttajansuojaa ja kuluttajavalistusta koskevaksi politiikaksi 14 päivänä huhtikuuta 1975 annetun neuvoston päätöslauselman liitteessä olevan 3 kohdan d alakohta (5) sisältää oikeuden tietoihin yhtenä kuluttajan perusoikeutena; tämä oikeus vahvistetaan Euroopan talousyhteisön kuluttajansuojaa ja kuluttajavalistusta koskevasta toimintaohjelmasta 19 päivänä toukokuuta 1981 annetun neuvoston päätöslauselman (6) liitteessä olevassa 40 kohdassa, jossa erityisesti käsitellään kuluttajavalistusta; vertaileva mainonta, jossa vertaillaan olennaisia, merkityksellisiä, todennettavissa olevia ja edustavia piirteitä ilman että se on harhaanjohtavaa, on laillinen tapa tiedottaa kuluttajille heidän eduistaan,6) on suotavaa määritellä vertailevan mainonnan käsite laajasti, jotta se kattaisi kaikki vertailevan mainonnan muodot,7) olisi vahvistettava sallitun vertailevan mainonnan edellytykset siltä osin, kuin on kyse vertailemisesta, jotta voidaan ratkaista, mitkä vertailevaan mainontaan liittyvät käytännöt voivat vääristää kilpailua, aiheuttaa vahinkoa kilpailijoille ja vaikuttaa epäedullisesti kuluttajan valintoihin; sallitun mainonnan edellytyksiin on kuuluttava perusteet tavaroiden ja palvelujen vertailemiseksi puolueettomasti,8) tavaroiden ja palvelujen pelkän hinnan vertaamisen olisi oltava mahdollista, jos tässä vertailussa noudatetaan tiettyjä edellytyksiä, erityisesti, että se ei saa olla harhaanjohtavaa,9) sen estämiseksi, että vertailevaa mainontaa käytettäisiin kilpailua rajoittavasti ja sopimattomasti, vertaaminen olisi sallittava ainoastaan samoja tarpeita tyydyttävien tai samaan tarkoitukseen aiottujen tavaroiden ja palvelujen kesken,10) tekijänoikeuksia koskevia kansainvälisiä yleissopimuksia sekä sopimus- ja muuta vastuuta koskevia kansallisia säännöksiä on sovellettava, kun kolmansien osapuolten suorittamiin vertaileviin tutkimuksiin viitataan tai ne esitetään vertailevassa mainonnassa,11) vertailevan mainonnan edellytysten olisi oltava kumulatiivisia ja niitä olisi noudatettava kokonaisuudessaan; perustamissopimuksen mukaisesti kyseisten edellytysten soveltamisen muodon ja menetelmien valinta jätetään jäsenvaltioille, jos muotoa ja menetelmiä ei ole vielä määritelty nykyisessä direktiivissä,12) näihin edellytyksiin olisi kuuluttava erityisesti, että otetaan huomioon maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 (7) säännökset, erityisesti sen 13 artikla, sekä muut maatalousalalla annetut yhteisön säännökset,13) jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY 5 artiklassa (8) annetaan rekisteröidyn tavaramerkin haltijalle yksinoikeudet, joihin kuuluu oikeus estää kaikkia muita käyttämästä elinkeinotoiminnassa tunnusta, joka on sama tai samankaltainen kuin samoja tavaroita tai palveluja tai tarvittaessa jopa muita tavaroita varten rekisteröity tavaramerkki,14) vertailevan mainonnan tehostamiseksi voi kuitenkin olla välttämätöntä yksilöidä kilpailijan tavarat tai palvelut viittaamalla viimeksi mainitun hallussa olevaan tavaramerkkiin tai kauppanimitykseen,15) toisen tavaramerkin, kauppanimityksen tai muiden erottavien tunnusten käyttö edellä mainitulla tavalla ei riko yksinoikeutta, jos siinä noudatetaan tässä direktiivissä säädettyjä edellytyksiä, koska aiottuna tavoitteena on ainoastaan erottaa tavarat tai palvelut toisistaan ja siten puolueettomasti korostaa eroja,16) olisi annettava säännökset, joiden nojalla direktiivin 84/450/ETY 4 ja 5 artiklassa tarkoitettuja tuomioistuin- ja hallintomenettelyjä voidaan käyttää sellaiseen vertailevaan mainontaan, joka ei täytä tässä direktiivissä vahvistettuja edellytyksiä; mainitun direktiivin johdanto-osan 16 kappaleen mukaan hallinnolliset tai tuomioistuinmenettelyt voidaan välttää harhaanjohtavan mainonnan estämiseksi riippumattomien elinten harjoittamalla valvonnalla, ja sen vuoksi tällaista valvontaa olisi edistettävä; 6 artikla soveltuu samalla tavalla myös luvattomaan vertailevaan mainontaan,17) kansalliset itsesääntelyelimet voivat koordinoida työtään yhteisön tasolla perustettujen liittojen ja järjestöjen kautta ja muiden muassa käsitellä rajat ylittäviä valituksia,18) direktiivin 84/450/ETY 7 artiklaa, jossa jäsenvaltioille suodaan mahdollisuus pitää voimassa tai antaa säännöksiä laajemmasta kuluttajien taikka kauppaa, liiketoimintaa, käsityötä tai ammattia harjoittavien henkilöiden sekä yleisön suojasta, ei pitäisi soveltaa vertailevaan mainontaan, koska tämän direktiivin muuttamisen tarkoituksena on vahvistaa edellytykset, joiden toteutuessa vertaileva mainonta on sallittua,19) vertailun, jossa tavarat tai palvelut esitetään suojatun tavaramerkin tai kauppanimen saaneen tavaran tai palvelun jäljitelmänä tai toisintona, ei katsota täyttävän sallitun vertailevan mainonnan edellytyksiä,20) tämän direktiivi ei millään tavoin vaikuta yhteisön säännöksiin tiettyjen tuotteiden ja/tai palvelujen mainonnasta tai niistä rajoituksista tai kielloista, jotka koskevat tietyissä tiedotusvälineissä mainostamista.21) jos jäsenvaltio on perustamissopimuksen määräysten mukaisesti kieltänyt tiettyjä tavaroita tai palveluja koskevan mainonnan, riippumatta siitä, onko kielto suoraan määrätty vai kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti kaupan, teollisuuden, käsityön tai ammatin harjoittamisen sääntelystä vastaavan elimen tai järjestön määräämä, tämä kielto voidaan ulottaa vertailevaan mainontaan,22) jäsenvaltiot eivät ole velvollisia sallimaan sellaisten tavaroiden tai palvelujen vertailevaa mainontaa, joiden osalta ne perustamissopimuksen määräysten mukaisesti pitävät voimassa tai ottavat käyttöön tiettyjä tavaroita tai palveluja koskevia kieltoja, mukaan lukien markkinointikeinoja ja haavoittuviin kuluttajaryhmiin kohdistuvaa mainontaa koskevat kiellot; jäsenvaltiot voivat perustamissopimuksen määräysten mukaisesti pitää voimassa tai ottaa käyttöön ammatillista toimintaa koskevia kieltoja tai rajoituksia ammatillisten palvelujen mainonnassa riippumatta siitä, annetaanko ne suoraan vai ovatko ne ammatillisen toiminnan sääntelystä jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan vastaavan elimen tai järjestön antamia, ja23) vertailevan mainonnan säätely on tässä direktiivissä vahvistettujen edellytysten mukaisesti tarpeen sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa varten, ja se edellyttää toimia yhteisön tasolla; direktiivin antaminen on tarkoituksenmukainen keino sen vuoksi, että siinä vahvistetaan yleiset yhtenäiset periaatteet ja annetaan samalla jäsenvaltioille mahdollisuus valita muoto ja soveltuva menetelmä näiden tavoitteiden saavuttamiseksi; tämä on toissijaisuusperiaatteen mukaista,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivi 84/450/ETY seuraavasti:1) Korvataan säädöksen nimi seuraavasti:"Neuvoston direktiivi, annettu 10 päivänä syyskuuta 1984, harhaanjohtavasta ja vertailevasta mainonnasta";2) Korvataan 1 artikla seuraavasti:"1 artiklaTämän direktiivin tarkoituksena on suojella kuluttajia ja kauppaa, liiketoimintaa, käsityötä tai ammattia harjoittavia henkilöitä sekä yleisön etuja harhaanjohtavalta mainonnalta ja sen kohtuuttomilta seurauksilta sekä vahvistaa ne edellytykset, joiden toteutuessa vertaileva mainonta on sallittua.";3) Lisätään 2 artiklaan kohta seuraavasti:"2a. `vertailevalla mainonnalla` tarkoitetaan kaikkea mainontaa, josta suoraan tai epäsuorasti voidaan tunnistaa kilpailija tai kilpailijan tarjoamat tavarat tai palvelut;";4) Lisätään