title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/65/EY, annettu  26 päivänä lokakuuta 2005 , satamien turvallisuuden parantamisesta   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               25.11.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 310/28

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2005/65/EY,
   annettu 26 päivänä lokakuuta 2005,
   satamien turvallisuuden parantamisesta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, JOTKA
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Terrorismista johtuvat turvallisuusvälikohtaukset kuuluvat vakavimpiin uhkiin, joita Euroopan unionin perustana oleviin demokratian, vapauden ja rauhan ihanteisiin kohdistuu.

               (2)

               Ihmisiä, infrastruktuuria ja laitteita olisi suojeltava turvallisuusvälikohtauksilta ja niiden tuhoisilta vaikutuksilta satamissa. Tällainen suojelu hyödyttäisi kuljetusten käyttäjiä, taloutta ja yhteiskuntaa yleensä.

               (3)

               Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto antoivat 31 päivänä maaliskuuta 2004 asetuksen (EY) N:o 725/2004 alusten ja satamarakenteiden turvatoimien parantamisesta (4). Tässä asetuksessa säädetyt merenkulun turvatoimet ovat vain osa niistä toimenpiteistä, joita tarvitaan riittävän turvallisuustason saavuttamiseksi koko merenkulkuun liittyvässä kuljetusketjussa. Asetuksen soveltamisala rajoittuu turvatoimiin, joita toteutetaan aluksilla tai jotka liittyvät aluksen ja sataman välittömään vuorovaikutukseen.

               (4)

               Merenkulku- ja satama-alan parhaan mahdollisen suojelun saavuttamiseksi olisi otettava käyttöön satamien turvatoimia, jotka koskisivat jokaista jäsenvaltioiden määrittelemien rajojen sisällä olevaa satamaa ja joilla varmistettaisiin, että asetuksen (EY) N:o 725/2004 soveltamiseksi toteutettavissa turvatoimissa hyödynnetään viereisten satamatoiminnan alueiden parempaa turvallisuutta. Näitä toimenpiteitä olisi sovellettava kaikkiin satamiin, joissa sijaitsee yksi tai useampi asetuksen (EY) N:o 725/2004 soveltamisalaan kuuluva satamarakenne.

               (5)

               Tämän direktiivin turvallisuustavoite olisi saavutettava vahvistamalla tarvittavat toimenpiteet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden kansalliseen turvallisuuteen liittyvien sääntöjen tai Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston nojalla mahdollisesti toteutettavien toimenpiteiden soveltamista.

               (6)

               Jäsenvaltioiden olisi määriteltävä yksityiskohtaisten turvallisuusarviointien pohjalta turvatoimien kannalta merkityksellisten satama-alueiden tarkat rajat sekä satamien riittävän turvallisuuden kannalta aiheelliset toimenpiteet. Näiden toimenpiteiden olisi vaihdeltava vallitsevan turvatason mukaan ja niissä olisi otettava huomioon sataman eri osa-alueiden riskiprofiilien erot.

               (7)

               Jäsenvaltioiden olisi hyväksyttävä satamaturvallisuussuunnitelmat, joissa otetaan huomioon sataman turvallisuusarvioinnin tulokset. Turvatoimien tehokkuus edellyttää myös tarkkaa tehtävien jakoa kaikkien osapuolten kesken sekä säännöllistä harjoittelua. Tehtävien jaon ja harjoitusmenettelyjen kirjaaminen satamaturvallisuussuunnitelman muotoon edistää merkittävästi sekä ehkäisevien että korjaavien sataman turvatoimien tehokkuutta.

               (8)

               Ro-ro-alukset ovat erityisen haavoittuvia turvallisuusvälikohtauksille, erityisesti jos ne kuljettavat lastin lisäksi myös matkustajia. Riskinarviointien perusteella olisi toteutettava riittävät toimenpiteet, joilla varmistetaan, että ro-ro-aluksilla kansallisilla ja kansainvälisillä reiteillä kuljetettaviksi tarkoitetut henkilöautot ja tavarankuljetusajoneuvot eivät aiheuta vaaraa alukselle, sen matkustajille ja miehistölle eivätkä lastille. Toimenpiteet olisi toteutettava tavalla, joka haittaa mahdollisimman vähän liikenteen sujuvuutta.

               (9)

               Jäsenvaltioiden olisi voitava perustaa satamaturvallisuuskomiteoita, jotka vastaisivat käytännön neuvojen antamisesta tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvissa satamissa.

               (10)

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kaikki osapuolet tunnustavat selkeästi satamaturvallisuuteen liittyvät vastuut. Jäsenvaltioiden olisi seurattava turvallisuusvaatimusten noudattamista ja nimettävä selkeä vastuullinen viranomainen kaikille satamilleen, hyväksyttävä kaikkia satamiaan koskevat turvallisuusarvioinnit ja -suunnitelmat, vahvistettava turvatasot ja tarvittaessa tiedotettava niistä sekä varmistettava, että toimenpiteistä tiedotetaan, ne toteutetaan ja niitä koordinoidaan tehokkaasti.

               (11)

               Jäsenvaltioiden olisi hyväksyttävä arvioinnit ja suunnitelmat ja seurattava niiden toteuttamista satamissaan. Jotta satamiin kohdistuva häiriö ja tarkastuselinten hallinnollinen taakka pysyisivät mahdollisimman pieninä, komission olisi suoritettava tämän direktiivin täytäntöönpanemisen seuranta asetuksen (EY) N:o 725/2004 9 artiklan 4 kohdassa edellytettyjen tarkastusten yhteydessä.

               (12)

               Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että yhteysyksikkö toimii yhteyspisteenä komission ja jäsenvaltioiden välillä. Niiden olisi ilmoitettava komissiolle, mitkä satamat kuuluvat turvallisuusarviointien perusteella tämän direktiivin soveltamisalaan.

               (13)

               Tämän turvallisuuspolitiikan mukaisten toimenpiteiden tehokas ja yhdenmukainen täytäntöönpaneminen nostaa esiin tärkeitä kysymyksiä sen rahoituksesta. Lisäturvatoimien rahoittaminen ei saisi vääristää kilpailua. Komission olisi toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle 30 päivään kesäkuuta 2006 mennessä tulokset tämän direktiivin nojalla toteutettujen toimenpiteiden kustannuksista tehdystä tutkimuksesta, jossa olisi käsiteltävä erityisesti kustannusten jakautumista julkisten viranomaisten, satamaviranomaisten ja alan toimijoiden kesken.

               (14)

               Tässä direktiivissä kunnioitetaan ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja perusoikeuksia ja periaatteita.

               (15)

               Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (5) mukaisesti.

               (16)

               Olisi määritettävä menettely, jonka mukaisesti tätä direktiiviä voidaan mukauttaa sen soveltamisalaa laajentamatta, jotta voitaisiin ottaa huomioon kansainvälisten välineiden kehitys ja saatujen kokemusten perusteella mukauttaa tai täydentää tämän direktiivin liitteiden yksityiskohtaisia säännöksiä.

               (17)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitteita, joita ovat tarvittavien toimenpiteiden tasapainoinen käyttöönotto merikuljetus- ja satamapolitiikan alalla, vaan ne voidaan tämän direktiivin Euroopan laajuisen mittakaavan takia saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

               (18)

               Koska tämä direktiivi koskee merisatamia, sen sisältämiä velvoitteita ei olisi sovellettava Itävaltaan, Tšekin tasavaltaan, Unkariin, Luxemburgiin eikä Slovakiaan,

         OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Aihe
   1.   Tämän direktiivin päätavoitteena on ottaa käyttöön yhteisön toimenpiteet satamaturvallisuuden parantamiseksi turvallisuusvälikohtausten uhkien varalta.
   Tällä direktiivillä varmistetaan myös, että asetuksen (EY) N:o 725/2004 soveltamiseksi toteutettavissa turvatoimissa hyödynnetään parempaa satamaturvallisuutta.
   2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin sisältyvät

               a)

               satamien turvatoimia koskevat yhteiset perussäännöt;

               b)

               näiden sääntöjen täytäntöönpanomekanismi;

               c)

               asianmukaiset säännösten noudattamisen seurantamekanismit.

         2 artikla
   Soveltamisala
   1.   Tässä direktiivissä säädetään turvatoimista, joita on noudatettava satamissa. Jäsenvaltiot voivat soveltaa tämän direktiivin säännöksiä satamiin liittyvillä alueilla.
   2.   Tässä direktiivissä säädettyjä toimenpiteitä sovelletaan kaikissa jäsenvaltioiden alueella sijaitsevissa satamissa, joissa on yksi tai useampi asetuksen (EY) N:o 725/2004 nojalla hyväksytyn satamarakenteiden turvallisuussuunnitelman piiriin kuuluva satamarakenne. Tätä direktiiviä ei sovelleta satamissa oleviin sotilaallisiin laitoksiin.
   3.   Jäsenvaltioiden on tämän direktiivin soveltamiseksi määritettävä kunkin sataman rajat ottaen asianmukaisesti huomioon sataman turvallisuusarviointiin perustuvat tiedot.
   4.   Jos jäsenvaltio on määrittänyt asetuksessa (EY) N:o 725/2004 tarkoitetun satamarakenteen rajat siten, että se tosiasiallisesti kattaa koko sataman, asiaa koskevat asetuksen (EY) N:o 725/2004 säännökset ovat ensisijaisia tämän direktiivin säännöksiin nähden.
   3 artikla
   Määritelmät
   Tässä direktiivissä tarkoitetaan

               1.

               ’satamalla’ tarkoin määrättyä maa- ja vesialuetta, jonka rajat sataman sijaintijäsenvaltio määrittää ja jonka rakenteet ja varusteet on tarkoitettu kaupallisen merikuljetustoiminnan helpottamiseen;

               2.

               ’aluksen ja sataman vuorovaikutuksella’ vuorovaikutusta, joka syntyy, kun alukseen vaikuttavat suoraan ja välittömästi toimet, jotka edellyttävät henkilöiden tai tavaroiden liikkumista tai satamapalvelujen suorittamista alukselle tai aluksesta;

               3.

               ’satamarakenteella’ paikkaa, jossa sataman ja alusten vuorovaikutus tapahtuu. Siihen kuuluvat soveltuvin osin ankkurointialueet, odotuspaikat ja sisääntuloväylät;

               4.

