Avis juridique important

|

31987L0238

Komission direktiivi 87/238/ETY, annettu 1 päivänä huhtikuuta 1987, suurimmista sallituista haitallisten aineiden ja tuotteiden pitoisuuksista rehuissa annetun neuvoston direktiivin 74/63/ETY liitteiden muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 110 , 25/04/1987 s. 0025 - 0026 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 23 s. 0121  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 23 s. 0121

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 1 päivänä huhtikuuta 1987,suurimmista sallituista haitallisten aineiden ja tuotteiden pitoisuuksista rehuissa annetun neuvoston direktiivin 74/63/ETY liitteiden muuttamisesta (87/238/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon suurimmista sallituista haitallisten aineiden ja tuotteiden pitoisuuksista rehuissa 17 päivänä joulukuuta 1973 annetun neuvoston direktiivin 74/63/ETY (), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 86/354/ETY (), ja erityisesti sen 6 artiklan,sekä katsoo, ettädirektiivissä 74/63/ETY säädetään, että sen liitteiden sisältö on mukautettava jatkuvasti vastaamaan tieteellisen ja teknisen tiedon kehitystä,on tarpeen rajoittaa kadmiumpitoisuutta rehuissa ja tietyissä raaka-aineissa, joita käytetään rehujen valmistuksessa, jotta voidaan suojella eläinten ja ihmisten terveyttä sekä ympäristöä, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän rehukomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 74/63/ETY liitteet tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan 1 artiklan noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 3 päivänä joulukuuta 1988. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle välittömästi.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 1 päivänä huhtikuuta 1987.Komission puolestaFrans ANDRIESSENVarapuheenjohtaja() EYVL N:o L 38, 11.2.1974, s. 31() EYVL N:o L 212, 2.8.1986, s. 27LIITE 1. Lisätään liitteen I osaan A osaan "Aineet (Ionit tai alkuaineet)" seuraava kohta:>TAULUKON PAIKKA>2. Lisätään liitteessä II olevaan A osaan seuraava kohta:>TAULUKON PAIKKA>


title: Neuvoston direktiivi 2009/143/EY, annettu 26 päivänä marraskuuta 2009 , direktiivin 2000/29/EY muuttamisesta laboratoriokokeisiin liittyvien tehtävien delegoinnin osalta

text:
               4.12.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 318/23

      NEUVOSTON DIREKTIIVI 2009/143/EY,
   annettu 26 päivänä marraskuuta 2009,
   direktiivin 2000/29/EY muuttamisesta laboratoriokokeisiin liittyvien tehtävien delegoinnin osalta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1)

   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Kasveille ja kasvituotteille haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 8 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/29/EY (2) nojalla jäsenvaltioiden vastuussa olevat, viralliset toimielimet voivat delegoida niille kyseisessä direktiivissä osoitetut tehtävät, laboratoriokokeet mukaan luettuina, suoritettaviksi ainoastaan sellaiselle oikeushenkilölle, joka virallisesti hyväksyttyjen sääntöjensä nojalla on vastuussa yksinomaan erityisistä julkisista toiminnoista.

               (2)

               Laboratoriokokeet, jotka on suoritettava direktiivin 2000/29/EY puitteissa, ovat luonteeltaan erittäin teknisiä ja liittyvät eri tieteenaloihin. Tällaisten kokeiden suorittamiseksi tarvitaan useantyyppisiä, kalliita teknisiä laitteita ja erittäin erikoistunutta laboratoriohenkilöstöä, joka pystyy mukautumaan diagnostiikan menetelmien nopeaan kehitykseen. Suoritettavien kokeiden määrä on kasvanut viime vuosina. Tämän vuoksi on entistä vaikeampi löytää oikeushenkilöitä, jotka täyttäisivät kaikki tarvittavat vaatimukset.

               (3)

               Näistä syistä on aiheellista säätää, että direktiivissä 2000/29/EY edellytetyt lukuisat erilaiset laboratoriokokeet voidaan delegoida paitsi sellaisille oikeushenkilöille, jotka ovat vastuussa yksinomaan erityisistä julkisista toiminnoista, myös sellaisille oikeushenkilöille, jotka eivät täytä tätä vaatimusta, kuten yliopistoille, tutkimuslaitoksille tai yksityisille laboratorioille, joilla voi olla mikä tahansa jäsenvaltiossa niiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti tunnustettu oikeudellinen muoto, edellyttäen, että ne täyttävät tietyt vaatimukset.

               (4)

               Vastuussa olevien virallisten toimielinten on aiheellista tarkistaa, että oikeushenkilöt, joille laboratoriokokeiden suorittaminen delegoidaan, voivat turvata laadun. Niiden olisi esimerkiksi oltava puolueettomia ja ilman eturistiriitoja sekä pystyttävä varmistamaan luotettavat tulokset ja luottamuksellisten tietojen suoja.

               (5)

               Samalla on aiheellista sallia delegoituja tehtäviä direktiivin 2000/29/EY mukaisesti suorittavien oikeushenkilöiden käyttää laboratorioitaan sellaisiin kokeisiin, jotka eivät kuulu niiden erityisiin julkisiin toimintoihin.

               (6)

               Asianmukainen diagnostiikan infrastruktuuri on yksi niistä kysymyksistä, joita käsitellään parhaillaan tapahtuvassa kasvinsuojelulainsäädännön arvioinnissa. Laboratoriokokeiden delegoimista koskevia vaatimuksia on kuitenkin lyhyellä aikavälillä aiheellista muuttaa nykyisten tarpeiden mukaisiksi ilman, että tämä vaikuttaa kyseisen tarkastelun tuloksiin.

               (7)

               Direktiivin 2000/29/EY 2 artiklan 1 kohdan g alakohdan toinen alakohta olisi muutettava vastaavasti.

               (8)

               Paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (3) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioita kannustetaan laatimaan itseään varten ja yhteisön edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamista koskevien toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkaisemaan ne,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Korvataan direktiivin 2000/29/EY 2 artiklan 1 kohdan g alakohdan toinen alakohta seuraavasti:

      ”Jäsenvaltion vastuussa olevat viralliset toimielimet voivat kansallista lainsäädäntöään noudattaen delegoida niille tässä direktiivissä osoitetut tehtävät suoritettaviksi niiden luvalla ja valvonnassa julkisoikeudelliselle tai yksityisoikeudelliselle oikeushenkilölle edellyttäen, että tällainen oikeushenkilö tai sen jäsenet eivät saa minkäänlaista henkilökohtaista etua toteuttamistaan toimenpiteistä.
      Jäsenvaltioiden vastuussa olevien virallisten toimielinten on varmistettava, että toisessa alakohdassa tarkoitettu oikeushenkilö on virallisesti hyväksyttyjen sääntöjensä nojalla vastuussa yksinomaan erityisistä julkisista toiminnoista lukuun ottamatta laboratoriokokeita, joita kyseinen oikeushenkilö voi suorittaa, vaikkeivät laboratoriokokeet kuulu sen erityisiin julkisiin toimintoihin.
      Sen estämättä, mitä kolmannessa alakohdassa säädetään, jäsenvaltion vastuussa olevat viralliset toimielimet voivat delegoida tässä direktiivissä säädettyjen laboratoriokokeiden suorittamisen oikeushenkilölle, joka ei ole kyseisen säännöksen mukainen.
      Laboratoriokokeet voidaan delegoida ainoastaan, jos vastuussa oleva virallinen toimielin varmistaa koko tehtävien delegoinnin ajan, että oikeushenkilö, jolle se delegoi laboratoriokokeet, voi turvata puolueettomuuden, laadun ja luottamuksellisten tietojen suojan ja että sille delegoitujen tehtävien ja sen muiden toimien toteuttamisen välillä ei ole eturistiriitaa.”

   2 artikla
   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 1 päivää tammikuuta 2011. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 26 päivänä marraskuuta 2009.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. BJÖRKLUND

      (1)  Lausunto annettu 20. lokakuuta 2009 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  EYVL L 169, 10.7.2000, s. 1.

      (3)  EUVL C 321, 31.12.2003, s. 1.


Avis juridique important

|

31972L0221

Neuvoston direktiivi 72/221/ETY, annettu 6 päivänä kesäkuuta 1972, yhteensovitetuista teollisuustoimintaa koskevista vuositilastokatsauksista

Virallinen lehti nro L 133 , 10/06/1972 s. 0057 - 0060 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 2 s. 0099  Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1972(II) s. 0503  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 2 s. 0099  Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1972(II) s. 0523  Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 1 s. 0246  Espanjank. erityispainos: Luku 16 Nide 1 s. 0026  Portugalink. erityispainos: Luku 16 Nide 1 s. 0026

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 6 päivänä kesäkuuta 1972,yhteensovitetuista teollisuustoimintaa koskevista vuositilastokatsauksista (72/221/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 213 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettäkomissiolla on sille perustamissopimuksessa annettujen tehtävien suorittamiseksi oltava käytettävissään ajanmukaiset, valtioiden kesken vertailukelpoiset tilastotiedot jäsenvaltioiden teollisuuden ja pienteollisuuden rakenteesta, merkittävyydestä ja kehityksestä,kun teollista yleiskatsausta valmisteltiin vuonna 1963, komissio piti tarpeellisena kiinnittää jäsenvaltioiden hallitusten huomiota siihen tosiasiaan, että yhteismarkkinoiden teollisen talouden kehittäminen edellyttää, että teollisuustilastoista saadaan tietyt vähimmäistiedot; eri jäsenvaltioista saatavilla oleva tieto on riittämätöntä tai liian vähän vertailukelpoista, ollakseen komission työskentelyn luotettavana perustana,sillä välin Euroopan talousyhteisö on kehittynyt merkittävästi yhdentymistä kohden; uusi talouspolitiikka ja uudet ohjeistot edellyttävät aloitteiden ja päätösten perustaksi päteviä tilastoja; käytettävissä olevat teollisuuden ja pienteollisuuden tilastot eivät vielä ole laadultaan sen tasoisia kuin tämä taloudellinen tilanne edellyttää,kyseisten puutteiden vuoksi on nykyisin käytettävissä olevista jäsenvaltioiden teollisuustilastoista vaikeaa saada komission työskentelyn, erityisesti keskipitkän aikavälin talouspolitiikan, teollisuuspolitiikan ja kilpailupolitiikan luotettavaksi perustaksi kelpaavaa tietoa, javertailukelpoista tietoa on saatava jäsenvaltioiden teollisuustoiminnasta ja siitä syystä on välttämätöntä laatia sisällöltään, kattavuudeltaan, käsitteiltään, määritelmiltään, menetelmiltään, teollisuudenalajaottelultaan ja tilastoyksikkökooltaan yhteensovitettuja katsauksia sellaisen selkeän ja yhtenäisen tilastotietokannan kokoamiseksi, jonka avulla on mahdollista eritellä eri teollisuudenalojen tilannetta ja taloudellista kehitystä sekä niiden kasvumahdollisuuksia tai kasvun esteitä; näistä tilastoista saadaan myös tietoa, jota tarvitaan teollisuuden ja pienteollisuuden kansantuoteosuuden laskemiseen sekä muiden tilasto- ja talousyhteenvetojen laadintaan,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaJäsenvaltioiden on teknisessä yhteistyössä komission kanssa toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet vuotuisten tilastotietojen keräämiseksi yhtenäisten, jäsenvaltioiden teollisuuden rakennetta ja tuotantotoimintaa kuvaavien tilastojen laadintaa varten. Tiedot kerätään ensimmäinen kerran viimeistään vuonna 1974 ja ne koskevat edellistä vuotta.2 artiklaTietojen keruun on katettava kaikki teollisuusyritykset ja tarvittaessa pienyritykset, jotka työllistävät vähintään 20 henkilöä ja joiden pääasiallinen toiminta sisältyy johonkin Euroopan yhteisöjen taloudellisen toiminnan nimikkeistön (NACE) teollisuuspääluokkaan, mukaan lukien energia ja vesi sekä rakentaminen (NACE 1-5).Tietojen keruu on ulotettava kattamaan ainakin kerran viidessä vuodessa myös vähemmän kuin 20 henkilöä työllistävät yritykset. Komissio määrää yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, minä vuosina laajemmat katsaukset laaditaan.Vähemmän kuin 20 henkilöä työllistäviä yrityksiä koskevat tiedot voidaan kerätä otoksen perusteella.3 artiklaTilastoyksikön on oltava yritys, tulosyksikkö ja alueellisten tilastojen kyseessä ollen myös paikallinen yksikkö. Tilastoyksiköt määritellään NACE:n I osastossa.4 artiklaTietojen keruun on katettava tämän direktiivin liitteessä luetellut muuttujat. Ensimmäisessä, viimeistään vuonna 1974 alkavassa vaiheessa katsausten ei tarvitse sisältää sulkeissa mainittuja muuttujia koskevia tietoja. Vuoden 1977 katsaukseen, joka kattaa vuoden 1976 tiedot, ja sitä seuraaviin katsauksiin jäsenvaltioiden on kerättävä tiedot kaikista liitteessä luetelluista muuttujista.Yrityksistä, jotka työllistävät 20-99 henkilöä, kerätään tietoa kuitenkin vain työllistettyjen määrää, liikevaihtoa, kokonaispalkkoja ja maksettuja palkkoja sekä raaka-aineiden, välituotteiden ja teollisuuspalvelujen hankintoja koskevista muuttujista.Vähemmän kuin 20 henkilöä työllistäviä yrityksiä koskevaa jaksoittaista tietojen keruuta varten tarvittavista tiedoista komissio laatii ehdotuksen vuoden 1975 loppuun mennessä.Ensimmäisestä tietojen keruusta lähtien paikallisista yksiköistä (yritys) on kerättävä tiedot seuraavista muuttujista:- työllistettyjen, muiden kuin kotona työtä tekevien henkilöiden kokonaismäärä,- maksetut kokonaispalkat, mukaan lukien palkkalistoilla oleville, kotona työtä tekeville maksetut palkat,- kokonaisinvestoinnit kiinteään pääomaan.Viimeksi mainittujen tietojen avulla täydennetään yrityskohtaisesti 30 päivänä heinäkuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin N:o 64/475/ETY(1) mukaisesti vuosittain investoinneista kerättäviä tietoja.5 artiklaKansallisen lainsäädännön mukaan, tilastosalaisuuksina pidettäviä tietoja lukuun ottamatta, tulokset toimitetaan vuosittain komissiolle yhteisten taulukoiden muotoon rekisteröityinä ja NACE:n kolminumeroisten teollisuustoimialanimikkeiden mukaan jaoteltuina.Komissio päättää yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tähän yleiseen teollisuustoimialajaotteluun tehtävistä poikkeuksista, tulosten esittämisen yksityiskohdista, mukaan lukien tilastoyksikön koon mukainen jaottelu, sekä muodosta, jossa tulokset on toimitettava komissiolle.Niiden jäsenvaltioiden, joissa tietojen koonti ja käsittely perustuu muuhun toimialaluokitukseen kuin NACE:een, on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet huolehtiakseen oman nimikkeistönsä mukaisten tulosten muuntamisesta vastaavasti yhteisön nimikkeistön mukaiseksi.6 artiklaJäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet rajoittaakseen tietojen keruuseen ja käsittelyyn kuluvan ajan mahdollisimman lyhyeksi, jotta komissio saa tulokset käyttöönsä mahdollisimman nopeasti.7 artiklaKyseisten tilastotietojen keräämisestä jäsenvaltioissa aiheutuvat kustannukset katetaan kansallisin valtion talousarvioon sisältyvin varoin.8 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 6 päivänä kesäkuuta 1972.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaG. THORN(1) EYVL N:o 131, 13.8.1964, s. 2193/64LIITEMuuttujat, joita käytetään kerättäessä tietoja yrityskohtaisesti ja tulosyksiköittäin (TY)>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31995L0071

