title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/101/EY, annettu 16 päivänä syyskuuta 2009 , niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen 48 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               1.10.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 258/11

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2009/101/EY,
   annettu 16 päivänä syyskuuta 2009,
   niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen 48 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi
   (kodifioitu toisinto)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 44 artiklan 2 kohdan g alakohdan,
   ottavat huomioon sijoittautumisvapauden rajoitusten poistamiseksi annetun yleisen toimintaohjelman (1) ja erityisesti sen VI osaston,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi, 9 päivänä maaliskuuta 1968 annettua ensimmäistä neuvoston direktiiviä 68/151/ETY (4) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin (5). Tämän takia mainittu direktiivi olisi selkeyden ja järkeistämisen vuoksi kodifioitava.

               (2)

               Julkistamista, osakeyhtiöiden ja muiden yhtiöiden, joissa vastuu on rajoitettu, sitoumusten pätevyyttä sekä tällaisten yhtiöiden pätemättömyyttä koskevien kansallisten säännösten yhteensovittaminen on erityisen tärkeää varsinkin ulkopuolisten henkilöiden etujen suojaamiseksi.

               (3)

               Tärkeimmät yhtiötä koskevat asiakirjat olisi julkistettava, jotta ulkopuoliset henkilöt voivat tutustua niihin ja saada tietoja yhtiöstä, erityisesti siitä, keillä on oikeus edustaa yhtiötä.

               (4)

               Yhtiöiden olisi voitava valita, toimittavatko ne pakolliset asiakirjat ja tiedot paperilla vai sähköisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden kansallisessa lainsäädännössä asetettujen olennaisten vaatimusten ja velvoitteiden soveltamista.

               (5)

               Asianosaisten olisi voitava saada rekisteristä jäljennös näistä asiakirjoista ja tiedoista paperilla tai sähköisesti.

               (6)

               Jäsenvaltioiden olisi voitava päättää julkaista virallinen julkaisu, joka on nimetty pakollisten asiakirjojen ja tietojen julkaisemista varten, paperisena tai sähköisessä muodossa tai järjestää tietojen julkistaminen yhtä tehokkaalla tavalla.

               (7)

               Yritystietojen saatavuutta toisesta maasta olisi helpotettava antamalla mahdollisuus rekisteröidä vaaditut asiakirjat ja tiedot vapaaehtoisesti muillakin kielillä pakollisen, yhdellä yrityksen jäsenvaltiossa sallitulla kielellä tapahtuvan julkistamisen lisäksi. Vilpittömässä mielessä toimivien kolmansien osapuolten olisi voitava käyttää näitä käännöksiä.

               (8)

               On asianmukaista selventää, että kaikissa yhtiöiden kirjeissä ja tilauslomakkeissa, ovatpa ne paperilla tai muulla välineellä tuotettuja, on esitettävä tässä direktiivissä luetellut pakolliset tiedot. Teknologian kehityksen perusteella olisi myös asianmukaista säätää, että tiedot on esitettävä yhtiöiden internetsivuilla.

               (9)

               Ulkopuolisten henkilöiden suoja olisi turvattava säännöksin, jotka rajoittavat yhtiön nimissä tehtyjen sitoumusten pätemättömyyden perusteet mahdollisimman vähiin.

               (10)

               Oikeusvarmuuden vuoksi yhtiön ja ulkopuolisten henkilöiden välisissä suhteissa ja myös yhtiön jäsenten keskinäisissä suhteissa on tarpeen rajoittaa pätemättömyysperusteita ja pätemättömyyden taannehtivaa vaikutusta sekä asettaa lyhyt määräaika, jonka kuluessa ulkopuoliset henkilöt voivat hakea muutosta päätökseen yhtiön pätemättömyydestä.

               (11)

               Tämä direktiivi ei saisi vaikuttaa jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa liitteessä I olevassa B osassa olevia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava siinä mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä,

         OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1   LUKU

      SOVELTAMISALA

   1 artikla
   Tässä direktiivissä säädettyjä yhteensovittamistoimenpiteitä sovelletaan seuraavia yhtiömuotoja koskeviin jäsenvaltioiden lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin:

               —

               Belgiassa:

                           naamloze vennootschap,

                           société anonyme,

                           commanditaire vennootschap op aandelen,

                           société en commandite par actions,

                           personenvennootschap met beperkte aansprakelijkheid,

                           société de personnes à responsabilité limitée;

               —

               Bulgariassa:
               акционерно дружество, дружество с ограничена отговорност, командитно дружество с акции;

               —

               Tšekin tasavallassa:
               společnost s ručením omezeným, akciová společnost;

               —

               Tanskassa:
               aktieselskab, kommanditaktieselskab, anpartsselskab;

               —

               Saksassa:
               die Aktiengesellschaft, die Kommanditgesellschaft auf Aktien, die Gesellschaft mit beschränkter Haftung;

               —

               Virossa:
               aktsiaselts, osaühing;

               —

               Irlannissa:
               companies incorporated with limited liability;

               —

               Kreikassa:
               ανώνυμη εταιρία, εταιρία περιωρισμένης ευθύνης, ετερόρρυθμη κατά μετοχές εταιρία;

               —

               Espanjassa:
               la sociedad anónima, la sociedad comanditaria por acciones, la sociedad de responsabilidad limitada;

               —

               Ranskassa:
               société anonyme, société en commandite par actions, société à responsabilité limitée, société par actions simplifiée;

               —

               Italiassa:
               società per azioni, società in accomandita per azioni, società a responsabilità limitata;

               —

               Kyproksessa:
               δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές ή με εγγύηση, ιδιωτικές εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές ή με εγγύηση;

               —

               Latviassa:
               akciju sabiedrība, sabiedrība ar ierobežotu atbildību, komanditsabiedrība;

               —

               Liettuassa:
               akcinė bendrovė, uždaroji akcinė bendrovė;

               —

               Luxemburgissa:
               société anonyme, société en commandite par actions, société à responsabilité limitée;

               —

               Unkarissa:
               részvénytársaság, korlátolt felelősségű társaság;

               —

               Maltassa:
               kumpannija pubblika/public limited liability company, kumpannija privata/private limited liability company;

               —

               Alankomaissa:
               naamloze vennootschap, besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid;

               —

               Itävallassa:
               die Aktiengesellschaft, die Gesellschaft mit beschränkter Haftung;

               —

               Puolassa:
               spółka z ograniczoną odpowiedzialnością, spółka komandytowo-akcyjna, spółka akcyjna;

               —

               Portugalissa:
               a sociedade anónima de responsabilidade limitada, a sociedade em comandita por acções, a sociedade por quotas de responsabilidade limitada;

               —

               Romaniassa:
               societate pe acțiuni, societate cu răspundere limitată, societate în comandită pe acțiuni;

               —

               Sloveniassa:
               delniška družba, družba z omejeno odgovornostjo, komaditna delniška družba;

               —

               Slovakiassa:
               akciová spoločnosť, spoločnosť s ručením obmedzeným;

               —

               Suomessa:
               yksityinen osakeyhtiö/privat aktiebolag, julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag;

               —

               Ruotsissa:
               aktiebolag;

               —

               Yhdistyneessä kuningaskunnassa:
               companies incorporated with limited liability.

         2   LUKU

      JULKISTAMINEN

   2 artikla
   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 1 artiklassa tarkoitetut yhtiöt julkistavat ainakin seuraavat asiakirjat ja tiedot:

               a)

               perustamiskirja sekä yhtiöjärjestys, jos se on erillisessä asiakirjassa;

               b)

               kaikki a alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen muutokset, myös yhtiön toimintakauden pidennys;

               c)

               jokaisen perustamiskirjaan tai yhtiöjärjestykseen tehdyn muutoksen jälkeen asiakirja täydellisenä, sanamuodoltaan muutettuna;

               d)

               sellaisten henkilöiden asettaminen, tehtävän päättyminen ja henkilötiedot, jotka joko lakisääteisenä toimielimenä tai sellaisen jäseninä:

                           i)

                           ovat kelpoisia edustamaan yhtiötä suhteessa ulkopuolisiin henkilöihin ja käyttämään sen puhevaltaa oikeudenkäynnissä; julkistettaessa on ilmoitettava, onko niillä, joilla on kelpoisuus edustaa yhtiötä, tällainen kelpoisuus yksin vai yhdessä;

                           ii)

                           osallistuvat yhtiön hallintoon, johtoon tai valvontaan;

               e)

               merkityn pääoman määrä vähintään kerran vuodessa, kun yhtiön pääoma on vahvistettu perustamiskirjassa tai yhtiöjärjestyksessä, jollei merkityn pääoman korottamiseksi ole tarpeen muuttaa yhtiöjärjestystä;

               f)

               kunkin tilikauden tilinpäätösasiakirjat, jotka on julkaistava neuvoston direktiivien 78/660/ETY (6), 83/349/ETY (7), 86/635/ETY (8) ja 91/674/ETY (9) mukaisesti;

               g)

               yhtiön kotipaikan vaihtuminen;

               h)

               yhtiön purkautuminen;

               i)

               tuomioistuimen päätös yhtiön pätemättömyydestä;

               j)

               selvitysmiesten määrääminen, heidän henkilötietonsa ja kunkin selvitysmiehen toimivalta, jos se ei johdu nimenomaisesti ja yksinomaan laista tai yhtiöjärjestyksestä;

               k)

               selvitystilan päättyminen sekä rekisteristä poistaminen niissä jäsenvaltioissa, joissa siihen liittyy oikeusvaikutuksia.