               ’satamaturvallisuuden yhteysyksiköllä’ kunkin jäsenvaltion nimeämää elintä, joka toimii yhteyspisteenä komissiota ja muita jäsenvaltioita varten ja helpottaa ja seuraa tässä direktiivissä vahvistettujen satamien turvatoimien panemista täytäntöön sekä tiedottaa siitä;

               5.

               ’satamaturvallisuusviranomaisella’ viranomaista, joka vastaa tietyn sataman turvallisuusasioista.

         4 artikla
   Yhteensovittaminen asetuksen (EY) N:o 725/2004 soveltamiseksi toteutettujen toimenpiteiden kanssa
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän direktiivin nojalla käyttöön otetut sataman turvatoimet sovitetaan tiiviisti yhteen asetuksen (EY) N:o 725/2004 soveltamiseksi toteutettujen toimenpiteiden kanssa.
   5 artikla
   Satamaturvallisuusviranomainen
   1.   Jäsenvaltioiden on nimettävä satamaturvallisuusviranomainen jokaiselle tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvalle satamalle. Sama satamaturvallisuusviranomainen voidaan nimetä useammalle kuin yhdelle satamalle.
   2.   Satamaturvallisuusviranomainen vastaa satamaturvallisuussuunnitelmien valmistelusta ja toteuttamisesta satamanturvallisuusarviointien tulosten perusteella.
   3.   Jäsenvaltiot voivat nimetä satamaturvallisuusviranomaiseksi asetuksessa (EY) N:o 725/2004 tarkoitetun ’toimivaltaisen merenkulun turvaviranomaisen’.
   6 artikla
   Sataman turvallisuusarviointi
   1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvissa satamissa suoritetaan satamien turvallisuusarviointeja. Arvioinneissa on otettava asianmukaisesti huomioon sataman eri osien sekä, jos kyseisen jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset pitävät tätä soveliaana, myös sitä ympäröivien alueiden ominaispiirteet, jos näillä alueilla on vaikutusta sataman turvaamiseen, sekä arvioinnit, jotka on tehty satamarakenteille niiden sisällä asetuksen (EY) N:o 725/2004 mukaisesti.
   2.   Jokainen sataman turvallisuusarviointi on suoritettava ottaen huomioon vähintään liitteessä I esitetyt yksityiskohtaiset vaatimukset.
   3.   Sataman turvallisuusarvioinnin voi suorittaa 11 artiklassa tarkoitettu tunnustettu turvaorganisaatio.
   4.   Jäsenvaltion on hyväksyttävä satamien turvallisuusarvioinnit.
   7 artikla
   Satamaturvallisuussuunnitelma
   1.   Jäsenvaltioiden on satamien turvallisuusarviointien tulosten perusteella varmistettava, että laaditaan satamaturvallisuussuunnitelmat, niitä noudatetaan ja ne pidetään ajan tasalla. Satamaturvallisuussuunnitelmassa on otettava riittävästi huomioon sataman eri osien ominaispiirteet ja siihen on sisällytettävä turvallisuussuunnitelmat, jotka on laadittu satamarakenteille niiden sisällä asetuksen (EY) N:o 725/2004 mukaisesti.
   2.   Satamaturvallisuussuunnitelmassa on määritettävä kutakin 8 artiklassa tarkoitettua turvatasoa varten

               a)

               noudatettavat menettelyt;

               b)

               käyttöön otettavat toimenpiteet;

               c)

               toteutettavat toimet.

         3.   Jokaisessa satamaturvallisuussuunnitelmassa on otettava huomioon vähintään tämän direktiivin liitteessä II esitetyt yksityiskohtaiset vaatimukset. Satamaturvallisuussuunnitelmaan on tarvittaessa ja siinä määrin kuin se on asianmukaista sisällytettävä turvatoimet, joita on määrä soveltaa matkustajia ja ajoneuvoja kuljettaviin merialuksiin nousemassa oleviin matkustajiin ja ajoneuvoihin. Kun kyse on kansainvälisistä merikuljetuspalveluista, asianomaisten jäsenvaltioiden on tehtävä turvallisuusarvioinnissa yhteistyötä.
   4.   Satamaturvallisuussuunnitelmia voi laatia 11 artiklassa tarkoitettu tunnustettu turvaorganisaatio.
   5.   Asianomaisen jäsenvaltion on hyväksyttävä satamaturvallisuussuunnitelmat ennen niiden täytäntöönpanoa.
   6.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että satamaturvallisuussuunnitelmien täytäntöönpanoa seurataan. Seuranta on sovitettava yhteen muiden satamassa suoritettavien valvontatoimien kanssa.
   7.   Jäsenvaltioiden on varmistettava riittävien harjoitusten järjestäminen ottaen huomioon liitteessä III esitetyt turvallisuuskoulutusharjoituksia koskevat perusvaatimukset.
   8 artikla
   Turvatasot
   1.   Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön turvatasojärjestelmä satamia tai sataman osia varten.
   2.   Turvatasot on määritelty asetuksessa (EY) N:o 725/2004, ja niitä on kolme:

               —

               turvataso 1 tarkoittaa tasoa, jolla ylläpidetään jatkuvasti asianmukaisia suojaavia vähimmäisturvatoimia,

               —

               turvataso 2 tarkoittaa tasoa, jolla ylläpidetään tietyn ajan asianmukaisia suojaavia lisäturvatoimia turvallisuusvälikohtauksen kohonneen riskin vuoksi,

               —

               turvataso 3 tarkoittaa tasoa, jolla ylläpidetään rajoitetun ajan suojaavia erityistoimia, kun turvallisuusvälikohtaus on todennäköinen tai sen uhka on välitön, vaikka tarkkaa kohdetta ei ehkä ole mahdollista määrittää.

         3.   Jäsenvaltioiden on määritettävä käytettävät turvatasot kutakin satamaa tai sataman osaa varten. Jäsenvaltiot voivat määritellä, että sataman eri osissa toteutetaan sataman turvallisuusarvioinnin tuloksista riippuen erilaisia turvatoimia kullakin turvatasolla.
   4.   Jäsenvaltioiden on tiedotettava asianomaiselle henkilölle tai asianomaisille henkilöille kussakin satamassa tai sataman osassa voimassa olevasta turvatasosta sekä sen muutoksista.
   9 artikla
   Sataman turvapäällikkö
   1.   Asianomaisen jäsenvaltion on hyväksyttävä jokaiselle satamalle sataman turvapäällikkö. Kullakin satamalla on oltava oma turvapäällikkö, mikäli se on käytännössä mahdollista, mutta tarvittaessa useammalla satamalla voi olla sama turvapäällikkö.
   2.   Sataman turvapäällikkö toimii yhteyspisteenä sataman turvallisuuskysymyksissä.
   3.   Jos sataman turvapäällikkö ei ole sama henkilö kuin asetuksen (EY) N:o 725/2004 nojalla nimetty satamarakenteen turvapäällikkö tai nimetyt satamarakenteiden turvapäälliköt, näiden kesken on varmistettava tiivis yhteistyö.
   10 artikla
   Uudelleen tarkastelu
   1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että satamien turvallisuusarviointeja ja satamaturvallisuussuunnitelmia tarkistetaan tarvittaessa. Niitä on tarkasteltava uudelleen vähintään viiden vuoden välein.
   2.   Uudelleentarkastelumenettely on 6 artiklan tai 7 artiklan mukainen.
   11 artikla
   Tunnustettu turvaorganisaatio
   Jäsenvaltiot voivat nimetä tunnustettuja turvaorganisaatioita tässä direktiivissä määriteltyihin tarkoituksiin. Tunnustettujen turvaorganisaatioiden on täytettävä liitteessä IV asetetut ehdot.
   12 artikla
   Satamaturvallisuuden yhteysyksikkö
   Jäsenvaltioiden on nimettävä satamaturvallisuusnäkökohtia varten yhteysyksikkö. Jäsenvaltiot voivat nimetä asetuksen (EY) N:o 725/2004 nojalla nimetyn yhteysyksikön yhteysyksiköksi satamaturvallisuusnäkökohtia varten. Satamaturvallisuuden yhteysyksikkö toimittaa komissiolle luettelon tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvista satamista ja ilmoittaa sille kaikista luetteloa koskevista muutoksista.
   13 artikla
   Täytäntöönpano ja vaatimustenmukaisuuden valvonta
   1.   Jäsenvaltioiden on luotava järjestelmä, jolla varmistetaan satamaturvallisuussuunnitelmien ja niiden toteuttamisen riittävä ja säännöllinen valvonta.
   2.   Komissio seuraa yhteistyössä 12 artiklassa tarkoitetun yhteysyksikön kanssa tämän direktiivin panemista täytäntöön jäsenvaltioissa.
   3.   Seuranta suoritetaan asetuksen (EY) N:o 725/2004 9 artiklan 4 kohdassa edellytettyjen tarkastusten yhteydessä.
   14 artikla
   Mukautukset
   Liitteitä I — IV voidaan muuttaa 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tämän direktiivin soveltamisalaa laajentamatta.
   15 artikla
   Komiteamenettely
   1.   Komissiota avustaa asetuksella (EY) N:o 725/2004 perustettu komitea.
   2.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa, ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artikla.
   Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi.
   3.   Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
   16 artikla
   Luottamuksellisuus ja tietojen levittäminen
   1.   Tätä direktiiviä sovellettaessa komissio toteuttaa päätöksen 2001/844/EY, EHTY, Euratom (6) mukaisesti aiheelliset toimenpiteet suojatakseen luottamuksellisuutta edellyttävät tiedot, jotka ovat sen saatavilla tai joita jäsenvaltiot sille toimittavat.
   Jäsenvaltioiden on toteutettava vastaavia toimenpiteitä asiaa koskevan kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.
   2.   Turvatarkastuksia suorittaville tai tähän direktiiviin liittyvää luottamuksellista tietoa käsitteleville henkilöille on tehtävä asianmukainen luotettavuusselvitys jäsenvaltiossa, jonka kansalaisia he ovat.
   17 artikla
   Seuraamukset
   Jäsenvaltioiden on varmistettava tämän direktiivin nojalla annettavien kansallisten säännösten rikkomisista johtuvien tehokkaiden, oikeasuhteisten ja varoittavien seuraamusten käyttöönotto.
   18 artikla
   Täytäntöönpano
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 15 päivänä kesäkuuta 2007. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa toimenpiteissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   19 artikla
   Arviointikertomus
   Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 15 päivänä joulukuuta 2008 ja tämän jälkeen joka viides vuosi muun muassa 13 artiklan nojalla saatuihin tietoihin perustuvan arviointikertomuksen. Kertomuksessa komissio arvioi direktiivin noudattamista jäsenvaltioissa sekä toteutettujen toimenpiteiden tehokkuutta. Tarvittaessa se tekee ehdotuksia lisätoimenpiteiksi.
   20 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   21 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille, joissa on 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja satamia.