Neuvoston direktiivi 95/71/EY, annettu 22 päivänä joulukuuta 1995, terveyttä koskevista vaatimuksista kalastustuotteiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille annetun direktiivin 91/493/ETY liitteen muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 332 , 30/12/1995 s. 0040 - 0041

NEUVOSTON DIREKTIIVI 95/71/EY,annettu 22 päivänä joulukuuta 1995,terveyttä koskevista vaatimuksista kalastustuotteiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille annetun direktiivin 91/493/ETY liitteen muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon terveyttä koskevista vaatimuksista kalastustuotteiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille 22 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/493/ETY (1), ja erityisesti sen 13 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettädirektiivin 91/493/ETY 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti tietyillä aluksilla käsiteltyjä kalastustuotteita koskevien hygieniasääntöjen vähimmäisvaatimuksista 16 päivänä kesäkuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/48/ETY (2) säädetään, että pakastusalukset on kirjattava toimivaltaisen viranomaisen säännöllisesti ajan tasalla pitämään luetteloon,pakastusaluksista saadut ja direktiivissä 92/48/ETY annettujen hygieniasääntöjen mukaiset kalastustuotteet on voitava saattaa markkinoille samoin tunnistamista koskevin edellytyksin kuin maalla olevissa laitoksissa jäädytetyt kalastustuotteet; tämän vuoksi olisi muutettava direktiivin 91/493/ETY liitettä, jajäsenvaltiot ovat huomauttaneet direktiivin 91/493/ETY tietyistä soveltamisvaikeuksista ja pitävät tarpeellisena sen tiettyjen teknisten seikkojen täsmentämistä direktiivin yhdenmukaisen soveltamisen mahdollistamiseksi yhteisössä, erityisesti markkinoille saatettujen kalastustuotteiden tunnistamisen osalta,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 91/493/ETY liite seuraavasti:1) korvataan 1 luvun II osan 5 kohta seuraavasti:"5. Kalastustuotteet on aluksella jalostettava tässä liitteessä olevan IV luvun II osan 2 ja 3 kohdassa ja IV ja V osassa vahvistettujen hygieniavaatimusten mukaisesti.",2) korvataan IV luvun I osan 3 kohdan toinen virke seuraavasti:"Fileitä ja siivuja ei saa jättää työpöydille yhtään pidemmäksi aikaa kuin niiden valmistuksen kannalta on välttämätöntä, ja ne on suojeltava pilaantumiselta asianmukaisella pakkauksella.",3) korvataan IV luvun IV osan 1 kohta seuraavasti:"1. Tuoreiden, jäädytettyjen ja sulatettujen, jalostukseen käytettävien tuotteiden on oltava tämän luvun I, II ja III osassa esitettyjen vaatimusten mukaisia.",4) korvataan IV luvun IV osan 4 kohdan d alakohdan ensimmäinen virke seuraavasti:"d) näytteet on otettava tuotannosta kunakin päivänä ennakolta määrätyin väliajoin saumaamisen tai muun ilmatiiviin sulkemisen tehokkuuden varmistamiseksi.",5) korvataan IV luvun V osan 3 kohdan c alakohdassa ilmaisu "tuhoamaan" ilmaisulla "tappamaan.",6) korvataan V luvun II osan 3 kohdan A alakohdan b alakohdan toisen alakohdan ensimmäinen virke seuraavasti:"Näitä rajoja sovelletaan ainoastaan kalalajeihin, jotka kuuluvat Scombridae-, Clupeidae-, Engraulidae- ja Coryphaenidae-heimoihin.".7) Korvataan VII luku seuraavasti:"VII LUKUTUNNISTAMISMERKINNÄTTarkastusta varten on oltava mahdollista jäljittää markkinoille saatettujen kalastustuotteiden alkuperä joko merkinnöin varustamalla tai mukaan liitettyjä asiakirjoja käyttäen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 79/112/ETY säännösten soveltamista.Tämän vuoksi on seuraavat tiedot oltava joko pakkauksessa tai, jos tuotetta ei ole pakattu, mukaan liitetyissä asiakirjoissa:- Lähettävä maa, joka voidaan ilmaista joko täydellisesti kirjoitettuna tai lähettävän maan suuraakkosina esitetyin alkukirjaimin, toisin sanoen yhteisön osalta seuraavin kirjaimin: B - DK - D - EL - E - F - IRL - I - NL - AT - P - FI - SE - UK.- Laitoksen tai uivan jalostamon tunnistaminen sen virallisen hyväksyntänumeron perusteella tai, jos markkinoille saattaminen tapahtuu direktiivin 92/48/ETY liitteessä II olevassa 7 kohdassa tarkoitetusta pakastusaluksesta, aluksen tunnistusnumeron perusteella tai, jos markkinoille saattaminen tapahtuu huuto- tai tukkukaupassa, tämän direktiivin 7 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetyn huutokaupan tai tukkukaupan rekisteröintinumeron perusteella.- Jokin seuraavista merkinnöistä: CE - EC - EG - EK - EF - EY.Näiden tietojen on oltava helposti luettavissa ja näkyvällä paikalla pakkauksen ulkopuolella siten, ettei mainittua pakkausta tarvitse avata.".2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään heinäkuuta 1997 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle. Kuitenkin ennen täytäntöönpanopäivämäärää valmistettuja tuotteita eivät koske direktiivin 91/493/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tämän direktiivin 1 artiklan 7 kohdalla, liitteen VII luvun säädökset.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 1995.Neuvoston puolestaL. ATIENZA SERNAPuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 268, 24.9.1991, s. 15, direktiivi sellaisena kuin se muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla(2) EYVL N:o L 187, 7.7.1992, s. 41


Avis juridique important

|

31988L0126

Komission direktiivi 88/126/ETY, annettu 22 päivänä joulukuuta 1987, runsastyppisten yksiravinteisten ammoniumnitraattilannoitteiden ominaisuuksien, raja-arvojen ja räjähtämättömyyden valvontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 87/94/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 063 , 09/03/1988 s. 0012 - 0012 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 17 s. 0035  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 17 s. 0035

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 22 päivänä joulukuuta 1987,runsastyppisten yksiravinteisten ammoniumnitraattilannoitteiden ominaisuuksien, raja-arvojen ja räjähtämättömyyden valvontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 87/94/ETY muuttamisesta (88/126/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon runsastyppisiä yksiravinteisia ammoniumnitraattilannoitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 15 päivänä heinäkuuta 1980 annetun neuvoston direktiivin 80/876/ETY(1) ja erityisesti sen 8 artiklan,ottaa huomioon lannoitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 76/116/ETY(2) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,sekä katsoo, ettäneuvoston direktiivin 87/94/ETY(3) pituuden ja teknisen monimutkaisuuden vuoksi - sen vuoksi, että useat analyysija koemenetelmät ovat eri tieteenaloilta - sekä niiden kielten määrän vuoksi, joilla tekstin on oltava yhdenmukainen, on direktiivin antamisen jälkeen käynyt ilmi, että kieliasua on tarkistettava ja joitakin teknisiä yksityiskohtia on oikaistava(4),kieliasun muuttamisen ja teknisten oikaisujen vuoksi on pidennettävä sitä määräaikaa, jonka kuluessa jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet, ja siten määräpäivän siirtäminen vaikuttaa välttämättömältä, jatässä direktiivissä säädetyt muutokset ovat lannoitteita koskevien kaupan teknisten esteiden poistamiseksi annettujen direktiivien mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiiviä 87/94/ETY seuraavasti:korvataan 2 artiklan 1 kohdassa päivämäärä "31 päivänä joulukuuta 1987" päivämäärällä "30 päivänä marraskuuta 1988".2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet viimeistään 30 päivänä marraskuuta 1988, ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 1987.Komission puolestaCOCKFIELDVarapuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 250, 23.9.1980, s. 7(2) EYVL N:o L 24, 30.1.1976, s. 21(3) EYVL N:o L 38, 7.2.1987, s. 1(4) EYVL N:o L 63, 9.3.1988, s. 16.