         3 artikla
   1.   Jokaisessa jäsenvaltiossa on oltava kullekin siellä rekisteröidylle yhtiölle joko keskusrekisterissä, kaupparekisterissä tai yhtiörekisterissä oma asiakirjavihkonsa.
   2.   Tässä artiklassa ilmaisulla ’sähköisessä muodossa’ tarkoitetaan, että tiedot lähetetään lähetyspaikasta ja vastaanotetaan määränpäässä tietoja elektronisesti käsittelevien ja säilyttävien (mukaan lukien digitaalinen pakkaaminen) laitteiden avulla, ja lähetetään, siirretään ja vastaanotetaan kokonaan linjoja, radioyhteyttä, optisia tai muita elektromagneettisia välineitä käyttäen jäsenvaltioiden määrittämällä tavalla.
   3.   Kaikki asiakirjat ja tiedot, jotka on 2 artiklan mukaan julkistettava, on otettava asiakirjavihkoon tai merkittävä rekisteriin; rekisterimerkintöjen perusteiden on aina ilmettävä asiakirjavihkosta.
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhtiöt ja muut ilmoitus- tai myötävaikuttamisvelvolliset henkilöt tai elimet voivat toimittaa sähköisessä muodossa kaikki asiakirjat ja tiedot, jotka on 2 artiklan mukaan julkistettava. Lisäksi jäsenvaltiot voivat vaatia kaikilta yhtiöiltä tai tietyiltä yhtiölajeilta, että ne toimittavat kaikki nämä asiakirjat ja tiedot tai osan niistä sähköisessä muodossa.
   Kaikki 2 artiklassa tarkoitetut joko paperilla tai sähköisessä muodossa toimitetut asiakirjat ja tiedot on otettava asiakirjavihkoon tai merkittävä rekisteriin sähköisessä muodossa. Tätä varten jäsenvaltioiden on varmistettava, että rekisteri muuntaa sähköiseen muotoon kaikki paperilla toimitetut asiakirjat ja tiedot.
   Rekisterin ei tarvitse muuntaa automaattisesti sähköiseen muotoon 2 artiklassa tarkoitettuja asiakirjoja ja tietoja, jotka on toimitettu paperilla viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006. Jäsenvaltioiden on kuitenkin varmistettava, että rekisteri muuntaa ne sähköiseen muotoon saatuaan 4 kohdan voimaan saattamiseksi toteutettujen toimenpiteiden mukaisesti esitetyn pyynnön julkistaa ne sähköisessä muodossa.
   4.   Edellä 2 artiklassa tarkoitetuista asiakirjoista ja tiedoista tai niiden osasta on pyynnöstä annettava jäljennös. Pyynnön voi esittää rekisterille jäljennöstä pyytäneen valinnan mukaan joko paperilla tai sähköisessä muodossa.
   Rekisterin on annettava ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut jäljennökset niitä pyytäneen valinnan mukaan joko paperilla tai sähköisessä muodossa. Tämä koskee kaikkia asiakirjoja ja tietoja, jotka on jo toimitettu rekisteriin. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin päättää, että mitkään tai tietynlajiset asiakirjat ja tiedot, jotka on viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006 toimitettu paperilla, eivät ole saatavissa rekisteristä sähköisessä muodossa, jos tietty määräaika on kulunut niiden rekisteriin toimittamisen ja pyynnön esittämisen välillä. Määräajan pituuden on oltava vähintään 10 vuotta.
   Hinta, joka 2 artiklassa tarkoitetuista asiakirjoista ja tiedoista tai niiden osasta paperilla tai sähköisessä muodossa annettavista jäljennöksistä peritään, ei saa olla niistä aiheutuvia hallinnollisia kustannuksia suurempi.
   Paperijäljennökset on todistettava oikeiksi, jollei niitä pyytävä ilmoita, ettei oikeaksi todistamista tarvita. Sähköisiä jäljennöksiä ei todisteta oikeiksi, jollei niitä pyytävä nimenomaisesti pyydä sitä.
   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet varmistaakseen, että sähköisten jäljennösten varmentamisella taataan sekä niiden alkuperä että sisällön oikeellisuus käyttäen ainakin direktiivin 1999/93/EY (10) 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua kehittynyttä sähköistä allekirjoitusta.
   5.   Edellä 3 kohdassa tarkoitetut asiakirjat ja tiedot on julkistettava julkaisemalla ne asianomaisen jäsenvaltion siihen tarkoitukseen nimeämässä kansallisessa virallisessa julkaisussa joko kokonaisuudessaan tai osittain taikka viittauksina asiakirjavihkoon otettuun tai rekisteriin merkittyyn asiakirjaan. Jäsenvaltion tähän tarkoitukseen nimeämä virallinen julkaisu voi olla sähköisessä muodossa.
   Jäsenvaltiot voivat päättää korvata virallisessa julkaisussa julkaisemisen toisella yhtä tehokkaalla tavalla, joka edellyttää ainakin sellaisen järjestelmän käyttöä, jossa julkistettuihin tietoihin voidaan tutustua aikajärjestyksessä sähköisen keskusjärjestelmän kautta.
   6.   Yhtiö ei voi vedota asiakirjoihin ja tietoihin ulkopuolista henkilöä kohtaan ennen 5 kohdassa tarkoitettua julkistamista, jollei yhtiö näytä, että ulkopuolinen henkilö tiesi niistä.
   Toimien osalta, jotka on tehty ennen kuudettatoista julkistamispäivän jälkeistä päivää, asiakirjoihin tai tietoihin ei voi vedota sellaista ulkopuolista henkilöä kohtaan, joka osoittaa, että hän ei ollut voinut tietää niistä.
   7.   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet 5 kohdan mukaisesti julkistettujen ja rekisterissä tai asiakirjavihkossa olevien tietojen välisten ristiriitaisuuksien välttämiseksi.
   Jos ristiriitaisuuksia kuitenkin ilmenee, 5 kohdan mukaisesti julkistettuun sanamuotoon ei voi vedota ulkopuolista henkilöä kohtaan; ulkopuolinen henkilö voi kuitenkin vedota siihen, jollei yhtiö osoita, että henkilö tiesi asiakirjavihkossa olevasta tai rekisteriin merkitystä sanamuodosta.
   Ulkopuolinen henkilö voi lisäksi aina vedota asiakirjoihin ja tietoihin, joiden julkistamistoimia ei ole vielä saatettu päätökseen, jollei julkistamattomuudesta seuraa, että asiakirjoilla ja tiedoilla ei ole oikeusvaikutuksia.
   4 artikla
   1.   Asiakirjat ja tiedot, jotka on 2 artiklan mukaan julkistettava, on laadittava ja toimitettava jollakin sellaisella kielellä, joka on sallittu siinä jäsenvaltiossa sovellettavan kielilainsäädännön mukaisesti, jossa 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu asiakirjavihko on.
   2.   Edellä 3 artiklassa tarkoitetun pakollisen julkistamisen lisäksi jäsenvaltioiden on sallittava, että 2 artiklassa tarkoitetut asiakirjat ja tiedot julkistetaan vapaaehtoisesti 3 artiklan mukaisesti millä tahansa yhteisön virallisella kielellä.
   Jäsenvaltiot voivat säätää, että asiakirjojen ja tietojen käännökset on todistettava oikeiksi.
   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet helpottaakseen vapaaehtoisesti julkistettujen käännösten saattamista ulkopuolisten henkilöiden saataville.
   3.   Edellä 3 artiklassa tarkoitetun pakollisen julkistamisen ja tämän artiklan 2 kohdassa edellytetyn vapaaehtoisen julkistamisen lisäksi jäsenvaltiot voivat sallia asianomaisten asiakirjojen ja tietojen julkistamisen 3 artiklan mukaisesti millä tahansa muulla kielellä.
   Jäsenvaltiot voivat säätää, että asiakirjojen ja tietojen käännökset on todistettava oikeiksi.
   4.   Jos rekisterin virallisilla kielillä julkistettujen asiakirjojen ja tietojen ja vapaaehtoisesti julkistettujen käännösten välillä ilmenee ristiriitaisuuksia, julkistettuun käännökseen ei voi vedota ulkopuolista henkilöä kohtaan; ulkopuolinen henkilö voi kuitenkin vedota vapaaehtoisesti julkistettuun käännökseen, jollei yhtiö osoita, että henkilö tiesi pakollisesti julkistetusta versiosta.
   5 artikla
   Jäsenvaltioiden on säädettävä, että yhtiön kirjeissä ja tilauslomakkeissa, olivatpa ne paperille painettuja tai millä tahansa muulla tavalla tuotettuja, on mainittava:

               a)

               tiedot, joista voidaan todeta rekisteri, jossa 3 artiklassa tarkoitettu asiakirjavihko on, ja yhtiön rekisterinumero tuossa rekisterissä;

               b)

               yhtiön oikeudellinen muoto, kotipaikka ja tarvittaessa tieto sen olemisesta selvitystilassa.

         Jos edellä tarkoitetuissa asiakirjoissa mainitaan yhtiön pääoma, maininnan tulee koskea merkittyä ja maksettua pääomaa.
   Jäsenvaltioiden on säädettävä, että yhtiön internetsivujen on sisällettävä vähintään ensimmäisessä alakohdassa mainitut tiedot ja tarvittaessa maininta yhtiön merkitystä ja maksetusta pääomasta.
   6 artikla
   Jäsenvaltioiden on päätettävä, keiden tehtävänä on huolehtia julkistamistoimista.
   7 artikla
   Jäsenvaltioiden on säädettävä asianmukaiset seuraamukset ainakin sen varalta, että:

               a)

               tilinpäätösasiakirjoja ei julkisteta 2 artiklan f alakohdan mukaisesti;

               b)

               5 artiklan mukaan vaadittavia tietoja ei ole esitetty liikeasiakirjoissa tai yhtiön internetsivuilla.

         3   LUKU

      YHTIÖN SITOUMUSTEN PÄTEVYYS

   8 artikla
   Jos perustettavan yhtiön nimissä on toimittu ennen kuin yhtiö on saavuttanut oikeuskelpoisuuden eikä yhtiö sitoudu vastaamaan tällaisista toimista, niitä suorittaneet henkilöt vastaavat niistä täysimääräisesti ja yhteisvastuullisesti, jollei toisin ole sovittu.
   9 artikla
   Kun niitä henkilöitä, joilla on yhtiön toimielimenä kelpoisuus edustaa sitä, koskevat julkistamistoimet on saatettu päätökseen, ulkopuolista henkilöä kohtaan ei voida vedota näiden henkilöiden asettamisessa tapahtuneeseen virheellisyyteen, ellei yhtiö näytä, että ulkopuolinen henkilö tiesi tällaisesta seikasta.
   10 artikla
   1.   Yhtiön toimielimen toimet sitovat yhtiötä silloinkin, kun ne eivät ole sopusoinnussa yhtiön tarkoituksen kanssa, edellyttäen että ne eivät ole toimielimen laissa säädetyn tai lain salliman toimivallan ulkopuolella.
   Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää, että toimielimen toimet eivät sido yhtiötä, jos ne eivät ole sopusoinnussa yhtiön tarkoituksen kanssa, ja yhtiö näyttää, että ulkopuolinen henkilö tiesi siitä tai ei olosuhteet huomioon ottaen voinut olla tietämättä siitä; yhtiöjärjestyksen julkistaminen ei sellaisenaan ole riittävä näyttö tästä seikasta.
   2.   Yhtiön toimielinten toimivallan rajoituksiin, jotka perustuvat yhtiöjärjestykseen tai toimivaltaisten toimielinten päätöksiin, ei voida vedota ulkopuolista henkilöä kohtaan, vaikka ne olisi julkistettu.
   3.   Jos kansallisen lainsäädännön mukaan kelpoisuus edustaa yhtiötä voidaan sitä yleensä koskevasta säännöksestä poiketen yhtiöjärjestyksen määräyksellä antaa yhdelle henkilölle tai useammalle henkilölle yhdessä, voidaan tässä lainsäädännössä säätää, että tällaiseen yhtiöjärjestyksen määräykseen voidaan vedota ulkopuolista henkilöä kohtaan, jos se koskee yleistä kelpoisuutta edustaa yhtiötä; siitä, miten tällaiseen yhtiöjärjestyksen määräykseen voidaan vedota ulkopuolista henkilöä kohtaan, säädetään 3 artiklassa.
   4   LUKU

      YHTIÖN PÄTEMÄTTÖMYYS

   11 artikla
   Niissä jäsenvaltioissa, joiden lainsäädännössä ei ole säädetty yhtiön perustamista koskevasta hallinnollisesta tai oikeudellisesta ennakkovalvonnasta, perustamiskirjan ja yhtiöjärjestyksen sekä niihin tehtyjen muutosten on oltava virallisesti oikeiksi vahvistettuja asiakirjoja (’acte authentique’).
   12 artikla
   Jäsenvaltiot saavat säätää yhtiön pätemättömyydestä vain noudattaen seuraavia säännöksiä:

               a)

               pätemättömyys on todettava tuomioistuimen päätöksellä;

               b)

               pätemättömyys voidaan todeta vain i–vi luetelmakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa:

                           i)

                           perustamiskirjaa ei ole tehty taikka ennakkovalvontaa koskevia menettelyjä tai asiakirjojen virallista oikeaksi vahvistamista koskevia muotovaatimuksia ei ole noudatettu;

                           ii)

                           yhtiön tarkoitus on ristiriidassa lain tai yleisen järjestyksen kanssa;

                           iii)

                           perustamiskirjassa tai yhtiöjärjestyksessä ei mainita yhtiön nimeä, yhtiöpanosta, merkityn pääoman yhteismäärää tai yhtiön tarkoitusta;

                           iv)

                           maksettavaa vähimmäispääomaa koskevia kansallisia säännöksiä ei ole noudatettu;

                           v)

                           kaikki yhtiön perustajat ovat oikeustoimikelvottomia;

                           vi)

                           sen kansallisen lainsäädännön vastaisesti, jonka alainen yhtiö on, perustajia on ollut vähemmän kuin kaksi.

