Avis juridique important

|

31992L0044

Neuvoston direktiivi 92/44/ETY, annettu 5 päivänä kesäkuuta 1992, avoimen verkon tarjoamisen soveltamisesta kiinteisiin johtoihin

Virallinen lehti nro L 165 , 19/06/1992 s. 0027 - 0036 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 23 s. 0045  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 23 s. 0045

NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/44/ETY,annettu 5 päivänä kesäkuuta 1992,avoimen verkon tarjoamisen soveltamisesta kiinteisiin johtoihin EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, että1 telepalvelujen sisämarkkinoiden toteuttamisesta saamalla aikaan avoimen verkon tarjoaminen 28 päivänä kesäkuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 90/387/ETY(4) säädetään, että neuvoston on annettava erityiset avoimen verkon tarjoamisen ehdot kiinteitä johtoja varten,2 tässä direktiivissä 'kiinteillä johdoilla` tarkoitetaan selkeän siirtokapasiteetin tarjoamista verkon liityntäpisteiden välillä erillisenä palveluna, mutta se ei koske valinnaista kytkentää eikä tarjontaa, joka on osa kytkentäistä, yleisölle tarjottavaa palvelua,3 kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28 päivänä kesäkuuta 1990 annetun komission direktiivin 90/388/ETY(5) mukaisesti sellaisten jäsenvaltioiden, jotka säilyttävät erityis- tai yksinoikeudet yleisten televerkkojen rakentamiseen ja toiminnan harjoittamiseen niissä, on toteutettava tarvittavat toimenpiteet verkkoon liittymistä koskevien ehtojen saattamiseksi puolueettomiksi ja syrjimättömiksi sekä julkaistava nämä edellytykset; on tarpeen yhdenmukaistaa ne eritelmät, jotka on julkaistava, sekä määrätä, missä muodossa ne julkaistaan, jotta helpotettaisiin kiinteitä johtoja käyttävien, kilpailevien palvelujen tarjoamista jäsenvaltioissa ja niiden välillä, ja erityisesti silloin kun palveluja tarjoavat yhtiöt tai luonnolliset henkilöt, jotka ovat sijoittautuneet toiseen jäsenvaltioon kuin siihen, mihin palveluja tarjoava yritys, yhtiö tai luonnollinen henkilö on sijoittautunut,4 syrjimättömyysperiaatteen mukaisesti on kiinteitä johtoja tarjottava pyynnöstä kaikille käyttäjille ketään syrjimättä,5 perustamissopimuksessa vahvistettua syrjimättömyyden periaatetta sovelletaan muun muassa teknisen liitännän saatavuuteen, tariffeihin, palvelujen laatuun, tarjoamisaikaan, niukan kapasiteetin oikeudenmukaiseen jakoon, korjausaikaan, verkkoa koskevan tiedon ja asiakastietojen saatavuuteen rajoittamatta kuitenkaan asiaa koskevien tietosuojasäännösten soveltamista,6 muutamia teknisiä rajoituksia on sovellettu erityisesti kiinteiden johtojen keskinäiseen yhteenkytkettävyyteen tai kiinteiden johtojen ja yleisten televerkkojen yhteenkytkettävyyteen; nämä rajoitukset, jotka estävät kiinteiden johtojen käyttämistä kilpailevien palvelujen tarjoamiseen, eivät ole perusteltuja, sillä ne voidaan korvata vähemmän rajoittavilla sääntelytoimenpiteillä,7 yhteisön oikeuden mukaisesti kiinteisiin johtoihin pääsyä ja niiden käyttöä voidaan rajoittaa ainoastaan tässä direktiivissä määriteltyjen olennaisten vaatimusten perusteella ja erityis- tai yksinoikeuksien suojaamiseksi; näiden rajoitusten on oltava puolueettomasti perusteltuja ja niissä on noudatettava suhteellisuuden vaatimusta, eivätkä ne saa olla tavoiteltuihin päämäärin nähden kohtuuttomia; on tarpeen määritellä näiden olennaisten vaatimusten soveltaminen kiinteiden johtojen osalta,8 direktiivin 90/388/ETY, jota ei sovelleta koske teleksipalveluihin, matkaviestimiin eikä kaukohaku- ja satelliittipalveluihin, mukaisesti jäsenvaltioiden on peruutettava kaikki erityis- ja yksinoikeudet muiden telepalvelujen tarjoamisen kuin puhelinliikenteen osalta, esimerkiksi kaupallisen yleiseen käyttöön tarkoitetun puheen suoran siirron ja reaaliaikaisen puheen siirron tarjoaminen yleisen kytkentäisen verkon liityntäpisteiden välillä siten, että jokainen käyttäjä voi tällaiseen liittymään kytketyn laitteen avulla olla yhteydessä toiseen liittymään,9 jäsenvaltiot voivat direktiivissä 90/388/ETY säädettyihin päivämääriin asti vaatia, etteivät taloudellisen toiminnan harjoittajat tarjoa paketti- ja piirikytkentäisten datapalvelujen osalta yleisölle kiinteiden johtojen kapasiteetin pelkkää jälleenmyyntiä; kiinteiden johtojen käyttöä ei pitäisi muuten rajoittaa, eikä varsinkaan sellaisten viestien siirtoa, jotka eivät ole lähtöisin kiinteän johdon palvelun tilanneelta käyttäjältä, jotka eivät lopulta päädy kiinteän johdon palvelun tilanneelle käyttäjälle, tai jotka eivät ole lähtöisin käyttäjältä eivätkä lopulta päädy käyttäjälle, joka on tilannut kiinteän johdon palvelun,10 direktiivin 90/387/ETY mukaisesti yhdenmukaistettujen teknisten rajapintojen ja käyttöehtojen yhteisönlaajuisen määrittelyn on perustuttava yhteisiin teknisiin eritelmiin, jotka perustuvat kansainvälisiin standardeihin ja eritelmiin,11 direktiivin 90/388/ETY mukaisesti jäsenvaltioiden, jotka säilyttävät erityis- tai yksinoikeuksia yleisten televerkkojen tarjoamiseen ja toiminnan harjoittamiseen niissä, on varmistettava, että kiinteitä johtoja haluavat saavat ne käyttöönsä kohtuullisessa ajassa,12 jotta kiinteät johdot olisivat riittävässä laajuudessa käyttäjien saatavilla heidän omaan käyttöönsä, jaettuun käyttöön tai palvelujen tarjoamiseen kolmansille, jäsenvaltioiden on syytä huolehtia, että kiinteiden johtojen yhdenmukaistettu valikoima määriteltyine verkon liityntäpisteineen on saatavilla kaikissa jäsenvaltioissa niiden sisäiseen ja niiden väliseen viestintään; sen vuoksi on syytä määritellä, minkä tyyppiset kiinteät johdot on otettava mukaan yhdenmukaistettuun valikoimaan ja missä ajassa ne pannaan täytäntöön, jos nämä johdot eivät vielä ole saatavilla; kun otetaan huomioon tämän alan tekniikan dynaaminen kehitys, on syytä luoda menetelmä tällaisen valikoiman tarkistamiseksi tai laajentamiseksi,13 yhdenmukaistetun vähimmäisvalikoiman lisäksi tarjotaan myös muita kiinteitä johtoja markkinoiden kysynnästä ja yleisen televerkon tilasta riippuen; tämän direktiivin muut säännökset koskevat näitä kiinteitä johtoja; on kuitenkin syytä huolehtia, että näiden muiden kiinteiden johtojen tarjoaminen ei estä kiinteiden johtojen vähimmäisvalikoiman tarjoamista;14 lainsäädäntö- ja toimeenpanovallan erottamista koskevan periaatteen ja toissijaisuusperiaatteen mukaan jäsenvaltion kansallisella sääntelyviranomaisella on keskeinen asema tämän direktiivin täytäntöönpanossa,15 yhteiset tilausmenettelyt, samoin kuin keskitetty tilaaminen ja keskitetty laskutus ovat tarpeen kiinteiden johtojen käytön edistämiseksi koko yhteisössä; tässä suhteessa teleorganisaatioiden välisen yhteistyön on oltava yhteisön kilpailusäännösten mukaista; tällaisissa menettelyissä olisi erityisesti otettava huomioon kustannusten suhteuttamisen periaate, eivätkä ne saisi johtaa kiinteisiin hintoihin tai markkinoiden jakamiseen,16 teleorganisaatioiden keskitettyjen tilaamis- ja laskutusmenettelyjen käyttöönotto ei saa estää muiden, teleorganisaatioiden ulkopuolella olevien palvelujen tarjoajien tarjouksia,17 direktiivin 90/387/ETY mukaisesti kiinteiden johtojen tariffien on perustuttava seuraaville periaatteille: niiden on oltava puolueettomia ja kustannuksiin suhteutettuja ottaen huomioon kohtuullinen aika, joka tarvitaan järjestelyn tasapainottamiseksi; tariffien on oltava selkeät, ne on asianmukaisesti julkistettava ja niiden on oltava tarpeeksi eriteltyjä perustamissopimuksen kilpailusääntöjen mukaisesti; useamman kuin yhden teleorganisaation tarjoamien kiinteiden johtojen tariffien on perustuttava samoihin periaatteisiin; kiinteään kausivuokraan perustuva tariffi on suositeltavampi, paitsi silloin kun toisentyyppiset tariffit ovat kustannusten osalta perusteltuja,18 kaikkien kiinteiden johtojen liittymis- ja käyttömaksujen on oltava edellä mainittujen periaatteiden sekä perustamissopimuksen kilpailusääntöjen mukaisia, ja niissä on otettava huomioon käytettyjen voimavarojen kokonaiskustannusten oikeudenmukaisen jaon periaate ja tarve saada tehdyistä investoinneista kohtuullinen tuotto, jota tarvitaan televiestinnän infrastruktuurin kehittämiseen,19 kahdessa edellisessä kappaleessa mainittujen tariffiperiaatteiden soveltamisen varmistamiseksi teleorganisaatioiden on käytettävä sopivaa, selkeää kustannuslaskentajärjestelmää, jonka kirjanpidon asiantuntijat voivat tarkastaa varmistaen tallennettavien lukujen tuottamisen; nämä vaatimukset voidaan täyttää esimerkiksi ottamalla käyttöön täysin eritellyn kustannuslaskelman periaate,20 jotta komissio voisi tehokkaasti seurata tämän direktiivin soveltamista, jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kansallinen sääntelyviranomainen, joka vastaa direktiivin täytäntöönpanosta ja joka toimittaa komissiolle sen pyytämät tiedot,21 direktiivin 90/387/ETY 9 ja 10 artiklassa tarkoitetulla komitealla olisi oltava tärkeä asema tämän direktiivin soveltamisessa,22 käyttäjien ja teleorganisaatioiden väliset erimielisyydet kiinteiden johtojen tarjoamisesta ratkaistaan tavallisesti asianosaisten kesken; osapuolilla on oltava mahdollisuus saattaa asia kansallisen sääntelyviranomaisen sekä komission käsiteltäväksi silloin, kun se on