      Tehty Strasbourgissa 26 päivänä lokakuuta 2005.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         J. BORRELL FONTELLES

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         D. ALEXANDER

      (1)  EUVL C 120, 20.5.2005, s. 28.

      (2)  EUVL C 43, 18.2.2005, s. 26.

      (3)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 10. toukokuuta 2005 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 6. lokakuuta 2005.

      (4)  EUVL L 129, 29.4.2004, s. 6.

      (5)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (6)  EYVL L 317, 3.12.2001, s. 1. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2005/94/EY, Euratom (EYVL L 31, 4.2.2005, s. 66).

      LIITE I
      SATAMAN TURVALLISUUSARVIOINTI
      Sataman turvallisuusarviointi toimii perustana satamaturvallisuussuunnitelmalle ja sen toteuttamiselle. Satamaturvallisuusarviointiin kuuluu vähintään seuraavia osatekijöitä:

                  —

                  sellaisen merkittävän omaisuuden ja infrastruktuurin määrittely ja arviointi, jota on tärkeää suojella,

                  —

                  mahdollisten omaisuuteen ja infrastruktuuriin kohdistuvien uhkien ja niiden todennäköisyyden määrittely, jotta turvatoimet voidaan vahvistaa ja asettaa tärkeysjärjestykseen,

                  —

                  vastatoimenpiteiden ja menettelytapojen muutosten määrittäminen, valinta ja asettaminen tärkeysjärjestykseen, sekä sen määrittäminen, kuinka tehokkaasti ne vähentävät suojattomuutta, ja

                  —

                  heikkouksien tunnistaminen infrastruktuurissa, toimintaperiaatteissa ja menettelyissä, inhimilliset tekijät mukaan luettuina.

            Tätä tarkoitusta varten arvioinnissa ainakin:

                  —

                  määritetään kaikki satamaturvallisuuden kannalta merkitykselliset alueet ja määritetään siis myös sataman rajat. Tähän sisältyvät satamarakenteet, jotka kuuluvat jo asetuksen (EY) N:o 725/2004 soveltamisalaan ja joiden riskinarviointia käytetään arvioinnissa lähtökohtana,

                  —

                  määritetään satamarakenteen turvatoimien ja muun sataman turvatoimien välisestä vuorovaikutuksesta johtuvat turvallisuuskysymykset,

                  —

                  määritetään, mille satamahenkilöstölle tehdään taustan tarkistus ja/tai luotettavuusselvitys siksi, että he ovat tekemisissä korkean riskin alueiden kanssa,

                  —

                  jos se on hyödyllistä, jaetaan satama osa-alueisiin sillä perusteella, kuinka todennäköisiä turvallisuusvälikohtaukset ovat. Alueita ei arvioida ainoastaan sen mukaan, kuinka todennäköisiä kohteita ne ovat, vaan myös sen perusteella, voidaanko niitä käyttää kauttakulkuun, kun kohteena ovat viereiset alueet,

                  —

                  määritetään riskien vaihtelut, esim. kausiluonteisuudesta johtuvat,

                  —

                  määritetään kunkin osa-alueen erityispiirteet, kuten sijainti, pääsytiet, sähkönjakelu, viestintäjärjestelmä, omistussuhteet ja käyttäjät sekä muut tekijät, joilla katsotaan olevan merkitystä turvatoimien kannalta,

                  —

                  määritetään sataman mahdolliset uhkaskenaariot. Määritetyn uhkan välittömänä kohteena voivat olla koko satama tai tietyt osat sen infrastruktuurista, lastit, matkatavarat, henkilöt tai kuljetusvälineet sataman alueella,

                  —

                  määritetään uhkaskenaarion tarkat seuraukset. Seuraukset voivat kohdistua yhteen tai useampaan osa-alueeseen. Sekä välittömät että välilliset seuraukset määritetään. Erityistä huomiota kiinnitetään henkilövahinkojen riskiin,

                  —

                  määritetään turvallisuusvälikohtausten mahdolliset kerrannaisvaikutukset,

                  —

                  määritetään kunkin osa-alueen suojattomuus,

                  —

                  määritetään kaikki sataman yleiseen turvallisuuteen liittyvät organisatoriset näkökohdat, mukaan luettuina kaikkien turvatoimiin liittyvien viranomaisten tehtävienjako sekä voimassa olevat säännöt ja menettelyt,

                  —

                  määritetään koko sataman turvallisuutta koskevat heikkoudet, jotka liittyvät organisatorisiin, lainsäädännöllisiin ja menettelytapoja koskeviin näkökohtiin,

                  —

                  määritetään kriittisten heikkouksien parantamiseen tähtäävät toimenpiteet, menettelyt ja toimet. Erityistä huomiota kiinnitetään koko sataman tai sen erityisosien kulunvalvonnan tai pääsyrajoitusten tarpeeseen ja toteuttamiskeinoihin, mukaan luettuina matkustajien, sataman henkilöstön ja muiden työntekijöiden, vierailijoiden ja alusten miehistöjen tunnistaminen, alueita tai toimintoja koskevat valvontavaatimukset sekä lastin ja matkatavaroiden valvonta. Toimenpiteiden, menettelyjen ja toimien on vastattava arvioitua riskiä, joka voi vaihdella sataman eri osissa,

                  —

                  määritetään, kuinka toimenpiteitä, menettelyjä ja toimia vahvistetaan turvatason kohotessa,

                  —

                  määritetään erityisvaatimukset sille, kuinka käsitellään perinteisiä riskitekijöitä, kuten epäilyttäviä lasteja, matkatavaroita, polttoainetoimituksia, tavaratoimituksia tai henkilöitä, tunnistamattomia paketteja tai tunnettuja vaaroja (esim. pommeja). Näissä vaatimuksissa arvioidaan, missä olosuhteissa riski olisi parasta selvittää löytöpaikalla ja missä olosuhteissa vasta turvalliselle alueelle siirtämisen jälkeen,

                  —

                  määritetään toimenpiteet, menettelyt ja toimet, joilla pyritään rajoittamaan tai lieventämään seurauksia,

                  —

                  määritetään tehtävien jako, joka mahdollistaa määritettyjen toimenpiteiden, menettelyjen ja toimien asianmukaisen ja oikean toteuttamisen,

                  —

                  kiinnitetään tarvittaessa erityistä huomiota suhteeseen muihin turvallisuussuunnitelmiin (esim. satamarakenteiden turvallisuussuunnitelmiin) ja muihin jo sovellettaviin turvatoimiin. Huomiota kiinnitetään myös suhteeseen muihin hätätilannesuunnitelmiin (esim. öljyvuotojen torjuntasuunnitelma, sataman valmiussuunnitelma, lääkintähuoltosuunnitelma, ydinonnettomuussuunnitelma jne.),

                  —

                  määritetään toimenpiteiden ja menettelyjen toteuttamiseen liittyvät viestintävaatimukset,

                  —

                  kiinnitetään erityistä huomiota toimenpiteisiin, joilla suojataan turvatoimiin liittyviä arkaluontoisia tietoja paljastumiselta,

                  —

                  määritetään, mitä tietoja on tarpeellista antaa turvatoimien kanssa välittömästi tekemisissä oleville henkilöille ja, jos se on aiheellista, yleisölle.

      LIITE II
      SATAMATURVALLISUUSSUUNNITELMA
      Satamaturvallisuussuunnitelmassa määritellään sataman turvajärjestelyt. Se perustuu sataman turvallisuusarvioinnin tuloksiin. Siinä annetaan yksityiskohtainen kuvaus toimenpiteistä. Siihen sisältyy valvontajärjestelmä, joka mahdollistaa tarvittaessa asianmukaisten korjaavien toimenpiteiden toteuttamisen.
      Satamaturvallisuussuunnitelma perustuu seuraaville yleisille näkökohdille:

                  —

                  määritetään kaikki sataman turvatoimien kannalta merkitykselliset alueet. Sataman turvallisuusarvioinnista riippuen sataman eri osa-alueilla voidaan soveltaa erilaisia toimenpiteitä, menettelyjä ja toimia. Eräillä osa-alueilla voidaan tarvita tiukempia ehkäiseviä toimenpiteitä kuin toisilla. Erityistä huomiota kiinnitetään sataman turvallisuusarvioinnissa määriteltyjen osa-alueiden välisiin rajapintoihin,

                  —

                  varmistetaan turvatoimien yhteensovittaminen sellaisten alueiden kesken, joiden turvatoimiin liittyvät ominaispiirteet ovat erilaiset,

                  —

                  varaudutaan siihen, että toimenpiteitä voidaan tarvittaessa vaihdella sataman eri osissa, turvatasojen muuttuessa tai erityisten tiedustelutietojen perusteella,

                  —

                  määritetään sataman turvallisuuden parantamista tukeva organisaatiorakenne.