         Yhtiötä ei saa muissa kuin edellä mainituissa pätemättömyystapauksissa todeta millään perusteella olemattomaksi, ehdottomasti tai jossain suhteessa pätemättömäksi taikka moitteenvaraiseksi.
   13 artikla
   1.   Siitä, miten tuomioistuimen päätöksellä todettuun yhtiön pätemättömyyteen voidaan vedota ulkopuolista henkilöä kohtaan, säädetään 3 artiklassa. Jos ulkopuolinen henkilö kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muutosta tällaiseen päätökseen, muutosta on haettava kuuden kuukauden määräajassa siitä, kun päätös on tullut julkiseksi.
   2.   Pätemättömyydestä seuraa yhtiön selvitystila samalla tavoin kuin yhtiön purkautuessa.
   3.   Pätemättömyys ei sellaisenaan vaikuta yhtiön tekemien tai sen kanssa tehtyjen sitoumusten pätevyyteen, jollei selvitystilasta muuta johdu.
   4.   Jäsenvaltiot voivat lainsäädännössään säätää pätemättömyyden vaikutuksista yhtiön jäsenten välisiin oikeussuhteisiin.
   5.   Yhtiön osakkeen- tai osuudenomistajat ovat velvollisia maksamaan merkitsemänsä, vielä maksamatta olevan pääoman, siltä osin kuin se on tarpeen velkojien kanssa tehtyjen sitoumusten täyttämiseksi.
   5   LUKU

      YLEISET SÄÄNNÖKSET

   14 artikla
   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   15 artikla
   Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2012 kertomuksen ja tarvittaessa ehdotuksen 2 artiklan f alakohdan sekä 3, 4, 5 ja 7 artiklan säännösten muuttamiseksi kyseisten säännösten soveltamisesta saatujen kokemusten, niiden tavoitteiden ja senhetkisen teknisen kehityksen perusteella.
   16 artikla
   Kumotaan direktiivi 68/151/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä I olevassa A osassa mainituilla säädöksillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita velvoittavia liitteessä I olevassa B osassa asetettuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä.
   Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä II olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
   17 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   18 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 16 päivänä syyskuuta 2009.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         J. BUZEK

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         C. MALMSTRÖM

      (1)  EYVL 2, 15.1.1962, s. 36/62.

      (2)  EUVL C 204, 9.8.2008, s. 25.

      (3)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 17. kesäkuuta 2008 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 13. heinäkuuta 2009.

      (4)  EYVL L 65, 14.3.1968, s. 8.

      (5)  Katso liitteessä I oleva A osa.

      (6)  Neljäs neuvoston direktiivi 78/660/ETY, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1978, perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla, yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä (EYVL L 222, 14.8.1978, s. 11).

      (7)  Seitsemäs neuvoston direktiivi 83/349/ETY, annettu 13 päivänä kesäkuuta 1983, perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla, konsolidoiduista tilinpäätöksistä (EYVL L 193, 18.7.1983, s. 1).

      (8)  Neuvoston direktiivi 86/635/ETY, annettu 8 päivänä joulukuuta 1986, pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä (EYVL L 372, 31.12.1986, s. 1).

      (9)  Neuvoston direktiivi 91/674/ETY, annettu 19 päivänä joulukuuta 1991, vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä (EYVL L 374, 31.12.1991, s. 7).

      (10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/93/EY, annettu 13 päivänä joulukuuta 1999, sähköisiä allekirjoituksia koskevista yhteisön puitteista (EYVL L 13, 19.1.2000, s. 12).

      LIITE I
      A   OSA

         Kumottu direktiivi ja luettelo sen muutoksista

      (16 artiklassa tarkoitetut)

                  Neuvoston direktiivi 68/151/ETY
                  (EYVL L 65, 14.3.1968, s. 8).

                  Vuoden 1972 liittymisasiakirjan liitteessä I oleva III.H kohta
                  (EYVL L 73, 27.3.1972, s. 89).

                  Vuoden 1979 liittymisasiakirjan liitteessä I oleva III.C kohta
                  (EYVL L 291, 19.11.1979, s. 89).

                  Vuoden 1985 liittymisasiakirjan liitteessä I oleva II.D kohta
                  (EYVL L 302, 15.11.1985, s. 157).

                  Vuoden 1994 liittymisasiakirjan liitteessä I oleva XI.A kohta
                  (EYVL C 241, 29.8.1994, s. 194).

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/58/EY (EUVL L 221, 4.9.2003, s. 13).

                  Vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteessä II oleva 1.4.A kohta
                  (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 338).

                  Neuvoston direktiivi 2006/99/EY
                  (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 137).

                  Ainoastaan liitteessä oleva A.1 kohta

            B   OSA

         Määräajat kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle

      (16 artiklassa tarkoitetut)

                  Direktiivi

                  Määräaika kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle

                  68/151/ETY

                  11 päivä syyskuuta 1969

                  2003/58/EY

                  30 päivä joulukuuta 2006

                  2006/99/EY

                  1 päivä tammikuuta 2007

      LIITE II

         VASTAAVUUSTAULUKKO

                  Direktiivi 68/151/ETY

                  Tämä direktiivi

                  1 artikla

                  1 artikla

                  2 artikla

                  2 artikla

                  3 artiklan 1 kohta

                  3 artiklan 1 kohta

                  3 artiklan 2 kohta

                  3 artiklan 3 kohta

                  3 artiklan 3 kohta

                  3 artiklan 4 kohta

                  3 artiklan 4 kohta

                  3 artiklan 5 kohta

                  3 artiklan 5 kohta

                  3 artiklan 6 kohta

                  3 artiklan 6 kohdan ensimmäinen ja toinen alakohta

                  3 artiklan 7 kohdan ensimmäinen ja toinen alakohta

                  3 artiklan 7 kohta

                  3 artiklan 7 kohdan kolmas alakohta

                  3 artiklan 8 kohta

                  3 artiklan 2 kohta

                  3 a artikla

                  4 artikla

                  4 artikla

                  5 artikla

                  5 artikla

                  6 artikla

                  6 artikla

                  7 artikla

                  7 artikla

                  8 artikla

                  8 artikla

                  9 artikla

                  9 artikla

                  10 artikla

                  10 artikla

                  11 artikla

                  11 artiklan johdantolause

                  12 artiklan johdantolause

                  11 artiklan 1 kohta

                  12 artiklan a alakohta

                  11 artiklan 2 kohdan johdantolause

                  12 artiklan b alakohdan johdantolause

                  11 artiklan 2 kohdan a–f alakohta

                  12 artiklan b alakohdan i–vi luetelmakohta

                  12 artikla

                  13 artikla

                  13 artiklan ensimmäinen, toinen ja kolmas kohta

                  —

                  13 artiklan neljäs kohta

                  14 artikla

                  14 artikla

                  18 artikla

                  —

                  15 artikla

                  —

                  16 artikla

                  —

                  17 artikla

                  —

                  Liite I

                  —

                  Liite II


Avis juridique important

|

32003L0073

Komission direktiivi 2003/73/EY, tehty 24 päivänä heinäkuuta 2003, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/94/EY liitteen III muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 186 , 25/07/2003 s. 0034 - 0035

Komission direktiivi 2003/73/EY,tehty 24 päivänä heinäkuuta 2003,Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/94/EY liitteen III muuttamisesta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kuluttajien mahdollisuudesta saada uusien henkilöautojen markkinoinnin yhteydessä polttoainetaloutta ja hiilidioksidipäästöjä koskevia tietoja 13 päivänä joulukuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/94/EY(1), ja erityisesti sen 9 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Direktiivin 1999/94/EY liitteessä III vahvistetaan uusien henkilöautojen myyntipaikoissa pakollisen julisteen muoto.(2) On syytä mahdollistaa nykyaikaisten viestintävälineiden (sähköinen näyttötaulu) käyttö ja estää sellaisten julisteiden ajantasaistamistapojen käyttö, jotka tekevät niistä kuluttajan kannalta epäselviä.(3) Direktiivin 1999/94/ETY liitettä III on muutettava vastaavasti.(4) Kuluttajajärjestöjä ja muita asianosaisia on kuultu.(5) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 1999/94/EY 10 artiklan nojalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaKorvataan direktiivin 1999/94/EY liite III tämän direktiivin liitteellä.2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan yhden vuoden kuluessa siitä, kun direktiivi julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiivin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina ne keskeiset kansalliset säännökset, jotka ne ovat antaneet tai antavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan sinä päivänä, kun se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 24 päivänä heinäkuuta 2003.Komission puolestaMargot WallströmKomission jäsen(1) EYVL L 12, 18.1.2000, s. 16.LIITE"LIITE IIIMYYNTIPAIKALLA NÄYTTEILLÄ PIDETTÄVÄN JULISTEEN/NÄYTTÖTAULUN KUVAUSJäsenvaltioiden on varmistettava, että juliste/näyttötaulu täyttää vähintään seuraavat vaatimukset:1. Juliste tai näyttötaulu on kooltaan vähintään 70 cm x 50 cm.2. Tietojen on oltava helposti luettavissa.3. Jos tiedot esitetään sähköisen näyttötaulun ruudulla, ruudun on oltava kooltaan vähintään 25 cm x 32 cm (17 tuumaa). Tiedot voidaan esittää niin, että ne voidaan lukea selaintoimintojen avulla.4. Henkilöautomallit ryhmitellään ja luetellaan erikseen polttoainetyypin mukaan (esim. bensiini tai diesel jne.). Kunkin polttoainetyypin osalta mallit järjestetään hiilidioksidipäästöjen suuruuden mukaiseen järjestykseen siten, että malli, jonka polttoaineenkulutus on pienin, sijoitetaan ylimmäksi luettelossa.5. Luettelossa mainitaan kunkin henkilöautomallin merkki, polttoaineenkulutus ja hiilidioksidipäästöt. Polttoaineenkulutus ilmoitetaan joko litroina 100:a kilometriä kohden (l/100 km), kilometreinä litraa kohden (km/l) tai näiden asianmukaisena yhdistelmänä ja mainitaan yhden desimaalin tarkkuudella. Hiilidioksidipäästöt ilmoitetaan grammoina kilometriä kohden (g/km) lähimpään kokonaislukuun pyöristettynä.Kyseiset arvot voidaan ilmoittaa eri yksikköinä (gallonoina ja maileina) edellyttäen, että noudatetaan direktiivin 80/181/ETY säännöksiä.Tiedot voidaan esittää seuraavalla tavalla:>PIC FILE= "L_2003186FI.003503.TIF">6. Julisteessa/näyttötaulussa on seuraava teksti polttoainetaloutta ja hiilidioksidipäästöjä koskevan oppaan saatavuudesta: "Polttoainetaloutta ja hiilidioksidipäästöjä koskeva opas, joka sisältää tiedot kaikista uusista henkilöautomalleista, on maksuitta saatavilla kaikissa myyntipaikoissa". Tämän viestin on oltava koko ajan näkyvissä sähköisellä näyttötaululla.7. Julisteessa/näyttötaulussa on seuraava teksti: "Auton polttoaineenkulutuksen ja hiilidioksidipäästöihin vaikuttavat auton polttoainetehokkuuden lisäksi myös ajotapa sekä muut tekijät, jotka eivät koske tekniikkaa. Hiilidioksidi on tärkein maapallon lämpenemistä aiheuttava kasvihuonekaasu.". Tämän viestin on oltava koko ajan näkyvissä sähköisellä näyttötaululla.8. Juliste/näyttötaulu saatetaan ajan tasalle vähintään joka kuudes kuukausi. Sähköisessä näyttötaulussa esitetyt tiedot ajantasaistetaan vähintään joka kolmas kuukausi.9. Juliste/näyttötaulu voidaan korvata sähköisellä ruudulla kokonaan ja lopullisesti. Jos näin tehdään, sähköinen ruutu on asetettava esille niin, että se kiinnittää kuluttajan huomion vähintään yhtä hyvin kuin juliste/näyttötaulu."


title: Neuvoston direktiivi 2004/85/EY, annettu 28 päivänä kesäkuuta 2004, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/54/EY muuttamisesta tiettyjen säännösten Viroon soveltamisen osalta

text:
               7.7.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 236/10

      NEUVOSTON DIREKTIIVI 2004/85/EY,
   annettu 28 päivänä kesäkuuta 2004,
   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/54/EY muuttamisesta tiettyjen säännösten Viroon soveltamisen osalta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon sopimuksen Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisestä Euroopan unioniin, jäljempänä ”liittymissopimus”, ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon asiakirjan Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, jäljempänä ”liittymisasiakirja” ja erityisesti sen 57 artiklan,
   ottaa huomioon Viron pyynnön,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Viro vetosi liittymisneuvotteluissa sähköalansa erityispiirteisiin ja pyysi siirtymäaikaa sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19 päivänä joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/92/EY (1) soveltamiselle.

               (2)

               Liittymisasiakirjan liitteessä VI Virolle myönnetään direktiivin 96/92/EY markkinoiden asteittaista avaamista koskevan 19 artiklan 2 kohdan soveltamiselle siirtymäaika 31 päivään joulukuuta 2008.

               (3)

               Liittymissopimuksen liitteenä olevassa julistuksessa nro 8 tunnustetaan lisäksi, että Viron öljyliuskealan rakenneuudistukseen liittyvä erityistilanne vaatii erityisiä toimia vuoden 2012 loppuun asti.