tarpeellista, edellä sanotun kuitenkaan estämättä perustamissopimuksen 169 ja 170 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen sekä kilpailusääntöjen tavanomaista soveltamista,23 on säädettävä erityisestä menettelystä sen tutkimiseksi, onko perusteltua pidentää tässä direktiivissä vahvistettua määräaikaa kiinteiden johtojen vähimmäisvalikoiman tarjoamiselle ja soveltuvan kustannuslaskentajärjestelmän toteuttamiselle, ja24 tätä direktiiviä ei sovelleta niihin kiinteisiin johtoihin, joiden verkon liityntäpisteistä yksi sijaitsee yhteisön ulkopuolella,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Soveltamisala Tässä direktiivissä säädetään niiden ehtojen yhdenmukaistamisesta, jotka koskevat vapaata ja tehokasta liittymistä yleisten televerkkojen käyttäjille tarjottuihin kiinteisiin johtoihin ja niiden käyttöä, sekä yhdenmukaistetuilla teknisillä ominaisuuksilla varustettujen kiinteiden johtojen vähimmäisvalikoiman saatavuudesta koko yhteisön alueella.2 artikla Määritelmät 1 Direktiivissä 90/387/ETY esiintyviä määritelmiä sovelletaan tarvittaessa tähän direktiiviin.2 Lisäksi tässä direktiivissä tarkoitetaan:- `kiinteillä johdoilla` televiestintäpalveluja, joita tarjotaan yleisen televerkon perustamisen, kehittämisen ja käytön yhteydessä ja jotka tarjoavat selkeän siirtokapasiteetin verkon liityntäpisteiden välillä, lukuun ottamatta valintaista kytkentää (kytkentätoiminnot, joita käyttäjä voi hallita kiinteiden johtojen tarjoamisen puitteissa),-`ONP-komitealla`direktiivin 90/387/ETY 9 ja 10 artiklassa tarkoitettua komiteaa,- `käyttäjillä` loppukäyttäjiä ja palvelujen tarjoajia, mukaan lukien teleorganisaatiot, jos palvelujen tarjoajat tarjoavat sellaisia palveluja, joita myös muut tarjoavat tai saattavat tarjota,- `kansallisella sääntelyviranomaisella` jokaisessa jäsenvaltiossa olevaa toimielintä tai toimielimiä, jotka ovat oikeudellisesti erillisiä ja toiminnallisesti riippumattomia teleorganisaatioista ja joille jäsenvaltio on uskonut muun muassa tässä direktiivissä tarkoitetut sääntelytehtävät,- `kapasiteetin pelkällä jälleenmyynnillä` kaupallista, yleiseen käyttöön tarkoitettua, kiinteitä johtoja pitkin tapahtuvan datasiirron tarjoamista erillisenä palveluna, joka sisältää ainoastaan sellaiset kytkennät, käsittelyn, datan varastoinnin tai liikekäytännön muuttamisen, jotka ovat tarpeen reaaliaikaisessa siirrossa yleiseen kytkentäiseen verkkoon ja yleisestä kytkentäisestä verkosta,- `yhteisellä tilausmenettelyllä` yhteisön sisäisten kiinteiden johtojen markkinoilla sovellettavaa tilausmenettelyä, jolla varmistetaan, että teleorganisaatiot toimivat yhdenmukaisesti sekä sen tiedon osalta, joka käyttäjän ja teleorganisaatioiden on toimitettava, että sen muodon osalta, missä tieto esitetään,- `keskitetyllä tilaamisella` järjestelmää, jonka avulla kaikki ne käyttäjää koskevat liiketoimet, jotka tarvitaan yhteisön sisäisten, useamman kuin yhden organisaation yhdelle käyttäjälle hankkimien kiinteiden johtojen markkinoilla, voidaan suorittaa kokonaisuudessaan yhdessä paikassa kyseisen käyttäjän ja yhden ja saman teleorganisaation välillä, ja- `keskitetyllä laskutuksella` järjestelmää, jonka avulla laskutus- ja maksutoimi yhteisön sisäisten useamman kuin yhden teleorganisaation yhdelle käyttäjälle hankkimien kiinteiden johtojen toimittamisesta voidaan suorittaa yhdessä paikassa käyttäjän ja yhden ja saman teleorganisaation välillä.3 artikla Tietojen saatavuus 1 Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että kiinteitä johtoja koskevat, sekä teknisten ominaisuuksien tarjontaa, tariffeihin, toimitus- ja käyttöehtoihin, toimilupa- ja ilmoitusvaatimuksiin ja päätelaitteen liittämisehtoihin liittyvät tiedot julkaistaan liitteessä I olevan esitystavan mukaisesti. Nykyisten palvelujen muutokset on julkistettava niin pian kuin mahdollista ja, jollei kansallinen sääntelyviranomainen toisin päätä, viimeistään kaksi kuukautta ennen muutosten toteuttamista.2 Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot julkistetaan asianmukaisesti niin, että ne ovat helposti käyttäjien saatavilla. Asianomaisen jäsenvaltion kansallisessa virallisessa lehdessä on viitattava näiden tietojen julkistamiseen.Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 1 päivään tammikuuta 1993 mennessä ja sen jälkeen jokaisen muutoksen jälkeen tavasta, jolla tiedot asetetaan saataville. Komissio julkaisee säännöllisesti viittaukset tällaisiin ilmoituksiin.3 Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tiedot, jotka koskevat uusia, kiinteiden johtojen tarjoustyyppejä, julkistetaan niin pian kuin mahdollista ja viimeistään kaksi kuukautta ennen tarjonnan toteuttamista.4 artikla Tarjoamista koskevat tiedot Edellä olevan 3 artiklan mukaisesti julkistettaviin tietoihin kuuluu vähintään:- tilausmenettelyä koskevat tiedot,- tyypillinen tarjoamisaika, eli määräaika, joka alkaa siitä päivästä, jolloin käyttäjä esittää kiinteää johtoa koskevan sitovan pyynnön, ja jonka aikana 80 prosenttia kiinteiden johtojen valikoimasta on kytketty asiakkaille,Tämä määräaika lasketaan kiinteiden johtojen todellisten toimitusaikojen perusteella, joita on äskettäin sovellettu riittävän ajan kuluessa. Laskelmiin ei saa ottaa mukaan tapauksia, joissa käyttäjät ovat pyytäneet toimitusajan lykkäämistä. Kiinteiden johtojen uusia tyyppejä varten julkaistaan tavoitteellinen toimitusaika tyypillisen toimitusajan sijasta,- sopimusaika, mukaan luettuna yleisesti odotettavissa oleva sopimusaika ja vähimmäissopimusaika, joka käyttäjän on hyväksyttävä,- tyypillinen korjausaika, eli määräaika, joka alkaa siitä hetkestä, jolloin vikailmoitus on annettu teleorganisaation vastuulliselle yksikölle ja päättyy, kun 80 prosenttia kiinteiden johtojen valikoimasta on saatettu uudelleen toimintaan ja tarvittaessa ilmoitettu olevan jälleen käyttäjän käytettävissä. Kiinteiden johtojen uusia tyyppejä varten julkaistaan tavoitteellinen korjausaika tyypillisen korjausajan sijasta. Erilaiset tyypilliset korjausajat on julkaistava silloin, kun eri tasoista korjausta tarjotaan samanlaisille kiinteille johdoille.- kaikki hyvitysmenettelyt.5 artikla Tarjoamisen lopettamisen edellytykset Jäsenvaltioiden on varmistettava, että nykyistä tarjontaa jatketaan kohtuullisen ajan ja että tarjonta voidaan lopettaa vasta, kun kyseisiä käyttäjiä on kuultu. Jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteet sen varmistamiseksi, että käyttäjät voivat saattaa asian kansallisen sääntelyviranomaisen käsiteltäväksi silloin, kun käyttäjät eivät hyväksy teleorganisaation suunnittelemaa lopettamispäivää, edellä sanotun kuitenkaan estämättä kansallisen lainsäädännön muiden muutoksenhakua koskevien säännösten soveltamista.6 artikla Liittymisehdot, käyttöehdot ja olennaiset vaatimukset 1 Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että silloin kun kiinteisiin johtoihin liittyminen ja niiden käyttö on rajoitettua, näillä rajoituksilla pyritään ainoastaan varmistamaan yhteisön oikeuden mukaisten olennaisten vaatimusten noudattaminen, ja kansalliset sääntelyviranomaiset asettavat nämä rajoitukset säädännäistoimin, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 90/388/ETY 2 ja 3 artiklan soveltamista.Teknisiä rajoituksia ei saa ottaa käyttöön eikä jatkaa kiinteiden johtojen keskinäisessä yhteenkytkemisessä tai kiinteiden johtojen ja yleisten televerkkojen yhteenkytkemisessä.2 Silloin kun kiinteisiin johtoihin liittymistä ja niiden käyttöä rajoitetaan olennaisten vaatimusten perusteella, jäsenvaltioiden on varmistettava, että asiaa koskevissa kansallisissa säännöksissä määritellään, millä 3 kohdassa luetelluilla olennaisilla vaatimuksilla voidaan perustella tällaiset rajoitukset.3 Direktiivin 90/387/ETY 3 artiklan 2 kohdassa määriteltyjä olennaisia vaatimuksia sovelletaan kiinteisiin johtoihin seuraavasti:a) Verkon toiminnan turvaaminenTeleorganisaatio voi toteuttaa seuraavat toimenpiteet verkon toiminnan turvaamiseksi hätätilan aikana:- palvelun keskeyttäminen,- palvelutoimintojen rajoittaminen,- palvelun käytön kieltäminen.`Hätätilalla` tarkoitetaan tässä yhteydessä poikkeuksellista ylivoimaista estettä, kuten äärimmäisiä sääolosuhteita, tulvaa, salamointia tai tulipaloa, työtaistelua tai työsulkua, sotaa, sotilaallisia toimia tai sisäisiä levottomuuksia.Hätätilan aikana teleorganisaation on tehtävä kaikkensa palvelun jatkumisen varmistamiseksi kaikille käyttäjille. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että teleorganisaatiot ilmoittavat välittömästi käyttäjille ja kansallisille sääntelyviranomaisille hätätilan alkamisesta ja päättymisestä sekä väliaikaisten palvelurajoitusten luonteesta ja laajuudesta.b) Verkon eheyden säilyttäminenKäyttäjällä on verkon liityntäpisteen eritelmien mukaisesti oikeus täydellisen selkeään palveluun, jota hän voi käyttää haluamassaan muodossa, ilman että esimerkiksi tiettyjä kanavajakoja kielletään tai niistä annetaan määräyksiä. Verkon eheyden säilyttämisen perusteella kiinteiden johtojen käyttöä ei saa rajoittaa, kunhan päätelaitetta koskevat liittymisehdot on täytetty.c) Palvelujen yhteentoimivuusKiinteän johdon käyttöä ei saa rajoittaa palvelujen yhteentoimivuuden perusteella, jos päätelaitetta koskevat liittymisehdot on täytetty, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 90/387/ETY 3 artiklan 5 kohdan ja 5 artiklan 3 kohdan soveltamista.d) TietosuojaJäsenvaltiot voivat tietosuojan osalta rajoittaa kiinteiden johtojen käyttöä vain siinä määrin kuin on tarpeellista tietosuojaa koskevien säännösten noudattamisen varmistamiseksi, mukaan lukien henkilötietojen suojaaminen, luovutettujen tai varastoitujen tietojen luottamuksellisuus sekä yksityisyyden suoja yhteisön oikeuden mukaisesti.4 Päätelaitetta koskevat liittymisehdotPäätelaitetta koskevat liittymisehdot katsotaan täytetyiksi silloin, kun päätelaite on niiden hyväksymisedellytysten mukainen, jotka koskevat laitteen kytkemistä kyseisen tyyppisen kiinteän johdon verkon liittymään direktiivin 91/263/ETY mukaisesti(6).Jos käyttäjän päätelaite ei ole tai ei enää ole näiden edellytysten mukainen, kiinteän johdon tarjoaminen voidaan keskeyttää, kunnes laite kytketään irti verkon liityntäpisteestä.Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että teleorganisaatio ilmoittaa välittömästi käyttäjille keskeytyksestä ja perustelee keskeytyksen. Heti kun käyttäjä on varmistanut, että ehtojen vastainen päätelaite on kytketty irti verkon liityntäpisteestä, kiinteän johdon tarjoamista jatketaan.7 artikla Kiinteiden johtojen vähimmäisvalikoiman tarjoaminen yhdenmukaistettujen teknisten ominaisuuksien mukaisesti 1 Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että teleorganisaatiot tarjoavat yhdessä tai erikseen kiinteiden johtojen vähimmäisvalikoiman liitteen II mukaisesti yhdenmukaistetun palvelun takaamiseksi koko yhteisössä.2 Silloin kun ne kiinteät johdot, jotka täyttävät liitteessä II luetellut standardit, eivät ole vielä saatavilla, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tämäntyyppiset kiinteät johdot otetaan käyttöön 15 artiklaa soveltamisesta seuraavina päivämäärinä.3 Komissio päättää direktiivin 90/387/ETY 10 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti ja ottaen huomioon kansallisen verkon kehitysvaiheen niistä muutoksista, jotka ovat tarpeen liitteen II sopeuttamiseksi uuteen tekniikan kehitykseen ja markkinoiden kysynnän kehitykseen, mukaan lukien mahdolliset tietyntyyppisten kiinteiden johtojen poistamiset liitteestä.4 Sellaisten muiden kiinteiden johtojen tarjoaminen, jotka ylittävät kiinteiden johtojen vähimmäisvalikoiman, joka jäsenvaltioiden on tarjottava, ei saa estää tämän kiinteiden johtojen vähimmäisvalikoiman tarjoamista.8 artikla Kansallisen sääntelyviranomaisen harjoittama valvonta 1 Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansalliset sääntelyviranomaiset vahvistavat ne menettelyt, joiden mukaan ne päättävät tapauskohtaisesti ja mahdollisimman nopeasti siitä, sallivatko ne teleorganisaatioiden toteuttaa sellaiset toimenpiteet kuten kiinteän johdon tarjoamisesta kieltäytyminen, kiinteiden johtojen tarjoamisen keskeyttäminen tai kiinteän johdon toimintojen saatavuuden vähentäminen silloin, kun kiinteiden johtojen käyttäjien väitetään laiminlyöneen käyttöehtojen noudattamisen. Näissä menettelyissä voidaan myös ennakoida se mahdollisuus, että kansalliset sääntelyviranomaiset hyväksyvät ennakolta erityistoimenpiteitä käyttöehdoissa määrätyissä rikkomistapauksissa.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että näissä menettelyissä varmistetaan päätöksentekomenettelyn avoimuus osapuolten oikeuksia kunnioittaen. Päätös tehdään sen jälkeen, kun kumpaakin osapuolta on kuultu. Päätös on perusteltava, ja siitä on ilmoitettava osapuolille päätöksen tekemistä seuraavan viikon aikana; päätöstä ei saa panna täytäntöön ennen sen tiedoksiantamista.Tämä säännös ei rajoita kyseisten osapuolten oikeutta saattaa asia tuomioistuinten käsiteltäväksi.2 Kansallisten sääntelyviranomaisten on valvottava, että teleorganisaatiot noudattavat syrjimättömyysperiaatetta, kun ne käyttävät yleistä televerkkoa sellaisten palvelujen tarjoamiseksi, joita tarjoavat tai saattavat tarjota myös muut palvelujen tarjoajat. Kun teleorganisaatiot käyttävät kiinteitä johtoja sellaisten palvelujen tarjoamiseen, jotka eivät kuulu erityis- tai yksinoikeuksiin, on samantyyppisiä kiinteitä johtoja tarjottava pyynnöstä ja yhtäläisin ehdoin myös muille käyttäjille.3 Kun teleorganisaatio määrättyyn pyyntöön vastatessaan pitää kohtuuttomana tarjota kiinteää johtoa julkaisemillaan tariffeilla ja toimitusehdoilla, sen on pyrittävä saamaan kansallisen sääntelyviranomaisen suostumus ennen näiden ehtojen muuttamista tietyssä tapauksessa.9 artikla Yleiset tilaus- ja laskutuskäytännöt 1 Jäsenvaltioiden on edistettävä sitä, että viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1992 perustamissopimuksen menettelysääntöjen ja kilpailusääntöjen mukaisesti, sekä kun käyttäjiä on kuultu, vahvistetaan:- koko yhteisössä sovellettavat kiinteiden johtojen yhteiset tilausmenettelyt,- kiinteiden johtojen keskitetty tilausmenettely, jota sovelletaan käyttäjän pyynnöstä,- kiinteiden johtojen keskitetty laskutuskäytäntö, jota sovelletaan käyttäjän pyynnöstä. Tässä käytännössä on määrättävä, että kaikki hinnanmuodostuksen tekijät, jotka syntyvät kyseisten teleorganisaatioiden tarjoamista kansallisista kiinteistä johdoista ja kansainvälisten kiinteiden johtojen osista määritellään erikseen käyttäjälle toimitettavassa laskussa.2 Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle kertomus vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta niistä tuloksista, joita on saavutettu 1 kohdassa tarkoitettujen menettelyjen osalta. ONP-komitea tutkii nämä tulokset.10 artikla Tariffiperiaatteet ja kustannuslaskenta 1 Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kiinteiden johtojen tariffit noudattavat kustannuksiin suhteuttamisen ja selkeyden perusperiaatteita seuraavien sääntöjen mukaisesti:a) kiinteiden johtojen tariffit ovat riippumattomia siitä minkä tyyppisiä sovellutuksia kiinteiden johtojen käyttäjä käyttää,b) kiinteiden johtojen tariffeissa on tavallisesti seuraavat tekijät:- perusliittymismaksu,- kausivuokra eli kiinteä maksu.Kun muita tariffitekijöitä sovelletaan, niiden on oltava selkeitä ja perustuttava puolueettomiin perusteisiin,c) kiinteiden johtojen tariffeja sovelletaan tarjottuihin palveluihin sellaisten verkon liityntäpisteiden välillä, joiden välityksellä käyttäjä pääsee kiinteisiin johtoihin.Useamman kuin yhden teleorganisaation tarjoamiin kiinteisiin johtoihin voidaan soveltaa puolen piirin tariffeja, eli yhdestä verkon liityntäpisteestä piirin oletettuun puoliväliin.2 Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden teleorganisaatiot laativat ja ottavat viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1993 käyttöön 1 kohdan täytäntöönpanoa varten soveltuvan kustannuslaskentajärjestelmän.Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa järjestelmässä on oltava seuraavat tekijät, tämän kuitenkaan rajoittamatta ensimmäisen alakohdan soveltamista:a) kiinteiden johtojen kustannuksiin sisältyvät erityisesti suorat kustannukset, joita teleorganisaatioille on aiheutunut kiinteiden johtojen perustamisesta, käytöstä ja huoltamisesta, sekä kiinteiden johtojen markkinoinnista ja laskutuksesta;b) yhteiset kustannukset, eli kustannukset, joiden ei voi katsoa suoraan johtuvan kiinteistä johdoista tai muista toiminnoista, jaotellaan seuraavasti:i) aina kun se on mahdollista, yhteisten kustannusten luokat jaotellaan kustannusten alkuperän suoran analyysin perusteella,ii) silloin kun suora analyysi ei ole mahdollinen, yhteisten kustannusten luokat jaotellaan perusteena epäsuora sidonnaisuus toiseen kustannusluokkaan tai kustannusluokkien ryhmään, joiden suora määrittely tai jaottelu on mahdollista. Epäsuora sidonnaisuus perustuu vertailukelpoisiin kustannusrakenteisiin,iii) silloin kun ei voida vahvistaa suoraa eikä epäsuoraa kustannusluokittelua, kustannusluokka jaotellaan yleisen sijoittimen avulla, joka on laskettu käyttämällä kaikkien niiden kustannusten suhdetta, jotka johtuvat suoraan toisaalta palveluista, joita tarjotaan erityis- tai yksinoikeuksien nojalla, ja toisaalta muista palveluista.Muita kustannuslaskentajärjestelmiä voidaan soveltaa 31 päivän joulukuuta 1993 jälkeen vain, jos ne ovat 1 kohdan täytäntöönpanoon soveltuvia ja jos kansallinen sääntelyviranomainen on hyväksynyt ne sellaisenaan teleorganisaation sovellettaviksi, jollei komissiolle ole ennalta ilmoitettava asiasta.3 Kansallisen sääntelyviranomaisen on annettava riittävän tarkkaa tietoa kustannuslaskentajärjestelmistä, joita teleorganisaatiot soveltavat 2 kohdan mukaisesti. Viranomaisen on toimitettava nämä tiedot pyynnöstä komissiolle.11 artikla Ilmoittaminen ja tiedottaminen 1 Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 1 päivään tammikuuta 1993 mennessä 2 artiklan neljännessä luetelmakohdassa tarkoitetun kansallisen sääntelyviranomaisen nimi.2 Kansallisen sääntelyviranomaisen on annettava tilastokertomuksia, joista käy ilmi suoritukset suhteessa toimitusehtoihin, erityisesti tarjoamisajan ja korjausajan osalta ja jotka julkaistaan 3 artiklan soveltamiseksi vähintään jokaisena kalenterivuonna. Kertomukset lähetetään