Avis juridique important

|

31983L0635

Neuvoston direktiivi 83/635/ETY, annettu 13 päivänä joulukuuta 1983, tiettyjä osittain tai kokonaan kuivattuja elintarvikkeena käytettäviä säilöttyjä maitoja koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 76/118/ETY muuttamisesta toisen kerran

Virallinen lehti nro L 357 , 21/12/1983 s. 0037 - 0039 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 13 s. 0183  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 14 s. 0250  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 13 s. 0183  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 14 s. 0250

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 13 päivänä joulukuuta 1983,tiettyjä osittain tai kokonaan kuivattuja elintarvikkeena käytettäviä säilöttyjä maitoja koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 76/118/ETY muuttamisesta toisen kerran (83/635/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),sekä katsoo, ettädirektiivin 76/118/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 78/630/ETY(4), 3 artiklan 3 kohdassa säädetään, että viiden vuoden kuluttua kyseisen direktiivin tiedoksi antamisesta neuvosto voi komission ehdotuksesta päättää kyseisen artiklan 2 kohdan muuttamisesta tai kumoamisesta,tietyissä jäsenvaltioissa on ollut vaikeuksia saattaa vähittäiskauppaan "makeutetuksi, puolikuorituksi maitotiivisteeksi" ja "puolikuorituksi maitojauheeksi" nimitettyjä tuotteita; sen vuoksi on tarpeen laajentaa kyseisiin valtioihin direktiivin 76/118/ETY 3 artiklan 2 kohdassa säädetty mahdollisuus, joka koskee kyseisillä nimityksillä tunnettujen tuotteiden saattamista vähittäiskauppaan,direktiivin 76/118/ETY 3 artiklan 2 kohdassa lueteltujen nimitysten käyttö antaa hyödyllistä tietoa kuluttajalle eikä ole esteenä yhteisön sisäiselle kaupalle; sen vuoksi on syytä poistaa näiden nimitysten väliaikaisuus kumoamalla direktiivin 76/118/ETY 3 artiklan 3 kohta,direktiivin 76/118/ETY 7 artiklan 8 kohdassa säädetään, että kolmen vuoden kuluessa direktiivin tiedoksi antamisesta neuvosto tarkastelee uudelleen mainitun artiklan 3 kohdan a alakohdan viimeisessä luetelmakohdassa säädettyä poikkeusta, joka koskee kokonaan tai osittain kuorittujen tuotteiden käyttämistä vauvanruokana,säilötyn maidon merkintöihin sovelletaan kuluttajalle myytäviksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1978 annetussa neuvoston direktiivissä 79/112/ETY(5) olevia yleisiä säännöksiä; sen vuoksi tässä direktiivissä voidaan rajoittua säätämään tarvittavia, näitä yleisiä säännöksiä täydentäviä ja niistä poikkeavia säännöksiä,direktiivin 76/118/ETY 14 artiklan toisessa alakohdassa säädetään, että kolmen vuoden kuluessa direktiivin tiedoksi antamisesta neuvosto tutkii uudelleen komission ehdotuksesta ja ottaen huomioon jäsenvaltioiden tilannetta koskevan komission kertomuksen mahdollisuutta vahvistaa laatua koskevat maininnat, jakomission jäsenvaltioissa suorittama tutkimus on osoittanut, että on tarpeen säätää fysikaalista, kemiallista ja hygieenistä tasoa koskevat vähimmäisstandardit ennen kuin tarkastellaan mahdollisuutta vahvistaa laatuvaatimukset; sen vuoksi direktiivin 76/118/ETY 14 artiklassa säädettyä määräaikaa tulisi pidentää,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiiviä 76/118/ETY seuraavasti:1. Lisätään 3 artiklan 2 kohtaan seuraavat alakohdat:"e) "lait demi-écrémé concentré sucré" Belgiassa, Ranskassa ja Luxemburgissa ja "gecondenseerde halfvolle melk met suiker" Belgiassa ja Alankomaissa osoittamaan vähittäismyynnin yhteydessä liitteessä olevan 1 kohdan g alakohdassa määriteltyä tuotetta;f) "lait demi-écrémé en poudre" Belgiassa, Ranskassa ja Luxemburgissa ja "halfvollemelkpoeder" Belgiassa ja Alankomaissa osoittamaan vähittäismyynnin yhteydessä liitteessä olevan 2 kohdan c alakohdassa määriteltyä tuotetta, joka sisältää painosta laskien rasvaa 14-16 grammaa 100 grammaa kohti."2. Poistetaan 3 artiklan 3 kohta.3. Korvataan 7 artikla seuraavasti:"7 artikla1. Direktiivi 79/112/ETY koskee seuraavin edellytyksin liitteessä määriteltyjä tuotteita, jotka on tarkoitettu toimitettaviksi muuntamattomassa muodossa kuluttajalle.2.a) Liitteessä määritellyn tuotteen myyntinimitys on jokin näille tuotteille 3 artiklan mukaisesti varatuista nimityksistä.b) Edellä 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa ilmaisu "pika" on lisättävä myyntinimitykseen.3. Liitteessä määriteltyjen tuotteiden nettomäärä on ilmaistava massan yksikköinä; ja liitteessä olevan 1 kohdan a, b, c ja d alakohdassa määriteltyjen tuotteiden osalta, jos ne pakataan johonkin muuhun kuin putkiloon tai metallitölkkiin, massan ja tilavuuden yksikköinä.4. Seuraavat tiedot on lisäksi oltava edellä tarkoitettujen tuotteiden pakkauksissa, astioissa tai merkinnöissä:a) maidon rasvaprosentti, ilmaistuna painona suhteessa valmiin tuotteen painoon, lukuun ottamatta liitteessä olevan 1 kohdan b ja f alakohdassa ja 2 kohdan b alakohdassa määriteltyjä tuotteita, sekä rasvattoman, kuivatun maitouutteen prosenttimääränä liitteessä olevassa 1 kohdassa määriteltyjen tuotteiden osalta;b) liitteessä olevassa 1 kohdassa määriteltyjen tuotteiden osalta suositukset laimennusmenetelmäksi tai ennalleenpalauttamismenetelmäksi; näiden mainintojen sijasta voidaan antaa asianmukaista tietoa tuotteiden käytöstä silloin, kun tuotteet on tarkoitettu käytettäviksi muuntamattomassa muodossa;c) iitteessä olevassa 2 kohdassa määriteltyjen tuotteiden osalta suositukset laimennusmenetelmäksi tai ennalleenpalauttamismenetelmäksi, mukaan lukien tiedot näin laimennetun tai palautetun tuotteen rasvapitoisuudesta, lukuun ottamatta saman liitteen 2 kohdan b alakohdassa määriteltyjä tuotteita;d) ilmaisut "UHT" tai "ultralämpökäsitelty" liitteessä olevan 1 kohdan a, b, c ja d alakohdassa määriteltyjen tuotteiden osalta, jos nämä tuotteet on saatu tällaisen käsittelyn tuloksena ja pakattu aseptisesti.5. Mitä 1-4 kohdassa säädetään sovelletaan seuraavin edellytyksin:- 2 kohdassa ja 4 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen mainintojen on oltava nähtävissä samassa yhteydessä kuin direktiivin ö79/112/ETY 11 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut maininnat;- jos alle 20 grammaa yksikköä kohti painavat tuotteet pakataan päällyspakkaukseen, riittää, kun tässä kohdassa säädetyt tiedot ovat päällyspakkauksessa, lukuun ottamatta 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua myyntinimitystä;- 5 artiklan 7 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa jäsenvaltioiden tulee voida vaatia liittämään mukaan maininnat lisättyjen vitamiinien ominaisuuksista ja määrästä;- jäsenvaltiot voivat pitää voimassa kansalliset säännökset, joissa vaaditaan erityisvaroituksen liittämistä täysin kuorittujen maitotuotteiden käyttämisestä vauvanruokana."4. Lisätään artikla seuraavasti:"7 a artikla1. Ainoastaan seuraavat maininnat on pakollisesti oltava liitteessä määriteltyjen tuotteiden pakkauksissa, astioissa tai merkinnöissä näkyvällä, helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla merkittyinä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta muille kuin kuluttajalle tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä koskevien yhteisön säännösten tai määräysten soveltamista:a) 3 artiklan mukaisesti näille tuotteille varattu nimitys;b) nettomäärä kiloina tai grammoina ilmaistuna. Siirtymäkauden kuluessa, jolloin yhteisössä on sallittua käyttää mittayksiköitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä lokakuuta 1971 annetun neuvoston direktiivin 71/354/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 76/770/ETY(2), liitteessä olevassa D luvussa säädettyjä englanninmittayksiköitä, Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta voivat sallia määrien ilmaisemisen pelkästään englanninmittayksikköinä laskettuina seuraavien muuntokertoimien perusteella:- yksi millilitra = 0,0352 nesteunssia,- yksi litra = 1,760 pintiä tai 0,220 gallonaa,- yksi gramma = 0,0353 unssia (avoirdupoids),- yksi kilogramma = 2,205 paunaa;c) valmistajan tai pakkaajan taikka yhteisöön sijoittautuneen myyjän nimi tai toiminimi ja osoite;Jäsenvaltiot saavat kuitenkin kansallisen tuotannon osalta pitää voimassa kansalliset säännöksensä, joissa vaaditaan mainitsemaan tiedot tuotanto- tai pakkauslaitoksesta;d) kolmansista maista tuotujen tuotteiden osalta alkuperämaan nimi;e) valmistuspäivämäärä tai merkintä, jonka perusteella erä voidaan tunnistaa.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että liitteessä määriteltyjen tuotteiden pitäminen kaupan niiden alueella kielletään, jos 1 kohdan a, d ja e alakohdassa säädetyt tiedot eivät ole näkyvissä kuluttajan helposti ymmärtämällä kielellä, paitsi jos tietojen antaminen kuluttajalle on varmistettu muulla tavalla; tällä säännöksellä ei estetä edellä tarkoitettujen tietojen ilmoittamista useammalla kielellä.Edellä 1 kohdan b ja d alakohdassa säädettyjen tietojen osalta riittää, että kun ne ilmoitetaan mukana seuraavissa asiakirjoissa.(1) EYVL N:o L 243, 29.10.1971, s. 29(2) EYVL N:o L 262, 27.9.1976, s. 204"5. Korvataan 14 artiklan toinen alakohta seuraavasti:"Jos asiaa koskevia yhteisön säännöksiä ei ole annettu 1 päivään huhtikuuta 1986 mennessä, neuvosto tarkastelee uudelleen tämän artiklan säännökset komission kertomuksen ja tarvittaessa aiheellisten ehdotusten perusteella."2 artikla Jäsenvaltioiden on muutettava lainsäädäntöään tämän direktiivin säännösten noudattamisen edellyttämällä tavalla jaNäin muutettu lainsäädäntö on pantava täytäntöön siten, että:- tämän direktiivin säännösten mukaisten tuotteiden pitäminen kaupan sallitaan viimeistään 1 päivästä tammikuuta 1986 alkaen;- sellaisten tuotteiden pitäminen kaupan, jotka eivät ole tämän direktiivin säännösten mukaisia, kielletään 1 päivästä tammikuuta 1987 alkaen.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 13 päivänä joulukuuta 1983.Neuvoston puolestaC. SIMITISPuheenjohtaja(1) EYVL N:o C 84, 3.4.1982, s. 3(2) EYVL N:o C 149, 14.6.1982, s. 116(3) EYVL N:o L 24, 30.1.1976, s. 49(4) EYVL N:o L 206, 29.7.1978, s. 12(5) EYVL N:o L 33, 8.2.1979, s. 1