            Näiden yleisten näkökohtien pohjalta satamaturvallisuussuunnitelmassa jaetaan tehtävät ja määritellään toimintasuunnitelmat seuraavilla aloilla:

                  —

                  pääsyvaatimukset. Eräillä alueilla vaatimukset tulevat voimaan vasta, kun turvataso ylittää vähimmäiskynnyksen. Kaikki vaatimukset ja vähimmäiskynnykset esitetään kattavasti satamaturvallisuussuunnitelmassa,

                  —

                  henkilöllisyyttä osoittavien todistusten tarkastusta ja matkatavaroiden ja lastien valvontaa koskevat vaatimukset. Vaatimuksia voidaan soveltaa tai olla soveltamatta tietyillä osa-alueilla, ja niitä voidaan soveltaa joko kokonaan tai osittain tietyillä osa-alueilla. Osa-alueelle saapuvien tai siellä olevien henkilöiden henkilöllisyys voidaan tarkastaa. Satamaturvallisuussuunnitelmassa on otettava riittävällä tavalla huomioon sataman turvallisuusarvioinnin tulokset; turvallisuusarviointi on väline, jonka avulla määritetään kunkin osa-alueen turvavaatimukset kullakin turvatasolla. Jos sataman turvatoimia varten otetaan käyttöön sataman omat henkilökortit, näiden asiakirjojen myöntämistä, käytön valvontaa ja palauttamista varten vahvistetaan selkeät menettelyt. Näissä menettelyissä otetaan huomioon tiettyjen sataman käyttäjäryhmien erityispiirteet ja mahdollistetaan vain tiettyjä ryhmiä koskevat toimenpiteet, jotta rajoitetaan kulunvalvontavaatimusten kielteisiä vaikutuksia. Ryhmiin kuuluvat ainakin seuraavat: merenkulkijat, viranomaiset, satamassa säännöllisesti työskentelevät tai vierailevat henkilöt, satamassa asuvat henkilöt sekä satamassa satunnaisesti työskentelevät tai vierailevat henkilöt,

                  —

                  yhteistoiminta lastien valvonnasta ja matkatavaroiden ja matkustajien tarkastamisesta vastaavien viranomaisten kanssa. Suunnitelmassa on tarvittaessa käsiteltävä näiden viranomaisten tieto- ja selvitysjärjestelmien yhdistämistä, mahdolliset saapumista edeltävät selvitysjärjestelmät mukaan luettuina,

                  —

                  epäilyttävien lastien, matkatavaroiden, polttoainetoimitusten, tavaratoimitusten ja henkilöiden käsittelyä koskevat menettelyt ja toimenpiteet, turva-alueen määrittely mukaan luettuna, sekä vastaavat menettelyt ja toimenpiteet muiden riskitekijöiden ja satamaturvallisuuden pettämisten varalta,

                  —

                  osa-alueita tai osa-alueilla harjoitettavia toimintoja koskevat valvontavaatimukset. Sekä teknisten ratkaisujen tarve että itse ratkaisut pohjautuvat sataman turvallisuusarviointiin,

                  —

                  viitoitus. Alueet, joilla sovelletaan pääsy- ja/tai valvontavaatimuksia, merkitään selvästi. Valvonta- ja pääsyvaatimuksissa otetaan asianmukaisesti huomioon kaikki asiaa koskevat voimassa olevat säädökset ja käytännöt. Toimintojen valvonnasta ilmoitetaan asianmukaisesti, jos kansallisessa lainsäädännössä niin vaaditaan,

                  —

                  tiedotus ja turvaluokitus. Kaikista asiaankuuluvista turvatiedoista tiedotetaan suunnitelmaan sisältyvien turvaluokitusvaatimusten mukaisesti. Eräiden tietojen arkaluonteisuuden vuoksi tiedotus rajataan niihin tahoihin, jotka tietoja tarvitsevat. Tarvittaessa luodaan kuitenkin menettelyjä yleisölle suunnattua tiedotusta varten. Turvaluokitusvaatimukset ovat osa suunnitelmaa, ja niiden tarkoituksena on suojata turvatoimiin liittyviä arkaluontoisia tietoja luvattomalta paljastamiselta,

                  —

                  turvallisuusvälikohtauksista ilmoittaminen. Nopeiden vastatoimien varmistamiseksi satamaturvallisuussuunnitelmassa vahvistetaan selkeät vaatimukset, joiden mukaisesti kaikista turvallisuusvälikohtauksista ilmoitetaan sataman turvapäällikölle ja/tai sataman turvallisuusviranomaiselle,

                  —

                  yhteensovittaminen muiden ehkäisevien suunnitelmien tai toimien kanssa. Suunnitelmassa käsitellään nimenomaisesti yhteensovittamista muiden satamassa toteutettavien ehkäisevien tai valvontatoimien kanssa,

                  —

                  yhteensovittaminen muiden hätätilannesuunnitelmien kanssa ja/tai erityisten hätätoimenpiteiden, -menettelyjen ja -toimien kanssa. Suunnitelmassa kuvataan yksityiskohtaisesti vuorovaikutusta ja koordinointia muiden torjunta- tai hätäsuunnitelmien kanssa. Mahdolliset ristiriitaisuudet ja puutteet korjataan,

                  —

                  koulutusta ja harjoituksia koskevat vaatimukset,

                  —

                  sataman turvallisuuteen liittyvä toimintaorganisaatio ja työmenetelmät. Satamaturvallisuussuunnitelmassa kuvataan yksityiskohtaisesti sataman turvaorganisaatio, sen tehtävienjako ja työmenetelmät. Tarpeen mukaan siinä kuvataan myös koordinointia satamarakenteiden ja alusten turvapäälliköiden kanssa. Siinä hahmotellaan sataman turvakomitean tehtävät, jos sellainen on olemassa,

                  —

                  menettelyt satamaturvallisuussuunnitelman mukauttamista ja ajantasaistamista varten.

      LIITE III
      TURVALLISUUSKOULUTUSHARJOITUKSIA KOSKEVAT PERUSVAATIMUKSET
      Erilaisia koulutusharjoituksia, joihin voivat joutua osallistumaan satamarakenteiden turvapäälliköt yhdessä jäsenvaltioiden asianomaisten viranomaisten kanssa sekä yhtiöiden turvapäälliköt tai alusten turvapäälliköt, jos he ovat paikalla, järjestetään vähintään kerran kalenterivuodessa siten, että koulutusharjoitusten väli on korkeintaan 18 kuukautta. Yhtiöiden turvapäälliköitä tai alusten turvapäälliköitä pyydetään osallistumaan yhteisiin koulutusharjoituksiin, ottaen huomioon tämän vaikutukset aluksen turvallisuuteen ja työmäärään. Näissä koulutusharjoituksissa testataan viestintää, koordinointia, voimavarojen saatavuutta ja toimintaa hätätilanteissa. Tällaiset koulutusharjoitukset voivat olla:

                  1)

                  täysimittaisia tai todellisuutta vastaavia;

                  2)

                  mallisimulaatioita tai seminaareja; tai

                  3)

                  yhdistetty muihin, kuten hätätilanneharjoituksiin tai muihin satamavaltion viranomaisen harjoituksiin.

      LIITE IV
      EHDOT, JOTKA TUNNUSTETUN TURVAORGANISAATION ON TÄYTETTÄVÄ
      Tunnustettu turvaorganisaatio kykenee osoittamaan:

                  1)

                  asiantuntemusta asianmukaisista satamaturvallisuuteen liittyvistä näkökohdista;

                  2)

                  asianmukaista tietämystä satamien toiminnasta, mukaan luettuna tietämystä satamien suunnittelusta ja rakentamisesta;

                  3)

                  asianmukaista tietämystä muista turvallisuuden kannalta merkittävistä toiminnoista, joilla on mahdollisesti vaikutusta sataman turvallisuuteen;

                  4)

                  kykyä arvioida sataman todennäköisiä turvallisuusriskejä;

                  5)

                  kykyä ylläpitää ja parantaa henkilökuntansa asiantuntemusta sataman turvallisuudesta;

                  6)

                  kykyä valvoa henkilökuntansa jatkuvaa luotettavuutta;

                  7)

                  kykyä ylläpitää asianmukaisia toimenpiteitä, joilla vältetään turvallisuuden kannalta arkaluontoisen aineiston luvaton luovuttaminen tai saatavuus;

                  8)

                  asiaa koskevan kansallisen ja kansainvälisen lainsäädännön ja turvavaatimusten tuntemusta;

                  9)

                  tietämystä ajankohtaisista turvauhista ja -malleista;

                  10)

                  kykyä tunnistaa ja havaita aseita, vaarallisia aineita ja laitteita;

                  11)

                  kykyä tunnistaa syrjimättömältä pohjalta turvallisuutta mahdollisesti uhkaavien henkilöiden ominaispiirteitä ja käyttäytymismalleja;

                  12)

                  turvatoimien kiertämiseen käytettyjen tekniikoiden tuntemusta;

                  13)

                  tietämystä turva- ja valvontalaitteista ja -järjestelmistä sekä niiden toiminnallisista rajoituksista.

            Tunnustettu turvaorganisaatio, joka on tehnyt sataman turvallisuusarvioinnin tai sen uudelleentarkastelun tietyssä satamassa, ei saa tehdä saman sataman satamaturvallisuussuunnitelmaa tai sen uudelleentarkastelua.


Avis juridique important

|

32001L0044

Neuvoston direktiivi 2001/44/EY, annettu 15 päivänä kesäkuuta 2001, keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvista toimista johtuvien saatavien sekä maatalousmaksujen ja tullien perinnässä sekä arvonlisäverosta ja tietyistä valmisteveroista annetun direktiivin 76/308/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 175 , 28/06/2001 s. 0017 - 0020