komissiolle viimeistään viiden kuukauden kuluttua kertomusjakson päättymisestä.Kansallisen sääntelyviranomaisen on pidettävä komission saatavilla ja annettava pyynnöstä komissiolle tietoja tapauksista, joissa kiinteisiin johtoihin pääsyä tai niiden käyttöä on rajoitettu erityisesti erityis- tai yksinoikeuksien väitettyjen rikkomisten tai pelkän kapasiteetin jälleenmyynnin kieltämisen vuoksi, sekä myös toteutetuista toimenpiteistä perusteluineen.12 artikla Sovittelumenettely Jäljempänä sanotun rajoittamatta:a) niitä toimenpiteitä, jotka komissio tai jäsenvaltio saattaa toteuttaa perustamissopimuksen ja erityisesti sen 169 tai 170 artiklan mukaisesti,b) sen henkilön oikeuksia, joka vetoaa tämän artiklan 1 - 5 kohdassa säädettyyn menettelyyn, kyseisten teleorganisaatioiden tai muun henkilön oikeuksia sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla, paitsi jos he pääsevät sopimukseen asiasta keskenään,seuraava sovittelumenettely on käyttäjän käytettävissä:1 Jokaisella käyttäjällä, joka esittää, että hän on kärsinyt vahinkoa tai saattaa kärsiä vahinkoa, joka aiheutuu tämän direktiivin säännösten rikkomisesta, erityisesti yhteisön sisäisten kiinteiden johtojen osalta, on oikeus saattaa asia kansallisen sääntelyviranomaisen tai kansallisten sääntelyviranomaisten käsiteltäväksi.2 Jos sopimukseen ei päästä kansallisella tasolla, voi vahinkoa kärsinyt osapuoli vedota 3 ja 4 kohdassa säädettyyn menettelyyn ilmoittamalla siitä kirjallisesti kansalliselle sääntelyviranomaiselle ja komissiolle.3 Kun kansallinen sääntelyviranomainen tai komissio toteaa, että asiaa on tutkittava, kansallinen sääntelyviranomainen tai komissio voi saatuaan 2 kohdan mukaisesti tästä tiedon, siirtää asian ONP-komitean puheenjohtajan käsiteltäväksi.4 Edellä 3 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa ONP-komitean puheenjohtaja käynnistää jäljempänä esitetyn menettelyn, jos hänen mielestään kaikki kohtuulliset toimenpiteet on toteutettu kansallisella tasolla.a) ONP-komitean puheenjohtajan on mahdollisimman pian kutsuttava kokoon työryhmä, jossa on vähintään kaksi ONP-komitean jäsentä, yksi asianosaisten kansallisten sääntelyviranomaisten edustaja ja ONP-komitean puheenjohtaja tai joku toinen komission virkamies, jonka ONP-komitean puheenjohtaja on tehtävään määrännyt. Työryhmä kokoontuu tavallisesti 10 päivän kuluessa koollekutsusta. Puheenjohtaja voi päättää kenen tahansa työryhmän jäsenen ehdotuksesta kutsua paikalle korkeintaan kaksi muuta henkilöä asiantuntijoina kuultaviksi,b) Työryhmä antaa tähän menettelyyn vedonneelle osapuolelle, jäsenvaltioiden kansallisille sääntelyviranomaisille ja kyseisille teleorganisaatioille mahdollisuuden esittää mielipiteensä suullisesti tai kirjallisesti,c) Työryhmän on pyrittävä saamaan aikaan sopimus kyseisten osapuolten kesken. Puheenjohtaja ilmoittaa ONP-komitealle tämän menettelyn lopputuloksista.5 Tässä artiklassa tarkoitettuun menettelyyn vedonneen osapuolen on itse maksettava tähän menettelyyn osallistumisesta aiheutuneet kustannukset.13 artikla Tiettyjen velvoitteiden lykkääminen 1 Kun jäsenvaltio ei voi tietää tai tietää, ettei se voi täyttää 7 artiklan 1 tai 2 kohdan tai 10 artiklan 1 tai 2 kohdan vaatimuksia, sen on ilmoitettava komissiolle syy siihen.2 Edellä 7 artiklan 1 tai 2 kohdassa säädettyjen velvoitteiden täyttämisen lykkääminen voidaan hyväksyä vain, jos kyseinen jäsenvaltio voi osoittaa, että sen yleisen televerkon nykyisen kehitysvaiheen tai kysynnän edellytysten vuoksi mainittuun artiklaan perustuvat velvoitteet aiheuttaisivat liian suuren rasituksen kyseisen jäsenvaltion teleorganisaatiolle.3 Edellä 10 artiklan 1 tai 2 kohdassa säädettyjen velvoitteiden täyttämisen lykkääminen voidaan hyväksyä vain silloin, kun kyseinen jäsenvaltio voi osoittaa, että velvoitteiden täyttäminen aiheuttaisi liian suuren rasituksen jäsenvaltion teleorganisaatiolle.4 Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle määräajasta, jossa vaatimukset voidaan täyttää ja ne toimenpiteet, jotka se aikoo toteuttaa tämän määräajan noudattamiseksi.5 Kun komissio saa ilmoituksen 1 kohdan mukaisesti, se ilmoittaa kyseisille jäsenvaltioille, katsooko se, että kyseisessä tilanteessa 2 ja 3 kohdassa esitettyjen perustelujen pohjalta 7 artiklan 1 tai 2 kohdan tai 10 artiklan 1 tai 2 kohdan säännösten täytäntöönpanon lykkääminen on oikeutettua kyseisen jäsenvaltion osalta, ja mihin ajankohtaan asti lykkääminen on perusteltua.6 Lykkäämistä ei voida hyväksyä 2 kohdan mukaisesti silloin, kun 7 artiklan noudattamatta jättäminen johtuu kyseisen jäsenvaltion teleorganisaatioiden yhteisön oikeudessa tarkoitetusta toiminnasta kilpailun alalla.14 artikla Komissio tutkii tämän direktiivin toimintaa ja laatii siitä kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle ensimmäisen kerran viimeistään kolme vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta. Kertomus perustuu muun muassa jäsenvaltioiden komissiolle ja ONP-komitealle toimittamiin tietoihin. Komissio voi tarvittaessa kertomuksessa ehdottaa muita toimenpiteitä direktiivin tavoitteiden täysimääräiseksi toteuttamiseksi.15 artikla 1 Jäsenvaltioiden on toteutettava 5 päivään kesäkuuta 1993 mennessä tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset komissiolla.16 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 5 päivänä kesäkuuta 1992.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJoaquim FERREIRA DO AMARAL(1) EYVL N:o C 58, 7.3.1991, s. 10(2) EYVL N:o C 305, 25.11.1991, s. 61 sekä 13 päivänä toukokuuta annettu päätös.(3) EYVL N:o C 269, 14.10.1991, s. 30(4) EYVL N:o L 192, 24.7.1990, s. 1(5) EYVL N:o L 192, 24.7.1990, s. 10(6) Telepäätelaitteita ja niiden vaatimustenmukaisuuden vastavuoroista tunnustamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 29 päivänä huhtikuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/263/ETY (EYVL N:o 128, 23.5.1991, s. 1).LIITE I DIREKTIIVIN 3 ARTIKLAN 1 KOHDAN SÄÄNNÖSTEN MUKAISESTI TOIMITETTAVIEN KIINTEITÄ JOHTOJA KOSKEVIEN TIETOJEN ESITTÄMINEN Tämän direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on esitettävä seuraavalla tavalla:A. Tekniset ominaisuudetTeknisiin ominaisuuksiin kuuluvat fyysiset ja sähköiset ominaisuudet sekä yksityiskohtaiset tekniset ja suorituskykyyn liittyvät eritelmät, joita sovelletaan verkon liityntäpisteessä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta menetelmästä tiedon tarjoamiseksi teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY(1) säännösten soveltamista. Täytäntöönpantuihin standardeihin on viitattava selkeästi.B. TariffitTariffeihin kuuluvat perusliittymismaksut, kausivuokra ja muut maksut. Silloin kun tariffit on eritelty, esimerkiksi palvelun laadun tasoerojen vuoksi tai käyttäjälle tarjottujen kiinteiden johtojen lukumäärän vuoksi (suuri määrä), on se ilmoitettava.C. Tarjoamisen edellytyksetTarjoamisen edellytyksiin kuuluu vähintään 4 artiklan 1 kohdassa määritellyt tekijät.D. Toimiluvan antamista koskevat vaatimuksetToimiluvan antamiseen liittyviä vaatimuksia, toimiluvan antamismenettelyä ja/tai toimilupaehtoja koskevien tietojen on tarjottava kattava valikoima kaikista niistä tekijöistä, jotka vaikuttavat kiinteiden johtojen käyttöehtoihin. Tietoihin on tarvittaessa sisällyttävä:1) selkeä kuvaus niistä palveluluokista, joita varten kiinteiden johtojen käyttäjien ja hänen asiakkaidensa on noudatettava toimilupamenettelyjä ja täytettävä toimilupaehdot;2) tietoja toimilupaehtojen luonteesta, erityisesti onko kyse yleisluonteisesta luvasta, joka ei edellytä yksilöllistä rekisteröintiä ja/tai lupaa, vai vaaditaanko toimilupaehdoissa yksilöllistä rekisteröintiä ja/tai lupaa;3) selkeä osoitus toimiluvan voimassaoloajasta mukaan lukien tarvittaessa tarkastamispäivä;4) olennaisten vaatimusten soveltamisesta 6 artiklan mukaisesti johtuvat ehdot;5) muut velvoitteet, joita jäsenvaltiot saattavat määrätä kiinteiden johtojen käyttäjille direktiivin 90/388/ETY mukaisesti paketti- tai piirikytkentäisten datapalvelujen osalta, joissa vaaditaan palvelun jatkuvuuteen, saatavuuteen ja laatuun liittyvien vaatimusten noudattamista;6) selkeä viittaus vaatimuksiin, joilla pyritään tukemaan sellaisten palvelujen tarjoamisen estämistä, joiden osalta kyseessä olevat jäsenvaltiot ovat säilyttäneet erityis- tai yksinoikeuksia yhteisön oikeuden mukaisesti;7) luettelo, jossa viitataan kaikkiin niihin asiakirjoihin, joissa käsitellään niitä toimilupaehtoja, joita jäsenvaltio määrää kiinteiden johtojen käyttäjille silloin, kun nämä käyttävät kiinteitä johtoja palvelujen tarjoamiseen muille.E. Päätelaitteiden liittämistä koskevat ehdotPäätelaitteen liittämisehtoja koskeviin tietoihin sisältyy kattava valikoima vaatimuksista, jotka kyseiseen kiinteään johtoon liitettävän päätelaitteen on täytettävä direktiivin 91/263/ETY mukaan.(1) EYVL N:o 109, 26.4.1983, s. 8, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 90/230/ETY (EYVL N:o L 128, 18.5.1990, s. 15).LIITE II >TAULUKON PAIKKA>Edellä lueteltujen kiinteiden johtojen tyyppejä varten annetut eritelmät määrittelevät myös verkon liityntäpisteet (VLP) direktiivin 90/387/ETY 2 artiklassa esitetyn määritelmän mukaisesti.