               (4)

               Direktiivi 96/92/EY on korvattu direktiivillä 2003/54/EY, joka on pantava täytäntöön 1 päivään heinäkuuta 2004 mennessä ja jolla nopeutetaan sähkömarkkinoiden avaamista.

               (5)

               Viro esitti 17 päivänä syyskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä pyynnön, ettei direktiivin 2003/54/EY 21 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, joka koskee markkinoiden avaamista muiden kuin kotitalousasiakkaiden osalta, sovellettaisi 31 päivään joulukuuta 2012 saakka. Viro ilmoitti 5 päivänä joulukuuta 2003 päivätyllä täydentävällä kirjeellä, että se aikoo toteuttaa kyseisen direktiivin 21 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetyn markkinoiden täydellisen avaamisen 31 päivään joulukuuta 2015 mennessä.

               (6)

               Viron esittämä pyyntö perustuu öljyliuskealan uskottavaan rakenneuudistussuunnitelmaan, joka ulottuu 31 päivään joulukuuta 2012.

               (7)

               Öljyliuske on Viron ainoa kotimainen energianlähde, ja sen kansallinen tuotanto vastaa lähes 84:ää prosenttia maailmanlaajuisesta tuotannosta. Tällä kiinteällä polttoaineella tuotetaan 90 prosenttia Virossa tuotetusta sähköstä. Alalla on siis suuri strateginen merkitys Viron energiansaannin kannalta.

               (8)

               Uuden poikkeuksen myöntäminen ajanjaksolle 2009–2012 takaa voimalaitosinvestointien varmuuden ja siten myös Viron energiansaannin varmuuden samalla kun se mahdollistaa näiden laitosten aiheuttamien vakavien ympäristöongelmien ratkaisemisen.

               (9)

               Viron pyyntöön olisi suostuttava, ja direktiiviä 2003/54/EY olisi muutettava sen mukaisesti,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Lisätään direktiivin 2003/54/EY 26 artiklaan kohta seuraavasti:

      ”3.   Virolle myönnetään tilapäinen poikkeus 21 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan soveltamisesta 31 päivään joulukuuta 2012. Viron on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sähkömarkkinoidensa avaamisen varmistamiseksi. Avaaminen toteutetaan viiteajanjaksona asteittain siten, että markkinat ovat täysin avatut 1 päivään tammikuuta 2013 mennessä. Markkinoiden avaamisasteen on 1 päivänä tammikuuta 2009 oltava vähintään 35 prosenttia kulutuksesta. Viron on ilmoitettava komissiolle vuosittain vähimmäiskulutusmäärät, jotka oikeuttavat loppukäyttäjät vaatimukset täyttävän asiakkaan asemaan.”

   2 artikla
   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2004. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kyseiset säädöstekstit.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Luxemburgissa 28 päivänä kesäkuuta 2004.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         M. CULLEN

      (1)  EYVL L 27, 30.1.1997, s. 20. Direktiivi on kumottu direktiivillä 2003/54/EY (EUVL L 176, 15.7.2003, s. 37).


Avis juridique important

|

32003L0022

Komission direktiivi 2003/22/EY, annettu 24 päivänä maaliskuuta 2003, kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä annetun neuvoston direktiivin 2000/29/EY eräiden liitteiden muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 078 , 25/03/2003 s. 0010 - 0011

Komission direktiivi 2003/22/EY,annettu 24 päivänä maaliskuuta 2003,kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä annetun neuvoston direktiivin 2000/29/EY eräiden liitteiden muuttamisestaEUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kasvien tai kasvituotteiden haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä toimenpiteistä 8 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/29/EY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2002/89/EY(2), ja erityisesti sen 14 artiklan c kohdan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Päivitettyihin tutkimuksiin perustuvien, Ruotsin toimittamien tietojen perusteella on käynyt ilmi, että Skånen maakunnan eräitä alueita ei pitäisi enää tunnustaa juurikkaan nekroottisen keltasuoniviruksen osalta suojelluksi alueeksi, koska tätä haitallista organismia esiintyy kyseisillä alueilla.(2) Päivitettyihin tutkimuksiin perustuvien, Italian toimittamien tietojen perusteella on käynyt ilmi, että Veneton maakunnan eräitä alueita ei pitäisi enää tunnustaa suojelluksi alueeksi Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. -organismin osalta, koska tätä haitallista organismia esiintyy kyseisillä alueilla.(3) Muutokset vastaavat Italian ja Ruotsin pyyntöä.(4) Nykyisiä Tilletia indica Mitra -taudinaiheuttajan vastaisia säännöksiä olisi muutettava tämän haitallisen organismin Etelä-Afrikassa esiintymistä koskevien ajantasaistettujen tietojen huomioon ottamiseksi.(5) Direktiivin 2000/29/EY asianomaisia liitteitä olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti.(6) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvinsuojelukomitean antaman lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivin 2000/29/EY liitteet I, II, III, IV ja V tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2003. Niiden on ilmoitettava näistä toimenpiteistä komissiolle viipymättä.Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä huhtikuuta 2003.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle viipymättä. Komissio ilmoittaa tästä muille jäsenvaltioille.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 24 päivänä maaliskuuta 2003.Komission puolestaDavid ByrneKomission jäsen(1) EYVL L 169, 10.7.2000, s. 1.(2) EYVL L 355, 30.12.2002, s. 45.LIITEMuutetaan direktiivin 2000/29/EY liitteet seuraavasti:1. Korvataan liitteessä I olevan B osan b kohdan 1 alakohdassa oikeanpuoleinen sarake seuraavasti:"DK, F (Bretagne), IRL, P (Azorit), FIN, S (lukuun ottamatta seuraavia kuntia Skånen maakunnassa: Bromölla, Hässleholm, Kristianstad ja Östra Göinge), UK (Pohjois-Irlanti)".2. Korvataan liitteessä II olevan B osan b kohdan 2 alakohdassa oikeanpuoleinen sarake seuraavasti:"E, F (Korsika), IRL, I (Abruzzi, Apulia, Basilicata, Calabria, Campania, Emilia-Romagna: Forlí-Cesenan, Parman, Piacenzan ja Riminin maakunnat; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Liguria; Lombardia; Marche; Molise; Piemonte; Sardinia; Sisilia; Toscana; Trentino-Alto Adige: Bolzanon ja Trenton autonomiset maakunnat; Umbria; Valle d'Aosta; Veneto: lukuun ottamatta seuraavia kuntia Rovigon maakunnassa: Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba ja Salara ja seuraavia kuntia Padovan maakunnassa: Castelbaldo, Barbona, Piacenza d'Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani ja Masi ja seuraavia kuntia Veronan maakunnassa: Palù, Roverchiara, Legnago, Castagnaro, Ronco all'Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza ja Angiari), A (Burgenland, Kärnten, Niederösterreich, Tiroli (Lienzin hallinnollinen alue), Steiermark, Wien), P, FIN ja UK (Pohjois-Irlanti, Mansaari ja Kanaalisaaret)".3. Korvataan liitteessä III olevan B osan 1 kohdassa oikeanpuoleinen sarake seuraavasti:"E, F (Korsika), IRL, I (Abruzzi, Apulia, Basilicata, Calabria, Campania, Emilia-Romagna: Forlí-Cesenan, Parman, Piacenzan ja Riminin maakunnat; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Liguria; Lombardia; Marche; Molise; Piemonte; Sardinia; Sisilia; Toscana; Trentino-Alto Adige: Bolzanon ja Trenton autonomiset maakunnat; Umbria; Valle d'Aosta; Veneto: lukuun ottamatta seuraavia kuntia Rovigon maakunnassa: Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba ja Salara ja seuraavia kuntia Padovan maakunnassa: Castelbaldo, Barbona, Piacenza d'Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani ja Masi ja seuraavia kuntia Veronan maakunnassa: Palù, Roverchiara, Legnago, Castagnaro, Ronco all'Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza ja Angiari), A (Burgenland, Kärnten, Niederösterreich, Tiroli (Lienzin hallinnollinen alue), Steiermark, Wien), P, FIN ja UK (Pohjois-Irlanti, Mansaari ja Kanaalisaaret)".4. Korvataan liitteessä IV olevan B osan 20.1, 20.2, 22, 23, 25, 26, 27.1, 27.2 ja 30, kohdassa oikeanpuoleinen sarake seuraavasti:"DK, F (Bretagne), IRL, P (Azorit), FIN, S (lukuun ottamatta seuraavia kuntia Skånen maakunnassa: Bromölla, Hässleholm, Kristianstad ja Östra Göinge), UK (Pohjois-Irlanti)".5. Korvataan liitteessä IV olevan B osan 21 kohta seuraavastia) korvataan a kohdan keskimmäinen sarake seuraavasti:"a) ovat lähtöisin suojelualueilta E, F (Korsika), IRL, I (Abruzzi, Apulia, Basilicata, Calabria, Campania, Emilia-Romagna: Forlí-Cesenan, Parman, Piacenzan ja Riminin maakunnat; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Liguria; Lombardia; Marche; Molise; Piemonte; Sardinia; Sisilia; Toscana; Trentino-Alto Adige: Bolzanon ja Trenton autonomiset maakunnat; Umbria; Valle d'Aosta; Veneto: lukuun ottamatta seuraavia kuntia Rovigon maakunnassa: Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba ja Salara ja seuraavia kuntia Padovan maakunnassa: Castelbaldo, Barbona, Piacenza d'Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani ja Masi ja seuraavia kuntia Veronan maakunnassa: Palù, Roverchiara, Legnago, Castagnaro, Ronco all'Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza ja Angiari), A (Burgenland, Kärnten, Niederösterreich, Tiroli (Lienzin hallinnollinen alue), Steiermark, Wien), P, FIN ja UK (Pohjois-Irlanti, Mansaari ja Kanaalisaaret)".b) korvataan oikeanpuoleinen sarake seuraavasti:"E, F (Korsika), IRL, I (Abruzzi, Apulia, Basilicata, Calabria, Campania, Emilia-Romagna: Forlí-Cesenan, Parman, Piacenzan ja Riminin maakunnat; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Liguria; Lombardia; Marche; Molise; Piemonte; Sardinia; Sisilia; Toscana; Trentino-Alto Adige: Bolzanon ja Trenton autonomiset maakunnat; Umbria; Valle d'Aosta; Veneto: lukuun ottamatta seuraavia kuntia Rovigon maakunnassa: Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba ja Salara ja seuraavia kuntia Padovan maakunnassa: Castelbaldo, Barbona, Piacenza d'Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani ja Masi ja seuraavia kuntia Veronan maakunnassa: Palù, Roverchiara, Legnago, Castagnaro, Ronco all'Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza ja Angiari), A (Burgenland, Kärnten, Niederösterreich, Tiroli (Lienzin hallinnollinen alue), Steiermark, Wien), P, FIN ja UK (Pohjois-Irlanti, Mansaari ja Kanaalisaaret)".6. Lisätään liitteessä V olevan B osan I kohdan 1 ja 8 alakohtaan teksti"Etelä-Afrikka" tekstin "Pakistan" jälkeen.