Avis juridique important

|

31992L0077

Neuvoston direktiivi 92/77/ETY, annettu 19 päivänä lokakuuta 1992, yhteisen arvonlisäverojärjestelmän täydentämisestä ja direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta (ALV-kantojen lähentäminen)

Virallinen lehti nro L 316 , 31/10/1992 s. 0001 - 0004 Suomenk. erityispainos Alue 9 Nide 2 s. 0080  Ruotsink. erityispainos Alue 9 Nide 2 s. 0080

NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/77/ETY,annettu 19 päivänä lokakuuta 1992,yhteisen arvonlisäverojärjestelmän täydentämisestä ja direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta (ALV-kantojen lähentäminen)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 99 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(),sekä katsoo, ettäyhteisön perustavoitteisiin kuuluva sisämarkkinoiden toteuttaminen edellyttää ensisijaisesti rajoilla tapahtuvien verotarkastusten lakkauttamista,arvonlisäveron tarkastusten lakkauttaminen edellyttää kilpailun vääristymisen välttämiseksi paitsi yhdenmukaista arvonlisäveron määräytymisperustetta myös tiettyä määrää verokantoja sekä verokantojen tasojen riittävää lähentymistä jäsenvaltioiden välillä; tämän johdosta direktiiviä 77/388/ETY() olisi muutettava, jasiirtymäkautena olisi oltava mahdollisuus tiettyihin verokantojen lukumäärää ja tasoa koskeviin poikkeuksiin,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 77/388/ETY seuraavasti:1. Korvataan 12 artiklan 3 kohta seuraavasti:"3. a) Jäsenvaltioiden on 1 päivästä tammikuuta 1993 sovellettava yleistä verokantaa, jonka 31 päivään joulukuuta 1996 on oltava vähintään 15 prosenttia.Komission 28 l artiklan mukaisesti siirtymäjärjestelmän toiminnasta antaman kertomuksen ja sen lopullista järjestelmää koskevien ehdotusten perusteella neuvosto päättää yksimielisesti 31 päivään joulukuuta 1995 mennessä 31 päivästä joulukuuta 1996 sovellettavasta yleisen verokannan vähimmäistasosta.Jäsenvaltiot voivat myös soveltaa joko yhtä tai kahta alennettua verokantaa. Alennettujen verokantojen on oltava vähintään 5 prosenttia, ja niitä on sovellettava yksinomaan liitteessä H tarkoitettujen tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin.b) Jäsenvaltiot voivat soveltaa alennettua verokantaa maakaasun ja sähkön toimituksiin, jos tämä ei aiheuta kilpailun vääristymisen vaaraa. Jäsenvaltion, joka aikoo soveltaa tällaista verokantaa, on annettava asia etukäteen tiedoksi komissiolle. Komissio ilmaisee kantansa siihen, onko kilpailun vääristymisen vaara olemassa. Jos komissio ei ole ilmaissut kantaansa kolmen kuukauden kuluessa tiedoksiannon saamisesta, ei kilpailun vääristymisen vaaraa katsota olevan.c) Taide-, antiikki- ja keräilyesineisiin sovellettavia verokantoja koskevat säännöt määrätään käytettyihin tavaroihin, taide-, antiikki- ja keräilyesineisiin sovellettavasta erityisjärjestelmästä annettavassa direktiivissä. Neuvosto antaa mainitun direktiivin 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä.d) Neuvosto antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta 31 päivään joulukuuta 1994 mennessä muiden kuin liitteessä H olevaan 1 ryhmään kuuluvien maataloustuotteiden verotusta koskevat säännöt.Jäsenvaltiot, jotka tällä hetkellä soveltavat alennettua verokantaa, voivat pysyttää sen voimassa 31 päivään joulukuuta 1994; jäsenvaltiot, jotka tällä hetkellä soveltavat yleistä verokantaa, eivät voi soveltaa alennettua verokantaa. Tämä mahdollistaa yleisen verokannan soveltamisen lykkäämisen kahdella vuodella.e) Kultaan sovellettavia verokantoja ja järjestelmää koskevat säännöt määrätään kultaan sovellettavasta erityisjärjestelmästä annetussa direktiivissä. Komissio tekee ajoissa ehdotuksen, jotta neuvosto voisi yksimielisesti 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä antaa mainitun direktiivin.Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet petoksen torjumiseksi tällä alalla 1 päivästä tammikuuta 1993. Näissä toimenpiteissä voidaan ottaa käyttöön sellainen yhden jäsenvaltion alueella tapahtuvien verovelvollisten välisten kullan toimitusten ALV:n laskentajärjestelmä, jossa ostaja maksaa veron myyjän nimissä ja saa samalla vähentää tämän määrän ostoon sisältyvänä verona."2. Poistetaan 12 artiklan 4 kohdan ensimmäinen virke.3. Lisätään 12 artiklan 4 kohtaan alakohta seuraavasti:"Komission kertomuksen perusteella neuvosto tarkastelee vuodesta 1994 kahden vuoden välein uudelleen alennettujen verokantojen soveltamisalaa. Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta päättää liitteessä H esitetyn tavaroiden ja palvelujen luettelon muuttamisesta."4. Korvataan 28 artiklan 2 kohta seuraavasti:"2. Sen estämättä, mitä 12 artiklan 3 kohdassa säädetään, jäljempänä olevia säännöksiä sovelletaan 28 l artiklassa tarkoitettuna siirtymäkautena.a) Sellaiset vapautukset, joihin liittyy edeltävässä vaiheessa maksetun veron palauttaminen ja 12 artiklan 3 kohdassa määrättyä alennettujen verokantojen vähimmäisverokantaa alhaisemmat alennetut verokannat, joita sovellettiin 1 päivänä tammikuuta 1991 ja jotka ovat yhteisön lainsäädännön mukaiset sekä täyttävät 11 päivänä huhtikuuta 1967 annetun toisen neuvoston direktiivin 17 artiklan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitetut edellytykset, voidaan pysyttää voimassa.Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet näihin liiketoimiin liittyvien omien varojen määräämisen varmistamiseksi.Jos tämän kohdan säännökset Irlannin osalta vääristävät kilpailua lämmitykseen ja valaistukseen tarkoitettujen energiatuotteiden toimituksessa, komissio voi nimenomaisesta pyynnöstä antaa tälle jäsenvaltiolle luvan soveltaa alennettua verokantaa näihin toimituksiin 12 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Tällöin Irlannin on esitettävä komissiolle pyyntö, johon on liitettävä kaikki tarpeelliset tiedot. Jos komissio ei ole ilmaissut kantaansa kolmen kuukauden kuluessa pyynnön saamisesta, Irlannin katsotaan saaneen luvan soveltaa ehdotettuja alennettuja verokantoja.b) Jäsenvaltiot, jotka 1 päivänä tammikuuta 1991 yhteisön lainsäädännön mukaisesti myönsivät vapautuksia, joihin liittyy edeltävässä vaiheessa maksetun veron palauttaminen tai jotka sovelsivat 12 artiklan 3 kohdassa määrättyä alennettujen verokantojen vähimmäisverokantaa alhaisempia alennettuja verokantoja muihin kuin liitteessä H tarkoitettuihin tavaroihin ja palveluihin, voivat soveltaa alennettua verokantaa tai jompaakumpaa 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua alennettua verokantaa tällaisten tavaroiden luovutuksiin tai tällaisten palvelujen suorituksiin.c) Jäsenvaltiot, jotka 12 artiklan 3 kohdan mukaisesti ovat velvollisia korottamaan 1 päivänä tammikuuta 1991 voimassa ollutta yleistä verokantaansa enemmän kuin 2 prosenttia, voivat soveltaa 12 artiklan 3 kohdassa määrättyä alennettujen verokantojen vähimmäisverokantaa alhaisempaa alennettua verokantaa liitteessä H tarkoitettujen ryhmien tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin. Lisäksi nämä jäsenvaltiot voivat soveltaa tällaista verokantaa ravintolapalveluihin, lastenvaatteisiin ja -jalkineisiin sekä majoitustoimintaan. Jäsenvaltiot eivät tämän kohdan perusteella saa ottaa käyttöön vapautuksia, joihin liittyy edeltävässä vaiheessa maksetun veron palauttaminen.d) Jäsenvaltiot, jotka 1 päivänä tammikuuta 1991 sovelsivat alennettua verokantaa ravintolapalveluihin, lastenvaatteisiin ja -jalkineisiin sekä majoitustoimintaan, voivat jatkaa tällaisen verokannan soveltamista näiden tavaroiden luovutuksiin tai palvelujen suorituksiin.e) Jäsenvaltiot, jotka 1 päivänä tammikuuta 1991 sovelsivat alennettua verokantaa muiden kuin liitteessä H tarkoitettujen tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin, voivat soveltaa alennettua verokantaa tai jompaakumpaa 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua alennettua verokantaa näihin luovutuksiin, jos tämä verokanta on vähintään 12 prosenttia.f) Helleenien tasavalta voi soveltaa manner-Kreikassa sovellettavia ALV-kantoja enintään 30 prosenttia alhaisempia verokantoja Lesboksen, Khioksen, Samoksen, Dodekanesian ja Kykladien alueilla ja seuraavilla Egeanmeren saarilla: Thassos, Pohjois-Sporadit, Samothrake ja Skyros.g) Neuvosto tarkastelee komission kertomuksen perusteella 31 päivään joulukuuta 1994 mennessä uudelleen a f alakohtaa erityisesti sisämarkkinoiden toimivuuden kannalta. Jos todetaan huomattavia kilpailun vääristymiä, neuvosto toteuttaa yksimielisesti komission ehdotuksesta aiheelliset toimenpiteet."5. Lisätään tämän direktiivin liitteenä oleva liite H.2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säädökset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1992. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 19 päivänä lokakuuta 1992.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. COPE() EYVL N:o C 176, 17.7.1990, s. 8() EYVL N:o C 324, 24.12.1990, s. 104() EYVL N:o C 332, 31.12.1990, s. 1() EYVL N:o L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktiivi on viimeksi muutettu direktiivillä 91/680/ETY (EYVL N:o L 376, 31.12.1991, s. 1).LIITE"LIITE HLUETTELO TAVAROIDEN LUOVUTUKSISTA JA PALVELUJEN SUORITUKSISTA, JOIHIN VOIDAAN SOVELTAA ALENNETTUJA ALV-KANTOJAJäsenvaltiot voivat saattaessaan voimaan jäljempänä mainittuja tavaroiden ryhmiä kansallisessa lainsäädännössään käyttää yhdistettyä nimikkeistöä rajoittaakseen kyseisen ryhmän täsmällisesti.>TAULUKON PAIKKA>"