Avis juridique important

|

31999L0024

Komission direktiivi 1999/24/EY, annettu 9 päivänä huhtikuuta 1999, kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen matkustajan kädensijasta annetun neuvoston direktiivin 93/32/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 104 , 21/04/1999 s. 0016 - 0018

KOMISSION DIREKTIIVI 1999/24/EY,annettu 9 päivänä huhtikuuta 1999,kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen matkustajan kädensijasta annetun neuvoston direktiivin 93/32/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/61/ETY(1), sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, ja erityisesti sen 16 artiklan,ottaa huomioon kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen matkustajan kädensijasta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/32/ETY(2) ja erityisesti sen 3 artiklan,sekä katsoo, että1) direktiivi 93/32/ETY on yksi direktiivillä 92/61/ETY perustettua yhteisön tyyppihyväksyntäjärjestelmää koskevista erityisdirektiiveistä; järjestelmiä, osia ja erillisiä teknisiä yksiköitä koskevia direktiivin 92/61/ETY säännöksiä sovelletaan näin ollen mainittuun direktiiviin,2) tekniikan kehitys antaa nyt aiheen mukauttaa direktiivi 93/32/ETY tekniikan kehitykseen; jotta tyyppihyväksyntäjärjestelmä toimisi kaikilta osin moitteettomasti, on siten tarpeen täsmentää tai täydentää tiettyjä kyseisen direktiivin säännöksiä,3) tällöin on tärkeää mukauttaa säännökset, jotka koskevat hihnan kiinnitystä, ja ilmoituslomakkeen B osassa olevat viittaukset, ja4) tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat neuvoston direktiivin 70/156/ETY(3) 13 artiklalla, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/91/EY(4) perustetun tekniikan kehitykseen mukauttamista käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivin 93/32/ETY liite tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla1. Jäsenvaltiot eivät saa 1 päivästä tammikuuta 2000 matkustajan kädensijaan liittyvistä syistä- evätä kaksipyöräiseltä moottoriajoneuvotyypiltä tai matkustajan kädensijan tyypiltä EY-tyyppihyväksyntää, eivätkä- kieltää kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen rekisteröintiä, myyntiä tai käyttöönottoa eivätkä matkustajan kädensijojen myyntiä tai käyttöönottoa,jos matkustajan kädensijat ovat direktiivin 93/32/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukaiset.2. Jäsenvaltiot eivät enää saa 1 päivästä heinäkuuta 2000 myöntää EY-tyyppihyväksyntää kaksipyöräisille moottoriajoneuvotyypeille matkustajan kädensijaan liittyvistä syistä eivätkä matkustajan kädensijoille, jos direktiivin 93/32/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimukset eivät täyty.3 artikla1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999 tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2000.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.4 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.5 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 9 päivänä huhtikuuta 1999.Komission puolestaMartin BANGEMANNKomission jäsen(1) EYVL L 225, 10.8.1992, s. 72.(2) EYVL L 188, 29.7.1993, s. 28.(3) EYVL L 42, 23.2.1970, s. 1.(4) EYVL L 11, 16.1.1999, s. 25.LIITE1. Korvataan 1.1 kohta seuraavasti: "1.1 HihnaHihna on asennettava istuimeen tai runkoon liittyvään muuhun osaan siten, että matkustaja voi sitä helposti käyttää. Hihnan ja sen kiinnittimen on oltava suunniteltu siten, että ne kestävät katkeamatta 2000 N:n pystysuuntaisen vetovoiman, joka kohdistetaan staattisesti hihnan pinnan keskikohtaan 2 MPa:n enimmäispaineella."2. Korvataan lisäyksessä 1 esitetyn ilmoituslomakkeen B osa seuraavasti: "- B osa: - 1.4-1.4.2."


Avis juridique important

|

32001L0040

Neuvoston direktiivi 2001/40/EY, annettu 28 päivänä toukokuuta 2001, kolmansien maiden kansalaisia koskevien maastapoistamispäätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta

Virallinen lehti nro L 149 , 02/06/2001 s. 0034 - 0036

Neuvoston direktiivi 2001/40/EY,annettu 28 päivänä toukokuuta 2001,kolmansien maiden kansalaisia koskevien maastapoistamispäätösten vastavuoroisesta tunnustamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 63 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon Ranskan tasavallan aloitteen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),sekä katsoo seuraavaa:(1) Perustamissopimuksessa määrätään, että neuvosto toteuttaa maahanmuuttopolitiikkaa koskevat toimenpiteet aloilla, jotka koskevat maahantulon ja oleskelun edellytyksiä sekä laitonta maahantuloa ja laitonta oleskelua.(2) Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vakuutti olevansa halukas luomaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen. Tätä varten on tarpeen, että yhteisellä eurooppalaisella turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikalla pyritään sekä kolmansien maiden kansalaisten tasapuoliseen kohteluun että maahanmuuttovirtojen parempaan hallintaan.(3) On varmistettava maastapoistamispäätösten tehokkaampi täytäntöönpano ja tiiviimpi jäsenvaltioiden välinen yhteistyö, mikä edellyttää maastapoistamispäätösten vastavuoroista tunnustamista.(4) Kolmansien maiden kansalaisia koskevat maastapoistamispäätökset olisi tehtävä perusoikeuksia kunnioittaen, sellaisina kun ne taataan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi 4 päivänä marraskuuta 1950 tehdyssä eurooppalaisessa yleissopimuksessa, erityisesti sen 3 ja 8 artiklassa, ja pakolaisten oikeusasemasta 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyssä Geneven yleissopimuksessa, sekä sellaisina kuin ne ilmenevät jäsenvaltioille yhteisistä perustuslaillisista periaatteista.(5) Ehdotetun toimen tavoitetta, joka on jäsenvaltioiden välinen yhteistyö kolmansien maiden kansalaisten maastapoistamista koskevissa asioissa, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan toimen vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.(6) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemaa koskevan pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta on ilmoittanut 18 päivänä lokakuuta 2000 päivätyllä kirjeellä haluavansa osallistua tämän direktiivin antamiseen ja soveltamiseen.(7) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn Tanskan asemaa koskevan, pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän direktiivin antamiseen eikä se siten sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Ottaen huomioon, että tämän direktiivin tarkoituksena on kehittää Schengenin säännöstöä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen IV osaston määräysten nojalla, Tanska päättää edellä mainitun pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on antanut tämän direktiivin, saattaako se sen osaksi kansallista lainsäädäntöään.(8) Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan osalta tämä direktiivi koskee Euroopan unionin neuvoston ja näiden kahden valtion välillä 18 päivänä toukokuuta 1999 tehdyssä sopimuksessa tarkoitettua Schengenin säännöstön kehittämistä. Sopimuksessa määrättyjen menettelyjen päätyttyä tähän direktiiviin perustuvia oikeuksia ja velvoitteita sovelletaan myös näihin kahteen valtioon sekä niiden suhteisiin sellaisiin yhteisön jäsenvaltioihin, joille tämä direktiivi on osoitettu,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla1. Tämän direktiivin tarkoituksena on mahdollistaa jonkin jäsenvaltion, jäljempänä "päätöksen tehnyt jäsenvaltio", toimivaltaisen viranomaisen tekemän, toisen jäsenvaltion, jäljempänä "täytäntöönpanevan jäsenvaltion", alueella olevaa kolmannen maan kansalaista koskevan maastapoistamispäätöksen tunnustaminen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 14 päivänä kesäkuuta 1985 tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamista koskevan Schengenissä 19 päivänä kesäkuuta 1990 allekirjoitetun yleissopimuksen, jäljempänä "Schengen-yleissopimus", 23 artiklasta johtuvia velvoitteita ja sen 96 artiklan soveltamista.2. Edellä 1 kohdan mukaisesti tehdyt päätökset pannaan täytäntöön täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa sovellettavan lainsäädännön mukaisesti.3. Tätä direktiiviä ei sovelleta sellaisten unionin kansalaisten perheenjäseniin, jotka ovat käyttäneet vapaata liikkuvuutta koskevaa oikeuttaan.2 artiklaTässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "kolmannen maan kansalaisella" henkilöitä, jotka eivät ole jonkin jäsenvaltion kansalaisia;b) "maastapoistamispäätöksellä" päätöksen tehneen jäsenvaltion toimivaltaisen hallintoviranomaisen tekemiä maastapoistamista koskevia päätöksiä;c) "täytäntöönpanotoimenpiteellä" täytäntöönpanevan jäsenvaltion maastapoistamispäätöksen täytäntöönpanemiseksi toteuttamia toimenpiteitä.3 artikla1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettu maastapoistaminen koskee seuraavia tapauksia:a) kolmannen maan kansalaista koskeva maastapoistamispäätös tehdään yleiselle järjestykselle tai kansalliselle turvallisuudelle aiheutuvan vakavan ja todellisen uhan perusteella seuraavissa tapauksissa:- kolmannen maan kansalainen on päätöksen tehneessä jäsenvaltiossa tuomittu rikoksesta, josta voidaan rangaista vähintään vuoden pituisella vapausrangaistuksella;- kolmannen maan kansalaisen voidaan vakavin perustein otaksua syyllistyneen törkeisiin rangaistaviin tekoihin tai on vakuuttavia todisteita hänen aikomuksestaan suorittaa sellaisia tekoja jonkin jäsenvaltion alueella.Jos asianomaisella henkilöllä on hallussaan toimeenpanevan tai jonkun muun jäsenvaltion myöntämä oleskelulupa, täytäntöönpaneva valtio kuulee päätöksen tehnyttä valtiota ja oleskeluluvan myöntänyttä valtiota, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Schengen-yleissopimuksen 25 artiklan 2 kohdan soveltamista. Oleskelulupa voidaan peruuttaa tämän alakohdan mukaisesti tehdyn maastapoistamispäätöksen johdosta, jos oleskeluluvan myöntäneen valtion kansallinen lainsäädäntö sen sallii.b) kolmannen maan kansalaista koskeva maastapoistamispäätös tehdään ulkomaalaisten maahantuloa tai maassa oleskelua koskevien kansallisten säännösten rikkomisen perusteella.Edellä a ja b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ei päätöksen tehnyt jäsenvaltio saa peruuttaa eikä lykätä maastapoistamispäätöstä.2. Jäsenvaltiot panevat tämän direktiivin täytäntöön ihmisoikeuksia ja perusvapauksia kunnioittaen.3. Tämän direktiivin soveltaminen ei vaikuta Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioon jätetyn turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan valtion ratkaisemisesta tehdyn yleissopimuksen (Dublinin yleissopimus) eikä jäsenvaltioiden välisten takaisinottoa koskevien sopimusten määräyksiin.4 artiklaJäsenvaltiot varmistavat, että kyseinen kolmannen maan kansalainen voi aina hakea muutosta 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun toimenpiteeseen täytäntöönpanevan jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti.5 artiklaHenkilötietojen suoja ja tietosuoja varmistetaan yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY(3) mukaisesti.Henkilötietoja sisältäviä tiedostoja käytetään tätä direktiiviä sovellettaessa ainoastaan siinä säädettyihin tarkoituksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Schengen-yleissopimuksen 101 ja 102 artiklan soveltamista.6 artiklaPäätöksen tehneen jäsenvaltion ja täytäntöönpanevan jäsenvaltion viranomaiset käyttävät tämän direktiivin täytäntöönpanossa kaikkia tarkoituksenmukaisia yhteistyö- ja tietojenvaihtomuotoja.Päätöksen tehnyt jäsenvaltio toimittaa täytäntöönpanevalle jäsenvaltiolle nopeimmalla asianmukaisella tavalla ja tarvittaessa SIRENE-käsikirjan asiaan kuuluvia määräyksiä noudattaen kaikki tarvittavat asiakirjat, joilla osoitetaan maastapoistamispäätöksen olevan edelleen täytäntöönpanokelpoinen.Täytäntöönpaneva jäsenvaltio selvittää ensin asianomaisen henkilön aseman varmistaakseen, ettei maastapoistamispäätöksen täytäntöönpano ole asianmukaisten kansainvälisten säädösten eikä sovellettavan kansallisen lainsäädännön vastainen.Kun täytäntöönpanotoimenpide on toteutettu, täytäntöönpaneva jäsenvaltio ilmoittaa siitä päätöksen tehneelle jäsenvaltiolle.7 artiklaJäsenvaltiot tasaavat keskenään tämän direktiivin soveltamisesta mahdollisesti aiheutuvat kulut silloin, kun maastapoistamista ei voida suorittaa kyseisen yhden tai useamman kolmannen maan asianomaisen yhden tai useamman kansalaisen kustannuksella.Neuvosto hyväksyy tämän artiklan soveltamisen mahdollistamiseksi ennen 2 päivää joulukuuta 2002 komission ehdotuksesta asianmukaiset käytännössä sovellettavat perusteet ja säännöt. Näitä käytännön perusteita ja sääntöjä sovelletaan myös Schengen-yleissopimuksen 24 artiklan täytäntöönpanoon.8 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 2 päivää joulukuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle.Kyseisissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltiot päättävät sen, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.9 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.10 artiklaTämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti.Tehty Brysselissä 28 päivänä toukokuuta 2001.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaT. Bodström(1) EYVL C 243, 24.8.2000, s. 1.(2) Lausunto annettu 13. maaliskuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(3) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.


title: Komission direktiivi 2009/150/EY, annettu 27 päivänä marraskuuta 2009 , Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta flokumafeenin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               28.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 313/75

      KOMISSION DIREKTIIVI 2009/150/EY,
   annettu 27 päivänä marraskuuta 2009,
   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta flokumafeenin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (1) ja erityisesti sen 16 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kymmenvuotisen työohjelman toisesta vaiheesta 4 päivänä joulukuuta 2007 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1451/2007 (2) vahvistetaan luettelo tehoaineista, jotka on arvioitava sen selvittämiseksi, olisiko ne mahdollisesti lisättävä direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, IA tai IB. Luettelossa on mukana flokumafeeni.