title: Komission direktiivi 2010/79/EU, annettu 19 päivänä marraskuuta 2010 , haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/42/EY liitteen III mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen

text:
               20.11.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 304/18

         KOMISSION DIREKTIIVI 2010/79/EU,
   annettu 19 päivänä marraskuuta 2010,
   haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/42/EY liitteen III mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon orgaanisten liuottimien käytöstä tietyissä maaleissa ja lakoissa sekä ajoneuvojen korjausmaalaustuotteissa aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta ja direktiivin 1999/13/EY muuttamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/42/EY (1) ja erityisesti sen 11 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivin 2004/42/EY liitteessä III esitettyjä analyysimenetelmiä olisi käytettävä sen määrittämiseksi, noudattavatko direktiivin liitteessä I mainitut tuotteet raja-arvoja, jotka direktiivin liitteessä II on vahvistettu haihtuvien orgaanisten yhdisteiden, jäljempänä ’VOC’, enimmäispitoisuuksille. Näitä menetelmiä olisi muutettava tekniikan kehityksen mukaisesti.

               (2)

               Kansainvälinen standardisoimisjärjestö tarkisti ISO-menetelmän 11890-2 vuonna 2006, ja uusi toisinto olisi sisällytettävä direktiivin 2004/24/EY liitteeseen III.

               (3)

               ISO-menetelmässä 11890-2 todetaan, että jos reaktiiviset ohenteet eivät kuulu tuotteen koostumukseen ja jos VOC-pitoisuus on vähintään 15 massaprosenttia, on yksinkertaisempi ja halvempi ISO-menetelmä 11890-1 hyväksyttävä vaihtoehto. Direktiivissä 2004/24/EY olisi siis sallittava tämä menetelmä direktiivistä johtuvien jäsenvaltioiden ja talouden toimijoiden testauskustannusten pienentämiseksi.

               (4)

               Direktiiviä 2004/42/EY olisi muutettava vastaavasti.

               (5)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 2004/42/EY 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun komitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Korvataan direktiivin 2004/42/EY liite III tämän direktiivin liitteellä.
   2 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 10 päivänä kesäkuuta 2012. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 19 päivänä marraskuuta 2010.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  EUVL L 143, 30.4.2004, s. 87.

      LIITE

            ”LIITE III

               3 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETUT MENETELMÄT

            Sallittu menetelmä, kun tuotteiden VOC-pitoisuus on alle 15 massaprosenttia eikä reaktiivisia ohenteita ole mukana:

                        Muuttuja

                        Yksikkö

                        Testi

                        Menetelmä

                        Julkaisupäivä

                        VOC-pitoisuus

                        g/l

                        ISO 11890-2

                        2006

                  Sallitut menetelmät, kun tuotteiden VOC-pitoisuus on vähintään 15 massaprosenttia eikä reaktiivisia ohenteita ole mukana:

                        Muuttuja

                        Yksikkö

                        Testi

                        Menetelmä

                        Julkaisupäivä

                        VOC-pitoisuus

                        g/l

                        ISO 11890-1

                        2007

                        VOC-pitoisuus

                        g/l

                        ISO 11890-2

                        2006

                  Sallittu menetelmä VOC-yhdisteitä sisältäville tuotteille kun reaktiivisia ohenteita on mukana:

                        Muuttuja

                        Yksikkö

                        Testi

                        Menetelmä

                        Julkaisupäivä

                        VOC-pitoisuus

                        g/l

                        ASTMD 2369

                        2003”


title: Neuvoston direktiivi 2014/112/EU, annettu 19 päivänä joulukuuta 2014 , tiettyjen työajan järjestämistä koskevien seikkojen sääntelystä sisävesiliikenteessä Euroopan sisävesiliikenneliiton (EBU), Euroopan laivurijärjestön (ESO) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) välillä tehdyn eurooppalaisen sopimuksen täytäntöönpanosta  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               23.12.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 367/86

         NEUVOSTON DIREKTIIVI 2014/112/EU,
   annettu 19 päivänä joulukuuta 2014,
   tiettyjen työajan järjestämistä koskevien seikkojen sääntelystä sisävesiliikenteessä Euroopan sisävesiliikenneliiton (EBU), Euroopan laivurijärjestön (ESO) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) välillä tehdyn eurooppalaisen sopimuksen täytäntöönpanosta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 155 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Työnantaja- ja työntekijäpuoli, jäljempänä ’työmarkkinaosapuolet’, voivat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’perussopimus’, 155 artiklan 2 kohdan mukaisesti pyytää yhteisesti, että niiden unionin tasolla perussopimuksen 153 artiklassa tarkoitettujen kysymysten osalta tekemät sopimukset pannaan täytäntöön neuvoston komission ehdotuksesta tekemällä päätöksellä.

               (2)

               Euroopan sisävesiliikenneliitto (EBU), Euroopan laivurijärjestö (ESO) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liitto (ETF) ovat 10 päivänä joulukuuta 2007 päivätyllä kirjeellään ilmoittaneet komissiolle haluavansa aloittaa perussopimuksen 155 artiklan 1 kohdan mukaisesti neuvottelut tehdäkseen sopimuksen unionin tasolla.

               (3)

               EBU, ESO ja ETF ovat 15 päivänä helmikuuta 2012 tehneet eurooppalaisen sopimuksen tiettyjen työajan järjestämistä koskevien seikkojen sääntelystä sisävesiliikenteessä, jäljempänä ’sopimus’.

               (4)

               Sopimus sisältää yhteisen pyynnön siitä, että sopimus pantaisiin täytäntöön neuvoston komission ehdotuksesta tekemällä päätöksellä perussopimuksen 155 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

               (5)

               Asianmukainen väline sopimuksen täytäntöönpanoa varten on direktiivi.

               (6)

               Komissio on ilmoittanut ehdotuksestaan Euroopan parlamentille.

               (7)

               Komissio on laatinut direktiiviehdotuksensa yhteisön tason työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun mukauttamisesta ja edistämisestä 20 päivänä toukokuuta 1998 antamansa tiedonannon mukaisesti sekä ottaen huomioon allekirjoittajaosapuolten edustavuuden ja sopimuksen kunkin lausekkeen lainmukaisuuden.

               (8)

               Työajan järjestämistä koskevan johdonmukaisen lainsäädäntökehyksen edistämiseksi tämän direktiivin täytäntöönpanossa olisi huomioitava voimassa oleva unionin lainsäädäntö ja sopimuksen sisällön huomioon ottaen erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY (1). Mainitussa direktiivissä säädetään työajan järjestämistä koskevista terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista, sisävesiliikennealan työntekijöiden työajan järjestäminen mukaan luettuina.

               (9)

               Jäsenvaltioiden olisi voitava antaa direktiivin täytäntöönpano työmarkkinaosapuolten tehtäväksi näiden yhteisestä pyynnöstä sillä edellytyksellä, että jäsenvaltiot toteuttavat kaikki tarvittavat toimenpiteet taatakseen tässä direktiivissä säädettyjen tavoitteiden saavuttamisen.