Avis juridique important

|

31988L0314

Neuvoston direktiivi 88/314/ETY, annettu 7 päivänä kesäkuuta 1988, kuluttajansuojasta muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden hintojen ilmoittamisessa

Virallinen lehti nro L 142 , 09/06/1988 s. 0019 - 0022 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 8 s. 0080  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 8 s. 0080

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 7 päivänä kesäkuuta 1988,kuluttajansuojasta muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden hintojen ilmoittamisessa (88/314/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäyhteisön toimintaohjelmissa kuluttajansuojaa ja kuluttajavalistusta koskevaksi politiikaksi(4) edellytetään hintojen ilmoittamista koskevien yhteisten periaatteiden luomista,kuluttajansuojasta elintarvikkeiden hintojen ilmoittamisessa 19 päivänä kesäkuuta 1979 annetussa neuvoston direktiivissä 79/581/ETY(5) velvoitetaan ilmoittamaan elintarvikkeiden hinnat; tietyn pakkauskoon mukaan valmiiksi pakattujen elintarvikkeiden ja muiden kotitaloudessa käytettävien tuotteiden hintojen ilmoittamisesta 19 päivänä kesäkuuta 1979 annetussa neuvoston päätöslauselmassa(6) pyydetään komissiota esittämään muiden kotitaloudessa käytettävien tuotteiden kuin elintarvikkeiden myyntihinnan ja yksikköhinnan ilmoittamista koskeva ehdotus,on tärkeää toteuttaa toimenpiteet, joiden tarkoituksena on sisämarkkinoiden asteittainen toteuttaminen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1992,muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden myyntihinnan ja yksikköhinnan ilmoittaminen helpottaa kuluttajan hintavertailua myyntipaikalla; se lisää siten markkinoiden avoimuutta ja takaa paremman kuluttajansuojan,periaatteessa näiden hintojen ilmoittamisvelvollisuuden tulee koskea kaikkia kuluttajille tarjottavia muita tuotteita kuin elintarvikkeita; tätä velvollisuutta on sovellettava myös kirjallisiin tai painettuihin mainoksiin ja luetteloihin aina, kun niissä mainitaan tuotteiden myyntihinnat,myyntihintaa ja yksikköhintaa ilmoitettaessa on kunkin tuoteryhmän osalta sovellettava erityistä menettelyä, jotta hinnan merkitsemisestä tuotteeseen ei aiheutuisi kohtuutonta vaivaa vähittäismyyjille,on aiheellista antaa jäsenvaltiolle mahdollisuus sallia poikettavan velvollisuudesta ilmoittaa yksikköhinta, kun on kysymys sellaisista tuotteista, joihin sovellettuna tällaisella ilmoittamisella ei olisi merkitystä,valmiiksi pakattujen tuotteiden ollessa kyseessä yksikköhinnan ilmoittamisvelvollisuuden sijasta olisi aina, kun se on mahdollista, standardoitava tuotemäärät; tietyn pakkauskoon mukaan valmiiksi pakattujen tuotteiden tuotemäärävalikoimien standardoinnissa yhteisön tasolla saavutettu edistyminen olisi otettava huomioon, ja sen vuoksi olisi säädettävä tällä tavoin standardoituja tuotemäärävalikoimia koskeva poikkeus,neuvoston direktiivissä 80/232/ETY(7), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 87/356/ETY(8), säädetään tietyille valmiiksi pakatuille tuotteille sallitut nimellismäärä- ja nimellistilavuusvalikoimat, jatämän direktiivin säännöksillä on tavoitteena edistää kuluttajavalistusta ja kuluttajansuojaa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1 Tämä direktiivi koskee sellaisten pakkaamattomina myytävien taikka tietyn pakkauskoon mukaan tai vaihtelevina määrinä valmiiksi pakattujen tuotteiden myyntihinnan ja yksikköhinnan ilmoittamista, jotka eivät ole elintarvikkeita ja joita tarjotaan kuluttajalle tai mainostetaan ilmoittamalla hinta.2 Tätä direktiiviä ei sovelleta:- kaupankäyntiä tai muuta elinkeinotoimintaa varten ostettuihin tuotteisiin,- tuotteisiin, jotka toimitetaan palvelun suorittamisen yhteydessä,- yksityishenkilöiden väliseen kauppaan,- huutokauppaan eikä taide- ja antiikkiesineiden kauppaan.2 artikla Tässä direktiivissä:a) pakkaamattomina myytävillä tuotteilla tarkoitetaan tuotteita, joita ei ole pakattu valmiiksi tai joita ei mitata tai punnita muutoin kuin kuluttajan ollessa läsnä;b) yksittäiskappaleina myytävillä tuotteilla tarkoitetaan tuotteita, joita ei voida jakaa osiin niiden laatua tai ominaisuuksia muuttamatta;c) valmiiksi pakatuilla tuotteilla tarkoitetaan tuotteita, jotka on pakattu muutoin kuin kuluttajan ollessa läsnä riippumatta siitä, peittääkö pakkaus tuotteen kokonaan vai vain osittain;d) tietyn pakkauskoon mukaan valmiiksi pakatuilla tuotteilla tarkoitetaan tuotteita, jotka on pakattu valmiiksi siten, että pakkauksessa oleva määrä vastaa jotakin ennalta valittua arvoa;e) vaihtelevina määrinä valmiiksi pakatuilla tuotteilla tarkoitetaan tuotteita, jotka on pakattu valmiiksi siten, että pakkauksessa oleva määrä ei vastaa ennalta valittua arvoa;f) myyntihinnalla tarkoitetaan tuotteen tietyn määrän hintaa;g) yksikköhinnalla tarkoitetaan tuotteen kilo-, litra-, metri- tai neliömetrihintaa, jollei 6 artiklan 2 kohdasta ja 10 artiklan toisesta kohdasta muuta johdu.3 artikla 1 Edellä 1 artiklassa tarkoitetuissa tuotteissa on oltava 4 artiklassa mainitut ehdot täyttävä myyntihintamerkintä.2 Tuotteissa, jotka on pakattu valmiiksi tietyn pakkauskoon mukaan ja jotka on lueteltu liitteessä, sekä tuotteissa, jotka on pakattu valmiiksi vaihtelevina määrinä, on samoin oltava yksikköhintamerkintä, jollei 7 10 artiklasta muuta johdu.3 Pakkaamattomina myytävien tuotteiden yksikköhinta on ilmoitettava. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin antaa tarkempia säännöksiä siitä, millä edellytyksillä tiettyjen näihin tuotteisiin kuuluvien tuoteryhmien myyntihinta voidaan ilmoittaa kappalehintana.4 Myyntihinnan ja yksikköhinnan on jäsenvaltioiden säätämien ehtojen mukaisesti liityttävä tuotteen lopulliseen hintaan.4 artikla Myyntihinnan ja yksikköhinnan on oltava yksiselitteisiä, helposti tunnistettavia ja selvästi luettavia. Jäsenvaltiot voivat antaa erityisiä säännöksiä tällaisesta hintojen ilmoittamisesta esimerkiksi julisteiden, hyllyyn kiinnitettävien merkintöjen tai pakkaukseen tehtävien merkintöjen avulla.5 artikla Kaikissa kirjallisissa tai painetuissa mainoksissa tai luetteloissa, joissa mainitaan 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden myyntihinta, on ilmoitettava yksikköhinta, jollei 3 artiklan 2 kohdasta muuta johdu.6 artikla 1 Yksikköhinta on ilmoitettava litrahintana tai kuutiometrihintana, jos tuotteita myydään tilavuuden mukaan, kilohintana tai tonnihintana, jos tuotteita myydään painon mukaan, metrihintana, jos tuotteita myydään pituuden mukaan, ja neliömetrihintana, jos tuotteita myydään pinta-alan mukaan.2 Jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia, että yksikköhinta ilmoitetaan 1 kohdassa mainittujen yksiköiden kymmenkertaa tai kymmenesosaa kohti, jotta voidaan ottaa huomioon määrät, joita tiettyjen tuotteiden kaupassa yleensä käytetään.3 Valmiiksi pakattujen tuotteiden yksikköhinnan on viitattava pakkauksessa ilmoitettuun määrään kansallisten ja yhteisön säännösten mukaisesti.7 artikla 1 Jäsenvaltiot voivat olla soveltamatta yksikköhinnan ilmoittamisvelvollisuutta kun on kyse sellaisista pakkaamattomina tai valmiiksi pakattuina myytävistä tuotteista, joihin sovellettuna tällaisella ilmoittamisella ei olisi merkitystä.2 Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja tuotteita ovat erityisesti:a) tuotteet, joiden painon tai tilavuuden ilmoittamista ei vaadita (erityisesti yksittäiskappaleina myytävät tuotteet);b) erilaiset samassa pakkauksessa myytävät tuotteet;c) automaateissa myytävät tuotteet;d) samassa pakkauksessa olevat tuotteet, joista valmistetaan seos;e) direktiivin 80/232/ETY 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut moniosaiset pakkaukset, jos niissä on sellaisia yksittäistuotteita, jotka vastaavat jotakin yhteisön tuotemäärävalikoimassa esiintyvää arvoa.8 artikla 1 Velvollisuus ilmoittaa yksikköhinta ei koske direktiivin 80/232/ETY liitteessä I olevassa 5, 8.2, 8.3, 8.5, 8.6, 9, 10 ja 11 kohdassa lueteltuja tuotteita, jos niitä myydään sanotussa liitteessä mainittuina sisällön nimellismäärinä.2 Jäsenvaltiot voivat olla soveltamatta velvollisuutta ilmoittaa yksikköhinta seuraaviin tuotteisiin:- direktiivin 80/232/ETY liitteessä I olevassa 4, 6, 7, 8.1. ja 8.4 kohdassa luetellut tuotteet, jos niitä myydään sanotussa liitteessä mainitun sisällön nimellismäärävalikoiman mukaisesti,- direktiivin 80/232/ETY liitteessä II olevassa 3 kohdassa tarkoitetut tuotteet, jos niitä myydään jäykissä astioissa sanotussa liitteessä olevan tilavuusvalikoiman mukaisesti, eikä niitä ole lueteltu sanotun direktiivin liitteessä I,- direktiivin 80/232/ETY liitteessä I tarkoitetut tuotteet, jos niitä myydään jäykissä astioissa sanotun direktiivin III liitteessä olevan tilavuusvalikoiman mukaisesti.3 Jäsenvaltiot voivat olla soveltamatta velvollisuutta ilmoittaa yksikköhinta 1 ja 2 kohdassa lueteltuihin valmiiksi pakattuihin tuotteisiin, jos niitä myydään määrinä, jotka ovat pienempiä kuin yhteisön tuotemäärävalikoiman pienin arvo tai suurempia kuin yhteisön tuotemäärävalikoiman suurin arvo.9 artikla Kun yhteisö toteuttaa toimenpiteet tietyn pakkauskoon mukaan valmiiksi pakattuihin tuotteisiin sovellettavien tuotemäärävalikoimien yhdenmukaistamiseksi tai kun aikaisemmin hyväksyttyjä tuotemäärävalikoimia tarkistetaan, neuvosto muuttaa komission ehdotuksesta 8 artiklaa.10 artikla Jäsenvaltiot saavat tämän direktiivin antamispäivästä alkavan seitsemän vuoden siirtymäajan kuluessa soveltaa niitä tämän direktiivin säännöksiä, jotka koskevat liitteessä tarkoitettuja, tietyn pakkauskoon mukaan valmiiksi pakattuja tuotteita. Tämän siirtymäkauden aikana jäsenvaltiot voivat pitää voimassa sellaiset näitä tuotteita koskevat kansalliset toimenpiteet ja käytännöt, joita noudatetaan tämän direktiivin antamispäivänä.Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on ennen sen siirtymäkauden loppua, jonka aikana yhteisön mittayksikköjä koskevat säännökset sallivat englanninmittayksiköiden käytön, määrättävä jokaiselle tuotteelle tai tuoteryhmälle SI-järjestelmän tai englanninmittayksiköiden mukaiset paino-, tilavuus-, pituus- tai pinta-alamittayksiköt, joita kohti yksikköhinta on ilmoitettava.11 artikla 1 Jäsenvaltiot voivat sallia poikettavan velvollisuudesta ilmoittaa yksikköhinta sellaisten valmiiksi pakattujen tuotteiden osalta, joita myydään tietyissä pienissä vähittäismyyntipaikoissa ja jotka myyjä toimittaa suoraan ostajalle, jos yksikköhintojen ilmoittaminen:- aiheuttaisi kohtuutonta vaivaa tällaisille myyntipaikoille tai- olisi ilmeisen epäkäytännöllistä myytäväksi tarjottujen tuotteiden lukumäärän, myyntialueen ja sen ominaisuuksien tai tiettyihin kaupankäyntimuotoihin kuten eräisiin liikkuvan kaupan muotoihin liittyvien erityisolosuhteiden vuoksi.2 Edellä 1 kohdassa tarkoitetuilla poikkeuksilla ei rajoiteta niitä hintojen ilmoittamista koskevia velvoitteita, jotka perustuvat tämän direktiivin antamisen ajankohtana voimassa oleviin kansallisiin säännöksiin.12 artikla 1 Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset kahden vuoden kuluessa tämän direktiivin antamisesta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.13 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 7 päivänä kesäkuuta 1988.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. BANGEMANN(1) EYVL N:o C 8, 13.1.1984, s. 2 ja EYVL N:o C 121, 7.5.1987, s. 9(2) EYVL N:o C 122, 20.5.1985, s. 148 ja 18 päivänä toukokuuta 1988 tehty päätös(3) EYVL N:o C 343, 24.12.1984, s. 34(4) EYVL N:o C 92, 25.4.1975, s. 2 ja EYVL N:o C 133, 3.6.1981, s. 2(5) EYVL N:o L 158, 26.6.1979, s. 19(6) EYVL N:o C 163, 30.6.1979, s. 1(7) EYVL N:o L 51, 25.2.1980, s. 1(8) EYVL N:o L 192, 11.7.1987, s. 48LIITE Direktiivin 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tietyn pakkauskoon mukaan valmiiksi pakatut tuotteet Direktiivin 80/232/ETY liitteen I 4 kohdassa tarkoitetut maalit ja vernissat, ei kuitenkaan taide- tai opetuskäyttöön tarkoitetut taiteilijavärit;Direktiivin 80/232/ETY liitteen I 5 kohdassa tarkoitetut liimat ja liisterit;Direktiivin 80/232/ETY liitteen I 6 kohdassa tarkoitetut puhdistusvalmisteet;Direktiivin 80/232/ETY liitteen I kohdissa 7.1 7.6 tarkoitetut kosmetiikka-, ehostus- ja hoitovalmisteet;Direktiivin 80/232/ETY liitteen I kohdissa 8.1 8.6 sekä sanotun direktiivin liitteen II 3 alakohdassa tarkoitetut pesuaineet;Direktiivin 80/232/ETY liitteen I 9 kohdassa tarkoitetut liuottimet;Direktiivin 80/232/ETY liitteen I 10 kohdassa tarkoitetut voiteluöljyt;Direktiivin 80/232/ETY liitteen I 11 kohdassa tarkoitetut neulelangat.