               (2)

               Flokumafeenin käyttöä tuotetyypissä 14 (jyrsijämyrkyt), siten kuin se on määriteltynä direktiivin 98/8/EY liitteessä V, on asetuksen (EY) N:o 1451/2007 nojalla arvioitu direktiivin 98/8/EY 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

               (3)

               Alankomaat, joka oli nimetty esitteleväksi jäsenvaltioksi, toimitti komissiolle toimivaltaisen viranomaisen laatiman kertomuksen ja suosituksen asetuksen (EY) N:o 1451/2007 14 artiklan 4 ja 6 kohdan mukaisesti 4 päivänä lokakuuta 2007.

               (4)

               Jäsenvaltiot ja komissio tarkastelivat toimivaltaisen viranomaisen kertomusta, ja biosidituotteiden pysyvä komitea sisällytti tarkastelun tulokset arviointikertomukseen asetuksen (EY) N:o 1451/2007 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti 15 päivänä toukokuuta 2009.

               (5)

               Tutkimusten perusteella voidaan olettaa, ettei jyrsijämyrkkyinä käytettävistä flokumafeenia sisältävistä biosidituotteista aiheudu ihmisille riskejä, paitsi vahinkotilanteissa, joissa on mukana lapsia. On todettu, että muille kuin kohde-eläimille aiheutuu riski. Flokumafeenia pidetään kuitenkin tällä hetkellä olennaisen tärkeänä kansanterveydellisistä ja hygieniasyistä. On aiheellista sisällyttää flokumafeeni liitteeseen I, jotta voidaan varmistaa, että jyrsijämyrkkyinä käytettävien flokumafeenia sisältävien biosidituotteiden käyttöä koskevia lupia voidaan myöntää, tarkistaa tai peruuttaa direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa.

               (6)

               Arviointikertomuksessa esitettyjen tulosten perusteella on asianmukaista edellyttää, että lupamenettelyjen yhteydessä toteutetaan erityisiä riskinhallintatoimia, jotka koskevat jyrsijämyrkkyinä käytettäviä flokumafeenia sisältäviä tuotteita. Näillä toimenpiteillä olisi pyrittävä vähentämään ihmisten ja muiden kuin kohde-eläinten ensisijaisen ja toissijaisen altistumisen riskiä sekä ympäristölle aiheutuvia pitkän aikavälin vaikutuksia. Tätä varten olisi asetettava joitakin yleisiä rajoitteita, kuten enimmäispitoisuus, kielto pitää kaupan sellaisia tehoainetta sisältäviä tuotteita, jotka eivät ole käyttövalmiita, ja velvollisuus käyttää aversiivista ainetta; muista ehdoista jäsenvaltiot voivat päättää tapauskohtaisesti.

               (7)

               Koska flokumafeenista on todettu aiheutuvan riskejä ja se on ominaisuuksiltaan mahdollisesti hitaasti hajoava, todennäköisesti eliöihin kertyvä ja myrkyllinen tai erittäin hitaasti hajoava ja erittäin todennäköisesti eliöihin kertyvä, se olisi sisällytettävä liitteeseen I ainoastaan viideksi vuodeksi, ja edellytykseksi sen liitteeseen I sisällyttämisen uudistamiselle olisi asetettava direktiivin 98/8/EY 10 artiklan 5 kohdan i alakohdan toisen luetelmakohdan mukainen vertaileva riskinarviointi.

               (8)

               On tärkeää, että tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan samanaikaisesti kaikissa jäsenvaltioissa, jotta flokumafeenia tehoaineena sisältävien biosidituotteiden yhdenvertainen kohtelu markkinoilla voidaan varmistaa ja jotta voidaan yleisesti ottaen edistää biosidituotemarkkinoiden moitteetonta toimintaa.

               (9)

               Ennen tehoaineen sisällyttämistä liitteeseen I jäsenvaltioilla ja asianomaisilla osapuolilla olisi oltava käytettävissään kohtuullinen siirtymäaika uusiin vaatimuksiin valmistautumiseksi sekä sen varmistamiseksi, että asiakirjoja valmistelleet hakijat voivat hyötyä täysimääräisesti kymmenen vuoden tietosuojakaudesta, joka direktiivin 98/8/EY 12 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdan mukaan alkaa siitä päivästä, jona tehoaine sisällytetään liitteeseen.

               (10)

               Sen jälkeen kun tehoaine on sisällytetty liitteeseen, jäsenvaltioille olisi sallittava kohtuullinen määräaika panna täytäntöön direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 3 kohta ja erityisesti myöntää, muuttaa tai peruuttaa lupia, jotka koskevat tuotetyyppiin 14 kuuluvia flokumafeenia sisältäviä biosidituotteita, sen varmistamiseksi, että ne ovat direktiivin 98/8/EY mukaisia.

               (11)

               Sen vuoksi direktiivi 98/8/EY olisi muutettava vastaavasti.

               (12)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat biosidituotteiden pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 98/8/EY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ja julkaistava ne viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2010.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä lokakuuta 2011.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 27 päivänä marraskuuta 2009.

            Komission puolesta

         Stavros DIMAS

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  EUVL L 325, 11.12.2007, s. 3.

      LIITE
      Lisätään direktiivin 98/8/EY liitteeseen I kohta ”31” seuraavasti:

                     Nro

                     Yleisnimi

                     IUPAC-nimi
                     Tunnistenumerot

                     Markkinoille saatettavassa biosidituotteessa käytettävän tehoaineen vähimmäispuhtaus

                     Päivä, jona tehoaine sisällytetään liitteeseen

                     Määräaika 16 artiklan 3 kohdan noudattamiselle
                     (lukuun ottamatta tuotteita, jotka sisältävät useampaa kuin yhtä tehoainetta; näiden tuotteiden osalta sovelletaan 16 artiklan 3 kohdan noudattamista varten määräaikaa, joka on vahvistettu viimeisimmässä niistä päätöksistä, jotka koskevat tuotteessa käytettävien tehoaineiden sisällyttämistä liitteeseen)

                     Päivä, jona liitteeseen sisällyttäminen lakkaa

                     Tuotetyyppi

                     Erityissäännökset (1)

                     ”31

                     Flokumafeeni

                     4-hydroksi-3-[(1RS,3RS;1RS,3RS)-1,2,3,4-tetrahydro-3-[4-(4-trifluorimetyylibentsyylioksi)fenyyli]-1-naftyyli]kumariini
                     EY-numero: 421–960–0
                     CAS-numero: 90035–08–8

                     955 g/kg

                     1. lokakuuta 2011

                     30. syyskuuta 2013

                     30. syyskuuta 2016

                     14

                     Koska flokumafeeni on ominaisuuksiltaan mahdollisesti hitaasti hajoava, todennäköisesti eliöihin kertyvä ja myrkyllinen tai erittäin hitaasti hajoava ja erittäin todennäköisesti eliöihin kertyvä, edellytykseksi sen tähän liitteeseen sisällyttämisen uudistamiselle olisi asetettava direktiivin 98/8/EY 10 artiklan 5 kohdan i alakohdan toisen luetelmakohdan mukainen vertaileva riskinarviointi.
                     Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lupien myöntämisessä noudatetaan seuraavia vaatimuksia:

                                 1)

                                 Tuotteiden nimellinen tehoainepitoisuus saa olla enintään 50 mg/kg, ja ainoastaan käyttövalmiit tuotteet sallitaan.

                                 2)

                                 Tuotteissa on oltava aversiivista ainetta ja tarvittaessa väriainetta.

                                 3)

                                 Tuotteita ei saa käyttää sirotejauheena.

                                 4)

                                 Ihmisten, muiden kuin kohde-eläinten ja ympäristön ensisijainen ja toissijainen altistuminen on minimoitava ottamalla huomioon ja toteuttamalla kaikki asianmukaiset ja käytettävissä olevat riskinhallintatoimenpiteet. Näitä ovat muun muassa tuotteiden salliminen ainoastaan ammattikäyttöön, ylärajan asettaminen pakkauskoolle ja velvollisuus käyttää varmistettuja syöttilaatikoita, joihin sivulliset eivät pääse käsiksi.”

         (1)  Liitteeseen VI sisältyvien yleisten periaatteiden noudattamista varten arviointikertomusten sisältö ja päätelmät asetetaan saataville komission internetsivustolle osoitteessa: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


Avis juridique important

|

31976L0491

Neuvoston direktiivi 76/491/ETY, annettu 4 päivänä toukokuuta 1976, yhteisössä raakaöljyn ja öljytuotteiden hintojen tiedottamiseen ja neuvotteluihin sovellettavasta yhteisön menettelystä

Virallinen lehti nro L 140 , 28/05/1976 s. 0004 - 0010 Suomenk. erityispainos Alue 12 Nide 1 s. 0097  Kreikank. erityispainos: Luku 12 Nide 1 s. 0121  Ruotsink. erityispainos Alue 12 Nide 1 s. 0097  Espanjank. erityispainos: Luku 12 Nide 2 s. 0107  Portugalink. erityispainos: Luku 12 Nide 2 s. 0107