artikla seuraavasti:"3a artikla1. Vertaileva mainonta on vertailun osalta sallittua, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:a) se ei ole 2 artiklan 2 kohdan, 3 artiklan ja 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti harhaanjohtavaa;b) siinä verrataan samoja tarpeita tyydyttäviä tai samaan tarkoitukseen aiottuja tavaroita tai palveluja;c) siinä vertaillaan puolueettomasti näiden tavaroiden tai palvelujen yhtä tai useampaa olennaista, merkityksellistä, todennettavissa olevaa ja edustavaa piirrettä, joihin voi kuulua myös hinta;d) se ei aiheuta markkinoilla sekaannusta mainostajan ja kilpailijan välillä tai mainostajan ja kilpailijan tavaramerkkien, kauppanimitysten tai muiden erottavien tunnusten taikka tavaroiden ja palvelujen välillä;e) siinä ei vähätellä tai panetella kilpailijan tavaramerkkiä, kauppanimeä, muuta erottavaa tunnusta, tavaroita, palveluja, toimintaa tai olosuhteita;f) alkuperänimityksellä varustettujen tuotteiden osalta vertailu kohdistuu kussakin tapauksessa tuotteisiin, joiden nimitys on sama;g) siinä ei käytetä epäoikeutetusti hyväksi kilpailijan tavaramerkin, kauppanimityksen tai muiden erottavien tunnusten mainetta taikka kilpailevan tuotteen alkuperänimitystä;h) siinä ei esitetä tavaroita tai palveluja sellaisten tavaroiden tai palvelujen jäljitelminä tai toisintoina, joilla on suojattu tavaramerkki tai kauppanimitys.2. Erikoistarjouksia koskevassa vertailussa on selkeästi ja yksiselitteisesti mainittava tarjouksen päättymisajankohta tai tarvittaessa se, että erikoistarjous riippuu tavaroiden tai palvelujen saatavuudesta, ja jos erikoistarjous ei vielä ole alkanut, on lisäksi mainittava sen ajanjakson alkamisaika, jolloin erikoishintaa tai muita erityisehtoja sovelletaan.";5) Korvataan 4 artiklan 1 kohdan ensimmäinen ja toinen alakohta seuraavasti:"1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että käytettävissä on riittävät ja tehokkaat keinot harhaanjohtavan mainonnan torjumiseksi ja vertailevaa mainontaa koskevien säännösten noudattamiseksi sekä kuluttajien että kilpailijoiden ja yleisön edun edellyttämällä tavalla.Näihin keinoihin kuuluvat säännökset, joiden mukaisesti sellaiset henkilöt tai yhteisöt, joiden etua harhaanjohtavan mainonnan kieltäminen tai vertailevan mainonnan säänteleminen kansallisen lainsäädännön mukaisesti koskee, voivat:a) ryhtyä oikeudellisiin toimiin tällaisen mainonnan suhteen; ja/taib) saattaa tällaisen mainonnan sellaisen hallintoviranomaisen käsiteltäväksi, jolla on toimivalta joko ratkaista valitukset tai panna vireille asianmukainen oikeudenkäynti asiassa.";6) Muutetaan 4 artiklan 2 kohta seuraavasti:a) korvataan ensimmäisen alakohdan luetelmakohdat seuraavasti:"- määrätä harhaanjohtava mainonta tai luvaton vertaileva mainonta lopetettavaksi tai hakea tuomioistuimelta päätöstä sen lopettamisesta tai- kieltää harhaanjohtavan mainonnan tai luvattoman vertailevan mainoksen julkaiseminen tai hakea tuomioistuimelta päätöstä sen julkaisemisen kieltämisestä, jollei sitä vielä ole julkaistu mutta sen julkaiseminen on odotettavissa,";b) korvataan kolmannen alakohdan johdanto seuraavasti:"Lisäksi jäsenvaltiot voivat, poistaakseen harhaanjohtavan mainonnan tai luvattoman vertailevan mainonnan pysyvät vaikutukset, antaa tuomioistuimille tai hallintoviranomaisille toimivallan, jos mainonta on lopullisella päätöksellä määrätty lopetettavaksi:";7) Korvataan 5 artikla seuraavasti:"5 artiklaTällä direktiivillä ei estetä riippumattomia elimiä harjoittamasta harhaanjohtavan tai vertailevan mainonnan vapaaehtoista valvontaa, jota jäsenvaltiot saavat rohkaista, eikä 4 artiklassa tarkoitettuja henkilöitä tai yhteisöjä kääntymästä tällaisten toimielinten puoleen, jos asian käsittely näissä täydentää kyseisessä artiklassa tarkoitettua tuomioistuin- tai hallintomenettelyä.";8) Korvataan 6 artiklan a alakohta seuraavasti:"a) vaatia mainostajaa näyttämään toteen mainonnassa esitettyjen tosiasiaväittämien paikkansapitävyys, jos se mainostajan ja menettelyn muiden asianosaisten oikeutetut edut sekä kyseiseen tapaukseen liittyvät seikat huomioon ottaen on aiheellista ja vertailevan mainonnan osalta mainostajaa vaaditaan näyttämään tämä toteen lyhyessä ajassa, ja";9) Korvataan 7 artikla seuraavasti:"7 artikla1. Tällä direktiivillä ei estetä jäsenvaltioita pitämästä voimassa tai antamasta säännöksiä laajemmasta kuluttajien taikka kauppaa, liiketoimintaa, käsityötä tai ammattia harjoittavien henkilöiden sekä yleisön suojasta.2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei sovelleta vertailevaan mainontaan vertailun osalta.3. Tämän direktiivin säännösten soveltaminen ei rajoita yhteisön säännöksiä tiettyjen tuotteiden ja/tai palvelujen mainonnasta taikka rajoituksia tai kieltoja, jotka koskevat tietyissä tiedotusvälineissä mainostamista.4. Tämän direktiivin vertailevaa mainontaa koskevat säännökset eivät velvoita jäsenvaltioita sallimaan sellaisten tavaroiden tai palvelujen vertailevaa mainontaa, joita koskevia mainontakieltoja jäsenvaltio perustamissopimuksen määräysten mukaisesti pitää voimassa tai ottaa käyttöön, riippumatta siitä, ovatko kiellot suoraan määrättyjä vai kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti kaupan, teollisuuden, käsityön tai ammatin harjoittamisen sääntelystä vastaavan elimen tai yhteisön määräämiä. Jos nämä kiellot rajoittuvat tiettyihin tiedotusvälineisiin, direktiiviä sovelletaan tiedotusvälineisiin, joita nämä kiellot eivät koske.5. Tämän direktiivin säännökset eivät estä jäsenvaltioita pitämästä voimassa tai ottamasta käyttöön ammatillista toimintaa koskevia kieltoja tai rajoituksia ammatillisten palvelujen mainonnassa riippumatta siitä, annetaanko ne suoraan vai ovatko ne ammatillisen toiminnan sääntelystä jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan vastaavan elimen tai järjestön antamia."2 artikla Valitusjärjestelmät Komissio tutkii, onko toteutettavissa tehokkaita keinoja vertailevaa mainontaa koskevien rajat ylittävien valitusten käsittelemiseksi. Kahden vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tutkimusten tuloksista kertomuksen, johon tarvittaessa sisältyy ehdotuksia.3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 kuukauden kuluttua sen julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 6 päivänä lokakuuta 1997.Euroopan parlamentin puolestaJ. M. GIL-ROBLESPuhemiesNeuvoston puolestaJ. POOSPuheenjohtaja(1) EYVL C 180, 11.7.1991, s. 14 ja EYVL C 136, 19.5.1994, s. 4.(2) EYVL C 49, 24.2.1992, s. 35(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 18. marraskuuta 1992 (EYVL C 337, 21.12.1992, s. 142), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 19. maaliskuuta 1996 (EYVL C 219, 27.7.1996, s. 14). ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 23. lokakuuta 1996 (EYVL C 347, 16.11.1996, s. 69), ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 16. syyskuuta 1997, sekä neuvoston päätös, tehty 15. syyskuuta 1997.(4) EYVL L 250, 19.9.1984, s. 17(5) EYVL C 92, 25.4.1975, s. 1.(6) EYVL C 133, 3.6.1981, s. 1(7) EYVL L 208, 24.7.1992, s. 1(8) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 92/10/ETY (EYVL 6, 11.1.1992, s. 35).Komission julkilausuma Komissio ilmoittaa aikomuksestaan toimittaa 2 artiklassa tarkoitettu kertomus sikäli kuin mahdollista samaan aikaan kuin kertomus valitusjärjestelmistä, josta säädetään kuluttajansuojasta etäsopimuksissa annetun direktiivin 97/7/EY 17 artiklassa.