               (10)

               Direktiivin 2003/88/EY 14 artiklan soveltamiseksi tässä direktiivissä ja siihen liitetyssä sopimuksessa vahvistetaan liikkuvassa työssä olevien työntekijöiden työajan järjestämistä sisävesiliikenteen alalla koskevat vaatimukset, jotka ovat yksilöidympiä kuin ne, joista on säädetty direktiivissä 2003/88/EY.

               (11)

               Tätä direktiiviä olisi sovellettava yksilöidymmän tai liikkuvassa työssä sisävesiliikennealalla oleville työntekijöille paremman suojelun tason takaavan unionin lainsäädännön soveltamista rajoittamatta.

               (12)

               Tätä direktiiviä ei saisi käyttää perusteena sopimuksessa tarkoitetuilla aloilla toimivien työntekijöiden yleisen suojelun tason alentamiselle.

               (13)

               Tässä direktiivissä ja siihen liitetyssä sopimuksessa vahvistetaan vähimmäisvaatimukset. Jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolien olisi saatava pitää voimassa tai ottaa käyttöön suotuisampia säännöksiä.

               (14)

               Tässä direktiivissä kunnioitetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa ja erityisesti sen 31 artiklassa tunnustettuja perusoikeuksia ja periaatteita.

               (15)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitteita eli suojella tämän suurimmaksi osaksi rajojen yli toimivan alan työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta, vaan se voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

               (16)

               Sopimuksen täytäntöönpanolla edistetään perussopimuksen 151 artiklan mukaisten tavoitteiden toteuttamista.

               (17)

               Euroopan unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön (2) mukaan se, että direktiivissä tarkoitettua toimintaa ei vielä ole jäsenvaltiossa, ei voi vapauttaa kyseistä jäsenvaltiota velvoitteestaan hyväksyä lakeja tai määräyksiä sen varmistamiseksi, että kaikki direktiivin säännökset on saatettu asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä. Sekä oikeusvarmuuden periaate että tarve varmistaa direktiivien täysimääräinen täytäntöönpano oikeudellisesti eikä vain tosiasiallisesti edellyttävät, että kaikki jäsenvaltiot toistavat asianomaisen direktiivin säännöt selkeän, täsmällisen ja avoimen kehyksen puitteissa, joka sisältää pakottavia oikeudellisia säännöksiä. Tämä velvoite koskee jäsenvaltioita niissä tiettynä hetkenä vallitsevan tilanteen muuttumisen ennakoimiseksi ja sen varmistamiseksi, että kaikki oikeussubjektit yhteisössä, myös niissä jäsenvaltioissa, joissa direktiivissä tarkoitettua toimintaa ei ole, voivat selkeästi ja tarkasti tietää oikeutensa ja velvoitteensa kaikissa olosuhteissa. Vain siinä tapauksessa, että direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi maantieteellisistä syistä aiheetonta, se ei oikeuskäytännön mukaan ole pakollista. Näissä tapauksissa jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava tästä komissiolle.

               (18)

               Jäsenvaltiot ovat selittävistä asiakirjoista 28 päivänä syyskuuta 2011 annetun jäsenvaltioiden ja komission yhteisen poliittisen lausuman (3) mukaisesti sitoutuneet perustelluissa tapauksissa liittämään ilmoitukseen toimenpiteistä, jotka koskevat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhden tai useamman asiakirjan, joista käy ilmi direktiivin osien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseen tarkoitettujen välineiden vastaavien osien suhde. Tämän direktiivin osalta lainsäätäjä pitää tällaisten asiakirjojen toimittamista perusteltuna,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Tällä direktiivillä pannaan täytäntöön tiettyjen työajan järjestämistä koskevien seikkojen sääntelystä sisävesiliikenteessä Euroopan sisävesiliikenneliiton (EBU), Euroopan laivurijärjestön (ESO) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) välillä 15 päivänä helmikuuta 2012 tehty eurooppalainen sopimus, joka on liitteenä.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai antaa säännöksiä, jotka ovat suotuisampia kuin tämän direktiivin säännökset.
   2.   Tämän direktiivin täytäntöönpano ei ole missään tapauksessa riittävä peruste työntekijöiden suojelun yleisen tason alentamiselle direktiivin soveltamisalalla. Se ei rajoita jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten oikeutta antaa muuttuvien olosuhteiden perusteella lakeihin, asetuksiin tai sopimuksiin perustuvia säännöksiä tai määräyksiä, jotka ovat erilaisia kuin ne säännökset tai määräykset, jotka ovat voimassa tämän direktiivin antamishetkellä, edellyttäen että tässä direktiivissä säädettyjä vähimmäisvaatimuksia noudatetaan.
   3.   Tämän direktiivin soveltaminen ja tulkinta ei rajoita unionin tai jäsenvaltioiden sellaisten säännösten, toimintatapojen tai käytäntöjen soveltamista, joilla turvataan kyseessä oleville työntekijöille suotuisammat olosuhteet.
   3 artikla
   Jäsenvaltioiden on määritettävä, mitä seuraamuksia sovelletaan, jos tähän direktiiviin perustuvia kansallisia säännöksiä rikotaan. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
   4 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   5 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   6 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 2014.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         S. GOZI

      (1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY, annettu 4 päivänä marraskuuta 2003, tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista (EUVL L 299, 18.11.2003, s. 9).

      (2)  Ks. muun muassa unionin tuomioistuimen asiassa C-343/08, komissio v. Tšekin tasavalta 14.1.2010 antama tuomio (Kok. s. I-275).

      (3)  EUVL C 369, 17.12.2011, s. 14.

      LIITE
      Eurooppalainen sopimus tiettyjen työajan järjestämistä koskevien seikkojen sääntelystä sisävesiliikenteessä
      Katsotaan seuraavaa:

                  1)

                  Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetussa direktiivissä 2003/88/EY vahvistetaan yleiset vähimmäisvaatimukset, joita sovelletaan 20 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja osa-alueita (vuorokautiset lepoajat, tauot, viikoittaiset lepoajat, yötyön kesto) lukuun ottamatta myös sisävesiliikenteen työaikajärjestelyihin. Koska kyseisen säädöksen säännöksissä ei oteta riittävästi huomioon erityistä työ- ja elinolosuhteita sisävesiliikenteessä, on tarpeen antaa tarkempia määräyksiä direktiivin 2003/88/EY 14 artiklan mukaisesti.

                  2)

                  Näillä erityismääräyksillä pyritään turvaamaan sisävesiliikenteen työntekijöiden työterveyden ja -turvallisuuden korkea taso.

                  3)

                  Sisävesiliikenne on kansainvälinen liikennemuoto, jolle on ominaista erityisesti rajatylittävä toiminta eurooppalaisessa vesiväyläverkossa. Sen vuoksi eurooppalaisessa sisävesiliikenteessä olisi pyrittävä luomaan alan työmarkkinoita koskevat yhtenäiset puite-ehdot ja ehkäisemään epäreilua kilpailua, joka perustuu työaikajärjestelyjä koskevan sääntelyn eroavuuksiin.

                  4)

                  Koska liikennealan merkitys talouden kilpailukyvylle on suuri, Euroopan unionin päämääränä on tukea erityisesti sellaisia liikennemuotoja, jotka kuluttavat vähemmän energiaa ja jotka ovat ympäristöystävällisempiä ja turvallisempia (1). Sisävesiliikenne on ympäristöystävällinen liikennemuoto, jolla on vielä vapaata kapasiteettia ja jonka avulla voidaan kestävällä tavalla vähentää rahtiliikennettä Euroopan maanteillä ja rautateillä.

                  5)

                  Työskentelyä on tällä alalla järjestelty eri tavoilla. Alusten työntekijöiden lukumäärä ja työaika vaihtelevat työjärjestelyjen, yrityksen, maantieteellisen toiminta-alueen ja matkan pituuden sekä aluksen koon mukaan. Jotkin vesikulkuneuvot ovat käytössä jatkuvasti, eli 24 tuntia vuorokaudessa työntekijöiden tehdessä vuorotyötä. Toisaalta erityisesti keskisuuret yritykset käyttävät aluksiaan yleensä 14 tuntia vuorokaudessa viitenä tai kuutena päivänä viikossa. Sisävesiliikenteessä aluksella olevan työntekijän työaika ei ole sama kuin vesikulkuneuvon käyttöaika.

                  6)

                  Sisävesiliikenteen erityisominaisuus on se, että työntekijällä voi työpaikan lisäksi olla aluksella myös makuutilat tai asunto. Sen vuoksi on tavanomaista viettää aluksessa myös lepoaika. Monet sisävesiliikenteen työntekijät — varsinkin kaukana kotiseudultaan työskentelevät — työskentelevät aluksessa useita peräkkäisiä päiviä vähentääkseen työmatkoihin kuluvaa aikaa ja voidakseen sen jälkeen viettää useita päiviä kotona tai jossain muussa valitsemassaan paikassa. Esimerkiksi työskennellessään rytmissä 1:1 työntekijällä on yhtä monta lepopäivää kuin työpäivää. Tästä syystä peräkkäisten työpäivien määrä aluksella ja vastaavasti peräkkäisten lepopäivien määrä voi olla suurempi kuin maissa sijaitsevassa työpaikassa.

                  7)

                  Sisävesiliikenteen keskimääräiseen työaikaan sisältyy yleensä huomattava määrä työpaikkapäivystystä (mikä voi johtua esimerkiksi ennalta arvaamattomista odotusajoista suluilla tai vesikulkuneuvon lastaamisesta ja purkamisesta), joka voi osua myös yöaikaan. Sen vuoksi työajan päivittäiset ja viikoittaiset enimmäismäärät voivat olla suuremmat kuin direktiivissä 2003/88/EY vahvistetut enimmäismäärät.

                  8)

                  Samanaikaisesti on huomattava, että sisävesiliikenteen työrasitukseen vaikuttavat monet tekijät, kuten melu, tärinä ja työaikajärjestelyt. Rajoittamatta toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 83/391/ETY (2) säännösten soveltamista työntekijöiden suojelemiseksi säädetään vuosittaisista terveystarkastuksista sisävesiliikenteen erityisten työolosuhteiden huomioon ottamiseksi.