Neuvoston direktiivi 2001/44/EY,annettu 15 päivänä kesäkuuta 2001,keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvista toimista johtuvien saatavien sekä maatalousmaksujen ja tullien perinnässä sekä arvonlisäverosta ja tietyistä valmisteveroista annetun direktiivin 76/308/ETY muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 ja 94 artiklat,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo seuraavaa:(1) Neuvoston direktiivin 76/308/ETY(4) mukaisia perinnän alalla annettavan keskinäisen avun nykyisiä järjestelyjä olisi muutettava, jotta voidaan vastata yhteisön ja jäsenvaltioiden taloudellisiin etuihin sekä sisämarkkinoihin kohdistuvien petosten kasvavaan uhkaan.(2) Sisämarkkinoiden yhteydessä olisi suojattava yhteisön ja jäsenvaltioiden taloudellisia etuja, joita petokset uhkaavat yhä enemmän, siten, että voidaan taata paremmin sisämarkkinoiden kilpailukyky ja verotuksellinen neutraliteetti.(3) Direktiivissä 76/308/ETY säädettyä keskinäisen avunannon soveltamisalaa olisi laajennettava tiettyihin tulo- ja varallisuusverosaataviin sekä vakuutusmaksuveroihin, jotta jäsenvaltioiden taloudellisia etuja ja sisämarkkinoiden neutraliteettia voidaan suojata paremmin.(4) Perintäpyynnön kohteena olevien saatavien perinnän tehostamiseksi olisi sen viranomaisen, jolle perintäpyyntö osoitetaan, periaatteessa käsiteltävä saatavan perinnän mahdollistavaa asiakirjaa kotipaikkajäsenvaltion asiakirjana.(5) Keskinäinen avunanto perintäasioissa ei voi kuin poikkeustapauksissa perustua taloudelliseen hyötyyn tai osuuteen saavutetuista tuloksista, mutta jäsenvaltioiden olisi voitava sopia korvausjärjestelyistä, jos perintä on erityisen ongelmallista.(6) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(5) mukaisesti.(7) Tämän vuoksi direktiiviä 76/308/ETY on muutettava,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 76/308/ETY seuraavasti:1) Korvataan direktiivin nimi seuraavasti: "Neuvoston direktiivi 76/308/ETY, annettu 15 päivänä maaliskuuta 1976, keskinäisestä avunannosta tiettyihin maksuihin, tulleihin, veroihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä".2) Korvataan 2 artikla seuraavasti: " 2 artiklaTätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin saataviin, jotka liittyvät:a) hyvityksiin, interventioihin ja muihin toimenpiteisiin, jotka kuuluvat Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) kokonais- tai osittaisrahoitusjärjestelmään, mukaan lukien näiden toimien yhteydessä perittävät määrät;b) sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn mukaisiin maksuihin;c) tuontimaksuihin;d) vientimaksuihin;e) arvonlisäveroon;f) valmisteveroihin, joita kannetaan:- tupakkatuotteista,- alkoholista ja alkoholijuomista, ja- kivennäisöljyistä;g) tulo- ja varallisuusveroihin;h) vakuutusmaksuveroihin;i) edellä a-h alakohdassa tarkoitettuihin saataviin liittyviin korkoihin, hallinnollisiin rangaistusmaksuihin ja sakkoihin sekä kuluihin, lukuun ottamatta luonteeltaan rikosoikeudellisia rangaistuksia sellaisina kuin ne on määritelty sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, kotipaikkajäsenvaltion voimassa olevassa lainsäädännössä".3) Lisätään 3 artiklaan luetelmakohdat seuraavasti: "- 'tuontimaksuilla' tulliveroja ja vaikutuksiltaan vastaavia tuonnin yhteydessä perittäviä veroja, sekä tuontimaksuja, jotka on vahvistettu yhteisen maatalouspolitiikan tai tiettyihin maataloustuotteista jalostettuihin tuotteisiin sovellettavien erityisjärjestelyjen puitteissa,- 'vientimaksuilla' tulliveroja ja vaikutuksiltaan vastaavia viennin yhteydessä perittäviä veroja, sekä vientimaksuja, jotka on vahvistettu yhteisen maatalouspolitiikan tai tiettyihin maataloustuotteista jalostettuihin tuotteisiin sovellettavien erityisjärjestelyjen puitteissa,- 'tulo- ja varallisuusveroilla' veroja, jotka luetellaan direktiivin 77/799/ETY(6) 1 artiklan 3 kohdassa, ottaen huomioon saman direktiivin 1 artiklan 4 kohdan,- 'vakuutusmaksuveroilla' seuraavia:>TAULUKON PAIKKA>Tätä direktiiviä sovelletaan myös saataviin, jotka liittyvät tähän alakohtaan mahdollisesti lisättäviin kuudennessa luetelmakohdassa tarkoitettuihin vakuutusmaksuveroihin tai ne korvaaviin luonteeltaan samanlaisiin tai vastaaviin saataviin. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava toinen toisilleen ja komissiolle näiden verojen voimaantulopäivät.".4) Korvataan 4 artiklan 2 kohdassa ilmaisu "nimi ja osoite" ilmaisulla "nimi, osoite ja muut tunnistamista varten tarpeelliset tiedot, jotka ovat tavanomaisesti avunantoa pyytävän viranomaisen saatavilla".5) Korvataan 5 artiklan 2 kohdassa ilmaisu "nimi ja osoite" ilmaisulla "nimi, osoite ja muut tunnistamista varten tarpeelliset tiedot, jotka ovat tavanomaisesti avunantoa pyytävän viranomaisen saatavilla.".6) Korvataan 7, 8, 9 ja 10 artiklat seuraavasti: " 7 artikla1. Saatavaa koskevaan perintäpyyntöön, jonka avunantoa pyytävä viranomainen osoittaa toiselle viranomaiselle, on liitettävä virallinen tai oikeaksi todistettu jäljennös sellaisesta saatavan perinnän mahdollistavasta asiakirjasta, joka on annettu avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa, sekä tarvittaessa muut perintään tarvittavat asiakirjat alkuperäiskappaleina tai oikeaksi todistettuina jäljennöksinä.2. Avunantoa pyytävä viranomainen voi laatia perintäpyynnön ainoastaan, jos:a) saatavaa tai sen perinnän mahdollistavaa asiakirjaa ei ole riitautettu tämän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa, lukuun ottamatta tapauksia, joihin sovelletaan 12 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa;b) viranomainen on käynnistänyt kotipaikkajäsenvaltiossaan asianmukaisen perintämenettelyn, jota voidaan käyttää 1 kohdassa tarkoitetun asiakirjan perusteella, eivätkä nämä toimenpiteet johda koko saatavan maksuun.3. Perintäpyynnössä on mainittava:a) asianomaisen henkilön ja/tai sivullisen, jolla on hänen varojaan, nimi, osoite ja kaikki muut hänen tunnistamistaan varten tarpeelliset tiedot;b) avunantoa pyytävän viranomaisen nimi, osoite ja kaikki muut sen tunnistamista varten tarpeelliset tiedot;c) avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa annettu perinnän mahdollistava asiakirja;d) saatavan laji ja määrä, mukaan lukien pääoma, korko ja muut rangaistusmaksut, sakot ja kulut esitettynä kummankin viranomaisen kotipaikkajäsenvaltion valuuttana;e) päivämäärä, jolloin avunantoa pyytävä viranomainen ja/tai viranomainen, jolle pyyntö osoitetaan, on antanut asiakirjan tiedoksi asianomaiselle;f) päivämäärä, josta lukien, ja määräaika, jonka kuluessa täytäntöönpano on mahdollinen avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti;g) muut tarpeelliset tiedot.4. Perintäpyynnössä on lisäksi oltava avunantoa pyytävän viranomaisen ilmoitus, jossa vahvistetaan, että 2 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.5. Avunantoa pyytävän viranomaisen on toimitettava viranomaiselle, jolle pyyntö osoitetaan, kaikki perintäpyyntöön johtaneeseen asiaan liittyvät tarpeelliset tiedot heti ne saatuaan.8 artikla1. Saatavan perinnän täytäntöönpanon mahdollistava asiakirja on tunnustettava sellaisenaan, ja sitä on sen viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa, jolle pyyntö on osoitettu, käsiteltävä ilman eri toimenpiteitä perinnän täytäntöönpanon mahdollistavana asiakirjana.2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, saatavan perinnän mahdollistava täytäntöönpanoasiakirja voidaan tarvittaessa ja sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, kotipaikkajäsenvaltiossa voimassa olevien säännösten mukaisesti hyväksyä tai tunnustaa asiakirjaksi taikka täydentää tai korvata se sellaisella asiakirjalla, joka mahdollistaa täytäntöönpanon kyseisen jäsenvaltion alueella.Jäsenvaltioiden on pyrittävä saattamaan asiakirjan hyväksymiseen, tunnustamiseen, täydentämiseen tai korvaamiseen liittyvät muodollisuudet päätökseen kolmen kuukauden kuluessa perintäpyynnön saapumisesta, lukuun ottamatta tapauksia, joihin sovelletaan kolmatta alakohtaa. Perintäpyyntöä ei voida torjua, jos asiakirja on muodoltaan asianmukainen. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on ilmoitettava avunantoa pyytävälle viranomaiselle syy kolmen kuukauden määräajan ylittämiseen.Jos jonkin edellä tarkoitetun muodollisuuden täyttäminen antaa aiheen riitauttamiseen, joka koskee saatavaa ja/tai täytäntöönpanon mahdollistavaa, avunantoa pyytävän viranomaisen toimittamaa asiakirjaa, sovelletaan 12 artiklaa.9 artikla1. Perintä on suoritettava sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, jäsenvaltion valuuttana. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on toimitettava perimänsä saatava täysimääräisenä avunantoa pyytävälle viranomaiselle.2. Viranomainen, jolle pyyntö osoitetaan, voi kotipaikkajäsenvaltiossaan voimassa olevien lakien, asetusten ja hallinnollisten käytäntöjen salliessa ja avunantoa pyytävää viranomaista kuultuaan myöntää velalliselle maksuaikaa tai antaa tälle mahdollisuuden maksaa vähittäin. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, tältä maksuajalta perimät korot on myös toimitettava avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiolle.Siitä ajankohdasta lähtien, jona perinnän mahdollistava asiakirja on tunnustettu sellaisenaan tai hyväksytty, tunnustettu taikka täydennetty tai korvattu 8 artiklan mukaisesti, on maksun viivästymisen johdosta perittävä korkoa sen viranomaisen, jolle pyyntö on osoitettu, kotipaikkajäsenvaltiossa voimassa olevien lakien, asetusten ja hallinnollisten käytäntöjen mukaisesti, ja myös tämä korko on toimitettava avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiolle.10 artiklaHuolimatta siitä, mitä 6 artiklan 2 kohdassa säädetään, perittävällä saatavalla ei välttämättä ole pyynnön vastaanottavan viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa syntyneen vastaavanlaisen saatavan etuoikeutta".7) Muutetaan 12 artiklan 2 kohta seuraavasti:a) Lisätään ensimmäiseen virkkeeseen seuraava ilmaisu: "jollei avunantoa pyytävä viranomainen toisen alakohdan mukaisesti vaadi muuta."b) Lisätään alakohta seuraavasti: "Sen estämättä, mitä 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, avunantoa pyytävä viranomainen voi kotipaikkajäsenvaltionsa lakien, asetusten ja hallinnollisten käytäntöjen mukaisesti pyytää viranomaista, jolle pyyntö on osoitettu, perimään riitautetun saatavan, jos se on sallittua kyseisten lakien, asetusten ja hallinnollisten käytäntöjen mukaan. Jos riitautus ratkaistaan velallisen hyväksi, avunantoa pyytävä viranomainen on velvollinen maksamaan takaisin kaikki perityt määrät ja kaikki sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, kotipaikkajäsenvaltion voimassa olevien lakien mukaiset korvaukset".8) Korvataan 14 artiklan ensimmäinen kohta seuraavasti: "Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, ei tarvitse:a) antaa 6-13 artiklassa tarkoitettua apua, jos saatavan perintä on velallisen tilanteen vuoksi omiaan aiheuttamaan vakavia taloudellisia tai sosiaalisia vaikeuksia velallisen kotipaikkajäsenvaltiossa, mikäli tällainen toimenpide sallitaan sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, kotipaikkajäsenvaltiossa voimassa olevissa laeissa, asetuksissa ja hallinnollisissa käytännöissä vastaavien kansallisten saatavien osalta;b) antaa 4-13 artiklassa tarkoitettua apua, jos 4, 5 tai 6 artiklan mukainen alkuperäinen pyyntö koskee yli viisi vuotta vanhoja saatavia, jolloin tämä aika lasketaan siitä ajankohdasta, jona perinnän mahdollistava täytäntöönpanoasiakirja on laadittu avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa voimassa olevien lakien, asetusten tai hallinnollisten käytäntöjen mukaisesti, pyynnön esittämisajankohtaan. Jos saatava tai perinnän mahdollistava asiakirja kuitenkin riitautetaan, määräaika alkaa kuitenkin siitä ajankohdasta, jolloin avunantoa pyytänyt valtio vahvistaa, että saatavaa tai perinnän mahdollistavaa täytäntöönpanoasiakirjaa ei voi enää riitauttaa".9) Korvataan 17 artiklassa oleva ilmaisu "ja niiden liitteisiin" ilmaisulla "saatavien perinnän mahdollistavaan täytäntöönpanoasiakirjaan ja muihin liitteenä oleviin asiakirjoihin".10) Korvataan 18 artikla seuraavasti: " 18 artikla1. Viranomaisen, jolle pyyntö on osoitettu, on perittävä asianomaiselta henkilöltä kaikki perinnästä koituneet kulut ja pidettävä ne tallessa tämän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltion vastaaviin saataviin sovellettavien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti.2. Jäsenvaltiot luopuvat puolin ja toisin kaikesta sellaisten kulujen korvaamisesta, jotka johtuvat niiden tätä direktiiviä soveltaen antamasta keskinäisestä avunannosta.3. Jos perintä aiheuttaa erityisiä vaikeuksia ja aiheuttaa siten erittäin suuret kulut tai liittyy järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaan, avunantoa pyytävät viranomaiset ja viranomaiset, joille pyyntö osoitetaan, voivat sopia kyseessä olevaa tapausta koskevista erityisistä korvausjärjestelyistä.4. Avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltion on korvattava sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, kotipaikkajäsenvaltiolle kaikki kulut ja menetykset, jotka aiheutuvat saatavan oikeellisuuden tai avunantoa pyytävän viranomaisen lähettämän asiakirjan pätevyyden osalta perusteettomiksi todetuista toimista".11) Korvataan 20 artikla seuraavasti: " 20 artikla1. Komissiota avustaa komitea, jäljempänä 'perintäkomitea', joka koostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä".12) Korvataan 22 artikla seuraavasti: " 22 artiklaYksityiskohtaiset säännöt 4 artiklan 2 ja 4 kohdan, 5 artiklan 2 ja 3 kohdan, 7, 8, 9, 11 artiklan, 12 artiklan 1 ja 2 kohdan, 14 artiklan, 18 artiklan 3 kohdan sekä 25 artiklan soveltamisesta, keinoista, joita voidaan käyttää viranomaisten välisessä tiedonvaihdossa, sekä valuuttojen muuntamisesta perittyjen määrien toimittamisesta ja avunantopyynnön edellyttämän saatavan vähimmäismäärän vahvistamisesta annetaan 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen".13) Lisätään 25 artiklaan kohta seuraavasti: "Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle vuosittain, montako tietojensaantipyyntöä, ilmoitus- ja perintäpyyntöä ne ovat lähettäneet ja saaneet kunakin vuonna, sekä niiden kohteena olevien saatavien ja perittyjen saatavien määrät. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle joka toinen vuosi kertomuksen järjestelmän käytöstä ja sen tuottamista tuloksista".2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset sekä tämän direktiivin ja annettujen kansallisten säännösten välinen vastaavuustaulukko.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille.Tehty Göteborgissa 15 päivänä kesäkuuta 2001.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaB. Ringholm(1) EYVL C 269, 28.8.1998, s. 16 jaEYVL C 179, 24.6.1999, s. 6.(2) EYVL C 150, 28.5.1999, s. 621 ja lausunto annettu 16.5.2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(3) EYVL C 101, 12.4.1999, s. 26.(4) EYVL L 73, 19.3.1976, s. 18, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.(5) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.(6) Neuvoston direktiivi 77/799/ETY, annettu 19 päivänä joulukuuta 1977, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien verojen alalla (EYVL L 336, 27.12.1977, s. 15, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla)