Avis juridique important

|

32001L0109

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/109/EY, annettu 19 päivänä joulukuuta 2001, tilastotietojen keruusta jäsenvaltioissa tiettyjen hedelmäpuulajien viljelmien tuotantomahdollisuuksien määrittämiseksi

Virallinen lehti nro L 013 , 16/01/2002 s. 0021 - 0024

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/109/EY,annettu 19 päivänä joulukuuta 2001,tilastotietojen keruusta jäsenvaltioissa tiettyjen hedelmäpuulajien viljelmien tuotantomahdollisuuksien määrittämiseksiEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 285 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(2),sekä katsovat seuraavaa:(1) Täyttääkseen perustamissopimuksella sekä hedelmä- ja vihannesalan yhteistä markkinajärjestelyä koskevilla yhteisön säännöksillä sille annetun tehtävän komissiolla on oltava tarkkaa tietoa tiettyjen hedelmäpuulajien viljelmien tuotantomahdollisuuksista yhteisössä sekä käytössään keskipitkän ajan ennusteita tuotannosta ja tarjonnasta markkinoilla. Nykyisin tämä tehtävä on toteutettu tilastotietojen keruusta jäsenvaltioissa tiettyjen hedelmälajien viljelmien tuotantomahdollisuuksien määrittämiseksi annetun neuvoston direktiivin 76/625/ETY(3) puitteissa. Uusien muutosten yhteydessä direktiivi olisi selkeyden vuoksi kumottava ja korvattava tällä direktiivillä.(2) Tämän vuoksi olisi kaikkien jäsenvaltioiden kerättävä tiedot samaan aikaan saman hedelmäpuulajin viljelmistä samoin perustein ja verrannollisella tarkkuudella. Uudet viljelmät tuottavat täyden sadon vasta usean vuoden kuluttua. Tämän vuoksi tietojen keruu olisi toistettava joka viides vuosi, jotta voidaan saada varmaa tietoa tuotantomahdollisuuksista vielä tuottamattomatkin hedelmäpuut huomioon ottaen.(3) Jokaisessa jäsenvaltiossa olisi tutkittava yhdenmukaisesti jokaisen hedelmälajin tärkeimmät lajikkeet pyrkien niin täydelliseen lajikeluokitteluun kuin on tarpeen.(4) Aiemmasta hedelmäpuuviljelmiä koskevasta tietojen keruusta saadun kokemuksen perusteella on tarpeen ottaa käyttöön tietty joustavuus jäsenvaltioiden käyttämien tietojenkeruumenetelmien suhteen, kuitenkin varmistaen tietojen vertailukelpoisuus eri jäsenvaltioiden välillä.(5) Suunnitellun toiminnan tavoitteita eli luotettavien ja täydellisten tilastojen saamista tiettyjen hedelmäpuulajien viljelmien tuotantomahdollisuuksista yhteisössä ja keskipitkän ajan ennusteiden saamista yhteisön tuotannosta sekä tarjonnasta ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan ne voidaan toiminnan vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.(6) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(4),OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla1. Jäsenvaltioiden on kerättävä vuoden 2002 kuluessa ja sen jälkeen joka viides vuosi tiedot alueensa tiettyjen hedelmäpuulajien viljelmistä.2. Tiedot kerätään seuraavista lajeista:a) syötäväksi tarkoitetut omenat,b) syötäväksi tarkoitetut päärynät,c) persikat,d) aprikoosit,e) appelsiinit,f) sitruunat,g) pienet sitrushedelmät.Liitteenä olevassa taulukossa osoitetaan ne lajit, joista kerätään tietoja eri jäsenvaltioissa.Luetteloa mainituista lajeista sekä kyseistä taulukkoa voidaan muuttaa 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.Selvitys ainoastaan muuhun käyttöön kuin syötäväksi tarkoitettujen omena- ja päärynälajikkeiden viljelmistä on vapaaehtoinen.3. Tietojen keruu koskee kaikkia tiloja, joilla on istutettuja hedelmäpuita, edellyttäen että tuotetut hedelmät on kokonaan tai pääosin tarkoitettu markkinoille.Tietojen keruu käsittää yhden lajin viljelmät ja sekaviljelmät, toisin sanoen hedelmäpuuviljelmät, joilla viljellään useita 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja lajeja tai yhtä tai useampaa näistä lajeista yhdessä muiden lajien kanssa.4. Tiedot voidaan kerätä 3 artiklassa esitettyjen vaatimusten mukaisesti joko kokonaistutkimuksena tai satunnaisotantaan perustuvana.2 artikla1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettu tietojen keruu on toteutettava siten, että tulokset voidaan esittää yhdistelemällä eri tavoin seuraavia tunnuspiirteitä:A) HedelmälajikeKunkin hedelmälajin osalta on esitettävä tärkeysjärjestyksessä riittävä määrä lajikkeita, jotta kunkin jäsenvaltion osalta voidaan arvioida erikseen lajikkeittain vähintään 80 prosenttia kyseisen hedelmäpuulajin kokonaisistutusalasta, ja joka tapauksessa olisi esitettävä kaikki ne lajikkeet, jotka ovat vähintään 3 prosenttia kyseisen hedelmäpuulajin kokonaisistutusalasta.B) Puiden ikäPuiden ikä on laskettava niiden istuttamisesta maahan. Syksystä kevääseen ulottuvaa istutuskautta pidetään yhtenä jaksona.C) Istutusala, nettoalue, puiden lukumäärä ja istutustiheysViljelmän istutustiheys voidaan merkitä muistiin suoraan tai laskea se istutusalan perusteella.2. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamiseksi annetaan 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.3 artikla1. Jos tietojen keruu suoritetaan otantatutkimuksena, otannan on oltava vähintään 95 prosenttia hedelmäpuiden istutusalasta. Ne alat, jotka eivät kuulu otokseen, arvioidaan.2. Jäsenvaltioiden on otantatutkimuksen tulosten osalta toteutettava kaikki toimenpiteet sen varmistamiseksi, että otantavirhe olisi enintään 3 prosenttia kunkin hedelmäpuulajin kansallisesta kokonaisalasta 68 prosentin luottamustasolla.3. Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet rajoittaakseen raportoinnin virheitä ja arvioidakseen tarvittaessa niiden vaikutusta kunkin hedelmäpuulajin kokonaisistutusalaan.4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamiseksi annetaan 8 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.4 artikla1. Jäsenvaltioiden on toimitettava tietojen keruun tulokset komissiolle mahdollisimman nopeasti, kuitenkin viimeistään tietojen keruuvuotta seuraavan vuoden lokakuun 1 päivänä.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tulokset on toimitettava tuotantoalueittain. Jäsenvaltioissa noudatettavat tuotantoalueiden rajat vahvistetaan 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.3. Edellä 3 artiklassa tarkoitetut todetut tarkastusvirheet samoin kuin otantavirheet on ilmoitettava tietojen keruun toteuttamista seuraavan vuoden lokakuun 1 päivään mennessä.4. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle menetelmäraportti siitä, miten tiedot on kerätty viimeistään tietojen keruuvuotta seuraavan vuoden lokakuun 1 päivänä.5 artiklaNiiden jäsenvaltioiden, joilla on käytettävissään vuosittaisia tietoja:a) alueellaan poisraivatuista hedelmäpuulajien viljelyaloista jab) alueelleen perustetuista uusista hedelmäpuulajien viljelmistä,on ilmoitettava kyseiset tiedot komissiolle viimeistään viitevuotta seuraavan vuoden lokakuun 31 päivänä.6 artiklaKomissio tutkii jäsenvaltioita kuullen ja niiden kanssa jatkuvassa yhteistyössä:a) toimitetut tietojen keruun tulokset;b) tekniset ongelmat erityisesti tietojen keruun valmistelussa ja toteutuksessa;c) tietojen keruulla saatujen tulosten merkityksen.7 artiklaKomissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuoden kuluessa siitä, kun jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet tulokset, kertomuksen tietojen keruun yhteydessä saaduista kokemuksista.8 artikla1. Komissiota avustaa neuvoston päätöksellä 72/279/ETY(5) perustettu pysyvä maataloustilastokomitea.2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.9 artiklaKumotaan direktiivi 76/625/ETY 16 päivästä huhtikuuta 2002 alkaen.Viittauksia direktiiviin 76/625/ETY pidetään viittauksina tähän direktiiviin.10 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 16 päivään huhtikuuta 2002 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.11 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.12 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 2001.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesN. FontaineNeuvoston puolestaPuheenjohtajaA. Neyts-Uyttebroeck(1) EYVL C 96 E, 27.3.2001, s. 212.(2) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 13. kesäkuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 8. marraskuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 11. joulukuuta 2001.(3) EYVL L 218, 11.8.1976, s. 10, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 1999/87/EY (EYVL L 16, 21.1.200, s. 72).(4) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.(5) EYVL L 179, 7.8.1972, s. 1.LIITELAJIT, JOISTA KERÄTÄÄN TIEDOT ERI JÄSENVALTIOISSA>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31978L0855

Kolmas neuvoston direktiivi 78/855/ETY, annettu 9 päivänä lokakuuta 1978, perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla osakeyhtiöiden sulautumisesta

Virallinen lehti nro L 295 , 20/10/1978 s. 0036 - 0043 Suomenk. erityispainos Alue 17 Nide 1 s. 0034  Kreikank. erityispainos: Luku 06 Nide 2 s. 0038  Ruotsink. erityispainos Alue 17 Nide 1 s. 0034  Espanjank. erityispainos: Luku 17 Nide 1 s. 0076  Portugalink. erityispainos: Luku 17 Nide 1 s. 0076