Avis juridique important

|

31977L0537

Neuvoston direktiivi 77/537/ETY, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1977, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden dieselmoottoreiden päästöjen vähentämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 220 , 29/08/1977 s. 0038 - 0059 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 7 s. 0178  Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 6 s. 0176  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 7 s. 0178  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 7 s. 0190  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 7 s. 0190

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 28 päivänä kesäkuuta 1977,pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden dieselmoottoreiden päästöjen vähentämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (77/537/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettätekniset vaatimukset, jotka traktoreiden on kansallisen lainsäädännön mukaisesti täytettävä, liittyvät muun muassa traktoreiden dieselmoottoreiden päästöihin,nämä vaatimukset ovat erilaisia eri jäsenvaltioissa; sen vuoksi on tarpeen, että kaikki jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko voimassa olevien määräystensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti jotta ETY-tyyppihyväksyntämenettelyä, josta säädetään pyörillä varustettujen maatalous- tai metsätraktoreiden tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 4 päivänä maaliskuuta 1974 annetussa neuvoston direktiivissä 74/150/ETY(3), voitaisiin soveltaa kaikkiin traktorityyppeihin, jatraktoreita koskevan kansallisen lainsäädännön lähentäminen edellyttää, että jäsenvaltioiden yhteisten vaatimusten mukaisesti suorittamat tarkastukset tunnustetaan vastavuoroisesti,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla1. "Maatalous- tai metsätraktorilla" tarkoitetaan pyörillä tai telaketjuilla varustettua moottoriajoneuvoa, jossa on vähintään kaksi akselia, jonka tärkein ominaisuus on sen vetävä voima, ja joka on suunniteltu erityisesti hinaamaan, työntämään, kuljettamaan tai käyttämään tiettyjä työvälineitä, koneita tai perävaunuja, jotka on tarkoitettu käytettäviksi maataloudessa tai metsänhoidossa. Se voidaan varustaa kuljettamaan kuormaa ja matkustajia.2. Tätä direktiiviä sovelletaan vain 1 kohdassa määriteltyihin ilmarenkailla varustettuihin traktoreihin, joissa on kaksi akselia ja joiden suurin suunnittelunopeus on 6-25 km/h.2 artiklaJäsenvaltio ei saa evätä traktorilta ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää traktorin dieselmoottorin päästöjen perusteella, jos traktori täyttää liitteissä I, II, III, IV ja VI vahvistetut vaatimukset.3 artiklaJäsenvaltio ei saa evätä traktorin rekisteröintiä tai kieltää sen myyntiä, liikkeelle laskemista tai käyttöä traktorin dieselmoottorin päästöjen perusteella, jos traktori täyttää liitteissä I, II, III, IV ja VI vahvistetut vaatimukset.4 artiklaTyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että se saa tiedon kaikista liitteessä I olevassa 2.2 kohdassa tarkoitetuista osien tai ominaisuuksien muutoksista. Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on päätettävä, onko muutetulle traktorityypille tehtävä uusia testejä ja laadittava uusi seloste. Jos nämä testit osoittavat, ettei muutos täytä tässä direktiivissä säädettyjä vaatimuksia, muutoksia ei saa hyväksyä.5 artiklaTarvittavat muutokset tämän direktiivin liitteissä I-X vahvistettujen vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen annetaan direktiivin 74/150/ETY 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.6 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan 18 kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamat keskeiset kansalliset säännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.7 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 28 päivänä kesäkuuta 1977.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaW. RODGERS(1) EYVL N:o C 125, 8.6.1976, s. 51(2) EYVL N:o C 197, 23.8.1976, s. 16(3) EYVL N:o L 84, 28.3.1974, s. 10LIITE I(1) MÄÄRITELMÄT, ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN, KORJATUN ABSORPTIOKERTOIMEN TUNNUS, VAATIMUKSET JA TESTIT SEKÄ TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS(1.)2. MÄÄRITELMÄTTässä direktiivissä tarkoitetaan:(2.1)2.2 "Traktorityypillä moottorin aiheuttamien päästöjen rajoittamisen osalta" traktoreita, jotka eivät olennaisesti eroa toisistaan liitteessä II määriteltyjen traktorin ja moottorin ominaisuuksien osalta;2.3 "Dieselmoottorilla" puristussytytysperiaatteella toimivaa moottoria;2.4 "Kylmäkäynnistyslaitteella" laitetta, joka toiminnallaan tilapäisesti lisää moottoriin syötettävän polttoaineen määrää ja joka on tarkoitettu helpottamaan moottorin käynnistymistä;2.5 "Savutusmittarilla" mittalaitetta, jolla jatkuvasti mitataan traktorin tuottamien pakokaasujen kykyä absorboida valoa.3. ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN3.1 Traktorin valmistajan tai tämän edustajan on haettava ETY-tyyppihyväksyntää.3.2 Hakemukseen on liitettävä jäljempänä tarkoitetut asiakirjat kolmena kappaleena ja seuraavat tiedot:3.2.1 Kuvaus moottorityypistä liitteessä II tarkoitettuine tietoineen;3.2.2 Piirustukset palotilasta ja männän yläosasta.3.3 Moottori ja laitteet, jotka esitetään liitteessä II ja jotka asennetaan hyväksyttävään traktoriin, on toimitettava 5 kohdassa tarkoitettuja hyväksyntätestejä suorittavalle tutkimuslaitokselle. Valmistajan pyynnöstä ja hyväksyntätestejä suorittavan tutkimuslaitoksen suostumuksella voidaan testit kuitenkin suorittaa hyväksyttäväksi esitettyä traktorityyppiä edustavalla traktorilla.3 a ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄETY-tyyppihyväksyntätodistukseen on liitettävä liitteessä X esitetyn mukainen todistus.4. KORJATUN ABSORPTIOKERTOIMEN TUNNUS(4.1)(4.2)(4.3)4.4 Kaikkiin tämän direktiivin mukaisesti hyväksyttyä tyyppiä oleviin traktoreihin on kiinnitettävä liitteessä X esitetyn tyyppihyväksyntätodistuksen liitteessä tarkoitettuun, näkyvään ja helppopääsyiseen paikkaan suorakulmion muotoinen tunnus, joka sisältää hyväksyntähetkellä kiihdytystestissä saavutettua, korjattua absorptiokerrointa osoittavan lukeman, joka lasketaan liitteessä IV olevassa 3.2 kohdassa tarkoitetulla menetelmällä ja joka ilmaistaan yksiköinä m-1.4.5 Tunnuksen on oltava helposti luettavissa ja pysyvästi merkitty.4.6 Esimerkki tästä tunnuksesta esitetään liitteessä IX.5. VAATIMUKSET JA TESTIT5.1 YleistäOsien, jotka voivat vaikuttaa päästöjen määrään, on oltava siten suunniteltuja, valmistettuja ja asennettuja, että traktori on tavanomaisessa käytössä, siihen kohdistuvasta tärinästä huolimatta, tämän direktiivin säännösten mukainen.5.2 Kylmäkäynnistyslaitteita koskevat vaatimukset5.2.1 Kylmäkäynnistyslaite on oltava siten suunniteltu ja rakennettu, ettei sitä voida käynnistää tai pitää käynnissä moottorin käydessä tavanomaisesti.5.2.2 Edellä 5.2.1 kohtaa ei sovelleta tapauksiin, joissa jokin seuraavista ehdoista täyttyy:5.2.2.1 Moottorin vakiokierrosnopeudella tuottamien pakokaasujen valon absorptiokertoimet, mitattuna liitteessä III esitetyllä menetelmällä, kylmäkäynnistyslaite toiminnassa, täyttävät liitteessä VI vahvistetut raja-arvot.5.2.2.2 Kylmäkäynnistyslaitteen toiminnassa pitäminen aiheuttaa moottorin sammumisen kohtuullisen ajan kuluessa.5.3 Päästöjä koskevat vaatimukset5.3.1 Hyväksyntätestiin toimitetun traktorin päästöt on mitattava liitteissä III ja IV esitetyllä kahdella menetelmällä, nimittäin vakionopeuksilla ja kiihdyttämällä suoritetuilla testeillä(2).5.3.2 Jäljempänä liitteessä III selostetulla menetelmällä mitatut päästöt eivät saa ylittää liitteessä VI vahvistettuja raja-arvoja.5.3.3 Sellaisten moottoreiden, joita käytetään pakokaasuahtimella, kiihdytystestissä mitattu absorptiokerroin ei saa ylittää liitteessä VI vahvistettuja raja-arvoa nimellisvirtauksella, joka vastaa suurinta vakionopeustestissä mitattua absorptiokerrointa, lisättynä 0,5-1:llä.5.4 Vastaavien mittauslaitteiden käyttö on sallittua. Jos käytetään muuta kuin liitteessä VII esitetyn mukaista mittauslaitetta, sillä saatujen mittaustulosten vastaavuus kyseistä moottoria käytettäessä on kuitenkin osoitettava.