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 4 päivänä toukokuuta 1976,yhteisössä raakaöljyn ja öljytuotteiden hintojen tiedottamiseen ja neuvotteluihin sovellettavasta yhteisön menettelystä (76/491/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 213 artiklan,ottaa huomioon komission laatiman luonnoksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (),sekä katsoo, ettäyhteisen energiapolitiikan aikaansaaminen on eräs yhteisön asettamista tavoitteista ja komission tehtävänä on ehdottaa toimenpiteitä tässä tarkoituksessa,hankintaa ja markkinoiden edellytyksiä koskeva tieto on eräs tällaisen yhteisen energiapolitiikan perusasia,markkinoiden tyydyttävän toiminnan ja erityisesti tavaroiden vapaan liikkumisen yhteisössä tarpeellisena edellytyksenä on öljytuotteiden kustannusten ja hintojen avoimuus,neuvoston 17 päivänä joulukuuta 1974 hyväksymä yhteisön energiapoliittisten päämäärien saavuttamiseksi noudatettavista toimenpiteistä 13 päivänä helmikuuta 1975 antamassa päätöslauselman () kohdan III alakohdassa neuvosto hyväksyi kuluttajahintapolitiikan periaatteen, joka perustuu hiilivetyjen kustannusten ja hintojen avoimuuteen,sen vuoksi on tarpeen laatia yhteisön menettely tiedottamiselle ja neuvotteluille raakaöljyn ja öljytuotteiden hinnoista,tämän tavoitteen saavuttaminen vaatii tiettyjen raakaöljyn ja tärkeimpien öljytuotteiden hintoja koskevien tietojen hankkimista säännöllisesti jäsenvaltiotasolla ainakin yhdistetyssä muodossa,öljy-yhtiöiden olisi toimitettava raakaöljyn ja tärkeimpien öljytuotteiden hintoja koskevat tiedot ja jäsenvaltioiden olisi objektiivisten perusteiden mukaisesti osoitettava henkilöt ja yritykset, jotka antavat jäsenvaltioille tietoja,olisi harkittava jäsenvaltioiden yrityksiltään saamien tietojen komissiolle toimittamisen tarvetta enintään yhden vuoden kuluessa tämän direktiivin ensimmäisestä soveltamiskerrasta,kerättyjen tietojen perusteella verrataan öljyn kustannusten ja hintojen kehitystä yhteisössä,otettaessa vertailussa huomioon markkinoiden rakenteelliset erot, sen olisi käsitettävä hintatasot nettona sekä sisällettävä tärkeimpien öljytuotteiden tullit, verot ja jalostamotuotot,kerätyn tiedon perusteella jalostetun raakaöljyn keskimääräisen tonnille lasketun jalostamohinnan kehitys eritellään jokaisessa jäsenvaltiossa ja koko yhteisössä,kerätyt tiedot ja komission suorittaman tutkimuksen tulokset olisi toimitettava yhteisön tasolla jäsenvaltioille ja niistä tulisi neuvotella yhdessä jäsenmaiden ja komission kanssa,kerätyt tiedot ovat salassapidettäviä ja komission suorittaman tutkimuksen tuloksia saa antaa vain jäsenvaltioiden tietoon sekä jäsenvaltioiden ja komission välisiä neuvotteluja varten,komission havaitessa poikkeamia tai epäjohdonmukaisuutta sille toimitetuissa luvuissa, komissiolla olisi oltava mahdollisuus saada käyttöönsä erittely yritysten toimittamista tarpeellisista tiedoista, jakomission olisi voitava tarvittaessa tarkentaa sellaisia annettuja tietojen yksityiskohtia kuten muotoa ja sisältöä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Jäsenvaltioiden on jokaisen vuosineljänneksen ensimmäisten 45 päivän kuluessa toimitettava komissiolle 2 artiklan mukaisesti osoitettujen yritysten niille toimittamat tiedot, joissa 3 artiklassa säädetyllä tavalla osoitetaan:a)raakaöljyn päälaaduista: P fob- tai cif-hinnat jokaisesta kolmansista maista edellisen vuosineljänneksen aikana tuodusta raakaöljylaadusta; P hinnat vapaasti jalostamon portilla tai purkaussatamassa edellisen vuosineljänneksen aikana yhteisössä eri yritysten välillä tai tuottajayritysten ja niiden tytäryhtiöiden välillä kaupattavien ja kyseisessä jäsenvaltiossa jalostettujen raakaöljyn päälaatujen osalta,b)öljytuotteiden päälaaduista: P fob- tai cif-hinnat jokaisesta kolmannesta maasta ja vastaavasti yhteisön jäsenvaltioista edellisen vuosineljänneksen aikana tuodusta öljytuotteesta; P kaikista öljytuotteiden päälaaduista kuluvan vuosineljänneksen alussa voimassa olevat kuluttajahinnat sekä nettomääräisinä että sisältäen tullin ja veron; P kaikista kyseisen jäsenvaltion kotimarkkinoilla myydyistä tärkeimmistä öljytuotteista arvioitu keskimääräinen jalostamotuotto bruttona edellisen vuosineljänneksen aikana.2. Jäsenvaltioiden, joilla on järjestelmiä enimmäiskuluttajahinnoista, on lisäksi ilmoitettava komissiolle kaikkien kuluvan vuosineljänneksen ensimmäisenä päivänä voimassa olevien tärkeimpien öljytuotteiden enimmäishinnat, sekä nettona että sisältäen tullin ja veron.Tämän direktiivin liitteessä on luettelot kolmansista maista tuoduista raakaöljyn päälaaduista ja öljytuotteista. Tämän direktiivin liitteessä määritellään myös toimitettavien tietojen muoto sekä tuonti, yhteisössä tuotettu raakaöljy, kuluttajahinnat, arvioitu keskimääräinen jalostamotuotto bruttona ja enimmäiskuluttajahinnat.2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että yritykset, joiden toiminta kuuluu niiden lainkäyttövaltaan, antavat niille tarpeelliset tiedot 1 artiklassa tarkoitettujen velvollisuuksiensa täyttämiseksi.2. Jäsenvaltioiden on jokaisen vuosineljänneksen ensimmäisten 45 päivän kuluessa toimitettava komissiolle luettelo 1 kohdassa tarkoitetuista tietoja antavista henkilöistä ja yrityksistä. Luettelo henkilöistä ja yrityksistä on laadittava siten, että se kattaa merkittävän osan niiden alueella suoritettavista toimista, erityisesti: P tuontihinnoista: vähintään 85 prosenttia tuodun raakaöljyn kokonaismäärästä ja noin 75 prosenttia tuoduista öljytuotteista; P kuluttajahinnoista: noin 70 prosenttia kaikkien öljytuotteiden kotimaan kulutuksesta.Jäsenvaltioiden on tässä luettelossa luokiteltava kaikki henkilöt ja yritykset tärkeysjärjestyksessä jokaisen edellä osoitetun toiminnan osalta.3 artikla 1. Tiedot, jotka jäsenvaltiot ovat velvollisia antamaan komissiolle soveltaessaan 1 artiklaa, saadaan yhdistämällä 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta yrityksiltä saadut tiedot. Tiedot on esitettävä siten, että niistä saa mahdollisimman edustavan kuvan jokaisen jäsenvaltion öljymarkkinoista.2. Yhden vuoden kuluessa 10 artiklassa säädetystä päivämäärästä, neuvosto harkitsee yritysten jäsenvaltioille antamien tietojen komissiolle toimittamisen tarpeellisuutta keinona selvemmän näkemyksen saamiseen yhteisön öljymarkkinoista.4 artikla Edellä 1 artiklan nojalla kerättyjen tietojen perusteella komissio valmistelee ja toimittaa jäsenvaltioille neljännesvuosittain erityisesti: P yhteenvetotiedot annetuista raakaöljyn ja öljytuotteiden hinnoista; P vertailun öljytuotteiden hintatasoista yhteisössä; P tiedot jalostetun raakaöljyn keskimääräisestä jalostamoarvon kehityksestä tonnilta kussakin jäsenvaltiossa ja yhteisössä. Keskimääräinen jalostetun raakaöljyn jalostamoarvo tonnilta on määritelty tämän direktiivin liitteessä; P vertailun raakaöljyn ja öljytuotteiden toimitusehtojen sekä jalostetun raakaöljyn keskimääräisen jalostamohinnan kehityksestä tonnilta.5 artikla 1. Jäsenvaltiot ja komissio neuvottelevat keskenään neljännesvuosittain taikka jäsenvaltion pyynnöstä tai komission aloitteesta lyhyemmin aikavälein.2. Neuvottelut liittyvät erityisesti 4 artiklassa tarkoitettuihin komissiolle tiedottamisiin. Neuvottelujen jälkeen komissio tarvittaessa tekee neuvostolle ehdotukset toimenpiteistä, jotka vaikuttavat tarpeellisilta.6 artikla 1. Kaikki 1 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi toimitettavat tiedot ja 2 artiklan 2 kohdassa säädetty luettelo ovat salassapidettäviä. Tällä säännöksellä ei kuitenkaan estetä yleisen tai yhteenvetona esitetyn tiedon jakamista sellaisessa muodossa, että siinä ei paljasteta yksittäisiin yrityksiin liittyviä yksityiskohtia, vaan se koskee vähintään kolmea yritystä.2. Edellä 1 artiklan perusteella komissiolle toimitettavia tietoja ja 4 artiklan soveltamiseksi hankittuja yleisiä tai yhteenvetona esitettyjä tietoja saadaan käyttää ainoastaan 5 artiklan tarkoituksiin.3. Jos komissio toteaa sille toimitetuissa luvuissa poikkeamia tai epäjohdonmukaisuuksia, se voi pyytää jäsenvaltioilta lupaa tutustua sopiviin yritysten toimittamiin yhdistämättömiin tietoihin sekä laskenta- ja arviointimenetelmiin, joita on käytetty yhdistettyjen tietojen aikaansaamiseksi.7 artikla Komissio antaa tässä direktiivissä vahvistetuissa rajoissa säännökset 1 artiklassa säädettyjen ilmoitusten salassapidettävyyden, muodon, sisällön ja kaikkien muiden näkökohtien soveltamiseksi.8 artikla Toimitustilanteen merkittävästi muuttuessa ja voidakseen arvioida markkinatilannetta, komissio voi vaatia 1 ja 2 artiklassa säädettyjä ilmoituksia toimitettavaksi muutettuina määräaikoina tai muutettuina ajanjaksoina.9 artikla Jäljempänä 10 artiklassa säädetyn päivämäärän jälkeen seuraavana kunakin kolmena vuotena komissio antaa neuvostolle ja Euroopan parlamentille kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanemisen tuloksista.10 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään tammikuuta 1977 mennessä.11 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 4 päivänä toukokuuta 1976.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaG. THORN() EYVL N:o C 28, 9.2.1976, s. 9() EYVL N:o C 50, 4.3.1976, s. 2() EYVL N:o C 153, 9.12.1975, s. 6


Avis juridique important

|

31978L0610

Neuvoston direktiivi 78/610/ETY, annettu 29 päivänä kesäkuuta 1978, vinyylikloridimonomeerille altistuvien työntekijöiden terveyden suojelemista koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 197 , 22/07/1978 s. 0012 - 0018 Suomenk. erityispainos Alue 5 Nide 2 s. 0104  Kreikank. erityispainos: Luku 05 Nide 3 s. 0003  Ruotsink. erityispainos Alue 5 Nide 2 s. 0104  Espanjank. erityispainos: Luku 05 Nide 2 s. 0166  Portugalink. erityispainos: Luku 05 Nide 2 s. 0166