KOLMAS NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 9 päivänä lokakuuta 1978,perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla osakeyhtiöiden sulautumisesta (78/855/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),sekä katsoo, ettäperustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdassa ja sijoittautumisvapauden rajoitusten poistamiseksi annetussa yleisessä toimintaohjelmassa (4) tarkoitettu yhteensovittaminen on aloitettu direktiivillä 68/151/ETY (5),tätä yhteensovittamista on jatkettu osakeyhtiöiden (julkinen osakeyhtiö, "public limited liability company") perustamisen sekä niiden pääoman säilyttämisen ja muuttamisen osalta direktiivillä 77/91/ETY (6) sekä yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätösten osalta direktiivillä 78/660/ETY (7),jäsenten ja ulkopuolisten etujen suojaaminen edellyttää, että osakeyhtiöiden sulautumista koskeva jäsenvaltioiden lainsäädäntö sovitetaan yhteen ja että kaikissa on säännökset sulautumisesta,tämän yhteensovittamisen yhteydessä on erityisen tärkeää, että sulautumiseen osallistuvien yhtiöiden osakkeenomistajat saavat riittävästi mahdollisimman puolueetonta tietoa ja että heidän oikeuksiaan suojataan asianmukaisesti,työntekijöiden oikeudet yrityksen tai liikkeen luovutuksen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä on nykyisin säännelty direktiivissä 77/187/ETY (8),velkojia, mukaan lukien joukkovelkakirjojen haltijat, ja niitä, joilla on kyseisiä yhtiöitä kohtaan muita vaatimuksia, on suojattava niin, ettei sulautuminen vaikuta haitallisesti heidän etuihinsa,ulkopuolisten riittävän tiedonsaannin varmistamiseksi direktiivissä 68/151/ETY säädetyt julkistamisvaatimukset on ulotettava koskemaan myös sulautumisia,sen varmistamiseksi, ettei sulautumisen yhteydessä jäsenille ja ulkopuolisille annettavaa suojaa voida kiertää, näille annettavat takeet on ulotettava koskemaan myös tiettyjä oikeudellisia menettelyjä, jotka ovat merkittäviltä osin samanlaisia kuin sulautuminen, jaoikeusvarmuuden turvaamiseksi kysymyksessä olevien yhtiöiden, niiden ja ulkopuolisten sekä niiden jäsenten välisissä suhteissa pätemättömyyteen johtavia tilanteita on rajoitettava säätämällä, että puutteet on voitava oikaista aina kun se on mahdollista, sekä rajoittamalla sitä määräaikaa, jossa pätemättömyyttä koskeva oikeudenkäynti voidaan panna vireille,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Soveltamisala 1. Tässä direktiivissä säädettyjä yhteensovittamistoimenpiteitä sovelletaan seuraavia yhtiömuotoja koskeviin jäsenvaltioiden lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin:- Saksa:die Aktiengesellschaft,- Belgia:la société anonyme / de naamloze vennootschap,- Tanska:aktieselskaber,- Ranska:la société anonyme,- Irlanti:public companies limited by shares, and public companies limited by guarantee having a share capital,- Italia:la società per azioni,- Luxemburg:la société anonyme,- Alankomaat:de naamloze vennootschap,- Yhdistynyt kuningaskunta:public companies limited by shares, and public companies limited by guarantee having a share capital.2. Jäsenvaltioiden ei tarvitse soveltaa tätä direktiiviä sellaisiin osuustoiminnallisiin yhtiöihin, jotka on perustettu 1 kohdassa tarkoitetuiksi yhtiöiksi. Jos tämä on jäsenvaltion lainsäädännön mukaan mahdollista, siinä on vaadittava, että tällaiset yhtiöt merkitsevät ilmaisun "osuustoiminnallinen yhtiö" kaikkiin direktiivin 68/151/ETY 4 artiklassa tarkoitettuihin asiakirjoihin.3. Jäsenvaltioiden ei tarvitse soveltaa tätä direktiiviä tapauksiin, joissa yksi tai useampi sulautuvista tai lakkaavista yhtiöistä on konkurssi-, akordi- tai muun sellaisen menettelyn alainen.I LUKU Sulautuminen hankkimalla yksi tai useampi toinen yhtiö ja perustamalla uusi yhtiö 2 artikla Jäsenvaltion on annettava kansallisen lainsäädäntönsä alaisten yhtiöiden osalta säännökset sulautumisesta, jossa yhtiö hankkii yhden tai useamman toisen yhtiön, ja sulautumisesta, jossa perustetaan uusi yhtiö.3 artikla 1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan "hankkimalla tapahtuvalla sulautumisella" menettelyä, jossa yksi tai useampi yhtiö purkautuen selvitysmenettelyttä siirtää varansa ja vastuunsa toiselle yhtiölle siten, että sulautuvan yhtiön tai sulautuvien yhtiöiden osakkeenomistajat saavat vastikkeeksi vastaanottavan yhtiön osakkeita sekä mahdollisesti rahakorvauksen, jonka määrä ei kuitenkaan saa olla enemmän kuin 10 prosenttia näin annettavien osakkeiden nimellisarvosta tai nimellisarvon puuttuessa kirjanpidollisesta vasta-arvosta.2. Jäsenvaltion lainsäädännössä voidaan säätää, että hankkimalla tapahtuva sulautuminen voidaan toteuttaa myös silloin, kun yksi tai useampi sulautuvista yhtiöistä on selvitystilassa, jos tämä mahdollisuus rajoitetaan yhtiöihin, jotka eivät vielä ole aloittaneet varojen jakamista osakkeenomistajilleen.4 artikla 1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan "sulautumisella perustamalla uusi yhtiö" menettelyä, jossa useat yhtiöt purkautuen selvitysmenettelyttä siirtävät kaikki varansa ja vastuunsa perustamalleen yhtiölle osakkeenomistajien saadessa vastikkeeksi uuden yhtiön osakkeita ja mahdollisesti rahakorvauksen, jonka määrä ei kuitenkaan saa olla enemmän kuin 10 prosenttia näin annettavien osakkeiden nimellisarvosta tai nimellisarvon puuttuessa kirjanpidollisesta vasta-arvosta.2. Jäsenvaltion lainsäädännössä voidaan säätää, että sulautuminen perustamalla uusi yhtiö voidaan toteuttaa myös silloin, kun yksi tai useampi lakkaavista yhtiöistä on selvitystilassa, jos tämä mahdollisuus rajoitetaan yhtiöihin, jotka eivät vielä ole aloittaneet varojen jakamista osakkeenomistajilleen.II LUKU Hankkimalla tapahtuva sulautuminen 5 artikla 1. Sulautumiseen osallistuvien yhtiöiden hallinto- tai johtoelinten on laadittava kirjallinen sulautumissuunnitelma.2. Sulautumissuunnitelmassa on ilmoitettava ainakin:a) jokaisen sulautumiseen osallistuvan yhtiön yhtiömuoto, nimi ja kotipaikka;b) osakkeiden vaihtosuhde ja mahdollisesti suoritettava rahakorvaus;c) vastaanottavan yhtiön osakkeiden jakamista koskevat ehdot;d) ajankohta, josta lähtien tällaisilla osakkeilla on oikeus osallistua tuotonjakoon sekä tätä oikeutta koskevat erityiset ehdot;e) ajankohta, josta lähtien sulautuvan yhtiön toimia käsitellään kirjanpidossa vastaanottavan yhtiön toimina;f) oikeudet, jotka vastaanottava yhtiö turvaa osakkeenomistajille, joiden osakkeisiin liittyy erityisiä oikeuksia, sekä muiden arvopaperien kuin osakkeiden haltijoille, taikka näiden henkilöiden eduksi ehdotetut toimenpiteet;g) erityiset edut, jotka myönnetään 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille asiantuntijoille taikka sulautumiseen osallistuvien yhtiöiden hallinto-, johto-, valvonta- tai tarkastuselinten jäsenille.6 artikla Sulautumissuunnitelma on julkistettava kaikkien sulautumiseen osallistuvien yhtiöiden osalta noudattaen jäsenvaltion lainsäädännössä säädettyä, direktiivin 68/151/ETY 3 artiklan mukaista menettelyä viimeistään yhtä kuukautta ennen sitä yhtiökokousta, jonka on määrä päättää sulautumisesta.7 artikla 1. Sulautumiselle on ainakin saatava jokaisen sulautumiseen osallistuvan yhtiön yhtiökokouksen hyväksyminen. Jäsenvaltioiden lainsäädännössä on säädettävä, että tällainen päätös on tehtävä määräenemmistöllä, joka ei saa olla pienempi kuin kaksi kolmasosaa edustettuina olevien osakkeiden tai edustettuna olevan merkityn pääoman äänimäärästä.Jäsenvaltioiden lainsäädännössä voidaan kuitenkin säätää, että yksinkertainen enemmistö 1 kohdassa tarkoitetuista äänimääristä on riittävä, jos vähintään puolet merkitystä pääomasta on edustettuna. Lisäksi sovelletaan perustamiskirjan ja yhtiöjärjestyksen muuttamista koskevia sääntöjä.2. Jos yhtiöissä on eri osakelajeja, päätös sulautumisesta on tehtävä toimittamalla erilliset äänestykset ainakin niiden eri lajia olevien osakkeiden omistajien keskuudessa, joiden oikeuksiin päätös vaikuttaa.3. Tällainen päätös käsittää sekä sulautumissuunnitelman että mahdollisten sen toteuttamiseksi tarpeellisten perustamiskirjan ja yhtiöjärjestyksen muutosten hyväksymisen.8 artikla Jäsenvaltion lainsäädännössä ei tarvitse vaatia, että vastaanottavan yhtiön yhtiökokouksen on hyväksyttävä sulautuminen, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:a) edellä 6 artiklassa tarkoitettu julkistaminen tapahtuu vastaanottavan yhtiön osalta viimeistään kuukautta ennen sitä sulautuvan yhtiön tai sulautuvien yhtiöiden yhtiökokousta, jossa on määrä päättää sulautumissuunnitelman hyväksymisestä;b) kaikilla vastaanottavan yhtiön osakkeenomistajilla on oikeus viimeistään kuukautta ennen a alakohdassa tarkoitettua ajankohtaa tutustua 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin asiakirjoihin vastaanottavan yhtiön kotipaikassa;c) vastaanottavan yhtiön osakkeenomistajilla, jotka yksin tai yhdessä omistavat vähimmäisosuuden merkitystä pääomasta, on oikeus vaatia, että vastaanottavan yhtiön yhtiökokous kutsutaan koolle päättämään sulautumisen hyväksymisestä. Vähimmäisosuutta ei saa asettaa viittä prosenttia suuremmaksi. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää, että äänivaltaa vailla olevia osakkeita ei oteta lukuun sitä laskettaessa.9 artikla Jokaisen sulautumiseen osallistuvan yhtiön hallinto- tai johtoelimen on laadittava yksityiskohtainen kirjallinen kertomus, jossa selvitetään sulautumissuunnitelman sekä erityisesti osakkeiden vaihtosuhteen oikeudelliset ja taloudelliset perustelut.Kertomuksessa on myös selostettava mahdollisesti ilmenneet erityiset arvostusongelmat.10 artikla 1. Yhden tai useamman riippumattoman asiantuntijan, jonka hallintoviranomainen tai tuomioistuin on määrännyt tai hyväksynyt ja joka toimii kunkin sulautumiseen osallistuvan yhtiön puolesta mutta siitä riippumattomana, on tarkastettava sulautumissuunnitelma ja annettava siitä kirjallinen lausunto osakkeenomistajille. Jäsenvaltion lainsäädännössä voidaan kuitenkin säätää yhden tai useamman riippumattoman asiantuntijan määräämisestä kaikille sulautumiseen osallistuville yhtiöille yhteisesti, jos tuomioistuin tai hallintoviranomainen määrää asiantuntijat kaikkien yhtiöiden yhteisestä hakemuksesta. Tällaiset asiantuntijat voivat olla luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä tai yhtiöitä sen mukaan kuin jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa lausunnossa asiantuntijoiden on lausuttava ainakin siitä, onko osakkeiden vaihtosuhde heidän käsityksensä mukaan kohtuullinen ja asiallisesti perusteltu. Lausunnossa on ainakin:a) ilmoitettava ne menetelmät, joilla on päädytty ehdotettuun vaihtosuhteeseen;b) lausuttava siitä, ovatko nämä menetelmät olleet tarkoituksenmukaisia kyseessä olevassa tapauksessa, ilmoitettava ne arvot, joihin on päädytty käyttämällä kutakin menetelmää sekä lausuttava näkemyksensä näiden menetelmien merkityksestä suhteessa toisiinsa arvoa määritettäessä.Lausunnossa on myös selostettava mahdollisesti ilmenneet erityiset arvostusongelmat.3. Jokaisella asiantuntijalla on oikeus saada sulautumiseen osallistuvilta yhtiöiltä kaikki tarpeelliset tiedot ja asiakirjat sekä suorittaa tarvittavat tutkimukset.11 artikla 1. Jokaisella osakkeenomistajalla on oikeus viimeistään kuukautta ennen sitä yhtiökokousta, jossa on määrä päättää sulautumissuunnitelman hyväksymisestä, tutustua yhtiön kotipaikassa ainakin seuraaviin asiakirjoihin:a) sulautumissuunnitelma;b) sulautumiseen osallistuvien yhtiöiden kolmen viimeisen tilikauden tilinpäätökset ja toimintakertomukset;c) välitilinpäätös päivältä, joka ei saa olla aikaisempi kuin sulautumissuunnitelman päivämäärää edeltävän kolmannen kuukauden ensimmäinen päivä, jos viimeisin tilinpäätös on tilikaudelta, joka on päättynyt enemmän kuin kuusi kuukautta ennen mainittua päivämäärää;d) edellä 9 artiklassa tarkoitetut sulautumiseen osallistuvien yhtiöiden hallinto- tai johtoelinten laatimat kertomukset;e) edellä 10 artiklassa tarkoitetut asiantuntijalausunnot.2. Edellä 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu välitilinpäätös on laadittava samoja menetelmiä ja kaavoja noudattaen kuin edellinen vuositase.Jäsenvaltion lainsäädännössä voidaan kuitenkin säätää, että:a) ei ole välttämätöntä inventoida varoja uudelleen;b) edellisen taseen mukaista arvostusta voidaan muuttaa ainoastaan kirjanpitoon tehtyjen merkintöjen mukaisesti; seuraavat seikat on kuitenkin otettava huomioon:- poistot ja varaukset välillä kuluneelta ajalta,- sellaiset merkittävät todellisten arvojen muutokset, jotka eivät käy ilmi kirjanpidosta.3. Jokaisella osakkeenomistajalla on oikeus pyynnöstä saada vastikkeetta jäljennökset 1 kohdassa tarkoitetuista asiakirjoista täydellisinä tai, halutessaan niiden osista.12 artikla Sulautumiseen osallistuvien yhtiöiden työntekijöiden oikeuksien suojaamisesta säädetään direktiivin 77/187/ETY mukaisesti.13 artikla 1. Jäsenvaltioiden lainsäädännössä on järjestettävä riittävä suoja sulautumiseen osallistuvien yhtiöiden velkojille, joiden saatavat ovat syntyneet ennen sulautumissuunnitelman julkaisemista, mutta eivät ole erääntyneet ennen sitä.2. Tämän toteuttamiseksi jäsenvaltioiden on lainsäädännössään säädettävä ainakin, että tällaisilla velkojilla on oikeus saada riittävä vakuus, jos tällainen suoja on sulautumiseen osallistuvien yhtiöiden rahoitusaseman vuoksi tarpeen eikä heillä vielä ole tällaista vakuutta.3. Vastaanottavan ja sulautuvan yhtiön velkojien suoja voi olla erilainen.14 artikla Sulautumiseen osallistuvien yhtiöiden joukkovelkakirjojen haltijoihin sovelletaan 13 artiklaa, jollei velkakirjanhaltijoiden kokous, kun kansallisessa lainsäädännössä on säännökset tällaisesta kokouksesta, tai kukin velkakirjanhaltija erikseen hyväksy sulautumista, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta tällaisten oikeuksien yhteistä käyttämistä koskevien säännösten soveltamista.15 artikla Sellaisten muiden arvopaperien kuin osakkeiden haltijoille, joihin liittyy erityisiä oikeuksia, on annettava vastaanottavassa yhtiössä ainakin vastaavat oikeudet kuin heillä oli sulautuvassa yhtiössä, jollei näiden arvopaperien haltijoiden kokous, kun kansallisessa lainsäädännössä on säännökset tällaisesta kokouksesta, tai kukin tällaisten arvopaperien haltija erikseen hyväksy näiden oikeuksien muuttamista taikka jollei heillä ole oikeutta saada vastaanottava yhtiö ostamaan takaisin heidän arvopaperinsa.16 artikla 1. Niissä jäsenvaltioissa, joiden lainsäädännössä ei ole säädetty sulautumisen laillisuuden hallinnollisesta tai oikeudellisesta ennakkovalvonnasta tai joissa tällainen valvonta ei koske kaikkia sulautumista varten vaadittavia toimia, on niiden yhtiökokousten pöytäkirjat, joissa päätetään sulautumisesta, sekä, tarvittaessa, myös yhtiökokousten jälkeinen sulautumissopimus vahvistettava virallisesti. Jos sulautumisesta ei tarvitse päättää kaikissa sulautumiseen osallistuvissa yhtiöissä, sulautumissuunnitelma on vahvistettava virallisesti.2. Notaarin tai toimivaltaisen viranomaisen, jolla on oikeus vahvistaa virallisesti asiakirjoja, on tutkittava ja vahvistettava, että yhtiöltä, jonka osalta kyseinen asiakirja on laadittu, vaadittavat toimet ja muotoseikat on toteutettu ja että ne ovat lainmukaisia sekä, että sulautumissopimus on tehty ja se on lainmukainen.17 artikla Jäsenvaltioiden lainsäädännössä on säädettävä siitä, milloin sulautuminen tulee voimaan.18 artikla 1. Sulautuminen on julkistettava kaikkien sulautumiseen osallistuvien yhtiöiden osalta noudattaen jäsenvaltion lainsäädännössä säädettyä, direktiivin 68/151/ETY 3 artiklan mukaista menettelyä.2. Vastaanottava yhtiö voi huolehtia sulautuvaa yhtiötä tai sulautuvia yhtiöitä koskevista julkistamistoimista.19 artikla 1. Sulautumisella on seuraavat suoraan laista johtuvat ja samanaikaiset vaikutukset:a) sekä sulautuvan ja vastaanottavan yhtiön välillä että suhteessa ulkopuolisiin kaikki sulautuvan yhtiön varat ja vastuut siirtyvät vastaanottavalle yhtiölle;b) sulautuvan yhtiön osakkeenomistajista tulee vastaanottavan yhtiön osakkeenomistajia;c) sulautuva yhtiö lakkaa.2. Vastaanottavan yhtiön osakkeisiin ei saa vaihtaa sellaisia sulautuvan yhtiön osakkeita, jotka:a) vastaanottava yhtiö omistaa itse tai sellaisen henkilön kautta, joka toimii omissa nimissään mutta sen lukuun;taib) sulautuva yhtiö omistaa itse tai sellaisen henkilön kautta, joka toimii omissa nimissään mutta sen lukuun.3. Edellä sanottu ei vaikuta sellaisen jäsenvaltioiden lainsäädännön soveltamiseen, jonka mukaan sulautuvan yhtiön tiettyjen varojen, oikeuksien ja velvollisuuksien siirtäminen pätevästi suhteessa sivullisiin on tehtävä määrätyssä muodossa. Vastaanottava yhtiö voi huolehtia näiden muotovaatimusten täyttämisestä; jäsenvaltioiden lainsäädännössä voidaan kuitenkin sallia, että sulautuva yhtiö jatkaa muotovaatimusten täyttämiseksi tarvittavien toimien suorittamista rajoitetun ajan, joka ei saa muissa kuin poikkeustapauksissa olla pidempi kuin kuusi kuukautta sulautumisen voimaantulosta.20 artikla Jäsenvaltioiden lainsäädännössä on oltava säännökset ainakin sulautuvan yhtiön hallinto- ja johtoelinten jäsenten yksityisoikeudellisesta vastuusta suhteessa tämän yhtiön osakkeenomistajiin sillä perusteella, että nämä jäsenet ovat sulautumisen valmistelussa ja toteuttamisessa menetelleet virheellisesti.21 artikla Jäsenvaltioiden lainsäädännössä on oltava säännökset ainakin niiden asiantuntijoiden, jotka 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti antavat lausunnon sulautuvan yhtiön osalta, yksityisoikeudellisesta vastuusta suhteessa tämän yhtiön osakkeenomistajiin sillä perusteella, että nämä asiantuntijat ovat tehtävässään menetelleet virheellisesti.22 artikla 1. Jäsenvaltiot saavat säätää yhtiön pätemättömyydestä vain noudattaen seuraavia säännöksiä:a) pätemättömyys on todettava tuomioistuimen päätöksellä;b) sulautumiset, jotka ovat tulleet voimaan 17 artiklan mukaisesti, voidaan todeta pätemättömiksi vain niiden