(6.)7. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS7.1 Jokaisen tiettyyn sarjaan kuuluvan traktorin on moottorin päästöjen määrään vaikuttavilta osiltaan oltava tyyppihyväksytyn traktorin mukainen.(7.2)7.3 Pääsääntöisesti traktorin ja hyväksytyn tyypin dieselmoottorin päästöjen vastaavuus tarkastetaan tämän direktiivin liitteenä X olevan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen liitteessä annettujen tietojen perusteella. Sen lisäksi:7.3.1 Jos tarkastus tehdään sarjasta otetulle traktorille, testit on tehtävä seuraavasti:7.3.1.1 Jos traktorille ei ole suoritettu sisäänajoa, suoritetaan liitteen IV mukainen kiihdytystesti. Traktorin katsotaan olevan tyyppihyväksytyn traktorin mukainen, jos mitattu absorptiokerroin ei ylitä enempää kuin 0,5 m-1:ä hyväksyntämerkissä olevaa lukemaa.7.3.1.2 Jos 7.3.1.1 kohdan mukaisessa testissä mitattu arvo ylittää enemmän kuin 0,5 m-1:iä hyväksyntämerkissä olevan lukeman, kyseistä tyyppiä olevalle traktorille tai sen moottorille on suoritettava liitteen III mukainen vakionopeustesti, jonka tulokset eivät saa ylittää liitteessä VI määriteltyjä raja-arvoja.(8.)(9.)(1) Liitteiden teksti on sama kuin Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission säännössä N:o 24; erityisesti alakohtien alajaottelu on sama. Jos säännön N:o 24 jollekin kohdalle ei löydy vastinetta tässä direktiivissä, numero annetaan suluissa.(2) Kiihdytystesti on suoritettava erityisesti sen vuoksi, että viranomaiset, jotka tarkastavat käytössä olevia ajoneuvoja tällä menetelmällä, saavat käyttöönsä vertailuluvun.LIITE IITRAKTORIN JA MOOTTORIN OLENNAISET OMINAISUUDET SEKÄ TESTIEN SUORITTAMISTA KOSKEVAT TIEDOT(1) >VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE IIIVAKIONOPEUSTESTI1. JOHDANTO 1.1 Tässä liitteessä esitetään menetelmä päästöjen mittaamiseksi vakionopeuksilla 80 %:lla enimmäiskuormituksesta.1.2 Testi voidaan suorittaa joko moottorille tai traktorille.2. MITTAUSPERIAATE 2.1 Moottorin tuottamien pakokaasujen läpikuultamattomuus mitataan 80 %:lla enimmäiskuormituksesta, moottorin käydessä vakionopeudella. Mittaukset tehdään kuudessa pisteessä, jotka ovat tasaisesti jakautuneet säätimen täydellä kuormalla salliman suurimman kierrosnopeuden ja seuraavista kahdesta suuremman kierrosnopeuden välille:- 55 % suurimman tehon kierrosnopeudesta,- 1 000 r/min.Mittausten ääripisteiden on sijaittava edellä esitettyjä rajanopeuksia vastaavissa pisteissä.2.2 Jos dieselmoottori on varustettu vapaavalintaisesti kytkettävällä ahtimella, jonka käyttöönotto automaattisesti lisää moottoriin syötettävän polttoaineen määrää, mittaukset on suoritettava sekä ahdin toiminnassa että se pois kytkettynä.Jokaisella moottorin kierrosnopeudella mittaustulos on suurempi saaduista arvoista.3. TESTAUSOLOSUHTEET 3.1 Traktori tai moottori3.1.1 Moottorin tai traktorin on oltava mekaanisesti hyvässä kunnossa. Moottorin on oltava sisäänajettu.3.1.2 Moottori testataan liitteen II mukaisilla laitteilla.3.1.3 Moottorin säätöjen on oltava valmistajan ilmoittamissa ja liitteessä II vahvistetuissa arvoissa.3.1.4 Pakojärjestelmässä ei saa olla kuristimia, joiden läpi menevä pakokaasu voisi laimentua.3.1.5 Moottorin on oltava valmistajan ilmoittamassa tavanomaisessa käyttökunnossa. Erityisesti jäähdytysnesteen ja moottoriöljyn on oltava valmistajan ilmoittamassa tavanomaisessa käyntilämpötilassa.3.2 PolttoainePolttoaineen on oltava liitteen V mukaista polttoainetta.3.3 Testauslaboratorio3.3.1 Laboratorion absoluuttinen lämpötila T ilmaistuna Kelvin-asteina, ja ilmanpaine H ilmaistuna torr-asteina on mitattava ja tuloksista on laskettava muuttuja F seuraavien yhtälöiden avulla.>VIITTAUS KAAVIOON>3.3.2 Testi voidaan hyväksyä, jos muuttuja F täyttää ehdon: 0,98 ≤ F ≤ 1,02.3.4 Näytteenotto- ja mittauslaitteetPakokaasujen valonabsorptiokerroin mitataan savutusmittarilla, joka täyttää liitteessä VII vahvistetut vaatimukset ja joka on asennettu liitteen VIII mukaisesti.4. RAJA-ARVOT 4.1 Jokaiselle kuudelle mittausnopeudelle, jolla absorptiokerroin on mitattu 2.1 kohdan mukaisesti, lasketaan nimelliskaasuvirtaus G litraa/s seuraavia kaavoja käyttäen:- kaksitahtimoottorit: G = >NUM>Vn>DEN>60- nelitahtimoottorit: G = >NUM>Vn>DEN>120jossa:V = moottorin sylinteritilavuus litroina,n = moottorin kierrosnopeus r/min.4.2 Pakokaasujen absorptiokerroin ei saa yhdessäkään kuudesta mittauspisteestä ylittää liitteen VI taulukossa vahvistettuja raja-arvoja. Jos nimellisvirtaus ei ole mikään taulukossa mainituista arvoista, raja-arvo määritetään interpoloimalla suhteellisten osien periaatteella.>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE IVKIIHDYTYSTESTI1. TESTAUSOLOSUHTEET 1.1 Testi on suoritettava traktorille tai moottorille, jolle on tehty liitteen III mukainen vakionopeustesti.1.1.1 Jos moottoria testataan moottoritestipenkissä, testi on suoritettava mahdollisimman pian vakionopeuksilla tehdyn savutusmittauksen jälkeen. Erityisesti jäähdytysnesteen ja voiteluöljyn on oltava valmistajan ilmoittamissa tavanomaisissa käyntilämpötiloissa.1.1.2 Jos testi suoritetaan paikallaan olevalle traktorille, moottori on ensin ajettava tavanomaiseen käyntilämpötilaan ajamalla. Testi on suoritettava mahdollisimman pian ajon jälkeen.1.2 Palotilaa ei saa jäähdyttää tai liata pitkällä joutokäynnillä ennen testin suorittamista.1.3 Testausolosuhteiden on oltava liitteessä III olevassa 3.1, 3.2 ja 3.3 kohdassa esitettyjen mukaiset.1.4 Testausolosuhteiden on oltava liitteessä III olevan 3.4 kohdan mukaiset ja näytteenotossa ja mittauksessa on käytettävä kohdassa tarkoitettua laitetta.2. TESTAUSMENETELMÄT 2.1 Jos testi suoritetaan testipenkissä, moottori on irrotettava jarrusta, joka korvataan joko osilla, jotka pyörivät traktorissa vaihteen ollessa vapaalla, tai kappaleella, joka hitausmomentiltaan vastaa niitä.2.2 Jos testi suoritetaan traktorille, vaihteen on oltava vapaalla ja voimansiirto moottorin ja vaihteiston välillä kytkettynä.2.3 Moottorin käydessä joutokäyntiä kaasupoljinta painetaan nopeasti, mutta ei rajusti, ruiskutuspumpun suurimman mahdollisen syötön aikaansaamiseksi. Kaasupoljin pidetään pohjassa, kunnes moottori saavuttaa suurimman kierrosnopeutensa ja säädin alkaa toimia. Heti tämän nopeuden saavuttamisen jälkeen kaasupoljin vapautetaan ja odotetaan, kunnes moottori palautuu joutokäyntinopeuteen ja savutusmittarin lukema laskee vastaavasti.2.4 Edellä 2.3 kohdan mukainen toimenpide toistetaan vähintään kuusi kertaa pakojärjestelmän puhdistamiseksi ja mahdollisesti tarvittavien mittauslaitteen säätöjen suorittamiseksi. Kussakin peräkkäisessä