                  9)

                  Aluksilla suoritettavan yötyön asettamat lisävaatimukset olisi otettava huomioon työjärjestelyillä ja rajoittamalla sallittujen yötyötuntien määrää.

                  10)

                  Sisävesiliikenteessä työskentelee palkattujen työntekijöiden lisäksi myös itsenäisiä ammatinharjoittajia (3). Itsenäisen ammatinharjoittajan asema vahvistetaan kansallisen lainsäädännön perusteella.

                  11)

                  Matkustajaliikenteessä työ- ja elinolot poikkeavat muusta sisävesiliikenteestä ja oikeuttavat siten erityismääräyksiin. Tämän eurooppalaisen sisävesiliikenteen osa-alueen poikkeava sosiaalinen ympäristö, erilainen toiminta ja sen sesonkiluonne näkyvät erilaisissa työaikajärjestelyissä.

            Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 154 artiklan ja 155 artiklan 2 kohdan mukaisesti allekirjoittajaosapuolet esittävät yhteisen pyynnön kyseisen unionin tasolla tehdyn sopimuksen täytäntöön panemiseksi neuvoston komission ehdotuksesta tekemällä päätöksellä. Allekirjoittajaosapuolet ovat sopineet seuraavaa:

         1 lauseke

         Soveltamisala

                  1.

                  Tämä sopimus koskee liikkuvassa työssä olevia työntekijöitä, jotka työskentelevät navigointitehtävissä (miehistö) tai muissa tehtävissä (aluksen henkilökunta) vesikulkuneuvossa, joka harjoittaa jonkin jäsenvaltion alueella kaupallista sisävesiliikennettä.

                  2.

                  Tässä sopimuksessa sisävesiliikenteen harjoittajia ei katsota työntekijöiksi myöskään silloin, kun he toimivat omassa yrityksessään työntekijän asemassa.

                  3.

                  Tämä sopimus ei rajoita sellaisten kansallisten ja kansainvälisten alusliikenteen turvallisuusmääräysten soveltamista, jotka koskevat liikkuvassa työssä olevia työntekijöitä ja 1 lausekkeen 2 kohdassa tarkoitettuja henkilöitä.

                  4.

                  Mikäli tässä sopimuksessa ja kansallisissa tai kansainvälisissä alusliikenteen turvallisuusmääräyksissä esiintyy lepoaikoja koskevia eroja liikkuvassa työssä olevien työntekijöiden osalta, sovelletaan ensisijaisesti niitä määräyksiä, jotka suojelevat työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä paremmin.

                  5.

                  Liikkuvassa työssä oleviin työntekijöihin, jotka työskentelevät vesikulkuneuvossa, joka harjoittaa jonkin jäsenvaltion alueella muuta kuin kaupallista sisävesiliikennettä, ja joiden työehdoista määrätään työntekijä- ja työnantajajärjestöjen työehto- tai työmarkkinasopimuksilla, voidaan mainittujen työntekijä- ja työnantajajärjestöjen kuulemisen ja suostumuksen jälkeen soveltaa tätä sopimusta, mikäli tämän sopimuksen määräykset ovat työntekijöille suotuisampia.

         2 lauseke

         Määritelmät

      Tässä sopimuksessa tarkoitetaan:

                  a)

                  ’vesikulkuneuvolla’ alusta tai uivaa kalustoa;

                  b)

                  ’matkustaja-aluksella’ päiväristeilyalusta tai risteilyalusta, joka on suunniteltu ja varustettu kuljettamaan yli 12:ta matkustajaa;

                  c)

                  ’työajalla’ aikaa, jona työntekijä työnantajan tai tämän edustajan pyynnöstä työskentelee vesikulkuneuvossa tai vesikulkuneuvon hyväksi, on työnantajan käytettävissä tai kutsuttavissa työhön (varallaoloaika);

                  d)

                  ’lepoajalla’ ajanjaksoa, joka ei ole työaikaa. Tähän määritelmään sisältyy liikkuvassa vesikulkuneuvossa, paikallaan olevassa vesikulkuneuvossa sekä maissa vietetty lepoaika. Siihen eivät sisälly lyhyet tauot (enintään 15 minuuttia);

                  e)

                  ’lepopäivällä’ keskeytymätöntä 24 tunnin lepoaikaa, jonka työntekijä viettää vapaasti valitsemassaan paikassa;

                  f)

                  ’sisävesiliikenteen harjoittajalla’ henkilöä, joka harjoittaa sisävesiliikennettä elinkeinona muista riippumattomasti ja omaan laskuunsa;

                  g)

                  ’työvuoroluettelolla’ luetteloa, josta käy ilmi työnantajan työntekijälle etukäteen ilmoittamat työ- ja lepopäivät;

                  h)

                  ’yöajalla’ kello 23:n ja 6:n välistä aikaa;

                  i)

                  ’yötyöntekijällä’

                              aa)

                              toisaalta työntekijää, joka työskentelee säännönmukaisesti yöaikaan vähintään kolme tuntia vuorokautisesta työajastaan;

                              bb)

                              toisaalta työntekijää, joka todennäköisesti työskentelee yöaikaan tietyn osan vuotuisesta työajastaan, sellaisena kuin kyseinen jäsenvaltio määrittelee sen valintansa mukaan:

                                          aaa)

                                          joko kansallisella lainsäädännöllä sen jälkeen, kun työmarkkinaosapuolia on kuultu;
                                          tai

                                          bbb)

                                          työehtosopimuksilla tai työmarkkinaosapuolten välisillä kansallisilla tai alueellisilla sopimuksilla;

                  j)

                  ’vuorotyöntekijällä’ työntekijää, joka osallistuu vuorotyöhön;

                  k)

                  ’aluksen henkilökunnalla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/87/EY (4) liitteessä II olevan 1.01 artiklan määritelmän 103 mukaista henkilökuntaa;

                  l)

                  ’liikkuvassa työssä olevalla työntekijällä’ työntekijää, joka kuuluu liikkuvaan henkilökuntaan sellaisessa yrityksessä, joka harjoittaa henkilö- tai tavaraliikennettä sisävesiliikenteessä. Tässä sopimuksessa olevilla viittauksilla työntekijöihin tarkoitetaan tällaisia työntekijöitä;

                  m)

                  ’sesongilla’ 12 kuukauden sisällä enintään 9 peräkkäisen kuukauden ajanjaksoa, jonka aikana toiminta on sidoksissa tiettyihin vuodenaikoihin ulkoisista olosuhteista, kuten sääoloista tai matkailun kysynnästä, johtuen.

         3 lauseke

         Työaika ja viitejakso

                  1.

                  Työaika perustuu periaatteessa kahdeksan tunnin työpäivään sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 lausekkeen määräysten soveltamista.

                  2.

                  Työaikaa voidaan pidentää 4 lausekkeen mukaisesti, kun keskimääräinen työaika viikossa ei ylitä 48:aa tuntia 12 kuukauden (viitejakso) ajanjakson aikana.

                  3.

                  Enimmäistyöaika viitejaksolla on 2 304 tuntia (laskentaperusteena on 52 viikkoa, joista vähennetään 4 viikon vähimmäisloma ja jotka kerrotaan 48 tunnilla). Myönnetyt palkallisen vuosiloman jaksot ja sairaslomajaksot eivät sisälly tähän tai ne eivät saa vaikuttaa keskiarvoa laskettaessa. Lisäksi vähennetään yleisistä vapaapäivistä johtuvat lepoaikaoikeudet.

                  4.

                  Viitejaksoa lyhyemmissä työsuhteissa sallittu enimmäistyöaika lasketaan suhteessa aikaan.

         4 lauseke

         Vuorokautinen ja viikoittainen työaika

                  1.

                  Työaika ei saa olla enemmän kuin

                              a)

                              14 tuntia 24 tunnin aikana ja

                              b)

                              84 tuntia seitsemän päivän aikana.

                  2.

                  Jos työvuoroluettelon mukaan työpäiviä on enemmän kuin lepopäiviä, neljän kuukauden ajanjaksolla keskimääräinen viikoittainen työaika ei saa ylittää 72:ta tuntia.

         5 lauseke

         Työ- ja lepopäivät

                  1.

                  Peräkkäisiä työpäiviä saa olla enintään 31.

                  2.

                  Jos työvuoroluettelon mukaan työpäiviä on enintään sama määrä kuin lepopäiviä, peräkkäisten työpäivien jälkeen on myönnettävä sama määrä peräkkäisiä lepopäiviä. Peräkkäisten lepopäivien määrästä voidaan poiketa sillä edellytyksellä, että:

                              a)

                              31 peräkkäisen työpäivän enimmäismäärää ei ylitetä ja

                              b)

                              peräkkäisten työpäivien jälkeen myönnetään välittömästi 3 kohdan a, b tai c alakohdassa mainittu vähimmäismäärä peräkkäisiä lepopäiviä ja

                              c)

                              pidennetty tai muutettu työjakso tasoitetaan viitejakson aikana.

                  3.

                  Jos työvuoroluettelon mukaan työpäiviä on enemmän kuin lepopäiviä, määräytyy välittömästi peräkkäisten työpäivien jälkeen myönnettävien peräkkäisten lepopäivien vähimmäismäärä seuraavasti:

                              a)

                              1.– 10. peräkkäinen työpäivä: 0,2 lepopäivää peräkkäistä työpäivää kohti (esimerkiksi: 10 peräkkäistä työpäivää = 2 lepopäivää),

                              b)

                              11.–20. peräkkäinen työpäivä: 0,3 lepopäivää peräkkäistä työpäivää kohti (esimerkiksi: 20 peräkkäistä työpäivää = 5 lepopäivää),

                              c)

                              21.–31. peräkkäinen työpäivä: 0,4 lepopäivää peräkkäistä työpäivää kohti (esimerkiksi: 31 peräkkäistä työpäivää = 9,4 lepopäivää).

                        Osittaiset lepopäivät lisätään peräkkäisten lepopäivien vähimmäismäärää koskevaan laskelmaan, ja ne myönnetään vain kokonaisina päivinä.

         6 lauseke

         Sesonkityö matkustajalaivaliikenteessä

      Poiketen tämän sopimuksen 4 ja 5 lausekkeen määräyksistä voidaan sesonkiaikana matkustaja-aluksessa työskenteleviin työntekijöihin soveltaa seuraavia määräyksiä:

                  1.