laillisuuden oikeudellisen tai hallinnollisen ennakkovalvonnan puutteen tai virallisen vahvistamisen puutteen perusteella tai jos näytetään, että yhtiökokouksen päätös on pätemätön tai moitteenvarainen kansallisen oikeuden mukaan;c) oikeudenkäyntiä pätemättömyyden toteamiseksi ei saa panna vireille myöhemmin kuin kuusi kuukautta sen jälkeen, kun sulautuminen on tullut voimaan suhteessa siihen, joka vetoaa pätemättömyyteen, tai jos puutteet on oikaistu;d) jos puute, jonka perusteella sulautuminen voidaan todeta pätemättömäksi, voidaan oikaista, toimivaltaisen tuomioistuimen on asetettava kyseessä oleville yhtiöille määräaika sitä varten;e) päätös, jolla sulautuminen todetaan pätemättömäksi, on julkistettava noudattaen jäsenvaltion lainsäädännössä säädettyä, direktiivin 68/151/ETY 3 artiklan mukaista menettelyä;f) jos ulkopuolinen saa kansallisen lainsäädännön mukaan hakea muutosta tällaiseen päätökseen, muutosta on haettava kuudessa kuukaudessa siitä, kun päätös on julkistettu direktiivissä 68/151/ETY säädetyllä tavalla;g) päätös, jolla sulautuminen todetaan pätemättömäksi, ei sellaisenaan vaikuta sellaisten vastaanottavan yhtiön tekemien tai sen kanssa tehtyjen sitoumusten pätevyyteen, jotka ovat syntyneet ennen kuin päätös on julkaistu mutta 17 artiklassa tarkoitetun ajankohdan jälkeen;h) sulautumiseen osallistuvat yhtiöt vastaavat yhteisvastuullisesti vastaanottavan yhtiön g alakohdassa tarkoitetuista velvoitteista.2. Jäsenvaltioiden lainsäädännössä voidaan 1 kohdan a alakohdasta poiketen säätää myös, että hallintoviranomainen voi todeta sulautumisen pätemättömäksi, jos sen päätökseen voidaan hakea muutosta tuomioistuimelta. Mitä b, d, e, f, g ja h alakohdassa säädetään, koskee vastaavasti tällaista hallintoviranomaista. Tällaista menettelyä pätemättömyyden toteamiseksi ei saa aloittaa myöhemmin kuin kuusi kuukautta 17 artiklassa tarkoitetun ajankohdan jälkeen.3. Edellä sanottu ei rajoita jäsenvaltioiden sellaisen lainsäädännön soveltamista, jonka mukaan sulautuminen voidaan todeta pätemättömäksi muunlaisessakin valvonnassa kuin sen laillisuuden oikeudellisesta tai hallinnollisesta ennakkovalvonnasta.III LUKU Sulautuminen perustamalla uusi yhtiö 23 artikla 1. Sulautumiseen perustamalla uusi yhtiö sovelletaan mitä 5, 6, 7 ja 9-22 artiklassa säädetään, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 68/151/ETY 11 ja 12 artiklan soveltamista. Tällöin se, mitä "sulautumiseen osallistuvista yhtiöistä" ja "sulautuvasta yhtiöstä" säädetään, koskee yhtiöitä, jotka lakkaavat, ja mitä "'vastaanottavasta yhtiöstä" säädetään, koskee uutta yhtiötä.2. Mitä 5 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetään, sovelletaan myös uuteen yhtiöön.3. Jokaisen lakkaavan yhtiön yhtiökokouksen on hyväksyttävä sulautumissuunnitelma ja, jos ne ovat erillisessä asiakirjassa, uuden yhtiön perustamiskirja tai ehdotus perustamiskirjaksi sekä uuden yhtiön yhtiöjärjestys tai ehdotus yhtiöjärjestykseksi.4. Jäsenvaltioiden ei tarvitse soveltaa uuden yhtiön perustamiseen direktiivin 77/91/ETY 10 artiklan säännöksiä muun vastikkeen kuin rahan käyttämisen valvonnasta.IV LUKU Yhtiön hankkiminen, jos hankkiva yhtiö omistaa vähintään 90 prosenttia hankittavan yhtiön osakkeista 24 artikla Jäsenvaltioiden on annettava lainsäädäntönsä alaisten yhtiöiden osalta säännökset menettelystä, jossa yksi tai useampi yhtiö purkautuen selvitysmenettelyttä siirtää kaikki varansa ja vastuunsa toiselle yhtiölle, joka omistaa kaikki sen osakkeet ja muut arvopaperit, jotka oikeuttavat äänestämään yhtiökokouksessa. Tällaiseen menettelyyn sovelletaan II luvun muita säännöksiä kuin 5 artiklan 2 kohdan b, c ja d alakohtaa, 9 ja 10 artiklaa, 11 artiklan 1 kohdan d ja e alakohtaa, 19 artiklan 1 kohdan b alakohtaa sekä 20 ja 21 artiklaa.25 artikla Jäsenvaltioiden ei tarvitse soveltaa 7 artiklaa 24 artiklassa tarkoitettuun menettelyyn, jos ainakin seuraavat edellytykset täyttyvät:a) edellä 6 artiklassa tarkoitettu julkistaminen tapahtuu jokaisen menettelyyn osallistuvan yhtiön osalta viimeistään kuukautta ennen kuin menettely tulee voimaan;b) vastaanottavan yhtiön kaikilla osakkeenomistajilla on oikeus viimeistään kuukautta ennen kuin menettely tulee voimaan tutustua 11 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuihin asiakirjoihin yhtiön kotipaikassa. Sovelletaan, mitä 11 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetään;c) sovelletaan, mitä 8 artiklan c alakohdassa säädetään.26 artikla Jäsenvaltiot voivat soveltaa 24 ja 25 artiklaa menettelyyn, jossa yksi tai useampi yhtiö purkautuen selvitysmenettelyttä siirtää kaikki varansa ja vastuunsa toiselle yhtiölle, jos sulautuvan yhtiön tai yhtiöiden kaikki 24 artiklassa tarkoitetut osakkeet ja muut arvopaperit ovat vastaanottavan yhtiön tai sellaisten henkilöiden hallussa, jotka hallitsevat niitä omissa nimissään mutta vastaanottavan yhtiön lukuun.27 artikla Sulautumisissa, joissa yhden tai useamman yhtiön hankkii toinen yhtiö, joka omistaa kunkin yhtiön yhtiökokouksessa äänioikeuden tuottavista osakkeista ja muista arvopapereista vähintään 90 prosenttia, ei kuitenkaan kaikkia, jäsenvaltioiden ei tarvitse vaatia, että vastaanottavan yhtiön yhtiökokous hyväksyy sulautumisen, jos ainakin seuraavat ehdot täyttyvät:a) edellä 6 artiklassa tarkoitettu julkistaminen tapahtuu vastaanottavan yhtiön osalta viimeistään kuukautta ennen sitä päivää, jolloin sulautuvan yhtiön tai sulautuvien yhtiöiden yhtiökokouksen on määrä päättää sulautumissuunnitelmasta;b) kaikilla vastaanottavan yhtiön osakkeenomistajilla on oikeus viimeistään kuukautta ennen a alakohdassa tarkoitettua päivää tutustua 11 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuihin asiakirjoihin yhtiön kotipaikassa. Sovelletaan, mitä 11 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetään;c) sovelletaan, mitä 8 artiklan c alakohdassa säädetään.28 artikla Jäsenvaltioiden ei tarvitse soveltaa 9-11 artiklaa 27 artiklassa tarkoitettuun sulautumiseen, jos ainakin seuraavat edellytykset täyttyvät:a) sulautuvan yhtiön osakkeenomistajien vähemmistöllä on oikeus saada vastaanottava yhtiö hankkimaan heidän osakkeensa;b) heillä on tätä oikeuttaan käyttäessään oikeus saada osakkeidensa arvoa vastaava vastike;c) jos vastikkeesta on erimielisyyttä, tuomioistuin voi päättää sen suuruudesta.29 artikla Jäsenvaltiot voivat soveltaa 27 ja 28 artiklaa menettelyyn, jossa yksi tai useampi yhtiö purkautuen selvitysmenettelyttä siirtää kaikki varansa ja vastuunsa toiselle yhtiölle, jos sulautuvan yhtiön tai sulautuvien yhtiöiden 27 artiklassa tarkoitetuista osakkeista ja muista arvopapereista vähintään 90 prosenttia, eivät kuitenkaan kaikki, on vastaanottavan yhtiön tai sellaisten henkilöiden hallussa, jotka hallitsevat niitä omissa nimissään mutta vastaanottavan yhtiön lukuun.V LUKU Muut sulautumisena pidettävät menettelyt 30 artikla Jos 2 artiklassa tarkoitetussa menettelyssä jäsenvaltion lainsäädännön mukaan rahakorvauksen määrä saa olla enemmän kuin 10 prosenttia, sovelletaan, mitä II ja III luvussa sekä 27, 28 ja 29 artiklassa säädetään.31 artikla Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan jokin 2, 24 tai 30 artiklassa tarkoitettu menettely on mahdollinen ilman, että jokainen varansa ja vastuunsa siirtävä yhtiö lakkaa, II luvun muita säännöksiä kuin 19 artiklan 1 kohdan c alakohtaa sekä III ja IV lukua sovelletaan soveltuvin osin.VI LUKU Loppusäännökset 32 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset kolmen vuoden kuluessa sen tiedoksi antamisesta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Voidaan kuitenkin säätää, että 1 kohdassa tarkoitettuja säännöksiä sovelletaan "unregistered companies" -yhtiöihin Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa vasta kun viisi vuotta on kulunut mainittujen säännösten voimaantulosta.3. Jäsenvaltioiden ei tarvitse soveltaa 13, 14 ja 15 artiklaa vaihtovelkakirjojen eikä muiden sellaisten arvopaperien haltijoihin, jotka voidaan vaihtaa osakkeiksi, jos heidän asemastaan sulautumisen yhteydessä on määrätty liikkeeseenlaskun ehdoissa ennen 1 kohdassa tarkoitettujen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten voimaantuloa.4. Jäsenvaltioiden ei tarvitse soveltaa tätä direktiiviä sulautumiseen tai muuhun sulautumisena pidettävään menettelyyn, jonka valmistelemiseksi tai toteuttamiseksi tarpeellinen kansallisessa lainsäädännössä edellytetty toimi on tehty tai muotovaatimus on täytetty ennen 1 kohdassa tarkoitettujen säännösten voimaantuloa.33 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 9 päivänä lokakuuta 1978.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaH.-J. VOGEL(1) EYVL N:o C 89, 14.7.1970, s. 20(2) EYVL N:o C 129, 11.12.1972, s. 50;EYVL N:o C 95, 28.4.1975, s. 12(3) EYVL N:o C 88, 6.9.1971, s. 18(4) EYVL N:o 2, 15.1.1962, s. 36/62(5) EYVL N:o L 65, 14.3.1968, s. 8(6) EYVL N:o L 26, 31.1.1977, s. 1(7) EYVL N:o L 222, 14.8.1978, s. 11(8) EYVL N:o L 61, 5.3.1977, s. 26