kiihdytyksessä luettu savutuksen suurin arvo merkitään muistiin ja testiä toistetaan, kunnes arvot vakiintuvat tietylle tasolle. Kiihdytysten välisten joutokäyntijaksojen aikana syntyviä lukemia ei oteta huomioon. Arvojen katsotaan vakiintuneen, kun neljä peräkkäistä lukemaa ei eroa toisistaan enempää kuin 0,25 m-1:ä eikä muodosta laskevaa sarjaa. Absorptiokertoimeksi XM merkitään näiden neljän arvon aritmeettinen keskiarvo.2.5. Ahtimella varustetuissa moottoreissa noudatetaan soveltuvin osin seuraavia erityisvaatimuksia:2.5.1 Moottoreille, joissa käytetään mekaanista, toiminnasta poiskytkettävää ahdinta, suoritetaan kaksi täydellistä testisarjaa, joista toisessa ahdin on käytössä ja toisessa irtikytkettynä. Testin tulokseksi merkitään suurempi edellä tarkoitetuista arvoista.2.5.2 Moottoreille, joissa ahdin voidaan kytkeä pois toiminnasta kuljettajan käyttämällä ohitusventtiilillä, suoritettavat testit tehdään ohitusventtiili avattuna ja suljettuna. Testin tulokseksi merkitään suurempi näin saaduista arvoista.3. ABSORPTIOKERTOIMEN KORJATUN ARVON MÄÄRITTÄMINEN 3.1 MerkinnätXM = absorptiokertoimen arvo kiihdytystestissä, mitattuna tässä liitteessä olevan 2.4 kohdan mukaisesti.XL = absorptiokertoimen korjattu arvo kiihdytystestissä.SM = vakionopeudella mitattu absorptiokertoimen arvo (liite III, 2.1 kohta), joka on lähinnä samaa nimellisvirtausta vastaavaa raja-arvoa.SL = liitteessä III olevassa 4.2 kohdassa tarkoitettu absorptiokertoimen arvo nimellisvirtaukselle, joka vastaa arvon SM antanutta mittauspistettä.L = savutusmittarin tehollinen valon kulkema matka.3.2 Kun absorptiokerroin ilmaistaan yksiköinä m-1 ja valon kulkema tehollinen matka metreinä, korjatun arvon XL antaa pienempi seuraavasta kahdesta lausekkeesta:X'L = >NUM>SL>DEN>SM  7 XM tai X″L = XM + 0,5LIITE VHYVÄKSYNTÄTESTEISSÄ JA TUOTANNON YHDENMUKAISUUTTA KOSKEVISSA TESTEISSÄ KÄYTETTÄVÄLLE POLTTOAINEELLE ASETETTAVAT LAATUVAATIMUKSET>TAULUKON PAIKKA>Huomautus: Polttoaine saa sisältää ainoastaan suoratislattuja polttoainejakeita, rikinpoisto on sallittu, ja polttoaine ei saa sisältää lisäaineita.LIITE VIVAKIONOPEUSTESTISSÄ SOVELLETTAVAT RAJA-ARVOT>TAULUKON PAIKKA>Huomautus: Vaikka edellä olevat arvot on pyöristetty lähimpään 0,01 tai 0,005 arvoon, tämä ei kuitenkaan tarkoita, että mittaukset olisi suoritettava tällä tarkkuudella.LIITE VIISAVUTUSMITTARIN OMINAISUUDET1. SOVELTAMISALA Tässä liitteessä määritetään liitteiden III ja IV mukaisissa testeissä käytettävälle savutusmittarille asetettavat vaatimukset.2. SAVUTUSMITTARIN PERUSVAATIMUKSET 2.1 Mitattava kaasu on suljettava tilaan, jonka sisäseinät ovat valoa heijastamattomat.2.2 Mitattaessa valon kaasun läpi kulkemaa tehollista matkaa, on otettava huomioon myös valolähteen ja valokennon suojarakenteiden vaikutus. Tämä tehollinen matka on merkittävä laitteeseen.2.3 Savutusmittarin näyttölaitteessa on oltava kaksi asteikkoaluetta, joista toinen osoittaa valon absoluuttisen absorption alueella 0- ∞(m-1) ja toinen lineaarisesti alueella 0-100. Molempien alueiden on näytettävä lukemaa 0, kun valon kulku on täysin estetty.3. RAKENNETTA KOSKEVAT VAATIMUKSET 3.1 YleistäSavutusmittarin rakenteen on oltava sellainen, että vakionopeudella suoritettavissa mittauksissa mittaustila on täyttynyt tasaisesti savulla.3.2 Savukammio ja savutusmittarin kotelo3.2.1 Ulkopuolisen valon tai heijastumien pääsy valokennolle on oltava mahdollisimman vähäistä (esim. savukammion sisäpinnat on päällystettävä mattamustalla ja rakenteen on oltava valoa läpäisemätön).3.2.2 Mittarin optisten ominaisuuksien on oltava sellaiset, että ulkoisen hajavalon ja heijastumien yhteinen vaikutus ei ylitä yhtä lineaarisen asteikon yksikköä kammion ollessa täytetty savulla, jonka absorptiokerroin on likimain 1,7 m-1.3.3 ValolähdeValolähteenä on oltava hehkulamppu, jonka värilämpötila on 2 800-3 250 °K.3.4 Vastaanotin3.4.1 Vastaanottimeen on kuuluttava valokenno, jonka spektrinen vastekäyrä vastaa ihmissilmän valoherkkyyttä (suurin vaste alueella >NUM>550>DEN>570 nm; vähemmän kuin 4 % suurimmasta vasteesta, joka on vähemmän kuin 430 nm ja enemmän kuin 680 nm).3.4.2 Mittarin sähköisen rakenteen, mukaan lukien näyttölaite, on oltava sellainen, että valokennon ulostulovirta on mahdollisimman lineaarinen vastaanotetun valon tiheyteen nähden, valokennon koko toiminta-alueella.3.5 Mittausasteikot3.5.1 Valon absorptiokerroin k lasketaan kaavalla Ö = Ö°  7 e-kL, jossa L on valon mitattavassa kaasussa kulkema tehollinen matka, Öï ominaisvalovuo ja Ö hetkellinen valovuo. Jos matkaa L ei voida suoraan mitata savutusmittarin geometrisesta rakenteesta, se määritetään- joko tässä liitteessä olevassa 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla, taikka- vertaamalla toiseen savutusmittariin, jonka tehollinen matka tunnetaan.3.5.2 Lineaarisen 0-100 -asteikon ja valon absorptiokertoimen k välinen suhde saadaan kaavalla:>VIITTAUS KAAVIOON>jossa N on lineaarisen asteikon lukema ja k absorptiokertoimen vastaava arvo.3.5.3 Asteikolta on voitava lukea absorptiokerroin, jonka arvo on 1,7 m-1, 0,025 m-1 tarkkuudella.3.6 Mittauslaitteen säätö ja testaus3.6.1 Mittauslaitteen sähköisen osan ja näyttölaitteen on oltava siten säädettävissä, että osoitin voidaan nollata, kun valo kulkee puhtaalla ilmalla täytetyn savukammion läpi tai kammiolla on muuten vastaavat ominaisuudet.3.6.2 Lampun ollessa sammutettuna ja mittauspiiri avattuna tai oikosuljettuna, absorptiokertoimen on osoitettava lukemaa ∞ ja sen on pysyttävä lukemassa ∞, kun mittauspiiri kytketään uudelleen toimintaan.3.6.3 Väliarvon tarkastus suoritetaan sijoittamalla mittauskammioon varjostin, jonka valon absorptiokerroin k tunnetaan ja joka on alueella 1,6 m-1-1,8 m-1, mitattuna 3.5.1 kohdan mukaisesti. Kerroin k on tunnettava 0,025 m-1 tarkkuudella. Tarkastuksella todetaan, että laitteella mitattu arvo ei poikkea enempää kuin 0,05 m-1 todellista arvosta.3.7 Savutusmittarin vaste3.7.1 Sähköisen piirin vasteajan on oltava 0,9-1,1 s. Vasteajalla tarkoitetaan aikaa, joka kuluu siihen asti, kun laite osoittaa 90 % täydestä näyttämästä, kun laitteeseen asennetaan täysin valoa läpäisemätön varjostin.3.7.2 Sähköisen piirin on oltava siten vaimennettuna, että ensimmäinen ylitysheilahdus hetkellisen muutoksen (esim. kalibrointivarjostimen asennus) jälkeen ei ole enempää kuin 4 % todellisesta lukemasta lineaarisella asteikolla.3.7.3 Savukammion fyysisistä ominaisuuksista johtuva vasteaika on aika, joka kuluu kaasun virtauksen alkuhetkestä siihen hetkeen, kun kammio on täysin täyttynyt. Tämä aika saa olla enintään 0,4 s.3.7.4 Tämän kohdan määräyksiä sovelletaan ainoastaan kiihdytystesteissä käytettäviin savutusmittareihin.3.8 Mitattavan kaasun ja huuhteluilman paine3.8.1 Mittauskammiossa olevan pakokaasun paine saa poiketa ulkoilman paineesta enintään 735 Pa.3.8.2 Mitattavan kaasun ja huuhteluilman paine ei saa aiheuttaa absorptiokertoimeen yli 0,05 m-1 muutosta kaasulla, jonka absorptiokerroin on 1,7 m-1.3.8.3 Savutusmittarissa on oltava mittauskammion paineenmittauslaitteisto.3.8.4 Kaasun ja huuhteluilman paineen sallitut vaihtelurajat mittauskammiossa määrää laitteen valmistaja.3.9 Mitattavan kaasun lämpötila3.9.1 Mittaushetkellä mitattavan kaasun lämpötilan on oltava mittauskammion kaikissa kohdissa vähintään 70°C:n ja laitteen valmistajan ilmoittaman enimmäislämpötilan välillä siten, etteivät lukemat tällä lämpötila-alueella