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 29 päivänä kesäkuuta 1978,vinyylikloridimonomeerille altistuvien työntekijöiden terveyden suojelemista koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (78/610/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettäaikaisemmin on havaittu vinyylikloridimonomeerin saattavan aiheuttaa ainoastaan yleensä paranevan sairauden, joka tunnetaan nimellä "työperäinen akro-osteolyysi"; myöhempi epidemiologisiin tutkimuksiin ja eläinkokeisiin perustuva näyttö osoittaa, että pitkäaikainen tai toistuva altistuminen ilmassa olevan vinyylikloridimonomeerin korkeille pitoisuuksille voi aiheuttaa "vinyylikloridimonomeeri" -oireyhtymän, johon liittyy työperäisen akro-osteolyysin lisäksi ihon ja sidekudoksen kovettumatauti eli skleroderma sekä maksan toimintahäiriöitä,vinyylikloridimonomeeriä tulisi pitää myös syöpäsairauden vaaraa aiheuttavana aineena, joka voi aiheuttaa angiosarkooman, harvinaisen pahanlaatuisen kasvaimen, joka voi esiintyä myös ilman tunnettua syytä,vaikka työolosuhteet ovat huomattavasti paremmat kuin ne, joissa yllämainittu syndrooma aikaisemmin on ilmennyt, kunkin jäsenvaltion suojelutoimenpiteiden vertailu paljastaa tiettyjä eroja; siksi tasapainoisen taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen vuoksi näitä kansallisia lainsäädäntöjä, jotka vaikuttavat suoraan yhteismarkkinoiden toimintaan, on yhdenmukaistettava ja parannettava,ensimmäisenä toimenpiteenä tulisi viimeisimpään tieteelliseen tietämykseen perustuviin teknisiin ehkäisy- ja suojelutoimenpiteisiin ryhtyä niin, että laitosten ilmassa olevan vinyylikloridimonomeerin pitoisuusarvot voidaan pienentää erittäin pieniin lukuihin,työntekijöiden lääkärintarkastuksissa vinyylikloridimonomeeri- ja vinyylikloridin polymerointiteollisuudessa tulisi ottaa huomioon viimeisin lääketieteen tietämys, jotta työntekijöiden terveyttä voidaan suojella tällä kemian teollisuuden tärkeällä sektorilla,työmarkkinaosapuolet, jotka ottivat osaa keskusteluihin tästä erityisongelmasta, tunnustivat tämän alan lainsäädännön kiireellisen yhdenmukaistamisen tarpeen; siksi on ponnisteltava jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräyksien lähentämiseksi samalla oloja kohentaen perustamissopimuksen 117 artiklan mukaisesti, jatämän direktiivin säännökset ovat vähimmäisvaatimuksia, joita voidaan tarkastella uudestaan saavutetun kokemuksen perusteella sekä tämän alan lääketieteellisen teknisen ja tietämyksen kehitys huomioon ottaen lopullisena tavoitteena parhaan mahdollisen työntekijöiden suojelun saavuttaminen,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Tämän direktiivin tarkoituksena on niiden työntekijöiden suojelu, jotka:- työskentelevät laitoksissa, joissa vinyylikloridimonomeeriä tuotetaan, haetaan, varastoidaan, puretaan säiliöihin, kuljetetaan tai käytetään millä tahansa tavoin taikka missä vinyylikloridimonomeeristä tehdään vinyylikloridipolymeerejä, ja- altistuvat vinyylikloridimonomeerin vaikutuksille työskentelyalueella.2. Tämän suojelun tulee käsittää:- tekniset ehkäisytoimenpiteet,- raja-arvojen määräämisen vinyylikloridimonomeerin pitoisuudelle työskentelyalueen ilmassa,- mittausmenetelmien määrittelyn ja säännöksistä päättämisen työskentelyalueen ilman vinyylikloridimonomeeripitoisuuden mittaamiseksi,- tarvittaessa henkilökohtaiset suojelutoimenpiteet,- riittävän tiedotuksen työntekijöille vaaroista, joille he altistuvat, ja tarvittavista varotoimenpiteistä,- sellaisen luettelon pitämisen työntekijöistä, joka sisältää tiedot heidän työnsä laadusta ja kestosta sekä heidän altistumisestaan,- säännökset lääkärintarkastuksista.2 artikla Tässä direktiivissä:a) "työskentelyalueella" tarkoitetaan laitoksen osaa, jolla on määritellyt rajat ja joka voi koostua yhdestä tai useammasta työpaikasta. Sille on tunnusomaista se, että yksittäinen työntekijä oleskelee sillä eri pituisia jaksoja suorittaessaan eri työpaikoilla tehtäväänsä tai tehtäviänsä, ja se, että näissä yksittäisissä työpaikoilla vietetyn ajan pituutta ei voida tarkemmin määritellä ja se, että työskentelyalueen edelleen jakaminen pienempiin yksikköihin ei ole mahdollista;b) "teknisellä pitkän ajan raja-arvolla" tarkoitetaan arvoa, jota työskentelyalueen ilman vinyylikloridimonomeerin keskipitoisuus integroituna ajan suhteen ei saa ylittää vuoden vertailuajan kuluessa, ottaen huomioon ainoastaan niiden ajanjaksojen aikana mitatut pitoisuudet, jolloin tehdas on toiminnassa, ja ainoastaan sellaisten jaksojen kesto.Ohjeeksi ja käytännön tarpeita varten liite I sisältää tilastojen perusteella laaditun taulukon vastaavista raja-arvoista, joiden avulla lyhyempien jaksojen aikana voidaan havaita teknisen pitkän ajan raja-arvon ylittämisen vaara.Jäljempänä 6 artiklassa tarkoitettujen hälytysajanjaksojen aikana mitattuja pitoisuusarvoja ei oteta huomioon laskettaessa keskipitoisuuksia.c) "toimivaltaisella lääkärillä" tarkoitetaan lääkäriä, joka on vastuussa 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista työntekijöiden lääkärintarkastuksista.3 artikla 1. Tämän direktiivin vaatimusten täyttämiseksi suoritettujen teknisten toimenpiteiden keskeisenä tavoitteena on työntekijöiden vinyylikloridimonomeerin pitoisuuksille altistumisen vähentäminen alhaisimmille mahdollisille tasoille. Siksi kaikkien 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen laitosten työskentelyalueiden ilman vinyylikloridimonomeerin pitoisuuksia on mitattava.2. Edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen laitosten tekninen pitkän ajan raja-arvo on kolme miljoonasosaa.Tällaisissa laitoksissa jo olemassa oleville toimintayksiköille annetaan enintään vuoden mittainen mukautumisaika kolmen miljoonasosan teknisen pitkän ajan raja-arvon noudattamiseksi.4 artikla 1. Vinyylikloridimonomeerin pitoisuutta työskentelyalueen ilmassa voidaan mitata jatkuvilla tai keskeytyvillä menetelmillä. Pysyvää peräkkäisten näytteiden menetelmää pidetään jatkuvana menetelmänä.Kuitenkin jatkuva tai pysyvä peräkkäisten näytteiden menetelmä on pakollinen suljetuissa vinyylikloridimonomeerin polymerisointilaitoksissa.2. Käytettäessä jatkuvaa tai pysyvää peräkkäisten näytteiden menetelmää yhden vuoden jaksoa mitattaessa, katsotaan teknistä pitkän ajan raja-arvoa noudatetun, jos aritmeettinen keskipitoisuus ei ylitä tätä arvoa.Käytettäessä keskeytyviä mittauksia mitattujen arvojen lukumäärän tulee olla sellainen, että on mahdollista vähintään 95 prosentin todennäköisyydellä ennakoida - ottaen huomioon liitteessä I olevat asiaan liittyvät oletukset - että vuosittainen todellinen keskipitoisuus ei ylitä teknistä pitkän ajan raja-arvoa.3. Mitä tahansa mittausmenetelmää, jolla rekisteröidään analyysitarkoituksia varten tarkasti teknisen pitkän ajan raja-arvon kolmannesta vastaava pitoisuus tai sitä pienempi pitoisuus, pidetään sopivana.4. Jos vinyyliklorimonomeerin mittaamiseen käytetään mittausmenetelmiä, jotka eivät ole selektiivisiä, katsotaan koko mittaustuloksen edustavan vinyylikloridimonomeerin pitoisuusarvoa.5. Mittauslaitteet on kalibroitava säännöllisin väliajoin. Kalibrointi on tehtävä viimeisimpään tietämykseen perustuvalla sopivalla menetelmällä.5 artikla 1. Teknisen pitkän ajan raja-arvon noudattamisen osoittamiseksi tehtävät työskentelyalueen ilman vinyylikloridimonomeerin pitoisuusmittaukset on suoritettava käyttäen niin valittuja mittauspisteitä, että saatavat tulokset edustavat mahdollisimman hyvin alueen yksittäisten työntekijöiden vinyylikloridimonomeerille altistumisen tasoa.2. Työskentelyalueen koosta riippuen alueella voi olla yksi tai useampia mittauspisteitä. Jos mittauspisteitä on useampia, mittauspisteistä saatavien arvojen keskiarvoa pidetään periaatteessa koko työskentelyaluetta edustavana.Jos saatavat tulokset eivät ole työskentelyalueen vinyylikloridimonomeerin pitoisuutta edustavia, teknisen pitkän ajan raja-arvon noudattamisen tarkastamiseen käytetään sen mittauspisteen tuloksia, jossa työntekijä altistuu korkeimmalle keskipitoisuudelle.3. Tässä artiklassa esitetyllä tavalla suoritettavia mittauksia voidaan yhdistellä yksilölliseen näytteenottoon perustuviin mittauksiin, kuten altistuvien henkilöiden kantamien laitteiden käyttämiseen valittujen mittauspisteiden sopivuuden osoittamiseksi sekä teknisen ehkäisyn ja lääkärintarkastuksien kannalta muun tärkeän tiedon hankkimiseksi.6 artikla 1. Vinyylikloridimonomeerin pitoisuustasojen epätavallisten kohoamisten havaitsemiseksi sellaisten kohoamisten havaitsemiseen pystyvä mittausjärjestelmä on hankittava paikkoihin, joissa kohoamista voi tapahtua.Pitoisuustasojen kohotessa on viivytyksettä ryhdyttävä teknisiin toimenpiteisiin kohoamisen syiden selvittämiseksi ja poistamiseksi.2. Hälytyskynnystä vastaava arvo mittauspisteessä ei saa ylittää 15 miljoonasosaa mitattuna tunnin keskiarvona, 20 miljoonasosaa mitattuna 20 minuutin keskiarvona tai 30 miljoonasosaa mitattuna kahden minuutin keskiarvona. Jos hälytyskynnys ylitetään, on henkilökohtaisiin suojelutoimenpiteisiin ryhdyttävä viivytyksettä.7 artikla Sopiviin henkilökohtaisiin suojelutoimenpiteisiin on ryhdyttävä tiettyjen työvaiheiden osalta (kuten autoklaavien puhdistus, huolto- ja korjaustyöt), joiden aikana ei voida toiminnallisten tai ilmanvaihtotoimenpiteiden avulla taata, että pitoisuudet pysyvät raja-arvojen alapuolella.8 artikla Työnantajan on tiedotettava 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille työntekijöille sekä työhön otettaessa tai ennen työn aloittamista että säännöllisin väliajoin sen jälkeen vinyylikloridimonomeeriin liittyvistä terveysvaaroista ja aineen käsittelyssä noudatettavista varotoimenpiteistä.9 artikla 1. Työnantajan on pidettävä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista työntekijöistä luetteloa, jossa on tiedot työn laadusta ja kestosta sekä heidän altistumisestaan. Tämä luettelo on annettava toimivaltaiselle lääkärille.2. Työntekijälle on annettava hänen pyynnöstään mahdollisuus nähdä luettelossa olevat häntä itseään koskevat tiedot.3. Työnantajan on annettava yrityksessä oleville työntekijöiden edustajille heidän pyynnöstään käyttöön työpaikoilla suoritettujen mittauksien tulokset.10 artikla 1. Työnantajan on huolehdittava, että toimivaltainen lääkäri tarkastaa 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut työntekijät sekä työhön otettaessa tai ennen työn aloittamista että myöhemmin.2. Toimivaltainen lääkäri päättää jokaisessa yksittäisessä tapauksessa 1 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten taajuuden ja laadun, tämän rajoittamatta kansallisten säännösten soveltamista. Liitteessä II annetaan tarpeelliset ohjeet.3. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 9 artiklassa tarkoitetut luettelot ja terveystiedot säilytetään vähintään 30 vuotta siitä päivämäärästä lukien, jolloin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut työntekijät aloittivat toimintansa.Niiden työntekijöiden osalta, jotka jo toimivat sellaisessa työssä tämän direktiivin mukaisten säännösten voimaantulopäivänä, 30 vuoden määräaika lasketaan kyseisestä päivästä.Jäsenvaltioiden tulee päättää, millä tavoin luetteloja ja terveystietoja käytetään opinto- ja tutkimustoimintaan.11 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.12 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 29 päivänä kesäkuuta 1978.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaS. AUKEN(1) EYVL N:o C 163, 11.7.1977, s. 11(2) EYVL N:o C 287, 30.11.1977, s. 11LIITE I TEKNILLISEN PITKÄN AJAN RAJA-ARVON TILASTOLLINEN PERUSTA (2 artiklan b alakohta) 1. Määritelmien eroavuuksien vuoksi terveydelle vahingollisille aineille sallituiksi ilman pitoisuuksiksi työpaikoilla suositellut arvot vaihtelevat maasta toiseen.Tässä direktiivissä käytetään uutta tilastollisesti määriteltyä vertailuarvoa - teknistä pitkän ajan raja-arvoa - jota tulisi pitää vuosittaisena keskiarvona.2. Lyhyemmille ajanjaksoille tarkoitetut raja-arvot perustuvat tietoihin, jotka on hankittu laajoilla vinyylikloridimonomeerin pitoisuusmittauksilla vinyylikloridin polymerointiteollisuudessa. Nämä mittaukset ovat yhteneviä niiden tietojen kanssa, jotka on saatu sekä muista terveydelle vahingollisilla aineista että muilla teollisuuden aloilla.Tiedot voidaan tiivistää seuraavasti:a) terveydelle vahingollisten aineiden pitoisuuksien jakautuma voidaan esittää logaritminormaalisesti;b) logaritminen varianssi ó²(ô,T) on vertailuajan t funktio, josta vertailuajasta lasketaan yksittäisten arvojen keskiarvo, ja mittausajan T funktio, jonka ajan yli kaikki yksittäiset arvot ulottuvat.Tämä suhde voidaan likimääräisesti ilmaista seuraavalla yhtälöllä:ó² (ô, T) = 2.5  7 10-2log (T/ô)3. Tämä olettaen voidaan lyhyempiä vertailuaikoja koskevien raja-arvojen ja teknillisen pitkän ajan raja-arvon keskisuhde vahvistaa:>TAULUKON PAIKKA>4. Edellä olevien yhtä vuotta lyhyemmän vertailuajanjakson raja-arvoilla saa olla enintään 5 %:n ylitetyksi tulon todennäköisyys, kun ilman vinyylikloridimonomeerin pitoisuuksien vuotuinen aritmeettinen keskiarvo on kolme miljoonasosaa.LIITE II OHJEET TYÖNTEKIJÖIDEN LÄÄKÄRINTARKASTUKSIA VARTEN (10 artiklan 2 kohta) 1. Nykyisen tiedon mukaan liika-altistuminen vinyylikloridimonomeerille voi aiheuttaa seuraavia muutoksia ja sairauksia:- sklerodermaattisia ihomuutoksia,- käsien ja jalkojen verenkiertomuutoksia (samanlaisia kuin Raynaudin syndrooma),- akro-osteolyysiä (vaikuttaa tiettyihin luuston rakenteisiin, erityisesti käsien ja sormien jäseniin eli falangeihin),- maksan ja pernan sidekudoslisää (samanlaista kuin perilobulaari fibroosi, joka tunnetaan nimellä Banti'n syndrooma),- keuhkotoiminnan muutoksia,- trombosytopeniaa,- maksan angiosarkoomaa.2. Työntekijöiden lääkärintarkastuksissa tulisi ottaa huomioon kaikki oireet ja oireyhtymät korostaen erityisesti suurimman riskin kohteita. Nykyisen tietämyksen mukaan mitään yksittäisesti tai yhdistelmänä esiintyviä oireita ei ole todettu maksan sarkooman edeltäjiksi tai välivaiheiksi. Kun mitään spesifistä menetelmää ehkäisyn kannalta ei tämän sairauden osalta tunneta, lääkärintarkastusten tulee minimivaatimuksena sisältää ainakin seuraavat toimenpiteet:a) tiedot työntekijän aikaisemmasta terveydentilasta ja työhistoriasta,b) raajojen, ihon ja vatsan kliininen tutkimus,c) käden luiden röntgentutkimus (joka toinen vuosi).Lisäkokeet, erityisesti laboratoriokokeet ovat suotavia. Toimivaltainen lääkäri päättää näistä työlääketieteen uusimman kehityksen valossa.Seuraavia laboratoriokokeita ehdotetaan nykyisin epidemiologista seurantaa varten:- virtsakokeet (glukoosi, proteiinit, sappiväriaineet, urobilinogeeni),- veren lasko,- veren trombosyytit,- kokonaisbilirubiini,- transaminaasit (SGOT, SGPT),- gammaglutamyylitransferaasi,- tymolisamennuskoe,- alkalinen fosfataasi,- kryoglobuliini.3. Kuten kaikissa biologisissa kokeissa kokeiden tuloksia on tulkittava käytettyjen laboratoriotekniikoiden ja niiden normaaliarvojen valossa. Yleisesti ottaen toiminnallisen häiriön merkitys arvioidaan sen jälkeen, kun on yhdessä tarkasteltu eri kokeiden tuloksia ja havaittujen häiriöiden kehitystä. Yleissääntönä epänormaalit löydökset tulee selvittää ja tarvittaessa suorittaa lisäksi erikoislääkärin tutkimuksia.4. Toimivaltainen lääkäri päättää kussakin tapauksessa, onko työntekijä sopiva työskentelyalueelle.Toimivaltainen lääkäri päättää myös, mitä vasta-aiheita sovelletaan. Tärkeimmät näistä ovat:- tyypilliset verenkiertoelinten ja hermoston vauriot,- keuhkofunktion häiriöt,- kliininen tai biologinen maksan toimintavajaus,- sokeritauti,- krooninen munuaisten toimintavajaus,- trombosytopenia ja verenvuotohäiriöt,- tietyt krooniset ihosairaudet kuten ihon kovettumatauti,- alkoholin väärinkäyttö tai huumausaineriippuvuus.Tämä luettelo, joka on tarkoitettu vain ohjeelliseksi, on laadittu käyttäen aikaisemmista retrospektiivisistä tutkimuksista saatuja sairaustietoja.