Avis juridique important

|

31984L0500

Neuvoston direktiivi 84/500/ETY, annettu 15 päivänä lokakuuta 1984, elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia keraamisia tarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 277 , 20/10/1984 s. 0012 - 0016 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 13 s. 0207  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 18 s. 0006  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 13 s. 0207  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 18 s. 0006

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 15 päivänä lokakuuta 1984,elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia keraamisia tarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (84/500/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia tarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä marraskuun 23 päivänä 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/893/ETY(1) ja erityisesti sen 3 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettädirektiivin 76/893/ETY 2 artiklassa säädetään, että tarvikkeista ei saa siirtyä niiden ainesosia elintarvikkeisiin sellaisia määriä, että se saattaisi olla vaaraksi ihmisten terveydelle,mainitun direktiivin 3 artiklassa säädetään, että neuvosto antaa perustamissopimuksen 100 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen direktiivit tiettyjä tarvikeryhmiä koskevista erityissäännöksistä (erityisdirektiivit),ihmisten terveyden suojelemiseksi useimmissa jäsenvaltioissa elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvista keraamisista tarvikkeista säädetään pakottavin säännöksin, joilla rajoitetaan lyijyn ja kadmiumin uutettavissa olevia määriä,säännöksissä on eroja jäsenvaltioiden kesken, mikä muodostaa esteen yhteismarkkinoiden toteuttamiselle ja toiminnalle,nämä esteet voitaisiin poistaa, jos keraamisten tarvikkeiden kaupanpidosta olisi yhteisön alueella yhtenäiset säännökset; sen vuoksi on tarpeen yhdenmukaistaa tällaisia tarvikkeita koskevat raja-arvot sekä analyysi- ja testausmenetelmät,direktiivin 76/893/ETY, jonka yleisiä säännöksiä voidaan soveltaa myös tässä tapauksessa, 3 artiklassa tarkoitettu erityisdirektiivi on tarkoituksenmukainen keino tämän tavoitteen toteuttamiseksi,direktiivissä säädettyjen tiettyjen analyysi- ja tarkastusmenetelmien mukauttaminen tekniikan kehitykseen on täytäntöönpanoa, joka tulisi antaa komission tehtäväksi menettelyn yksinkertaistamiseksi ja nopeuttamiseksi, janiitä tapauksia varten, joissa neuvosto siirtää komissiolle toimivallan elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia tarvikkeita koskevien säännösten täytäntöönpanoon, tulisi säätää menettelystä jäsenvaltioiden ja komission välisen tiiviin yhteistyön toteuttamiseksi neuvoston päätöksellä 13 päivänä marraskuuta 1969 perustetussa pysyvässä elintarvikekomiteassa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Tämä direktiivi on direktiivin 76/893/ETY 3 artiklassa tarkoitettu erityisdirektiivi.2. Tämä direktiivi koskee lyijyn ja kadmiumin mahdollista siirtymistä keraamisista tarvikkeista, jotka sellaisenaan ovat tarkoitetut joutuviksi elintarvikkeen kanssa kosketukseen taikka jotka ovat elintarvikkeen kanssa kosketuksessa ja ovat siihen tarkoitukseen tarkoitetut.3. "Keraamisilla tarvikkeilla" tarkoitetaan tarvikkeita, jotka on valmistettu tavallisesti korkean savi- tai silikaattipitoisuuden omaavien epäorgaanisten aineiden seoksesta, johon on saatettu lisätä pieniä määriä orgaanisia aineita. Kyseiset tarvikkeet on ensin muotoiltu, ja näin saatu muotoon tehty pysyväksi polttamalla. Tarvikkeet voivat olla lasitettuja, emaloituja tai koristeltuja.2 artikla 1. Keraamisista tarvikkeista siirtyvän lyijyn ja kadmiumin määrät eivät saa olla jäljempänä vahvistettuja raja-arvoja suurempia.2. Keraamisista tarvikkeista siirtyvän lyijyn ja kadmiumin määrät on määriteltävä kokeella, jonka suorittamisolosuhteet on eritelty liitteessä I ja käyttäen liitteessä II kuvattua analyysimenetelmää.3. Jos keraaminen tarvike on astia, johon kuuluu keraaminen kansi, lyijyn tai kadmiumin raja-arvona, jota ei saa ylittää (mg/dm² tai mg/l), käytetään itse astiaan sovellettavaa raja-arvoa.Astia ja kannen sisäpinta on tutkittava kumpikin erikseen samoissa koeolosuhteissa.Näin saadun kahden lyijy- tai kadmiumuutteen pitoisuuksien summaa on verrattava, mikä kulloinkin on tarkoituksenmukaista, joko astian pinta-alaan tai tilavuuteen.4. Keraaminen tarvike on tämän direktiivin vaatimusten mukainen, jos liitteiden I ja II mukaisesti suoritetussa kokeessa uutetut lyijyn tai kadmiumin määrät eivät ole seuraavia raja-arvoja suurempia:>TAULUKON PAIKKA>5. Jos kuitenkin keraamisessa tarvikkeessa ei edellä mainittuja määriä ylitetä enempää kuin 50 prosentilla, tarvike on katsottava tämän direktiivin vaatimusten mukaiseksi, jos vähintään kolme muuta saman muodon, mitat, koristelun sekä lasituksen omaavaa tarviketta tutkitaan liitteissä I ja II säädetyissä olosuhteissa ja jos kyseisistä tarvikkeista uutetut lyijyn tai kadmiumin keskimääräiset määrät eivät ylitä annettuja rajoja, eikä niistä yksikään yksittäinen tarvike ylitä kyseisiä rajoja enempää kuin 50 prosentilla.3 artikla Liitteitä muutetaan tieteellisen ja teknisen tietämyksen lisääntymisen perusteella direktiivin 76/893/ETY 10 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, lukuun ottamatta liitteessä I olevaa 1 ja 2 jaksoa.4 artikla 1. Kolmen vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta(4) neuvosto määrittelee perustamissopimuksen 100 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen:a) rajoitukset, joita sovelletaan suun kanssa kosketukseen joutuviin keraamisen tarvikkeen osiin;b) tarkastusmenetelmät a alakohdassa säädettyjen rajoitusten noudattamisen valvomiseksi.2. Saman ajan kuluessa komissio tarkastelee toksikologisen ja teknologisen aineiston pohjalta uudelleen 2 artiklassa vahvistettuja raja-arvoja tavoitteenaan niiden alentaminen ja liitteessä I kuvatun koemenetelmän valaistusolosuhteita, sekä tekee tarvittaessa neuvostolle ehdotukset tämän direktiivin muuttamiseksi(5). Tämä direktiivi on annettu jäsenvaltioille tiedoksi 17 päivänä lokakuuta 1984.5 artikla 1. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa muutettava kansallista lainsäädäntöään tämän direktiivin noudattamisen edellyttämällä tavalla siten, että:- kolmen vuoden kuluttua tämän direktiivin tiedoksi antamisesta sallitaan tämän direktiivin säännösten mukaisten keraamisten tarvikkeiden pitäminen kaupan,- viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin tiedoksi antamisesta kielletään sellaisten keraamisten tarvikkeiden, jotka eivät ole tämän direktiivin säännösten mukaisia, saattaminen markkinoille.Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltiot voivat, tämän kuitenkaan rajoittamatta 1 artiklan soveltamista, kieltää sellaisten keraamisten tarvikkeiden valmistuksen, jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia.6 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 15 päivänä lokakuuta 1984.Neuvoston puolestaJ. BRUTONPuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 340, 9.12.1976, s. 19(2) EYVL N:o C 95, 28.4.1975, s. 41(3) EYVL N:o C 263, 17.11.1975, s. 66(4) Tämä direktiivi on annettu jäsenvaltioille tiedoksi 17 päivänä lokakuuta 1984.LIITE I PERUSSÄÄNNÖKSET LYIJYN JA KADMIUMIN SIIRTYMISEN MÄÄRITTÄMISEKSI 1. Koeliuos ("simulantti")4-%:nen (v/v) etikkahapon vesiliuos, juuri valmistettu.2. Koeolosuhteet2.1 Koe suoritetaan 22 ± 2 °C:n lämpötilassa, ja se kestää 24 ± 0,5 tuntia.2.2 Määritettäessä lyijyn siirtymistä näyte suojataan tarkoituksenmukaisella tavalla, ja se pidetään kokeen ajan laboratorion tavanomaisissa valaistusolosuhteissa.Määritettäessä kadmiumin tai lyijyn ja kadmiumin siirtymistä näyte peitetään siten, että kokeen kohteena oleva pinta on täydellisessä pimeydessä.3. Täyttäminen nesteellä3.1 Näytteet, jotka voidaan täyttää nesteelläTarvike täytetään 4-%:sella (v/v) etikkahappoliuoksella enintään tasolle, joka on 1 mm ylijuoksukohdasta; etäisyys mitataan näytteen yläreunasta.Näytteet, joissa on vaakasuora tai lievästi viettävä reuna, täytetään siten, että nestepinnan ja ylijuoksukohdan välinen etäisyys ei ole enempää kuin 6 mm mitattuna pitkin viettävää reunaa.3.2 Näytteet, joita ei voi täyttää nesteelläNäytteen pinta, joka ei ole tarkoitettu joutumaan kosketukseen elintarvikkeen kanssa, peitetään ensin sopivalla suojaavalla kerroksella 4-%:sen (v/v) etikkahappoliuoksen vaikutuksen estämiseksi. Tämän jälkeen näyte upotetaan astiaan, jossa on tunnettu määrä etikkahappoliuosta, siten että elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuvaksi tarkoitettu pinta on täysin koeliuoksen peittämä.4. Pinta-alan määrittäminenEdellä 1 ryhmään kuuluvien tarvikkeiden pinta-ala on yhtä suuri kuin sen kuperan tai koveran nestepinnan pinta-ala, jonka vapaa nestepinta muodostaa noudatettaessa 3 kohdassa säädettyjä täyttövaatimuksia.LIITE II ANALYYSIMENETELMÄT LYIJYN JA KADMIUMIN SIIRTYMISEN MÄÄRITTÄMISEKSI 1. Tarkoitus ja soveltamisalaMenetelmällä voidaan määrittää lyijyn tai kadmiumin spesifinen migraatio.2. PeriaateLyijyn tai kadmiumin spesifinen migraatio määritetään käyttäen atomiabsorptiospektrofotometriaa.3. Reagenssit- Kaikkien reagenssien tulee olla analyysilaatua, jollei toisin ole ilmoitettu.- Viitattaessa veteen tämä tarkoittaa aina tislattua tai muuta, vastaavaa laatua olevaa vettä.3.1 4-%:nen (v/v) etikkahapon vesiliuosLisätään 40 ml jääetikkaa veteen ja täytetään 1 000 ml:aan saakka.3.2 PerusliuoksetValmistetaan perusliuos, joka sisältää lyijyä 1 000 mg/litra, sekä perusliuos, joka sisältää kadmiumia vähintään 500 mg/litra 4-%:sta etikkahappoliuosta (3.1.).4. Laitteet4.1 AtomiabsorptiospektrofotometriLaitteen detektiorajan tulee olla vähintään:- lyijylle 0,1 mg/litra;- kadmiumille 0,01 mg/litra.Detektioraja määritellään sinä alkuaineen pitoisuutena 4-%:sessa etikkahappoliuoksessa, jonka antama signaali on kaksinkertainen verrattuna laitteen taustakohinaan.5. Menettely5.1 Näytteen esikäsittelyNäytteen tulee olla puhdas sekä rasvaton, eikä siinä saa olla muita kokeeseen todennäköisesti vaikuttavia aineita.Näyte pestään noin 40 °C:isella liuoksella, joka sisältää kotitaloudessa käytettävää astianpesuainetta. Näyte huuhdotaan ensin johtovedellä ja tämän jälkeen tislatulla tai muulla vastaavaa laatua olevalla vedellä. Näyte valutetaan ja kuivataan välttäen tahroja. Testattavaa pintaa ei saa käsitellä puhdistuksen jälkeen.5.2 Lyijyn ja/tai kadmiumin määrittäminen- Esikäsitelty näyte testataan siten kuin liitteessä I säädetään.- Ennen kuin koeliuos otetaan lyijy- tai kadmiummääritykseen, tulee näytteen sisällys homogenisoida tarkoituksenmukaisella tavalla välttäen kaikin tavoin liuoksen häviämistä ja testattavan pinnan hiertymistä.- Jokaisen määrityssarjan yhteydessä suoritetaan reagenssinollakoe.- Lyijyn tai kadmiumin määrittäminen suoritetaan asianmukaisissa olosuhteissa atomiabsorptiospektrofotometrian avulla.