Avis juridique important

|

31985L0406

Komission direktiivi 85/406/ETY, annettu 11 päivänä heinäkuuta 1985, kompressorien sallittua äänitehotasoa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 84/533/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen

Virallinen lehti nro L 233 , 30/08/1985 s. 0011 - 0015 Espanjank. erityispainos: Luku 15 Nide 6 s. 0073  Portugalink. erityispainos: Luku 15 Nide 6 s. 0073  Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 7 s. 0050  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 7 s. 0050

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 11 päivänä heinäkuuta 1985,kompressorien sallittua äänitehotasoa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 84/533/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen (85/406/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kompressorien sallittua äänitehotasoa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 17 päivänä syyskuuta 1984 annetun neuvoston direktiivin 84/533/ETY(1) ja erityisesti sen 7 artiklan,sekä katsoo, ettäsaadun kokemuksen perusteella ja ottaen huomioon teknisen osaamisen taso nyt on tarpeen mukauttaa direktiivin 84/533/ETY liitteissä I ja II vahvistetut vaatimukset todellisiin testiolosuhteisiin, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat rakennuskoneiden ja -laitteiden melupäästöjen määrittämisestä annettun direktiivin mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaisia,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 84/533/ETY liitettä I ja II tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla Jäsenvaltioiden on 26 päivään maaliskuuta 1986 mennessä annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 1985.Komission puolestaStanley CLINTON DAVISKomission jäsen(1) EYVL N:o L 300, 19.11.1984, s. 123LIITE MUUTOKSET DIREKTIIVIN 84/533/ETY LIITTEESEEN I 6.2 Äänilähteen toiminta mittauksen aikanaKorvataan 6.2.2 kohdan viimeinen alakohta seuraavasti:Näissä toimintaolosuhteissa ilmavirta on tarkastettava liitteessä I olevassa 12 kohdassa vahvistetulla tavalla.6.3 MittauspaikkaKorvataan 6.3 kohta seuraavasti:Mittauspaikan on oltava tasainen ja vaakasuora. Tämän paikan on mikrofonien sijaintipaikkojen pystyprojektioon asti ja se mukaan luettuna oltava betonia tai tiivistä asfalttia.Jalaksille asennetut kompressorit on sijoitettava 0,40 m korkeille tuille, jollei valmistajan asennusohjeissa toisin määrätä.6.4.1 Mittauspinta, mittausetäisyysKorvataan 6.4.1 kohta seuraavasti:Testaukseen käytettävä mittauspinta on puolipallo.Säteen on oltava:- 4 m, kun testattavan kompressorin suurin mitta on enintään 1,5 m;- 10 m, kun testattavan kompressorin suurin mitta on enemmän kuin 1,5 m, mutta enintään 4 m;- 16 m, kun testattavan kompressorin suurin mitta on enemmän kuin 4 m.6.4.2.1 YleistäMuutetaan 6.4.2.1 kohta seuraavasti:Mittausta varten on oltava kuusi mittauspistettä, tosin sanoen pisteet 2, 4, 6, 8, 10 ja 12, siten kuin ne on järjestetty direktiivin 79/113/ETY liitteessä I olevan 6.4.2.2 kohdan mukaisesti.Kompressorien testausta varten kompressorin geometrinen keskipiste on sijoitettava pystysuoraan puolipallon keskipisteen yläpuolelle.Mittauspisteiden paikat määräävän koordinaattien sarjan x-akselin on oltava yhdensuuntainen kompressorin pääakselin kanssa.Lisätään uusi 12 kohta seuraavasti:12 ILMAKOMPRESSORIEN ILMAN TILAVUUSVIRRAN MITTAUSMENETELMÄ PYÖREÄKAARISTEN VENTURISUUTINTEN AVULLA KRIITTISISSÄ VIRTAUSOLOSUHTEISSA12.1 YleistäTämän liitteen tarkoituksena on määrittää yksinkertainen, nopea ja taloudellinen ilmakompressorien virtausnopeuden mittausmenetelmä.Tämän menetelmän tarkkuus on ± 2,5 prosenttia.12.2 TestausjärjestelySuuttimen halkaisija on valittava siten, että varmistetaan suuttimen painesuhteen aiheuttavan sen kovennuksessa äänen nopeuden.Suutin on asennettava putkeen, jonka halkaisija on yhtä suuri tai suurempi kuin neljä kertaa suuttimen kovennuksen halkaisija. Suuttimesta ylävirtaan on oltava putki, jonka pituus on vähintään kaksi putken halkaisijaa ja jonka seinämään on kiinnitetty laite, jolla mitataan putken läpi virtaavan ilman paine ja lämpötila. Tämän putken ylävirran puolelle on asennettava virtauksen oikaisin, joka koostuu kahdesta reikälevystä, kun ne on asennettu putken halkaisijan etäisyydelle toisistaan (ks. kuvat 1 ja 2). Suuttimesta alavirtaan voidaan asentaa putki ja vaimennin sillä edellytyksellä, että tämän alavirran puolella sijaitsevan putkituksen painehäviö ei mitätöi kriittisiä virtausolosuhteita suuttimessa.>VIITTAUS KAAVIOON>12.3 Pyöreäkaarinen venturiMallin on oltava kuvassa 3 esitetyn mukainen, sisäpintojen on oltava kiillotetut ja poikkipinnan halkaisijan on oltava tarkkaan mitattu. Mittaehdotukset annetaan taulukossa 1.12.4 Paine- ja lämpötilalukematPaine on luettava 0,5 prosentin tarkkuudella ja lämpötila ± 1 K:n tarkkuudella.>VIITTAUS KAAVIOON>Taulukko 1Suuttimen mitat>TAULUKON PAIKKA>12.5 TestiKun tasaiset virtausolosuhteet on saavutettu, otetaan seuraavat lukemat:ilmanpaine (Pb)paine suuttimesta ylävirtaan (PN)lämpötila suuttimesta ylävirtaan (tN)lämpötila ja paine, joissa tilavuusvirta vaaditaan (t°, P°)12.6 Tilavuusvirtalaskelmat>TAULUKON PAIKKA>C* = 0,684858 + (3,70575 - 4,76902  7 10-2  7 tN + 2,63019  7 10-4  7 tN²  7 pN  7 10-4jossatN = lämpötila suuttimesta ylävirtaan °C. Testitulosten perusteella ja säädettyä tarkkuutta varten CD = 0,9888.Kun sitä käytetään kannettavien tai koteloitujen kompressorien purkaumassa, tN vaihtelee 20 °C:sta 70 °C:seen ja PN 2 baarista 8 baariin. C* vaihtelee sen vuoksi 0,6871:stä 0,6852:een, ja siitä voidaan käyttää keskimääräistä arvoa 0,6862. Näissä oloissa yhtälö voidaan yksinkertaistaa:>NUM>qm = 0,1  7 ð  7 B²  7 0,9888  7 0,6862  7 PN >DEN>[4  7 (287,1  7 TN) >NUM>1/ >DEN>2] >NUM>= 3,143  7 10-3  7 B²  7 PN >DEN> TN >NUM>1/ >DEN>2 kg/stai muunnettuna tilavuusvirraksi (qv) vertailuoloissa:qv = >NUM>9  7 10-3  7 B²  7 PN  7 T° >DEN>(P°  7 TN >NUM>1/ >DEN>2)jossa>TAULUKON PAIKKA>MUUTOKSET DIREKTIIVIN 84/533/ETY LIITTEESEEN II3 Toiminta3.1.4 MoottoritehoKorvataan ilmaisu "(DIN 6270B)" ilmaisulla "(neuvoston direktiivi 80/1269/ETY)".3.2.4 NimellisilmavirtaKorvataan ilmaus "ISO 1217:n" ilmaisulla "tämän direktiivin liitteessä I olevassa 12 kohdassa tarkoitettu menetelmä".


Avis juridique important

|

31973L0405

Neuvoston direktiivi 73/405/ETY, annettu 22 päivänä marraskuuta 1973, anionisten pinta-aktiivisten aineiden biologisen hajoavuuden mittausmenetelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 347 , 17/12/1973 s. 0053 - 0063 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 1 s. 0164  Kreikank. erityispainos: Luku 15 Nide 1 s. 0015  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 1 s. 0164  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 3 s. 0108  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 3 s. 0108