Avis juridique important

|

32004L0056

Neuvoston direktiivi 2004/56/EY, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien verojen, tiettyjen valmisteverojen ja vakuutusmaksuista perittävien verojen alalla annetun direktiivin 77/799/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 127 , 29/04/2004 s. 0070 - 0072

Neuvoston direktiivi 2004/56/EY,annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004,jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien verojen, tiettyjen valmisteverojen ja vakuutusmaksuista perittävien verojen alalla annetun direktiivin 77/799/ETY muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 ja 94 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo seuraavaa:(1) Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien verojen, tiettyjen valmisteverojen ja vakuutusmaksuista perittävien verojen alalla 19 päivänä joulukuuta 1977 annetussa neuvoston direktiivissä 77/799/ETY(3) vahvistetaan perussäännöt jäsenvaltioiden väliselle hallinnolliselle yhteistyölle ja tietojenvaihdolle veronkierron ja veropetosten havaitsemiseksi ja ehkäisemiseksi ja jotta jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus asianmukaisen veron määräämiseen. On tärkeää parantaa, laajentaa ja nykyaikaistaa näitä sääntöjä.(2) Kun jäsenvaltio järjestää selvityksiä saadakseen tarvittavat tiedot avun antamista koskevaan pyyntöön vastaamiseksi, tällaista jäsenvaltiota olisi pidettävä omaan lukunsa toimivana. Näin ollen tietojenkeruuprosessiin sovelletaan vain yksiä sääntöjä ja tutkimukselle ei aiheudu viivästyksiä.(3) Veropetosten torjunnan tehokkuuden kannalta ei ole toivottavaa, että jäsenvaltion, joka on saanut tietoja toiselta jäsenvaltiolta, olisi myöhemmin pyydettävä lupa paljastaa näitä tietoja julkisissa kuulusteluissa tai tuomioissa.(4) Olisi tehtävä selväksi, että jäsenvaltiolla ei ole velvollisuutta tehdä selvityksiä saadakseen avunantopyyntöön vastaamiseksi tarvittavat tiedot, jos valtion lainsäädäntö tai hallinnollinen käytäntö eivät salli sen toimivaltaisten viranomaisten järjestää selvityksiä tai kerätä tällaisia tietoja.(5) Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen olisi voitava kieltäytyä antamasta tietoja tai apua, jos pyynnön esittänyt jäsenvaltio ei pysty toimittamaan samantyyppisiä tietoja tosiasioista tai lainsäädännöstä johtuvista syistä.(6) Koska eräiden jäsenvaltioiden lainsäädännössä säädetään, että verovelvolliselle on ilmoitettava hänen verovelvollisuuttaan koskevista päätöksistä tai asiakirjoista, ja koska tämä aiheuttaa vaikeuksia veroviranomaisille esimerkiksi silloin, kun verovelvollinen on siirtynyt toiseen jäsenvaltioon, on suotavaa, että tällaisissa olosuhteissa veroviranomaisten olisi voitava pyytää apua sen jäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta, johon kyseessä oleva verovelvollinen on siirtynyt.(7) Koska yhden tai useamman eri jäsenvaltioissa verovelvollisen henkilön verotuksellinen tilanne on usein kahden tai useamman jäsenvaltion yhteinen tai toisiaan täydentävä intressi, olisi niiden voitava suorittaa kyseisiä henkilöitä koskevia samanaikaisia tarkastuksia keskinäisen sopimuksen ja vapaaehtoisuuden pohjalta aina, kun vaikuttaa siltä, että tällaiset tarkastukset olisivat tehokkaampia kuin vain yhden jäsenvaltion suorittamat tarkastukset.(8) Komissio esitti ehdotuksensa direktiiviksi Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 95 artiklan perusteella. Koska neuvosto katsoi, että direktiiviehdotus koskee lainsäädännön yhdenmukaistamista sekä välittömien että välillisten verojen alalla ja että säädös olisi näin ollen annettava Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 ja 94 artiklan perusteella, se pyysi 12. marraskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä Euroopan parlamentilta lausuntoa ja ilmoitti sille aikovansa muuttaa oikeusperustan.(9) Direktiivi 77/799/ETY olisi näin ollen muutettava edellä selostetun mukaisesti,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 77/799/ETY seuraavasti:1) Muutetaan 1 artiklan 5 kohta seuraavasti:a) Korvataan kohdan "Italiassa" sanamuoto seuraavasti:"Il capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali tai valtuutettu edustaja"b) Korvataan kohdan "Ruotsissa" sanamuoto seuraavasti:"Chefen för Finansdepartementet tai valtuutettu edustaja"2) Lisätään 2 artiklan 2 kohtaan alakohta seuraavasti:"Pyydettyjen tietojen saamiseksi pyynnön vastaanottanut viranomainen tai hallintoviranomainen, jonka käsiteltäväksi se on asian saattanut, toimii kuin se toimisi omaan lukuunsa tai oman maansa jonkin toisen viranomaisen pyynnöstä."3) Korvataan 7 artiklan 1 kohta seuraavasti:"1. Jäsenvaltion on pidettävä kaikki sille tämän direktiivin nojalla toimitetut tiedot salassa samalla tavoin kuin sen kansallisen lainsäädännön nojalla saadut tiedot. Joka tapauksessa näitä tietoja- saa antaa ainoastaan henkilöille, jotka ovat välittömästi tekemisissä veron määräämisen kanssa tai veron määräämisen viranomaisvalvonnan kanssa,- saa ilmaista ainoastaan sellaisen oikeudellisen menettelyn tai hallinnollisten seuraamusten soveltamiseen johtavan menettelyn yhteydessä, johon on ryhdytty veron määräämiseksi tai veron määräämisen tarkistamiseksi tai siihen liittyen, ja ainoastaan henkilöille, jotka ovat välittömästi osallisina näissä menettelyissä; näitä tietoja voidaan kuitenkin ottaa huomioon julkisissa oikeuskäsittelyissä tai tuomioissa, jos tiedot antavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ei tätä vastusta silloin kun se toimittaa nämä tiedot ensimmäisen kerran,- ei missään olosuhteissa saa käyttää muuhun kuin verotustarkoituksiin tai sellaisen oikeudellisen menettelyn tai hallinnollisten seuraamusten soveltamiseen johtavan menettelyn yhteydessä, johon on ryhdytty veron määräämiseksi tai veron määräämisen tarkistamiseksi tai siihen liittyen.Jäsenvaltiot voivat lisäksi säätää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tietojen käyttämisestä direktiivin 76/308/ETY 2 artiklassa tarkoitettujen muiden maksujen, tullien ja verojen määräämiseen(4)."4) Muutetaan 8 artikla seuraavasti:a) Korvataan 1 kohta seuraavasti:"1. Tässä direktiivissä ei velvoiteta jäsenvaltiota, jolta tietoja pyydetään, tekemään selvityksiä eikä toimittamaan tietoja, jos tällaisten selvityksien tekeminen tai tietojen kerääminen olisi valtion toimivaltaista viranomaista koskevan lainsäädännön tai hallinnollisen käytännön vastaista."b) Korvataan 3 kohta seuraavasti:"3. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen saa kieltäytyä antamasta tietoja, jos pyynnön esittänyt jäsenvaltio ei pysty toimittamaan samantyyppisiä tietoja tosiasioista tai lainsäädännöstä johtuvista syistä."5) Lisätään 8 a ja 8 b artikla seuraavasti:" 8 a artiklaTiedoksianto1. Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä toisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on annettava vastaanottajalle tiedoksi kaikki pyynnön esittäneen jäsenvaltion hallintoviranomaisilta saadut asiakirjat ja päätökset, jotka koskevat tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvan verolainsäädännön soveltamista pyynnön esittäneen jäsenvaltion alueella, noudattaen pyynnön vastaanottaneessa jäsenvaltiossa voimassa olevia vastaavien asiakirjojen tiedoksi antamista koskevia säännöksiä.2. Tiedoksiantamispyynnössä on mainittava tiedoksi annettavan asiakirjan tai päätöksen aihe ja ilmoitettava vastaanottajan nimi ja osoite sekä mahdolliset muut vastaanottajan tunnistamista helpottavat tiedot.3. Pyynnön vastaanottaneen viranomaisen on ilmoitettava viipymättä pyynnön esittäneelle viranomaiselle toimistaan tiedoksiantamispyynnön suhteen, erityisesti päivä, jona päätös tai asiakirja on annettu tiedoksi vastaanottajalle.8 b artiklaSamanaikaiset tarkastukset1. Kaksi tai useampi jäsenvaltio voi sopia, että ne suorittavat kukin omalla alueellaan yhden tai useamman verovelvollisen verotuksellisen tilanteen samanaikaisia tarkastuksia ja että ne vaihtavat näin saatuja tietoja, jos niillä on asiassa yhteinen tai toisiaan täydentävä intressi, aina kun vaikuttaa siltä, että tällaiset tarkastukset olisivat tehokkaampia kuin vain yhden jäsenvaltion suorittamat tarkastukset.2. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on yksilöitävä itsenäisesti verovelvolliset, joita se aikoo ehdottaa samanaikaiseen tarkastukseen. Se ilmoittaa muiden jäsenvaltioiden, joita asia koskee, toimivaltaisille viranomaisille tapaukset, jotka sen mielestä pitäisi tarkastaa samanaikaisesti. Se perustelee valintansa mahdollisuuksien mukaan toimittamalla tiedot, joiden perusteella se teki päätöksensä. Se ilmoittaa ajanjakson, jona tarkastukset olisi suoritettava.3. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen päättää, haluaako se osallistua samanaikaisiin tarkastuksiin. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jolle samanaikaista tarkastusta on esitetty, vahvistaa toisen jäsenvaltion vastaavalle viranomaiselle osallistuvansa tarkastukseen tai ilmoittaa sille perustellun kieltäytymisensä.4. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset nimeävät edustajan, jonka tehtävänä on tarkastuksen valvonta ja koordinointi."2 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään tammikuuta 2005 mennessä. Niiden on toimitettava nämä säädökset sekä niiden ja tämän direktiivin välinen vastaavuustaulukko komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 21 päivänä huhtikuuta 2004.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. Walsh(1) Lausunto annettu 15. tammikuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(2) EUVL C 32, 5.2.2004, s. 94.(3) EYVL L 336, 27.12.1977, s. 15, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/93/EY (EUVL L 264, 15.10.2003, s. 23).(4) EYVL L 73, 19.3.1976, s. 18.


Avis juridique important

|

31975L0444

Neuvoston direktiivi 75/444/ETY, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1975, juurikkaiden, rehukasvien ja viljakasvien siementen, siemenperunoiden sekä öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan annettujen direktiivien 66/400/ETY, 66/401/ETY, 66/402/ETY, 66/403/ETY ja 69/208/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 196 , 26/07/1975 s. 0006 - 0013 Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 13 s. 0057  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 8 s. 0198  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 8 s. 0198  Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 6 s. 0115  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 6 s. 0115