muutu enempää kuin 0,1 m-1:ä, kun kammio on täytetty kaasulla, jonka absorptiokerroin on 1,7 m-1.3.9.2 Savutusmittarissa on oltava mittauskammion lämpömittari.4. SAVUTUSMITTARIN TEHOLLINEN MATKA "L" 4.1 Yleistä4.1.1 Joissakin savutusmittarityypeissä valolähteen ja valokennon tai niitä suojaavien läpinäkyvien osien välissä oleva kaasu ei ole tasaisen läpikuultamatonta. Tällöin käytetään arvoa, jolla tasaisen läpikuultamaton kaasupatsas antaa saman absorptiokertoimen kuin kammioon tavallisesti jakautunut kaasu.4.1.2 Tehollinen matka saadaan vertaamalla tavanomaisesti toimivan savutusmittarin lukemaa N savutusmittariin, jonka kammio on muotoiltu siten, että vertailukaasu täyttää kammion hyvin ja sen tehollinen matka L° on tarkkaan tunnettu. Tällaisen savutusmittarin lukema merkitään N°.4.1.3 Nollakohdan siirtymän vaikutuksen poistamiseksi on suoritettava useita mittauksia nopeasti peräkkäin.4.2 Matkan määritysmenetelmä4.2.1 Testauskaasuna käytetään tasaisesti läpäisevää pakokaasua tai valoa absorboivaa kaasua, joka tiheydeltään vastaa pakokaasua.4.2.2 Kaasupatsas, jonka pituus vastaa savutusmittarin matkaa L°, joka voidaan täyttää tasaisesti testikaasulla ja jonka päät ovat kohtisuorassa valonsädettä vastaan, on määritettävä tarkasti. Pituuden L° on likimain vastattava savutusmittarin tehollista matkaa.4.2.3 Mittauskammiossa olevan vertailukaasun lämpötila on mitattava.4.2.4 Näytteenottolinjaan voidaan tarvittaessa asentaa kompaktirakenteinen vaimennuskammio, jonka tilavuus on riittävä pakokaasujen painevaihtelujen tasaamiseksi. Se asennetaan mahdollisimman lähelle keräysputkea. Myös jäähdytintä voidaan käyttää. Vaimennuskammio ja jäähdytin eivät saa vaikuttaa pakokaasun koostumukseen.4.2.5 Tehollisen matkan määritystestiin sisältyy mittaus vuorotellen vertailukaasulla tavanomaisesti toimivalla savutusmittarilla ja 4.1.2 kohdan mukaisesti muutetulla laitteella.4.2.5.1 Savutusmittarin lukema rekisteröidään jatkuvasti piirturilla, jonka vasteaika on sama tai lyhyempi kuin savutusmittarin vasteaika.4.2.5.2 Savutusmittarin toimiessa tavanomaisesti, lukema lineaarisella asteikolla on N ja kaasun keskilämpötila Kelvin-asteina on T.4.2.5.3 Samalla vertailukaasulla täytetyllä kaasupatsaalla, jonka pituus on L°, lukema on N° ja kaasun keskilämpötila T°.4.2.6 Tehollinen matka lasketaan kaavasta:>VIITTAUS KAAVIOON>4.2.7 Testi on toistettava vähintään neljällä vertailukaasulla, jotka antavat tasaisesti jakautuneet lukemat lineaarisen asteikon alueella 20-80.4.2.8 Savutusmittarin tehollinen matka L on 4.2.6 kohdan mukaisesti saatujen tehollisten pituuksien aritmeettinen keskiarvo.>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE VIIISAVUTUSMITTARIN ASENNUS JA KÄYTTÖ1. SOVELTAMISALA Tässä liitteessä esitetään savutusmittareiden asennus ja käyttö liitteissä III ja IV määriteltyjä testejä varten.2. NÄYTTEITÄ OTTAVA SAVUTUSMITTARI 2.1 Asennus vakionopeustestejä varten2.1.1 Keräysputken poikkipinta-alan suhde pakoputken poikkipinta-alaan on oltava vähintään 0,05. Pakoputken vastapaine keräysputken sisäänmenosta mitattuna ei saa olla yli 735 Pa.2.1.2 Keräysputken on oltava putki, jonka etupään avoin aukko on pakoputken tai mahdollisen jatkoputken akselin suuntainen. Se on sijoitettava paikkaan, jossa savun jakautuminen pakokaasuissa on likimain tasainen. Tämän saavuttamiseksi keräysputki on sijoitettava mahdollisimman etäälle pakoputkistosta tai tarvittaessa jatkoputkeen siten, että jos D on pakoputken pään halkaisija, niin ennen keräysputkea on vähintään 6 D:n ja sen jälkeen vähintään 3 D:n pituinen suora osuus. Jos jatkoputkea käytetään, liitoksen on oltava tiivis.2.1.3 Pakoputken paineen ja näytteenottolinjassa tapahtuvan paineenalennuksen vaikutusten on oltava sellaiset, että keräysputken ottama näyte vastaa melko tarkasti isokineettisellä menetelmällä otettua näytettä.2.1.4 Näytteenottolinjaan voidaan tarvittaessa asentaa kompaktirakenteinen riittävän suuri paisuntasäiliö painevaihtelujen vaimentamiseksi. Se on asennettava mahdollisimman lähelle keräysputkea. Myös jäähdytintä voidaan käyttää. Vaimennin ja jäähdytin eivät saa vaikuttaa pakokaasun koostumukseen.2.1.5 Pakoputkistoon voidaan keräysputken jälkeen asentaa läppäventtiili ja vastaava, vähintään 3 D:n etäisyydelle keräysputkesta pakokaasujen paineen nostamiseksi.2.1.6 Keräysputken, jäähdyttimen, paisuntasäiliön (jos sellainen vaaditaan) ja savutusmittarin välillä olevien yhdysputkien on oltava mahdollisimman lyhyitä liitteessä VII olevassa 3.8 ja 3.9 kohdassa tarkoitettujen paine- ja lämpötilavaatimusten täyttämiseksi. Putken on oltava nouseva keräysputkesta savutusmittariin päin ja siinä ei saa olla jyrkkiä mutkia. Jos savutusmittariin ei kuulu ohitusventtiiliä, sellainen on asennettava putkeen.2.1.7 Testin aikana on huolehdittava, että liitteessä VII olevan 3.8 kohdan painevaatimukset ja 3.9 kohdan lämpötilavaatimukset täyttyvät.2.2 Asennus kiihdytystestejä varten2.2.1 Keräysputken poikkipinta-alan suhde pakoputken poikkipinta-alaan on oltava vähintään 0,05. Pakoputken vastapaine keräysputken sisäänmenosta mitattuna ei saa olla yli 735 Pa.2.2.2 Keräysputken on oltava putki, jonka etupään avoin aukko on pakoputken tai mahdolliseen jatkoputken akselin suuntainen. Se on sijoitettava paikkaan, jossa savun jakautuminen pakokaasuissa on likimain tasainen. Tämän saavuttamiseksi keräysputki on sijoitettava mahdollisimman etäälle pakoputkistosta tai tarvittaessa jatkoputkeen siten, että jos D on pakoputken pään halkaisija, niin ennen keräysputkea on vähintään 6 D:n ja sen jälkeen vähintään 3 D:n pituinen suora osuus. Jos jatkoputkea käytetään, liitoksen on oltava tiivis.2.2.3 Näytteenottojärjestelmän on oltava sellainen, että kaikilla mittauskierrosnopeuksilla savutusmittarin mittaamaan näytteen paine täyttää liitteessä VII olevassa 3.8.2 kohdassa vahvistetut vaatimukset. Tämä voidaan tarkastaa mittaamalla paine moottorin joutokäynnillä ja sen suurimmalla kierrosnopeudella kuormittamattomana. Savutusmittarin rakenteen mukaan paine säädetään pakoputkessa olevalla läppäventtiilillä sen kuristuspinta-alaa muuttamalla. Pakoputkiston vastapaine keräysputken suulla ei saa olla enempää kuin 735 Pa.2.2.4 Savutusmittarin liitosputkien on oltava mahdollisimman lyhyitä. Putken on oltava nouseva keräysputkesta savutusmittariin päin ja siinä ei saa olla jyrkkiä mutkia. Putkeen voidaan asentaa ohitusventtiili ennen savutusmittaria mittarin erottamiseksi pakokaasuvirtauksesta silloin, kun mittauksia ei suoriteta.3. TÄYSVIRTAUSSAVUTUSMITTARI Vakionopeus- ja kiihdytysmittauksissa on kiinnitettävä huomiota ainoastaan seuraaviin yleisiin seikkoihin:3.1 Savutusmittarin ja pakoputkiston välisten liitosten on oltava tiiviit.3.2 Savutusmittarin liitosputkien on oltava mahdollisimman lyhyet, kuten näytteitä ottavilta savutusmittareilta vaaditaan. Putkiston on oltava nouseva pakoputkesta savutusmittariin päin ja siinä ei saa olla jyrkkiä mutkia. Putkeen voidaan asentaa ohitusventtiili ennen savutusmittaria mittarin erottamiseksi pakokaasuvirtauksesta silloin, kun mittauksia ei suoriteta.3.3 Ennen savutusmittaria voi myös olla tarpeen asentaa jäähdytin.LIITE IXESIMERKKI KORJATUN ABSORPTIOKERTOIMEN TUNNUKSESTA>VIITTAUS KAAVIOON>Edellä esitetty tunnus osoittaa, että korjattu absorptiokerroin on 1,30 m-1.>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE X>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>