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 22 päivänä marraskuuta 1973,anionisten pinta-aktiivisten aineiden biologisen hajoavuuden mittausmenetelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (73/405/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon pesuaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 22 päivänä marraskuuta 1973 annetun neuvoston direktiivin(1), ja erityisesti sen 4 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäolisi suotavaa käyttää jäsenvaltioissa anionisten pintaaktiivisten aineiden biologisen hajoavuuden tason määrittämiseksi tätä tarkoitusta varten joissakin jäsenvaltioissa jo käytössä olevia mittausmenetelmiä; erimielisyystapauksissa on kuitenkin tarpeen mitata biologinen hajoavuus yhteistä vertailumenetelmää käyttäen, japesuaineita koskevaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöä lähennettäessä, olisi vahvistettava biologisen hajoavuuden mittaamista varten sopivat mittapoikkeamat siten kuin 22 päivänä marraskuuta 1973 annetun neuvoston direktiivin 4 artiklassa säädetään, niiden mittausmenetelmien epäluotettavuuden huomioon ottamiseksi, jotka voisivat johtaa taloudellisilta vaikutuksiltaan merkittäviin hylkäämispäätöksiin; siksi hylkäämispäätös tulisi tehdä vain, jos analyysi osoittaa biologisen hajoavuuden pienemmäksi kuin 80 prosenttia,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tämä direktiivi koskee anionisten pinta-aktiivisten aineiden biologisen hajoavuuden mittausmenetelmiä.2 artikla Jäsenvaltioiden on 22 päivänä marraskuuta 1973 annetun neuvoston direktiivin 4 artiklan mukaisesti ja ottaen huomioon mittausmenetelmien epätarkkuudet kiellettävä alueellaan saattamasta markkinoille ja käyttämästä sellaista pesuainetta, jonka sisältämien anionisten pintaaktiivisten aineiden biologinen hajoavuus jollakin seuraavista menetelmistä mitattuna on vähemmän kuin 80prosenttista,- Ranskassa käytetty menetelmä, joka on hyväksytty 11 päivänä joulukuuta 1970 annetulla asetuksella, joka on julkaistu 5 päivänä tammikuuta 1971 "Journal officiel de la République française" -nimisessä julkaisussa, numerossa 3, ja helmikuussa 1971 annetussa esistandardissa T 73-260, jonka "Association française de normalisation (AFNOR)" -niminen järjestö on julkaissut;- Saksan liittotasavallassa käytetty menetelmä, joka on vahvistettu 1 päivänä joulukuuta 1962 annetulla "Verordnung Über die Abbaubarkeit von Detergentien in Wasch- und Reinigungsmitteln", joka on julkaistu Bundesgesetzblatt -lehden I osassa, sivulla 698,- OECD:n menetelmä, joka on julkaistu OECD:n teknisessä kertomuksessa 29 päivältä joulukuuta 1970, "Determination of the Biodegradability of Anionic Synthetic Surface Active Agents" (Anionisten synteettisten pinta-aktiivisten aineiden biologisen hajoavuuden mittaaminen).3 artikla Anionisia pinta-aktiivisia aineita koskevan, 22 päivänä marraskuuta 1973 annetun neuvoston direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti annetun laboratorion lausunnon on perustuttava tämän direktiivin liitteessä selostettuun varmistuskoemenetelmään.4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 18 kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta sekä ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamat keskeiset kansalliset säännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.5 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 22 päivänä marraskuuta 1973.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. KAMPMANN(1) EYVL N:o L 347, 17.12.1973, s. 51(2) EYVL N:o C 10, 5.2.1972, s. 29(3) EYVL N:o C 89, 23.8.1972, s. 13LIITE ANIONISTEN PINTA-AKTIIVISTEN AINEIDEN BIOLOGISEN HAJOAVUUDEN MÄÄRITTÄMINENVERTAILUMENETELMÄ1 LUKU1.1 Mittauksessa tarvittavat laitteetMittausmenetelmässä käytetään kuvassa 1 ja kuvassa 2 tarkemmin esitettyä pientä aktiivilietelaitosta.Laitteistoon kuuluu varastoastia A synteettistä jätevettä varten, annostelupumppu B, ilmastusastia C, saostusastia D, ilmapumppu E aktiivilietteen kierrättämistä varten ja astia F laitteistosta tulevan käsitellyn jäteveden keräämiseksi.Astioiden A ja F on oltava lasia tai sopivaa muovia ja vetoisuudeltaan vähintään 24 litraa. Pumpun B täytyy pumpata tasaisesti synteettistä jätevettä ilmastusastiaan, jossa tavanomaisen käytön aikana on kolme litraa sekoitettua nestettä. Sintteri-ilmastin G on ripustettu astiaan C kartion kärkeen. Ilmastuslaitteen läpi puhalletun ilman määrää tulee seurata virtausmittarilla H.1.2 Synteettinen jätevesiMittauksessa käytetään synteettistä jätevettä, jota valmistetaan 24 litraa (päivittäin) ja joka sisältää kutakin vesijohtovesilitraa kohti seuraavat aineet:160 mg peptonia;110 mg lihauutetta;30 mg ureaa;7 mg natriumkloridia;4 mg kalsiumkloridia, 2 H2O;2 mg magnesiumsulfaattia, 7 H2O;20 ± 2 mg metyleenisinistä (MBAS).MBAS uutetaan testattavasta tuotteesta 2 luvussa (2.1.2) esitetyn menetelmän mukaisesti. Synteettinen jätevesi valmistetaan päivittäin.1.3 Näytteiden valmistaminen1.3.1 Perustuotteet, jotka sisältävät vain MBAS:aa, voidaan tutkia niiden alkuperäisessä muodossa. MBAS-pitoisuus on määritettävä koeliuoksen valmistamista varten (M).1.3.2 Tuotteista, jotka ovat seoksia, analysoidaan MBAS- ja saippuapitoisuus. Ne on uutettava alkoholilla seuraavasti:1.3.2.1 Isopropanoliuutto, jos näyte sisältää vähemmän saippuaa kuin MBAS:aa (ks. 2 luku).1.3.2.2 Isopropanoliuutto ja saippuan poistaminen, jos näyte sisältää enemmän saippuaa kuin MBAS:aa (ks. 2 luku).Uutteiden MBAS-pitoisuus määritetään koeliuosten valmistamista varten (M).1.4 Laitteen toimintaIlmastusastia C ja saostusastia D täytetään aluksi synteettisellä jätevedellä. Astia D asetetaan sellaiselle korkeudelle, että ilmastusastiassa C on kolme litraa nestettä. Sitten käynnistetään ilmastin, ilmapumppu E ja annostelupumppu B. Synteettisen jäteveden on virrattava ilmastusastian C läpi nopeudella yksi litra tunnissa; tällöin keskimääräinen viipymä on kolme tuntia.Ilmastusnopeus on säädettävä sellaiseksi, että astian C sisältö pysyy kaiken aikaa suspensiona ja että liuenneen hapen määrä on vähintään 2 mg/l. Vaahdon muodostuminen on estettävä sopivin keinoin. Aktiivilietettä ehkäiseviä tai MBAS:ää sisältäviä vaahdonestoaineita ei saa käyttää. Ilmapumppu E on asetettava siten, että aktiiviliete kierrätetään jatkuvasti ja säännöllisesti saostusastiasta E ilmastusastiaan C. Jos lietettä kertyy ilmastusastian C yläosaan, saostusastian D pohjalle tai kierrätysputkistoon, se on palautettava takaisin kierrätykseen vähintään kerran päivässä harjaamalla tai muulla sopivalla keinolla. Jos liete ei laskeudu astian pohjalle, sen tiheyttä voidaan nostaa lisäämällä 5-prosenttista ferrikloridiliuosta 2 ml:n erissä niin monta kertaa kuin tarvitaan.Kerätään nestettä saostusastiasta D 24 tuntia astiaan F; tämän jälkeen sekoitetaan perusteellisesti ja otetaan näyte.Astia F on puhdistettava huolellisesti.1.5 Mittalaitteiston tarkastaminenSynteettisen jäteveden MBAS-pitoisuus (mg/l) määritetään välittömästi ennen käyttöä.Astiaan F 24 tunnissa kerätyn nesteen MBAS-pitoisuus (mg/l) on määritettävä analyyttisesti samalla menetelmällä välittömästi sen jälkeen kun näyte on otettu. Pitoisuudet on määritettävä tarkkuudella 0,1 mg/l MBAS:aa.Menetelmän tehokkuuden tarkastamiseksi määritetään COD astiaan F kerätystä nesteestä lasikuitusuodattimella suodattamisen jälkeen sekä astiassa A olevasta synteettisestä jätevedestä suodatuksen jälkeen vähintään kaksi kertaa viikossa. COD:n vähentyminen ilmoitetaan prosentteina.COD:n vähentymisen on loputtava, kun saavutetaan suunnilleen säännöllinen päivittäinen MBAS:lla mitattava biologisen hajoavuuden taso, eli kuvassa 3 esitetyn sisäänajokauden lopussa.Ilmastussäiliössä olevan aktiivilietteen suspensiossa olevan kiintoaineen kuiva-ainepitoisuus (g/l) on määritettävä kahdesti viikossa. Jos se on enemmän kuin 2,5 g/l, ylimäärä aktiivilietettä on poistettava.Koe tehdään huoneenlämmössä, jonka on oltava tasainen eikä se saa koskaan laskea alle 18 °C eikä ylittää 30 °C.1.6 Biologisen hajoavuuden laskeminenMBAS:n hajoamisprosentti on laskettava päivittäin synteettisen jäteveden ja vastaavan astiaan F kertyneen MBAS-pitoisuuksien (mg/l) perusteella.Näin saadut hajoavuusarvot on esitettävä kuvaajan avulla kuten kuvassa 3 (huomautus 1.7.2 kohta).MBAS:n hajoavuus on laskettava sisäänajokautta seuraavina 21 vuorokautena saatujen arvojen aritmeettisena keskiarvona, jos hajoaminen on ollut tänä aikana säännöllistä ja laitteiston toiminta ongelmatonta. Missään tapauksessa sisäänajokausi ei saa olla kuutta viikkoa pidempi.1.7 Huomautuksia1.7.1 Eräissä säädöksissä otetaan saippuapitoisuus huomioon biologista hajoavuutta määritettäessä.1.7.2 Joissakin tapauksissa saattaa olla hyväksyttävää vähentää näytteenottotiheyttä yhteen näytteeseen kahden tai kolmen päivän välein, mutta keskiarvoa laskettaessa on käytettävä vähintään 14 tulosta 1.6 kohdassa mainitun 21 päivän aikana.2 LUKUTUTKITTAVIEN TUOTTEIDEN ESIKÄSITTELY2.1 AlkoholiuuttoUuton tarkoituksena on poistaa kaupan olevista tuotteista liukenemattomat ja epäorgaaniset ainesosat, jotka saattaisivat joissakin olosuhteissa häiritä biologisen hajoavuuden mittausta.Näitä aineita ei tarvitse poistaa ökvantitatiivisesti, eikä myöskään aktiivisia aineita tarvitse uuttaa kvantitatiivisesti. Kuitenkin vähintään 90 % metyleenisinisen kanssa reagoivista aineista pitäisi saada uutetuksi.Alkoholiuuttoon voi käyttää kahta menetelmää, toisessa käytetään etanolia ja toisessa isopropanolia. Isopropanoliömenetelmä on erityisen sopiva suurille ainemäärille, kuten varmistuskokeessa vaaditaan.2.1.1 Etanoliuutto2.1.1.1 Näytteen esikäsittelyi) JauheetValmistetaan noin 250 gramman näyte, joko näytettä jakamalla tai suosituksen ISO n:o 607 mukaisesti.Näyte jauhetaan roottorityyppisellä kotitalousmyllyllä, kunnes jauhe ei enää sisällä suurempia kuin 200 mikrometrin suuruisia hiukkasia.Jauhe sekoitetaan huolellisesti ja se siirretään sopivaan säilytysastiaan.ii) NesteetPunnitaan 0,1 g:n tarkkuudella 40 g homogenisoitua näytettä ja se asetetaan jäljempänä 2.1.1.2 kohdan iii alakohdassa esitettyyn dekantterilasiin.Lisätään 50 ml etanolia - 2.1.1.2 kohdan ii alakohta. Haihdutetaan vesihauteessa kuiviin imien samalla haihtuvat aineet pois siten, etteivät kahden peräkkäisen punnituksen tulokset eroa enempää kuin 0,1 g. Voidaan käyttää mitä tahansa vaakaa, jonka tarkkuus on vähintään 0,01 g.2.1.1.2 Etanoliliuoksen valmistamineni) Periaate:Etanoliuute, jossa on riittävästi ainetta saippuan tai muiden anionisten aineiden pitoisuuden määrittämiseksi sekä biologista määritystä varten.ii) Reagenssi95-96-prosenttinen etanoliiii) LaitteistoTavallista laboratoriolaitteistoa, erityisesti:Pyöreä, lyhytkaulainen 1 litran kolvi, jossa on kokoa 29-32 oleva hiottu naarastyyppinen liitin;400 mm pystyjäähdytin, jossa on kokoa 29-32 oleva hiottu koirastyyppinen liitin;10-20 mikrometrin lasisintterisuodatin;litran mittapullo.2.1.1.3 MenettelyLaitetaan 40 ± g ainetta (2.1.1.1 kohdan i alakohta) litran mittapulloon tai käytetään astiaa, jossa on kohdan 2.1.1.1 kohdan ii alakohdan mukaisesti saatua kuivattua uutetta. Olkoon E kokeessa käytettävän massan paino grammoina.Lisätään 500 ml etanolia (2.1.1.2 kohdan ii alakohta), liitetään jäähdyttimeen ja refluksoidaan 15 minuuttia. Lasketaan sen jälkeen neste pois ja imusuodatetaan se kuumana lasisen sintterisuodattimen avulla. Toistetaan tämä kahdesti pulloon jääneellä jäännöksellä ja käytetään tällöin molemmilla kerroilla 200 ml etanolia. Kerätään suodokset, suodatetaan ne ja siirretään kvantitatiivisesti mittapulloon, täytetään yhteen litraan etanolilla ja sekoitetaan huolellisesti.2.1.2 IsopropanoliuuteArvioidaan kaupan olevan tuotteen sisältämän MBAS-pitoisuuden perusteella, noin 50 gramman uutemäärän saamiseksi tarvittava ainemäärä, joka riittää kahteen varmistuskokeeseen.2.1.2.1 LaitteistoNäytteen koosta riippuen:Astiat, kokoa 3-25 l, esimerkiksi pitkäkaulainen Erlenmeyer-pullo tai emaljoitu astia;Nopeasti pyörivät kori- tai kuulatyyppiset sekoittimet;Imusuodattimet (Büchner), halkaisijaltaan enintään 30 cm;Imupullot, vetoisuudeltaan enintään 20 litraa;Erotussuppilot vetoisuudeltaan enintään 20 litraa;Tislauskolvit, vetoisuudeltaan enintään 10 litraa;Vastaanottoastiat, vetoisuudeltaan enintään 10 litraa;Posliinivadit, halkaisijaltaan noin 20 cm;Tislauskolonneja, jäähdyttimiä, vesihaude.2.1.2.2 ReagenssitTislattua tai demineralisoitua vettä.Isopropanolia, puhdasta.Kaliumkarbonaattia (K2CO3), kemiallisesti puhdasta.Kaliumhydroksidia (KOH), 10-prosenttinen liuos.Natriumsulfiittia (Na2SO3), puhdasta, vedetöntä.2.1.2.3 Menettelyi) EsikäsittelyKiinteät tuotteet: sekoitetaan tislatulla vedellä (2.1.2.4 kohdan i alakohta) ohueksi tahnaksi mahdollisten kiinteiden rakeiden rikkomiseksi (hämmennetään 10 minuuttia). Liuotetaan jokaista käytettyä 100 g vettä kohden 60 g kaliumkarbonaattia ja sekoitetaan jatkuvasti (10 minuuttia), kunnes se on liuennut.Nestemäiset tai puolinestemäiset kaupan olevat tuotteet: käsitellään pääasiassa samoin kuin kiinteät tuotteet. Haihtuvaan osaan, joka menetetään vesihauteessa kuivattaessa, kun tehdään esikoe noin 10 grammalla tuotetta, on suhtauduttava kuin vesipitoisuuteen, vaikka jäljellä olisikin haihtuvia orgaanisia liuottimia. Lisättävän kaliumkarbonaatin määrä riippuu vesipitoisuudesta, joka määritetään edellä esitetyllä tavalla.Happamat suspensiot tai liuokset: Neutraloidaan 10-prosenttisella kaliumhydroksidiliuoksella ennen kaliumkarbonaatin lisäämistä.Valmisteet, jotka sisältävät vapaata klooria: vähennetään lisäämällä natriumsulfiittia vesisuspensioon tai liuokseen ennen neutralointia. Natriumsulfiitin ylimäärällä ei ole merkitystä.ii) UuttaminenLisätään isopropanolia, hämmennetään seosta 30 minuuttia ja imusuodatetaan se. Pestään imusuodattimelle jäänyt jäännös useita kertoja pienillä määrillä isopropanolia. Suodos, jonka on kaikissa tapauksissa jakauduttava kahteen kerrokseen imupullossa, on huuhdottava isopropanolilla erotussuppiloon. Lasketaan alempana oleva vesikerros ulos ja heitetään se pois; suodatetaan ylempi isopropanolikerros taitetulla suodattimella tislauspulloon ja haihdutetaan se vesihauteessa niin kuiviin kuin mahdollista (2.1.2.4 kohdan iii alakohta). Siirretään kvantitatiivisesti tislausjäännös posliiniastiaan isopropanolilla pesemällä ja sen jälkeen konsentroidaan sisältö vesihauteessa huolellisesti sekoittaen. Jatketaan rikastamista, kunnes kaksi peräkkäistä tunnin välein tehtyä punnitusta eroaa vähemmän kuin 10 g. Liuotetaan uute veteen vesihauteella lämmittäen ja määritetään tämän liuoksen MBAS-pitoisuus.Sovelletaan seuraavaa kaavaa:g MBAS uuteliuoksessa g MBAS kaupan olevassa tuotteessa × 100 = % MBAS uuttamissaanto2.1.2.4 HuomautuksiaUutettaessa on otettava huomioon seuraavaa:i) Pesu- ja puhdistustuotteiden kirjo on niin suuri, ettei ole mahdollista tarkasti määritellä ihanteellisia veden ja isopropanolin suhteellisia osuuksia tietylle tuotteelle, koska se vaihtelee tapauskohtaisesti. Kokemus on kuitenkin osoittanut, että tarvittavat määrät ovat seuraavassa vaihteluvälissä:Puhdistus- tai pesutuote (paino-osuus) 1 : Vesi: (volyymiosuus) 0,5-2 : Isopropanoli (volyymiosuus) 1-2,5Tästä huolimatta periaatteessa ei vedelle ja isopropanolille kuitenkaan ole ylärajoja.Mitä suurempi on aineen taipumus aggregoitua suspensiossa, sitä enemmän vettä tarvitaan. Vettä on lisättävä samanaikaisesti hämmentäen, kunnes pohjalla ei enää ole sakkaa.Käytettävän isopropanolin määrä ei kuitenkaan käytännössä saisi olla pienempi kuin:Pesu- ja puhdistustuote: isopropanoli = 1/1Isopropanolia tarvitaan enemmän, jos kaupan olevan tuotteen MBAS-pitoisuus on selvästi suurempi kuin 10 % tai jos sekoitettaessa isopropanoli- ja vesifaasi nopeasti erottuvat.ii) Vesifaasi on kyllästettävä kaliumkarbonaatilla. Pieni ylimäärä ei ole haitallista. Jos kaliumkarbonaattipitoisuus on liian pieni, kerrokset eivät joko erotu tai isopropanolifaasi säilyy liian vesipitoisena, mitkä molemmat haittaavat uuttamista.iii) Isopropanoliuute sisältää vettä ja sen on oltava kaliumkarbonaatilla kyllästettyä; alempi erottuva kerros on heitettävä pois. Jäljelle jäävä isopropanoli voidaan käyttää uudestaan uuttamiseen. Nestemäisistä valmisteista saatava tisle on myös heitettävä pois, koska siinä voi olla muita liuottimia.2.2 Saippuan erottaminen isopropanoliuutteestaKaupan olevan pesuaineen MBAS:n biologisen hajoavuuden määrittäminen voi häiriintyä myös silloin kun käytetään isopropanoliuutetta. Helposti hajoavien MBAS:n hajoavuuden kuvaajat voivat joskus muistuttaa huonosti hajoavien (TBS) tuotteiden kuvaajia. Ennen kuin tutkitaan MBAS:n biologista hajoavuutta, on alkoholiuutteesta poistettava testiä häiritsevä saippua.Tämä menettely on suunniteltu varmistamaan, että suhteellisen suuria saippuamääriä voitaisiin poistaa isopropanoli uutteesta. Näin saatua uutetta tulee käyttää vain MBAS:n biologisen hajoavuuden testaamiseen eikä sitä saa käyttää muihin analyyttisiin määrityksiin tai aineiden erottamiseen.2.2.1 PeriaateLiuotetaan riittävästi isopropanoliuutetta metanoliin, jotta MBAS:aa tulee siihen vähintään 25 grammaa. Liuos tehdään happamaksi suolahapolla saippuan sisältämien rasvahappojen vapauttamiseksi. Lisätään liuokseen vettä kunnes metanolin ja veden suhde on 80:20, rasvahapot uutetaan petrolieetterillä ja uute heitetään pois. Vesi-metanolifaasi tehdään jälleen happamaksi ja haihdutetaan kuiviin.Kuivausjäännöstä käytetään suoraan hajoavuustestiin sen jälkeen, kun sen MBAS-pitoisuus on määritetty.2.2.2 MenettelyIsopropanoli uutetta liuotetaan niin paljon noin 100 millilitraan metanolia 2 litran Erlenmeyer-pullossa varovasti lämmittäen, että saadaan vähintään 30 g MBAS-ainetta. Lisätään ensin kaikkiaan 800 ml metanolia ja sen jälkeen 5-10 pisaraa bromifenolisinistä (0,04prosenttinen liuos) ja titrataan suolahapolla 2 N pH-arvoon 3 (keltaiseksi) (Bromifenolisiniliuos: 0,4 g bromifenolisinistä liuotettuna 200 ml:aan 96-prosenttista etanolia laimennetaan tislatulla vedellä 1 000 ml). Laimennetaan tislatulla vedellä 1 000 ml:n määrään saakka ottaen huomioon lisätyn suolahapon määrä.Rasvahapot uutetaan ravistelemalla liuosta kerran 300 ml:ssa ja kahdesti 200 ml:ssa n-heksaania sopivan kokoisessa erotussuppilossa. Erottaminen voidaan tehdä myös useissa pienissä erotussuppiloissa. Jos esiintyy sameita välikerroksia, kahdessa ensimmäisessä uutoksessa ne yhdistetään alempaan uutekerrokseen ja viimeisessä uutteen ylempään faasiin. Jos liuoksen keskimääräinen tilavuus ei suurten saippuamäärien kohdalla ole riittävä liuottamiseen ja uuttamiseen, toistetaan uuttaminen samalla tavalla.Kootaan n-heksaaniuutteet ja ne pestään 200 ml:lla metanoli-vettä (suhteessa 80:20). Sameat välikerrokset jätetään n-heksaanifaasiin, joka heitetään pois.Kootaan metanoli-vesifraktiot ja titrataan 1 N natriumhydroksidilla pH-arvoon 9 fenoftaleiinia vasten. Liuos konsentroidaan vesihauteessa, kunnes metanoli on haihtunut. Uute liuotetaan uudestaan veteen vesihauteessa lämmittäen. Liuoksen MBAS-pitoisuus määritetään sen jälkeen edellä kuvatulla menetelmällä.>VIITTAUS FILMIIN>>VIITTAUS FILMIIN>>VIITTAUS FILMIIN>