                  Työaika ei saa olla enemmän kuin

                              a)

                              12 tuntia 24 tunnin aikana ja

                              b)

                              72 tuntia seitsemän päivän aikana.

                  2.

                  Työntekijöille myönnetään 0,2 lepopäivää työpäivää kohti. Kunakin 31 päivän jaksona on tosiasiallisesti myönnettävä vähintään 2 lepopäivää. Muut lepopäivät myönnetään sopimuksen mukaan.

                  3.

                  Ottaen huomioon edellä oleva kohta ja 3 lausekkeen 4 kohta lepopäivät myönnetään ja 3 lausekkeessa tarkoitettua keskimääräistä 48 tunnin työaikaa noudatetaan työehtosopimusten tai työmarkkinaosapuolten välisten sopimusten mukaisesti tai tällaisten sopimusten puuttuessa kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

         7 lauseke

         Lepoajat

      Työntekijöillä on oltava säännölliset ja riittävän pitkät ja yhtäjaksoiset lepoajat, joiden kesto ilmoitetaan aikayksikköinä ja joilla taataan, etteivät he väsymyksen tai työn epäsäännöllisen jaksotuksen vuoksi aiheuta vahinkoa itselleen, toisille työntekijöille tai muille ihmisille ja että he eivät vahingoita terveyttään lyhyellä tai pitkällä aikavälillä.
      Lepoaika ei saa olla vähemmän kuin

                  a)

                  10 tuntia 24 tunnin aikana, mistä vähintään 6 tuntia yhtäjaksoisesti ja

                  b)

                  84 tuntia seitsemän päivän aikana.

         8 lauseke

         Tauot

      Jokainen työntekijä, jonka työpäivä on pidempi kuin kuusi tuntia, saa pitää tauon, jota koskevat yksityiskohdat, erityisesti tauon kesto ja sen saamisen ehdot, vahvistetaan työehtosopimuksissa tai työmarkkinaosapuolten välisissä sopimuksissa taikka, jos sopimusta ei ole, kansallisessa lainsäädännössä.

         9 lauseke

         Enimmäisyötyöaika

      Yötyöajan ollessa seitsemän tuntia viikoittainen (seitsemän päivän jakso) enimmäisyötyöaika on 42 tuntia.

         10 lauseke

         Vuosiloma

      Jokaisella työntekijällä on oikeus vähintään neljän viikon palkalliseen vuosilomaan tai alle vuoden mittaisten työskentelykausien osalta vastaavaan osaan siitä tällaisen loman saamiselle ja myöntämiselle kansallisessa lainsäädännössä ja/tai käytännössä vahvistettujen edellytysten mukaisesti.
      Palkallista vähimmäisvuosilomaa ei voida korvata sen sijasta annettavalla rahamäärällä, paitsi työsuhteen päättyessä.

         11 lauseke

         Nuorten työntekijöiden suojelu

                  1.

                  Alle 18-vuotiaisiin työntekijöihin sovelletaan nuorten työntekijöiden suojelusta annetun neuvoston direktiivin 94/33/EY (5) säännöksiä.

                  2.

                  Poikkeustapauksissa jäsenvaltiot voivat kuitenkin lainsäädännössään ja määräyksissään antaa luvan yli 16-vuotiaiden nuorten, jotka eivät kansallisen lainsäädännön mukaan ole enää oppivelvollisia, työntekoon direktiivissä 94/33/EY kiellettynä yötyöaikana sillä edellytyksellä, että tehtävät liittyvät tunnustettuun koulutukseen liittyvän oppimistavoitteen saavuttamiseen ja nuorille annetaan korvaukseksi sopivasti vapaata eikä direktiivin 94/33/EY 1 artiklassa tarkoitettuja periaatteita aseteta kyseenalaisiksi.

         12 lauseke

         Valvonta

                  1.

                  Työntekijöiden päivittäisistä työajoista tai heidän päivittäisistä lepoajoistaan on pidettävä kirjaa, jotta voidaan seurata 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11 ja 13 lausekkeessa esitettyjen määräysten noudattamista.

                  2.

                  Kirjanpitoa on säilytettävä aluksella vähintään viitejakson päättymiseen saakka.

                  3.

                  Työnantajan tai hänen edustajansa ja työntekijän on yhdessä tarkastettava ja vahvistettava edellä tarkoitetut tiedot sopivin väliajoin (viimeistään seuraavan kuukauden loppuun mennessä).

                  4.

                  Annettavat vähimmäistiedot ovat:

                              a)

                              aluksen nimi;

                              b)

                              työntekijän nimi;

                              c)

                              aluksesta vastuussa olevan päällikön nimi;

                              d)

                              päiväys;

                              e)

                              työ- ja lepopäivät;

                              f)

                              vuorokautisten työ- ja lepoaikojen alkaminen ja päättyminen.

                  5.

                  Työntekijän on saatava itseensä liittyvistä vahvistetuista tiedoista jäljennös. Työntekijän on säilytettävä näitä jäljennöksiä yhden vuoden ajan.

         13 lauseke

         Kiireelliset tapaukset

                  1.

                  Aluksen päälliköllä tai hänen edustajallaan on oikeus vaatia työntekijää tekemään ne tarvittavat työtunnit, joita vesikulkuneuvon, vesikulkuneuvossa olevien ihmisten tai lastin välitön turvallisuus tai muiden hädässä olevien alusten tai ihmisten auttaminen edellyttää.

                  2.

                  Aluksen päällikkö tai hänen edustajansa voi 1 kohdan mukaisesti vaatia työntekijää tekemään ne työtunnit, joita tarvitaan kunnes tilanne on palautunut normaaliksi.

                  3.

                  Tilanteen palauduttua normaaliksi ja heti, kun se on toteutettavissa, aluksen päällikön on varmistettava, että aikataulun mukaisena lepoaikanaan työskennelleille työntekijöille myönnetään riittävä lepoaika.

         14 lauseke

         Terveystarkastus

                  1.

                  Kaikilla työntekijöillä on oikeus maksuttomaan vuotuiseen terveystarkastukseen. Lääkärintarkastuksissa on kiinnitettävä erityishuomiota sellaisiin oireisiin ja tiloihin, jotka saattavat johtua aluksella työskentelyyn liittyvistä 5 ja 6 lausekkeen mukaisista vuorokautisista vähimmäislepoajoista ja/tai vähimmäislepopäivistä.

                  2.

                  Yötyöntekijät, joilla on todettu terveyshaittoja, jotka liittyvät todistettavasti siihen, että he tekevät yötyötä, siirretään mahdollisuuksien mukaan heille soveltuvaan päivätyöhön.

                  3.

                  Maksuton terveystarkastus on toteutettava terveystietojen salassapitovelvollisuutta noudattaen.

                  4.

                  Maksuton terveystarkastus voidaan tehdä kansallisen terveydenhoitojärjestelmän piirissä.

         15 lauseke

         Turvallisuuden ja terveyden suojeleminen

                  1.

                  Yötyötä ja vuorotyötä tekevillä on oikeus turvallisuuden ja terveyden suojeluun heidän työnsä luonteen edellyttämällä tavalla.

                  2.

                  Yötyötä ja vuorotyötä tekevien turvallisuuden ja terveyden suojeluun ja ennalta ehkäisyyn liittyvät palvelut tai keinot ovat vastaavat kuin muille työntekijöille tarkoitetut ja niiden on oltava aina saatavilla.

         16 lauseke

         Työn jaksotus

      Työnantajan, joka aikoo järjestää työn tiettyihin jaksoihin, on otettava huomioon yleinen periaate työajan sovittamisesta työntekijän mukaan, jotta erityisesti työn yksitoikkoisuutta ja pakkotahtisuutta vähennetään toiminnan luonteen sekä turvallisuus- ja terveysvaatimusten mukaan, erityisesti työaikana järjestettävien taukojen osalta.

         17 lauseke

         Loppumääräykset

      1.   Suotuisammat määräykset
      Tämä sopimus ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen

                  a)

                  soveltaa tai ottaa käyttöön lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä tai

                  b)

                  edistää tai sallia sellaisten työehtosopimusten tai työmarkkinaosapuolten välisten sopimusten soveltaminen,

            jotka ovat työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelemisen kannalta suotuisampia kuin tämän sopimuksen määräykset.
      2.   Oikeuksien tason säilyttäminen
      Tämän sopimuksen täytäntöönpano ei ole missään tapauksessa riittävä peruste työntekijöiden suojelun yleisen tason alentamiselle tämän sopimuksen soveltamisalalla.
      3.   Sopimuksen seuranta
      Työmarkkinaosapuolet seuraavat tämän sopimuksen täytäntöönpanoa ja soveltamista sisävesiliikenteen alakohtaisessa neuvottelukomiteassa erityisesti työterveyden osalta.
      4,   Uudelleentarkastelu
      Työmarkkinaosapuolet tarkastelevat näitä määräyksiä uudelleen kaksi vuotta sen määräajan jälkeen, joka vahvistetaan tämän sopimuksen täytäntöönpanoa koskevassa neuvoston päätöksessä.

         Bryssel 15. helmikuuta 2012.

            Euroopan sisävesiliikenneliitto (EBU)

            Euroopan laivurijärjestö (ESO)

            Euroopan kuljetustyöntekijöiden liitto (EFT)

         (1)  Vrt. komission tiedonanto vesiliikenteen edistämisestä ”Naiades”, KOM(2006) 6 lopullinen, 17.1.2006.

         (2)  EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1.

         (3)  Vrt. komission tiedonanto KOM(2010) 373 lopullinen, 13.7.2010, Työntekijöiden vapaan liikkuvuuden vahvistaminen: oikeudet ja tärkeimmät kehitysaskelet, 1.1 kohta.

         (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/87/EY, annettu 12 päivänä joulukuuta 2006, sisävesialusten teknisistä vaatimuksista ja neuvoston direktiivin 82/714/ETY kumoamisesta (EUVL L 389, 30.12.2006, s. 1).

         (5)  EYVL L 216, 20.8.1994, s. 12.