Avis juridique important

|

31974L0062

Neuvoston direktiivi 74/62/ETY, annettu 17 päivänä joulukuuta 1973, elintarvikkeissa sallittuja säilöntäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin muuttamisesta yhdeksännen kerran

Virallinen lehti nro L 038 , 11/02/1974 s. 0029 - 0030 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 3 s. 0213  Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 10 s. 0134  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 3 s. 0213  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 3 s. 0169  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 3 s. 0169

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 17 päivänä joulukuuta 1973,elintarvikkeissa sallittuja säilöntäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin muuttamisesta yhdeksännen kerran (74/62/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsoo, ettäelintarvikkeissa sallittuja säilöntäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 5 päivänä marraskuuta 1963 annetussa neuvoston direktiivissä(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 26 päivänä joulukuuta 1972 annetulla neuvoston direktiivillä(2), on erityisesti luettelo säilöntäaineista, jotka ovat sallittuja elintarvikkeiden suojaamiseksi mikro-organismien aiheuttamilta muutoksilta,muurahaishapon ja sen natrium- sekä kalsiumsuolojen käyttö on osoittautunut välttämättömäksi tiettyjen elintarvikkeiden säilömiseksi, ja kuitenkaan ei ole mahdollista tällä hetkellä päättää näitä elintarvikkeita koko yhteisössä koskevasta täydellisestä luettelosta,pienten heksametylentetramiinimäärien käyttö "Provolone"-juuston valmistuksessa mahdollistaa ilmavaivojen ehkäisemisen,heksametylentetramiinin sallittu päivittäisannos on merkittävästi suurempi kuin määrät, jotka saataisiin edellä tarkoitetusta käytöstä; terveydensuojelu on näin varmistettu,viimeaikaiset toksikologisen tutkimuksen tulokset osoittavat, että heksametylentetramiinia voitaisiin käyttää enemmän kuin tällä hetkellä on sallittua, ja muuta käyttöä, joka jo on kansallisen lainsäädännön mukaan sallittua, voitaneen sen vuoksi jatkaa,tiettyjen jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan on edelleen sallittua käyttää boorihappoa ja natriumtetraboraattia (booraksi) kaviaarissa (sammenmäti) ja munavalmisteissa sekä tietyin edellytyksin myös formaldehydiä "Grana Padano"-juustossa; kyseinen lainsäädäntö perustuu erityisolosuhteisiin; olisi säädettävä siirtymäkaudesta, jotta tarvittavat muutokset voidaan tehdä, jatällainen säilöntäaineiden käytön salliminen ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen asettaa erityisvaatimuksia mainittuja aineita sisältävien elintarvikkeiden merkinnöille,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan 5 päivänä marraskuuta 1963 annettua direktiiviä seuraavasti:1. Korvataan 5 artikla seuraavasti:"1. Edellä 2 artiklan 1 kohdasta poiketen jäsenvaltiot voivat sallia heksametylentetramiinin käytön:a) sellaisten kalojen ja kalatuotteiden puolisäilykkeissä, joiden pH on korkeampi kuin 4,5, jos mainitun aineen pitoisuus tuotetta liikkeeseen laskettaessa ei ole yli 50 mg/kg;b) kaviaarissa (sammenmäti) ja muussa kalanmädissä, jota ei ole savustettu, jos mainitun aineen pitoisuus tuotetta liikkeeseen laskettaessa ei ole yli 1 g/kg.2. Edellä 1 artiklasta poiketen 31 päivään joulukuuta 1977 asti:a) jäsenvaltiot voivat sallia boorihapon ja natriumtetraboraatin (booraksi) käytön kaviaarissa (sammenmäti), jos mainittujen aineiden pitoisuus tuotetta liikkeeseen laskettaessa ei boorihappona ilmaistuna ole yli 4 g/kg kaviaaria;b) jäsenvaltiot voivat pitää voimassa kansallisen lainsäädäntönsä, joka koskee- boorihapon käyttöä mätituotteissa,- formaldehydin käyttöä "Grana Padano"-juustossa, jos formaldehydin jäämiä ei tuotetta liikkeeseen laskettaessa ole havaittavissa valmiissa tuotteessa."2. Täydennetään liitteessä olevaa I jaksoa seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>2 artiklaJäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1974 ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 1973.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaI. NØRGAARD(1) EYVL n:o 12, 27.1.1964, s. 161/64(2) EYVL N.o L 298, 31.12.1972, s. 48