title: Komission direktiivi 2006/75/EY, tehty 11 päivänä syyskuuta 2006 , neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta dimoksistrobiinin sisällyttämiseksi siihen tehoaineena   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               12.9.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 248/3

      KOMISSION DIREKTIIVI 2006/75/EY,
   tehty 11 päivänä syyskuuta 2006,
   neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta dimoksistrobiinin sisällyttämiseksi siihen tehoaineena
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta vastaanotti 28 päivänä marraskuuta 2001 BASF:ilta hakemuksen dimoksistrobiini-nimisen tehoaineen sisällyttämiseksi direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I. Komission päätöksessä 2002/593/EY (2) vahvistettiin, että asiakirja-aineisto oli täydellinen, toisin sanoen sen voitiin periaatteessa katsoa täyttävän direktiivin 91/414/ETY liitteissä II ja III säädetyt tietovaatimukset.

               (2)

               Tämän tehoaineen vaikutuksia ihmisten terveyteen ja ympäristöön on arvioitu direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 2 ja 4 kohdan säännösten mukaisesti hakijan ehdottamien käyttötarkoitusten osalta. Esittelevä jäsenvaltio toimitti Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle 14 päivänä elokuuta 2003 dimoksistrobiinia koskevan arviointikertomuksen luonnoksen.

               (3)

               Kyseistä arviointikertomusta ovat tarkastelleet jäsenvaltiot vertaistarkasteluna ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen arviointia koskevassa työryhmässään, ja se on esitetty komissiolle 10 päivänä elokuuta 2005 Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen dimoksistrobiinia (3) koskevan tieteellisen kertomuksen muodossa. Jäsenvaltiot ja komissio ovat tarkastelleet kyseistä kertomusta elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa, ja 4 päivänä huhtikuuta 2006 valmistui komission tarkastelukertomus dimoksistrobiinista.

               (4)

               Eri tutkimuksista on käynyt ilmi, että kyseisiä tehoaineita sisältävien kasvinsuojeluaineiden voidaan yleisesti olettaa täyttävän direktiivin 91/414/ETY 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa ja 5 artiklan 3 kohdassa säädetyt edellytykset erityisesti tutkittujen ja komission tarkastelukertomuksissa lueteltujen käyttötarkoitusten osalta. Näin ollen on aiheellista sisällyttää dimoksistrobiini kyseisen direktiivin liitteeseen I sen varmistamiseksi, että tätä tehoainetta sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevien lupien myöntäminen voidaan järjestää kaikissa jäsenvaltioissa mainitussa direktiivissä säädetyllä tavalla.

               (5)

               Ilman, että tehoaineen sisällyttämisellä liitteeseen I rajoitettaisiin direktiivin 91/414/ETY velvoitteiden soveltamista, jäsenvaltioilla olisi sisällyttämisen jälkeen oltava kuusi kuukautta aikaa tarkistaa nykyiset dimoksistrobiinia sisältävien kasvinsuojeluaineiden väliaikaiset luvat sen varmistamiseksi, että direktiivissä 91/414/ETY ja erityisesti sen 13 artiklassa säädetyt vaatimukset ja liitteessä I vahvistetut ehdot täyttyvät. Jäsenvaltioiden olisi muutettava nykyiset väliaikaiset luvat pysyviksi luviksi, muutettava niitä tai peruutettava ne direktiivin 91/414/ETY säännösten mukaisesti. Edellä esitetystä määräajasta poiketen olisi säädettävä pidemmästä määräajasta kutakin kasvinsuojeluainetta ja kutakin aiottua käyttötarkoitusta koskevan täydellisen, liitteen III mukaisen asiakirja-aineiston jättämistä ja arviointia varten direktiivissä 91/414/ETY säädettyjen yhtenäisten periaatteiden mukaisesti.

               (6)

               Direktiivi 91/414/ETY olisi tämän vuoksi muutettava vastaavasti.

               (7)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 91/414/ETY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2007. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kyseiset säädöstekstit sekä kyseisten säännösten ja tämän direktiivin säännösten välinen vastaavuustaulukko.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä huhtikuuta 2007.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on direktiivin 91/414/ETY mukaisesti tarvittaessa muutettava tai peruutettava dimoksistrobiinia tehoaineenaan sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevat voimassa olevat luvat 31 päivään maaliskuuta 2007 mennessä. Jäsenvaltioiden on kyseiseen päivämäärään mennessä erityisesti tarkistettava, että dimoksistrobiinia koskevat mainitun direktiivin liitteen I edellytykset täyttyvät, kyseistä tehoainetta koskevien tekstien B osassa mainittuja edellytyksiä lukuun ottamatta, ja että luvanhaltijalla on mainitun direktiivin liitteen II vaatimukset täyttävä asiakirja-aineisto tai luvanhaltijan saatavilla on tällainen aineisto mainitun direktiivin 13 artiklan edellytysten mukaisesti.
   2.   Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on arvioitava tuote uudelleen direktiivin 91/414/ETY liitteessä VI säädettyjen yhtenäisten periaatteiden mukaisesti mainitun direktiivin liitteessä III vahvistetut vaatimukset täyttävän asiakirja-aineiston perusteella kaikkien sellaisten sallittujen kasvinsuojeluaineiden osalta, jotka sisältävät dimoksistrobiinia joko ainoana tehoaineenaan tai yhtenä monista tehoaineistaan, jotka kaikki on 30 päivään syyskuuta 2006 mennessä sisällytetty direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I, ja ottaen huomioon dimoksistrobiinia koskevan, mainitun direktiivin liitteessä I olevan tekstin B osan. Jäsenvaltioiden on kyseisen arvion perusteella määriteltävä, täyttääkö tuote direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan b, c, d ja e alakohdassa vahvistetut edellytykset.
   Määrittämisen jälkeen jäsenvaltioiden on

               a)

               dimoksistrobiinia ainoana tehoaineenaan sisältävien tuotteiden osalta tarvittaessa muutettava tai peruutettava lupa viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2008; tai

               b)

               niiden tuotteiden osalta, jotka sisältävät dimoksistrobiinia yhtenä monista tehoaineistaan, tarvittaessa muutettava tai peruutettava lupa viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2008 taikka siinä direktiivissä tai niissä direktiiveissä, joilla kyseinen aine tai aineet lisätään direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I, tällaista muuttamista tai peruuttamista varten vahvistettuna ajankohtana sen mukaan, kumpi ajankohta on myöhäisempi.