Avis juridique important

|

31993L0108

Komission direktiivi 93/108/EY, annettu 3 päivänä joulukuuta 1993, siemenperunoiden pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/403/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 319 , 21/12/1993 s. 0039 - 0039 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 54 s. 0069  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 54 s. 0069

KOMISSION DIREKTIIVI 93/108/EY,annettu 3 päivänä joulukuuta 1993,siemenperunoiden pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/403/ETY muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon siemenperunoiden pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/403/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 93/3/ETY(2), ja erityisesti sen 15 artiklan 2 a kohdan,sekä katsoo, ettäperiaatteessa tietyistä päivämääristä alkaen jäsenvaltiot eivät enää voi itse todeta kolmansissa maissa korjattujen siemenperunoiden vastaavuutta yhteisössä korjattujen ja tämän direktiivin säännösten mukaisten siemenperunoiden kanssa,kuitenkin yhteisön vastaavuustoteamukseen tähtäävän työn oltua vielä kesken kaikkien asianomaisten kolmansien maiden osalta mainitun direktiivin 15 artiklan 2 a kohdassa annetaan jäsenvaltioille lupa pidentää 31 päivään maaliskuuta 1993 jo tehtyjen vastaavuustoteamusten voimassaoloaikaa tiettyjen maiden osalta, joita yhteisön toteamukset eivät koskeneet,kyseistä työtä ei vieläkään ole saatu päätökseen,lupaa voidaan pidentää ainoastaan neuvoston direktiivillä 77/93/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 93/19/ETY(4), vahvistettujen yhteisten kasvinsuojelua koskevien sääntöjen mukaan jäsenvaltioille kuuluvien velvoitteiden mukaisesti,komission päätöksissä 92/467/ETY(5) ja 93/33/ETY(6) poikkeuksiin tiettyjen direktiivin 77/93/ETY säännöksistä, joista tietyt jäsenvaltiot ovat säätäneet Puolasta ja Kanadasta peräisin olevien siemenperunoiden osalta, annetaan lupa vastaavasti 31 päivään joulukuuta 1992 ja 31 päivään maaliskuuta 1993,päätöksissä 93/680/EY(7) ja 93/681/EY(8) näitä aikoja pidennetään 1 päivästä joulukuuta 1993 31 päivään maaliskuuta 1994,tämän vuoksi jäsenvaltioille 15 artiklan 2 a kohdan mukaisesti myönnettyä lupaa olisi pidennettävä, jamaataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevä pysyvä komitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Korvataan direktiivin 66/403/ETY 15 artiklan 2 a kohdassa päivämäärä "31 päivänä maaliskuuta 1993" päivämäärällä "31 päivänä maaliskuuta 1994".2 artikla 1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä joulukuuta 1993. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 3 päivänä joulukuuta 1993.Komission puolestaRené STEICHENKomission jäsen(1) EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2320/66(2) EYVL N:o L 54, 5.3.1993, s. 21(3) EYVL N:o L 26, 31.1.1977, s. 20(4) EYVL N:o L 96, 22.4.1993, s. 33(5) EYVL N:o L 264, 10.9.1992, s. 23(6) EYVL N:o L 16, 25.1.1993, s. 35(7) EYVL N:o L 317, 18.12.1993, s. 75(8) EYVL N:o L 317, 18.12.1993, s. 79


Avis juridique important

|

31972L0002

Neuvoston direktiivi 72/2/ETY, annettu 20 päivänä joulukuuta 1971, elintarvikkeissa sallittuja säilöntäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin muuttamisesta seitsemännen kerran

Virallinen lehti nro L 002 , 04/01/1972 s. 0022 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 2 s. 0096  Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1972(I) s. 0010  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 2 s. 0096  Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1972(I) s. 0011  Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 7 s. 0112  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 2 s. 0112  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 2 s. 0112

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 20 päivänä joulukuuta 1971,elintarvikkeissa sallittuja säilöntäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin muuttamisesta seitsemännen kerran (72/2/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettäelintarvikkeissa sallittuja säilöntäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 5 päivänä marraskuuta 1963 annetun neuvoston direktiivin(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 30 päivänä maaliskuuta 1971 annetulla direktiivillä(2), 5 artiklan a alakohdan ja 11 artiklan 2 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on kiellettävä tiettyjen säilöntäaineiden käyttö ja että tämän kiellon on elintarvikkeissa sallittuja säilöntäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin muuttamisesta neljännen kerran 20 päivänä joulukuuta 1968 annetun neuvoston direktiivin(3) mukaisesti tultava voimaan 1 päivänä tammikuuta 1972, jakyseisessä 20 päivänä joulukuuta 1968 annetussa direktiivissä säädetty lisäaika kyseisiä säilöntäaineita koskevan tieteellisen ja teknisen tutkimuksen päätökseen saattamiseksi on havaittu riittämättömäksi ja on siten suotavaa pidentää sitä vuodella,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaKorvataan 5 päivänä marraskuuta 1963 annetun neuvoston direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna 20 päivänä joulukuuta 1968 annetulla direktiivillä, 11 artiklan 2 kohdan toisessa virkkeessä päivämäärä 1 päivään tammikuuta 1972 päivämäärällä 1 päivään tammikuuta 1973.2 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 1971.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. PEDINI(1) EYVL N:o 12, 27.1.1964, s. 161/64(2) EYVL N:o L 87, 17.4.1971, s. 12(3) EYVL N:o L 309, 24.12.1968, s. 25


Avis juridique important

|

31995L0003

Komission direktiivi 95/3/EY, annettu 14 päivänä helmikuuta 1995, elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvista muovisista tarvikkeista annetun direktiivin 90/128/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 041 , 23/02/1995 s. 0044 - 0053

KOMISSION DIREKTIIVI 95/3/EY,annettu 14 päivänä helmikuuta 1995,elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvista muovisista tarvikkeista annetun direktiivin 90/128/ETY muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia tarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/109/ETY (1) ja erityisesti sen 3 artiklan,on kuullut elintarvikealan tiedekomiteaa,sekä katsoo, ettätässä direktiivissä suunnitellut yhteisön toimenpiteet ovat paitsi tarpeellisia myös välttämättömiä sisämarkkinoiden tavoitteiden saavuttamiseksi; jäsenvaltiot eivät voi saavuttaa näitä tavoitteita yksinään, ja lisäksi näiden tavoitteiden saavuttamisesta yhteisön tasolla säädetään jo direktiivissä 89/109/ETY,komission direktiivissä 90/128/ETY (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 93/9/ETY (3), ja erityisesti sen 3 artiklan 4 kohdassa säädetään liitteen II ja erityisesti B jakson muuttamisesta,käytettävissä olevan tiedon perusteella yhteisön luetteloon voidaan sisällyttää tiettyjä aineita, jotka hyväksytään väliaikaisesti kansallisella tasolla,tietyt kansallisella tasolla väliaikaisesti hyväksytyt aineet voidaan edelleen sallia määritetyn lisäajanjakson aikana, koska elintarvikealan tiedekomitean pyytämät tiedot eivät ole vielä saatavilla, vaikka tarvittavat tutkimukset ovat meneillään tai suunnitteilla,muita aineita on esitetty käytettäväksi direktiivin 90/128/ETY antamisen jälkeen, ja annettujen teknisten tietojen perusteella ne voidaan lisätä yhteisön luetteloon,tiettyjä aineita koskevia vahvistettuja rajoituksia on muutettava käytettävissä olevan tiedon perusteella,tämän alan yhdenmukaisuuden parantamiseksi tätä luetteloa on laajennettava koskemaan lisäaineita,täydelliseen luetteloon otettavien aineiden määrä on niin suuri, että on tarpeen edetä vaiheittain; viimeisenä vaiheena on kuitenkin täydellinen lisäaineiden luettelo (tyhjentävä luettelo),tässä direktiivissä esitetty luettelo on ensimmäinen ja epätäydellinen luettelo, jossa ei siten ole kaikkia nykyisin vähintään yhdessä jäsenvaltiossa hyväksyttyjä aineita; ennen kuin päätetään näiden aineiden sisällyttämisestä yhteisön luetteloon, kyseisistä aineista voidaan siten säätää kansallisessa lainsäädännössä,tietyt aineet edellyttävät erityisiä puhtausperusteita koskevia sääntöjä, joita ei ole vielä tässä direktiivissä, joten tästä näkökohdasta säädetään edelleen kansallisessa lainsäädännössä, kunnes asiasta päätetään yhteisön tasolla, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän elintarvikekomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivi 90/128/ETY seuraavasti:1. Lisätään 3 a artikla seuraavasti:"3 a artiklaLiitteessä 3 on osittainen luettelo lisäaineista, joita voidaan käyttää muovisten tarvikkeiden valmistukseen."2. Muutetaan liitettä II tämän direktiivin liitteen 1 mukaisesti.3. Lisätään tämän direktiivin liite 2 liitteeksi 3.2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä huhtikuuta 1996. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Jäsenvaltioiden on:- sallittava tämän direktiivin mukaisten elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvien muovisten tarvikkeiden kauppa ja käyttö 1 päivästä huhtikuuta 1996,- kiellettävä elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvien muovisten tarvikkeiden kauppa ja käyttö, jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, 1 päivästä huhtikuuta 1998.2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä tai määräyksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niitä virallisesti julkaistaessa, niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 14 päivänä helmikuuta 1995.Komission puolestaMartin BANGEMANNKomission jäsen(1) EYVL N:o L 40, 11.2.1989, s. 38(2) EYVL N:o L 75, 21.3.1990, s. 19, EYVL N:o L 349, 13.12.1990, s. 26(3) EYVL N:o L 90, 14.4.1993, s. 26LIITE 1 Muutetaan direktiivin 90/128/ETY liite II seuraavasti:a) lisätään 4 kohdassa ilmaisun "laatua" jälkeen ilmaisu "siltä osin kuin on kyse puhtausvaatimuksista";b) muutetaan A jaksoa lisäysten I, II ja III mukaisesti;c) muutetaan B jaksoa lisäyksen IV mukaisesti.Lisäys 1 Luettelo A jaksoon lisätyistä monomeereista ja muista lähtöaineista >TAULUKON PAIKKA>Lisäys 2Luettelo A jakson monomeereista ja muista lähtöaineista, joiden osalta "rajoitukset" -saraketta on muutettu >TAULUKON PAIKKA>Lisäys 3 Luettelo poistetuista monomeereista ja muista lähtöaineista >TAULUKON PAIKKA> Lisäys 4Luettelo A jaksoon siirretyistä monomeereista ja muista lähtöaineista >TAULUKON PAIKKA>LIITE 2 "LIITE 3OSITTAINEN LUETTELO LISÄAINEISTA, JOITA VOIDAAN KÄYTTÄÄ MUOVISTEN TARVIKKEIDEN VALMISTUKSEENYleisjohdanto1. Tässä liitteessä on luettelo:a) aineista, joita sekoitetaan muoviin, jotta lopputuotteessa saadaan aikaan tietty tekninen vaikutus. Nämä aineet on tarkoitettu jäämään lopputuotteeseen.b) aineista, joita käytetään muodostamaan sopiva väliaine polymeroitumista varten (esim. emulgoijat, pinta-aktiiviset aineet, puskuriaineet jne.).Luettelo ei sisällä aineita, jotka vaikuttavat suoraan polymeerien muodostumiseen (esim. katalyyttijärjestelmä).2. Luettelo ei sisällä hyväksyttyjen happojen, fenolien ja alkoholien alumiini-, ammonium-, kalsium-, rauta-, magnesium-, kalium-, natrium- eikä sinkkisuoloja (mukaan lukien kaksoissuolat ja happamat suolat), jotka ovat myös sallittuja. Luettelossa esiintyy kuitenkin nimiä, joiden osana on ilmaisu " . . . -happo (-hapot), -suolat", jos vastaavaa vapaata happoa tai vastaavia vapaita happoja ei mainita. Tällöin ilmaisulla "suolat" tarkoitetaan "alumiini-, ammonium-, kalsium-, rauta-, magnesium-, kalium-, natrium- ja sinkkisuoloja."3. Luettelo ei sisällä seuraavia aineita, vaikka niitä saattaa olla mukana:a) aineet, joita voi olla lopputuotteessa, kuten:- epäpuhtaudet käytetyissä aineissa,- reaktion välituotteet,- hajoamistuotteet;b) sallittujen aineiden seokset.Edellä a ja b alakohdassa tarkoitettuja aineita sisältävien ainesten ja tarvikkeiden tulee täyttää direktiivin 89/109/ETY 2 artiklan vaatimukset.4. Aineiden tulee olla hyvää teknistä laatua siltä osin kuin on kyse puhtausvaatimuksista.5. Luettelo sisältää seuraavat tiedot:- 1 sarake (PM/VIITE-N:o): ETY:n pakkausmateriaalin viitenumero luettelossa olevalle aineelle,- 2 sarake (CAS-N:o): CAS (Chemical Abstracts Service) -rekisterinumero,- 3 sarake (Nimi): kemiallinen nimi,- 4 sarake (Rajoitukset): nämä saattavat sisältää:- erityisen siirtymän raja-arvon (SML),- aineen jäämän sallitun enimmäismäärän aineksessa tai tarvikkeessa (QM),- muun erikseen mainitun rajoituksen.6. Jos luettelossa yksittäisenä yhdisteenä esiintyvä aine sisältyy myös yleiseen nimitykseen, aineeseen sovelletaan samoja rajoituksia kuin mainittuun yksittäiseen yhdisteeseen.7. Jos CAS-numero ja kemiallinen nimi eivät vastaa toisiaan, sovelletaan kemiallista nimeä. Jos EINECS:ssä raportoitu CAS-numero ja CAS-rekisterissä ilmoitettu CAS-numero eivät vastaa toisiaan, noudatetaan CAS-rekisterissä ilmoitettua CAS-numeroa.>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31989L0342