         4 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan 1 päivänä lokakuuta 2006.
   5 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 11 päivänä syyskuuta 2006.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2006/74/EY (EUVL L 235, 30.8.2006, s. 17).

      (2)  EYVL L 192, 20.7.2002, s. 60.

      (3)  Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen tieteellinen kertomus (2005) 46, 1–82, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance dimoxystrobin (lopullinen versio annettu 10.8.2005).

      LIITE
      Lisätään direktiivin 91/414/ETY liitteessä I olevan taulukon loppuun rivit seuraavasti:

                     Nro

                     Yleisnimi, tunnistenumerot

                     IUPAC-nimi

                     Puhtaus (1)

                     Voimaantulo

                     Sisällyttämisen päättymispäivä

                     Erityismääräykset

                     ”129

                     Dimoksistrobiini
                     CAS-numero: 149961-52-4
                     CIPAC-numero: 739

                     (E)-o-(2,5-dimetyylifenoksimetyyli)-2-metoksi-imino-N-metyylifenyyliasetamidi

                     ≥ 980 g/kg

                     1. lokakuuta 2006

                     30. syyskuuta 2016

                     A   OSA
                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan sienitautien torjunta-aineena käyttöä varten.
                     B   OSA
                     Kun jäsenvaltiot arvioivat hakemuksia, joissa haetaan lupaa ulkotiloissa käytettäville dimoksistrobiinia sisältäville kasvinsuojelutuotteille, niiden on kiinnitettävä erityistä huomiota 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaan ja varmistettava, että kaikki tarvittavat tiedot on toimitettu ennen tällaisen luvan myöntämistä.
                     Liitteessä VI vahvistettujen yhtenäisten periaatteiden täytäntöönpanemiseksi on otettava huomioon elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa 27 päivänä tammikuuta 2006 valmiiksi saadun dimoksistrobiinia koskevan tarkastelukertomuksen päätelmät ja erityisesti sen lisäykset I ja II.
                     Tässä yleisarvioinnissa jäsenvaltioiden on

                                 —

                                 kiinnitettävä erityistä huomiota pohjavesien suojeluun, jos tehoainetta käytetään alhaisen kasvillisuuspidännän olosuhteissa tai alueilla, joilla on herkkä maaperä ja/tai epäsuotuisat ilmasto-olot

                                 —

                                 kiinnitettävä erityistä huomiota vesieliöiden suojeluun.

                           Käyttöedellytyksiin on tarvittaessa sisällyttävä riskinhallintatoimenpiteitä.
                     Jäsenvaltioiden, joita asia koskee, on pyydettävä toimittamaan

                                 —

                                 lintujen ja nisäkkäiden osalta formuloitua tehoainetta koskevan tarkemman riskinarvioinnin

                                 —

                                 vesiympäristön osalta kattavan riskinarvioinnin kaloille aiheutuvasta suuresta pitkäaikaisesta riskistä ja mahdollisten riskinhallintatoimenpiteiden tehokkuudesta, minkä yhteydessä otetaan erityisesti huomioon valumat ja salaojitus.

                           Niiden on varmistettava, että ilmoittajat, joiden pyynnöstä dimoksistrobiini on sisällytetty tähän liitteeseen, toimittavat tällaiset tutkimukset komissiolle kahden vuoden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta.”

         (1)  Lisätietoja tehoaineiden tunnistuksesta ja määritelmästä annetaan tarkastelukertomuksessa.


title: Neuvoston direktiivi 92/80/ETY, annettu 19 päivänä lokakuuta 1992, muun valmistetun tupakan kuin savukkeiden verojen lähentämisestä

text:
09 / Nide 02                                     Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                            89
392L0080
N:o L 316/ 10                            EUROOPAN YHTEISÖJEN VIRALLINEN LEHTI                                              31.10.92
                                              NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/80/ETY,
                                                 annettu 19 päivänä lokakuuta 1992,
                              muun valmistetun tupakan kuin savukkeiden verojen lähentämisestä
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO , joka                                   olisi luotava järjestelmä , jonka avulla voidaan muuntaa
                                                                     ecuina ilmoitetut erityisvalmisteverojen määrät kansalli
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopi               seksi valuutaksi,
muksen ja erityisesti sen 99 artiklan ,
                                                                      ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN :
ottaa huomioon komission ehdotuksen ^),
                                                                                1 artikla
ottaa huomioon edustajakokouksen lausunnon (2),                      Seuraavista yhteisössä valmistetuista tai kolmansista
                                                                      maista maahantuoduista valmistetun tupakan ryhmistä on
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3 ),           kussakin jäsenvaltiossa kannettava 3 artiklassa vahvistet
                                                                     tua vähimmäisvalmisteveroa :
sekä katsoo , että
                                                                     a) sikarit ja pikkusikarit,
direktiivin 72/464/ETY (4) I osastoon sisältyy kaiken                 b) savukkeiksi käärittävä hienoksi leikattu tupakka ,
valmistetun tupakan valmisteveroja koskevat yleiset
säännökset ; ja savukkeita koskevat erityissäännökset;               c) muu piippu - ja savuketupakka .
lisäksi on annettava muuta valmistettua tupakkaa koske                                          2 artikla
vat erityissäännökset ,
                                                                      Tätä direktiiviä sovellettaessa 1 artiklassa tarkoitettuihin
direktiivissä 79/32/ETY (5) määritellään valmistetun tupa           tuotteisiin on sovellettava direktiivin 79/32/ETY 2, 4 ja 4 a
kan eri ryhmät,                                                       artiklan määritelmiä .
sisämarkkinoiden toteuttamiseksi 1 päivänä tammikuuta                                            3 artikla
1993 on vahvistettava muulle valmistetulle tupakalle kuin
savukkeille vähimmäisvalmisteverot,
                                                                      1 . Jäsenvaltioiden on 1 päivästä tammikuuta 1993
                                                                      sovellettava valmisteveroa , joka voi olla :
olisi saatava aikaan yhdenmukainen verotaso kaikille                 — joko suhteellinen valmistevero, joka lasketaan kunkin
samaan valmistetun tupakan ryhmään kuuluville tuotteille,                  tuotteen suurimpien vähittäismyyntihintojen perus
                                                                           teella , jotka yhteisöön sijoittautuneet valmistajat ja
sisämarkkinoiden toteuttamiseksi olisi tarkoituksenmu                     kolmansista maista tuovat maahantuojat vahvistavat
kaisinta vahvistaa yleinen vähimmäisvalmistevero , joka                    vapaasti direktiivin 72/464/ETY 5 artiklan mukaisesti ,
ilmoitetaan prosentteina tai määrinä kilogrammaa tai                 — tai määrään perustuva erityisvalmistevero ,
kappalemäärää kohti ,
                                                                     — taikka näiden yhdistelmä , johon kuuluu suhteellisen
Italian tasavallan ja Espanjan kuningaskunnan olisi 31                     valmisteveron osuus ja erityisvalmisteveron osuus , jos
päivään joulukuuta 1998 annettava soveltaa alennettua                      prosentteina tai määrinä kilogrammaa taikka kappale
sikanen ja pikkusikarien valmisteveron määrää tupakka                     määrää kohti ilmoitettava yleinen valmistevero on
kääröihin , jotka koostuvat kokonaan luonnontupakasta                      vähintään yhtä suuri kuin ne vähimmäiskannat tai
eivätkä ole savukkeita,                                                    - määrät, jotka on vahvistettu :
                                                                           — sikareille tai pikkusikareille: 5 prosenttia vähittäis
olisi luotava menettely , jonka avulla voidaan määräajoin                       myyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina tai
tarkistaa tässä direktiivissä säädetyt veron kannat tai                         7 ecua 1 000 kappaleelta taikka 7 ecua kilogram
määrät komission kertomuksen perusteella , ottaen huo                          malta,
mioon kaikki asianmukaiset seikat, ja
                                                                           — savukkeiksi käärittävälle hienoksi leikatulle piip
(!) EY VL N:o C 12, 18.1.1990, s . 8                                            pu- ja savuketupakalle : 30 prosenttia vähit
( 2 ) EYVL N:o C 94 , 13.4.1992 , s . 38                                        täismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina
(3 ) EYVL N:o C 225 , 10.9.1990 , s . 56                                        tai 20 ecua kilogrammalta ,
 ( 4) EYVL N:o L 303 , 31.12.1972 , s . 1 . Direktiivi on viimeksi
      muutettu direktiivillä 92/78 /ETY     (EYVL    N:o  L   316 ,        — muulle piippu- ja savuketupakalle: 20 prosenttia
      31.10.1992, s . 5 ).                                                      vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan
( 5 ) EYVL N:o L 10 , 16.1.1979 , s . 8                                         luettuina tai 15 ecua kilogrammalta .
 ---pagebreak--- 90                                            Euroopan yhteisöjen virallinen lehti                                     09 / Nide 02
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja veron kantoja tai              2. Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa 1 kohdassa sää
määriä on sovellettava kaikkiin kyseiseen valmistetun             detyn vuosittaisen tarkistuksen ajankohtana voimassa
tupakan ryhmään kuuluviin tuotteisiin erottelematta niitä         olevat valmisteverojen määrät, jos ecuina ilmoitettujen
ryhmissä toisistaan laadun, esillepanon, tuotteiden alkupe       valmisteverojen määriä muunnettaessa kansallisena va
rän, käytettyjen materiaalien , kyseisten yritysten ominai       luuttana ilmoitettu valmistevero nousisi vähemmän kuin 5
suuksien tai muiden perusteiden mukaan .                          prosenttia tai 5 ecua, joista kahdesta arvosta alhaisempi on
                                                                  otettava huomioon .
3 . Italian tasavalta ja Espanjan kuningaskunta saavat 31
päivään joulukuuta 1998 soveltaa muihin kokonaan
luonnontupakasta koostuviin tupakkakääröihin kuin                                             6 artikla
savukkeisiin veron kantaa tai määrää, joka voi olla
enintään 50 prosenttia alhaisempi kuin tavanomainen               1 . Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin nou
kansallinen sikarien ja pikkusikarien valmisteveron määrä         dattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset
ja alhaisempi kuin 1 kohdassa tarkoitettu valmisteveron           määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta
vähimmäismäärä .                                                  1992 . Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä .
                                                                  Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava
                          4 artikla                               tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on
                                                                  liitettävä viittaus tähän direktiiviin . Jäsenvaltioiden on
Kahden vuoden välein ja ensimmäisen kerran viimeistään            säädettävä siitä , miten viittaukset tehdään .
31 päivänä joulukuuta 1994 neuvosto tarkistaa komission
kertomuksen perusteella ja tarvittaessa komission ehdo           2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä
tuksesta tässä direktiivissä vahvistetut valmisteverojen          tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalli
määrät ja kuultuaan Euroopan parlamenttia toteuttaa               set säännökset kirjallisina komissiolle .
yksimielisesti tarvittavat toimenpiteet. Komission kerto
muksessa ja neuvoston tarkistuksessa otetaan huomioon                                         7 artikla
sisämarkkinoiden toimivuus , valmisteveromäärien todelli
nen arvo sekä perustamissopimuksen yleiset tavoitteet .           Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
                          5 artikla
                                                                  Tehty Luxemburgissa 19 päivänä lokakuuta 1992.
1.   Erityisvalmisteverojen arvoon sovellettava ecun arvo
kansallisina valuuttoina vahvistetaan kerran vuodessa .
Sovellettavat arvot ovat lokakuun ensimmäisenä työpäivä                               Neuvoston puolesta
nä vahvistettavat ja Euroopan yhteisöjen virallisessa                                     Puheenjohtaja
lehdessä julkaistavat arvot. Niitä on sovellettava 1 päivästä
seuraavan kalenterivuoden tammikuuta .                                                        J. COPE