Neuvoston direktiivi 89/342/ETY, annettu 3 päivänä toukokuuta 1989, direktiivien 65/65/ETY ja 75/319/ETY soveltamisalan laajentamisesta ja rokotteita, toksiineja tai seerumeja ja allergeeneja sisältäviä immunologisia lääkkeitä koskevista lisäsäännöksistä

Virallinen lehti nro L 142 , 25/05/1989 s. 0014 - 0015 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 19 s. 0012  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 19 s. 0012

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 3 päivänä toukokuuta 1989,direktiivien 65/65/ETY ja 75/319/ETY soveltamisalan laajentamisesta ja rokotteita, toksiineja tai seerumeja ja allergeeneja sisältäviä immunologisia lääkkeitä koskevista lisäsäännöksistä (89/342/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäerot jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten välillä voivat estää immunologisten valmisteiden kauppaa yhteisön sisällä,kaikkien lääkkeiden tuotantoa, jakelua ja käyttöä ohjaavien säännösten ensisijaisena tavoitteena on oltava kansanterveyden turvaaminen,lääkevalmisteita koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annettu direktiivi 65/65/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 87/21/ETY(5), ja toinen neuvoston direktiivi 75/319/ETY(6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 83/570/ETY(7), siitä huolimatta, että ne ovat tarkoituksenmukaisia, ovat riittämättömiä rokotteiden, toksiinien tai seerumien ja allergeeneja sisältävien immunologisten valmisteiden osalta,korkean teknologian, erityisesti bioteknologisesti tuotettujen, lääkkeiden markkinoille saattamista koskevien kansallisten toimenpiteiden lähentämisestä 22 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 87/22/ETY(8) 5 artiklan mukaisesti komission tulee tehdä, direktiivissä 75/319/ETY säädettyjen suuntaviivojen mukaisesti, ehdotukset immunologisten lääkkeiden valmistusta ja markkinoille saattamista koskevien lupien edellytyksistä ennen 22 päivää joulukuuta 1987,ennen kuin voidaan myöntää lupa saattaa immunologinen valmiste markkinoille, valmistajan on osoitettava kykynsä päästä yhdenmukaisiin tuloksiin erästä toiseen, jakomission tulisi saada toimivalta antaa tarpeelliset muutokset lääkevalmisteiden tutkimista koskeviin vaatimuksiin, jotka on määritelty lääkevalmisteiden tutkimiseen liittyviä analyyttisiä, farmakologis-toksikologisia ja kliinisiä standardeja ja tutkimussuunnitelmia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä toukokuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/318/ETY liitteessä(9), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 87/19/ETY(10), immunologisten lääkkeiden erityislaadun ottamiseksi huomioon tiiviissä yhteistyössä lääkevalmistealan kaupan teknisten esteiden poistamiseksi annettujen direktiivien mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean kanssa, laadun, turvallisuuden ja tehon takaamiseksi,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1 Poiketen sitä, mitä direktiivin 75/319/ETY 34 artiklassa säädetään, ja jollei tämän direktiivin säännöksistä muuta johdu, direktiivejä 65/65/ETY ja 75/319/ETY sovelletaan ihmisille tarkoitettuihin immunologisiin lääkkeisiin, jotka sisältävät rokotteita, toksiineja tai seerumeja ja allergeenivalmisteita.2 Tässä direktiivissä tarkoitetaan:  `allergeenivalmisteella` kaikkia valmisteita, jotka on tarkoitettu allergisoivaa ainetta vastaan esiintyvän spesifisen hankitun immuunivasteen muutoksen toteamiseksi tai aikaansaamiseksi,  `rokotteilla, toksiineilla ja seerumeilla` sitä mikä merkitys niille on direktiivin 75/319/ETY liitteessä annettu.2 artikla 1 Immunologisen lääkkeen määrälliset tiedot on ilmaistava massana tai kansainvälisinä yksikköinä tai biologisen aktiivisuuden yksikköinä tai erityisen proteiinin pitoisuutena, siten kuin se kyseessä olevien valmisteiden osalta on tarkoituksenmukaista.2 Immunologisten valmisteiden osalta direktiivien 65/65/ETY ja 75/319/ETY ilmaisun "ainesosien laatua ja määrää koskevat tiedot" tulee sisältää myös biologista aktiivisuutta tai proteiinipitoisuutta koskevat tiedot ja ilmaisun "koostumus laadun ja määrän osalta" tulee sisältää valmisteen koostumus ilmaistuna biologisena aktiivisuutena tai proteiinipitoisuutena.3 Immunologisen valmisteen nimityksen yhteydessä on aina ilmaistava vaikuttavien aineiden yleiset tai tieteelliset nimet.3 artikla Direktiivin 65/65/ETY 4 a artiklassa tarkoitettujen tietojen lisäksi tulee direktiivin 65/65/ETY 4 artiklan toisen kohdan 9 alakohdassa tarkoitetussa valmisteen ominaisuuksia koskevassa yhteenvedossa olla immunologisten valmisteiden osalta seuraavat tiedot:- alakohdassa 5.4 tiedot, jotka koskevat mitä tahansa erityisiä varotoimenpiteitä, joihin immunologista lääkettä käsittelevien henkilöiden ja sitä potilaille antavien henkilöiden tulee varautua, sekä mahdolliset varotoimenpiteet, joihin potilaan tulee ryhtyä.4 artikla 1 Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että immunologisten valmisteiden valmistuksessa käytetyt valmistusprosessit ovat oikein validoidut ja niiden avulla on mahdollista varmistua jatkuvasti valmistuserien yhdenmukaisuudesta.2 Direktiivin 65/65/ETY 8 artiklan ja direktiivin 75/319/ETY 27 artiklan soveltamiseksi jäsenvaltiot voivat vaatia, että immunologisten valmisteiden valmistajat luovuttavat toimivaltaisille viranomaisille jäljennökset kaikista pätevyysvaatimukset täyttävän henkilön allekirjoittamista direktiivin 75/319/ETY 22 artiklan mukaisista tarkastuskertomuksista.3 Jos jäsenvaltio pitää sitä kansanterveyden kannalta tarpeellisena, se voi vaatia, että:- elävien rokotteiden,- pikkulasten ja muiden riskiryhmien primaariseen rokotukseen käytettävien immunologisten lääkkeiden,- kansanterveydellisissä rokotusohjelmissa käytettävien immunologisten lääkkeiden,- uusien immunologisten lääkkeiden taikka uutta tai muunneltua tai kyseiselle valmistajalle uutta teknologiaa käyttämällä valmistettujen immunologisten lääkkeidenyleensä markkinoille saattamista koskevassa luvassa mainittuna siirtymäaikana, liikkeelle laskemisesta vastaavat henkilöt luovuttavat näytteet jokaisesta pakkaamattomasta tai lopputuote-erästä valtion laboratorion tai tähän tarkoitukseen osoitetun laboratorion tutkittavaksi ennen myyntiin vapauttamista, paitsi, jos kyse on toisessa jäsenvaltiossa valmistetusta erästä, toisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on aikaisemmin tutkinut kyseessä olevan erän ja ilmoittanut sen olevan laatuvaatimusten mukaisen. Jäsenvaltioiden tulee varmistaa, että kaikki tällaiset tutkimukset saatetaan loppuun 60 päivän kuluessa näytteiden vastaanottamisesta.5 artikla Direktiivin 75/318/ETY liitteessä esitettyihin tutkimusvaatimuksiin tehtävät tarpeelliset muutokset sen huomioon ottamiseksi, että direktiivin 65/65/ETY ja 75/319/ETY soveltamisala laajenee kattamaan immunologiset valmisteet, on annettava direktiivin 75/318/ETY 2 c artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.6 artikla 1 Lukuun ottamatta 2 kohdassa säädettyjä tapauksia, jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1992. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2 Jos 5 artiklassa tarkoitettuja direktiivin 75/318/ETY muutoksia ei ole annettu 1 kohdassa mainittuun päivämäärään mennessä, tulee tämä direktiivi voimaan samana päivänä kuin nuo muutokset.3 Tässä direktiivissä tarkoitettujen valmisteiden markkinoille saattamista koskevien lupahakemusten, jotka on esitetty sen päivämäärän jälkeen, jolloin tämä direktiivi tuli voimaan, on oltava tämän direktiivin säännösten mukaisia.4 Tämä direktiivi on ulotettava vaiheittain olemassa oleviin immunologisiin lääkkeisiin 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä.7 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 3 päivänä toukokuuta 1989.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaP. SOLBES(1) EYVL N:o C 36, 8.2.1988, s. 25(2) EYVL N:o C 290, 14.11.1988, s. 131 ja EYVL N:o C 120, 16.5.1989(3) EYVL N:o C 208, 8.8.1988, s. 64(4) EYVL N:o 22, 9.2.1965, s. 369/65(5) EYVL N:o L 15, 17.1.1987, s. 36(6) EYVL N:o L 147, 9.6.1975, s. 13(7) EYVL N:o L 332, 28.11.1983, s. 1(8) EYVL N:o L 15, 17.1.1987, s. 38(9) EYVL N:o L 147, 9.6.1975, s. 1(10) EYVL N:o L 15, 17.1.1987, s. 31