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 26 päivänä kesäkuuta 1975,juurikkaiden, rehukasvien ja viljakasvien siementen, siemenperunoiden sekä öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan annettujen direktiivien 66/400/ETY, 66/401/ETY, 66/402/ETY, 66/403/ETY ja 69/208/ETY muuttamisesta (75/444/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettäolisi muutettava jäljempänä tarkoitetuista syistä tiettyjä siementen pitämisestä kaupan annettuja direktiivejä,näitä direktiivejä täytäntöönpantaessa on osoittautunut, että juurikkaiden ja rehukasvien siementen pienpakkauksista on tullut kauppatavaraa yhteisössä,tämän vuoksi olisi yhdenmukaistettava tämä ala, joka tähän asti on kuulunut kansallisen lainsäädännön piiriin,tässä yhteydessä näyttää suotavalta toisaalta helpottaa näiden pienpakkausten merkitsemistä ja sulkemista sekä toisaalta järjestää riittävä tarkastus siementen tunnistamista varten,tietyissä edellä mainituissa direktiiveissä säädetään, että muissa maissa ja erityisesti kolmansissa maissa korjattujen siementen vastaavuutta ei saa enää antaa kansallisesti 1 päivästä heinäkuuta 1975 alkaen; kaikissa tapauksissa ei kuitenkaan ole ollut mahdollista suorittaa yhteisön tarkastuksia rehukasvien ja öljy- ja kuitukasvien siementen osalta ja sen vuoksi edellä mainittua määräaikaa olisi näiden siementen osalta pidennettävä häiriöiden välttämiseksi nykyisissä kauppasuhteissa,olisi sallittava jäsenvaltioiden antaa säännöksiä, jotka helpottavat viljakasvien, siemenperunoiden sekä öljy- ja kuitukasvien siementen pienpakkausten sulkemista, jaon myös tarpeen tehdä tiettyjä oikaisuja tapaan, jolla siemenmäärät eritellään,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan juurikkaiden siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annettua neuvoston direktiiviä 66/400/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 73/438/ETY(4), seuraavasti:1. Lisätään 2 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti:"G. "ETY-pienpakkauksilla": pakkauksia, jotka sisältävät seuraavia varmennettuja siemeniä:- yksi-ituiset siemenet tai tarkkuuskylvöön tarkoitetut siemenet: enintään 100 000 sykeröä tai jyvää taikka nettopainoltaan enintään 2,5 kg, lukuun ottamatta tarvittaessa rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita;- muut siemenet kuin yksi-ituiset siemenet tai tarkkuuskylvöön tarkoitetut siemenet: enintään 10 kg, lukuun ottamatta tarvittaessa rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita."2. Korvataan 9 artiklan 1 kohdan ilmaisu "10 ja 11 artiklan" ilmaisulla "soveltuvin osin 10, 11 tai 11 a artiklan".3. Korvataan 10 artikla seuraavasti:"10 artikla1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen ja varmennettujen siementen pakkaukset, lukuun ottamatta varmennettujen siementen ETY-pienpakkauksia, on suljettava virallisesti niin, että pakkausta avattaessa suljinjärjestelmä särkyy eikä sitä voida laittaa takaisin paikalleen.2. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lukuun ottamatta ETY-pienpakkauksia, pakkaukset voidaan sulkea uudelleen yhden tai useamman kerran ainoastaan virallisesti. Jos pakkaukset suljetaan uudelleen, uudelleen sulkemisen päivämäärä ja toimenpiteestä vastuussa olevat viranomaiset on ilmoitettava 11 artiklan 1 kohdassa säädetyssä etiketissä.3. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että ETY-pienpakkaukset on suljettava virallisesti niin, että pakkausta avattaessa suljinjärjestelmä särkyy eikä sitä voida laittaa takaisin paikalleen. Pakkaukset voidaan sulkea uudelleen yhden tai useamman kerran ainoastaan virallisesti.4. Jäsenvaltiot voivat perussiementen pienpakkausten osalta säätää poikkeuksia 1 ja 2 kohdan säännöksistä."4. Korvataan 11 artiklan 1 kohdan johdanto-osa seuraavasti:"1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen ja varmennettujen siementen pakkaukset, lukuun ottamatta varmennettujen siementen ETY-pienpakkauksia ...".5. Korvataan 11 artiklan 2 kohdan b alakohta seuraavasti:"b) säätää poikkeuksia 1 kohdan säännöksistä perussiementen pienpakkausten osalta, kun niissä on merkintä: "voidaan pitää kaupan ainoastaan .............. :ssa (kyseinen jäsenvaltio)"."6. Lisätään 11 artiklan jälkeen seuraavat artiklat:"11 a artikla1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että ETY-pienpakkauksessa:a) on liitteessä III olevan B kohdan mukainen siementen toimittajan etiketti, painettu ilmoitus tai leima yhdellä yhteisön virallisista kielistä; läpinäkyvissä pakkauksissa etiketti voidaan laittaa pakkauksen sisäpuolelle, jos se on luettavissa pakkauksen läpi; etiketti on sininen;b) on tai a alakohdan mukaiseen siementen toimittajan etikettiin on merkitty virallinen sarjanumero; jos käytetään virallista itseliimautuvaa etikettiä, sen on oltava sininen; sarjanumeron kiinnitysmenetelmät vahvistetaan noudattaen 21 artiklassa säädettyä menettelyä.2. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että niiden alueella pakatuissa ETY-pienpakkausten merkinnöissä käytetään itseliimautuvaa virallista etikettiä, joka sisältää osan liitteen III B osassa vahvistetuista tiedoista; siltä osin kuin tiedot annetaan tällaisessa etiketissä, ei 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja merkintöjä vaadita.11 b artiklaJäsenvaltiot voivat säätää, että varmennettujen siementen ETY-pienpakkaukset suljetaan ja merkitään pyynnöstä virallisesti 10 artiklan 1 kohdan ja 11 artiklan mukaisesti.11 c artiklaJäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että pienpakkauksissa olevat varmennetut siemenet voidaan tunnistaa erityisesti jaettaessa siemeneriä pienempiin osiin. Tässä tarkoituksessa jäsenvaltiot voivat vaatia, että niiden alueella pakatut pienpakkaukset suljetaan virallisesti tai virallisen valvonnan alaisena."7. Korvataan 12 artiklassa ilmaisu "4 artiklassa" ilmaisulla "tässä direktiivissä".8. Korvataan 14 artiklan 1 kohta seuraavasti:"1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että:- perussiemeniä tai varmennettuja siemeniä, jotka on virallisesti varmennettu ja joiden pakkaukset on virallisesti merkitty ja suljettu tämän direktiivin säännösten mukaisesti,- varmennettuja siemeniä, jotka on virallisesti varmennettu ja pakattu tämän direktiivin säännösten mukaisesti merkittyihin ja suljettuihin ETY-pien pakkauksiin, eivät koske muut kuin tässä direktiivissä säädetyt niiden ominaisuuksia, tarkastusjärjestelyjä, merkintöjä ja sulkemista koskevat rajoitukset kaupan pitämiselle."9. Korvataan liite III seuraavasti:"LIITE IIIMERKINNÄTA. Virallinen etikettiI Ilmoitettavat tiedot1. "ETY-säännöt ja vaatimukset"2. Varmentava viranomainen ja jäsenvaltio tai niiden lyhenteet3. Erän viitenumero4. Sokeri- tai rehujuurikkaat5. Lajike6. Luokka7. Tuotantomaa8. Ilmoitettu netto- tai bruttopaino taikka ilmoitettu sykeröiden tai puhtaiden siementen lukumäärä9. Jos paino ilmoitetaan ja rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita käytetään, on ilmoitettava lisäaineen laatu sekä arvioitu sykeröiden tai puhtaiden siementen painon suhde kokonaispainoon.10. Yksi-ituiset siemenet: maininta "yksi-ituinen".11. Tarkkuuskylvöön tarkoitetut siemenet: maininta "tarkkuuskylvöön".II Vähimmäismitat110 × 67 mm.B. Toimittajan etiketti tai pakkauksessa ilmoitettavat tiedot (ETY-pienpakkaukset)Ilmoitettavat tiedot1. "ETY-pienpakkaus"2. Merkinnästä vastuussa olevan siementen toimittajan nimi ja osoite tai tunnistemerkki3. Virallinen sarjanumero4. Virallisen sarjanumeron antanut laitos ja jäsenvaltion nimi tai niiden lyhenteet5. Viitenumero, jos erää ei sarjanumeron perusteella voida tunnistaa6. Sokeri- tai rehujuurikkaat7. Lajike8. "Varmennetut siemenet"9. Ilmoitettu netto- tai bruttopaino taikka ilmoitettu sykeröiden tai puhtaiden siementen lukumäärä10. Jos paino ilmoitetaan ja rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita käytetään, on ilmoitettava lisäaineen laatu sekä arvioitu puhtaiden siementen painon suhde kokonaispainoon.11. Yksi-ituisille siemenille: maininta "yksi-ituinen".12. Tarkkuuskylvöön tarkoitetuille siemenille: maininta "tarkkuuskylvöön"."2 artikla Muutetaan rehukasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annettua neuvoston direktiiviä 66/401/ETY(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 73/438/ETY, seuraavasti:1. Lisätään seuraavat alakohdat 2 artiklan 1 kohtaan:"F. "ETY:n A-pienpakkauksilla": pakkauksia, jotka sisältävät siemenseosta, jota ei ole tarkoitettu rehukasvituotantoon ja jonka nettopaino on enintään 2 kg, lukuun ottamatta tarvittaessa rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita.G. "ETY:n B-pienpakkauksilla": pakkauksia, jotka sisältävät varmennettuja siemeniä tai kauppasiemeniä tai, jos kyseiset pakkaukset eivät ole ETY:n A-pienpakkauksia, siemenseosta, jonka nettopaino on enintään 10 kg, lukuun ottamatta tarvittaessa rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita."2. Korvataan 8 artiklan 1 kohdassa ilmaisu "9 ja 10 artiklan" ilmaisulla "soveltuvin osin 9, 10 tai 10 a artiklan".3. Korvataan 9 artikla seuraavasti:"9 artikla1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen, varmennettujen siementen ja kauppasiementen pakkaukset, lukuun ottamatta varmennettujen siementen ja kauppasiementen ETY:n B-pienpakkauksia, on suljettava virallisesti niin, että pakkausta avattaessa suljinjärjestelmä särkyy eikä sitä voida laittaa takaisin paikalleen.2. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lukuun ottamatta ETY:n B-pienpakkauksia, pakkaukset voidaan sulkea uudelleen yhden tai useamman kerran ainoastaan virallisesti. Jos pakkaukset suljetaan uudelleen, uudelleen sulkemisen päivämäärä ja toimenpiteestä vastuussa olevat viranomaiset on ilmoitettava 10 artiklan 1 kohdassa säädetyssä etiketissä.3. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että ETY:n B-pienpakkaukset on suljettava virallisesti niin, että pakkausta avattaessa suljinjärjestelmä särkyy eikä sitä voida laittaa takaisin paikoilleen. Pakkaukset voidaan sulkea uudelleen yhden tai useamman kerran ainoastaan virallisesti.4. Jäsenvaltiot voivat perussiementen pienpakkausten osalta säätää poikkeuksia 1 ja 2 kohdan säännöksistä."4. Korvataan 10 artiklan 1 kohdan johdanto-osa seuraavasti:"1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen, varmennettujen siementen ja kauppasiementen pakkaukset, lukuun ottamatta varmennettujen siementen ja kauppasiementen ETY:n B-pienpakkauksia, .... ."5. Korvataan 10 artiklan 2 kohdan b alakohta seuraavasti:"b) voivat säätää poikkeuksia 1 kohdan säännöksistä perussiementen pienpakkausten osalta, kun niissä on merkintä: "voidaan pitää kaupan ainoastaan ........ :ssa (kyseinen jäsenvaltio)"."6. Lisätään 10 artiklan jälkeen seuraavat artiklat:"10 a artikla1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että ETY:n B-pienpakkauksessa:a) on liitteessä IV olevan B kohdan mukainen siementen toimittajan etiketti, painettu ilmoitus tai leima yhdellä yhteisön virallisista kielistä; läpinäkyvissä pakkauksissa etiketti voidaan laittaa myös sisäpuolelle, jos se on luettavissa pakkauksen läpi; etiketin värin osalta sovelletaan 10 artiklan 1 kohdan a alakohdan säännöksiä;b) on tai a alakohdan mukaiseen siementen toimittajan etikettiin on merkitty virallinen sarjanumero; jos käytetään virallista itseliimautuvaa etikettiä, on värin osalta noudatettava 10 artiklan 1 kohdan a alakohdan säännöksiä; sarjanumeron kiinnitysmenetelmät vahvistetaan noudattaen 21 artiklassa säädettyä menettelyä.2. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että niiden alueella pakatuissa ETY-pienpakkausten merkinnöissä käytetään itseliimautuvaa virallista etikettiä, joka sisältää osan liitteen IV B osassa vahvistetuista tiedoista; siltä osin kuin tiedot annetaan tällaisessa etiketissä, ei 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja merkintöjä vaadita.10 b artiklaJäsenvaltiot voivat säätää, että varmennettujen siementen ETY:n B-pienpakkaukset suljetaan ja merkitään pyynnöstä virallisesti 9 artiklan 1 kohdan ja 10 artiklan mukaisesti.10 c artiklaJäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että pienpakkauksissa olevat varmennetut siemenet voidaan tunnistaa erityisesti jaettaessa siemeneriä pienempiin osiin. Tässä tarkoituksessa jäsenvaltiot voivat vaatia, että niiden alueella pakatut pienpakkaukset suljetaan virallisesti tai virallisen valvonnan alaisena."7. Korvataan 11 artiklassa ilmaisu "4 artiklassa" ilmaisulla "tässä direktiivissä".8. Korvataan 13 artikla seuraavasti:"13 artikla1. Jäsenvaltioiden on vaadittava, että rehukasvien siemeniä voidaan pitää kaupan eri kasvilajeista tai -lajikkeista saatuina siemenseoksina tai seoksina, jotka sisältävät sellaisten kasvilajien siemeniä, jotka eivät ole tässä direktiivissä tarkoitettuja rehukasveja, ainoastaan, jos seos ei ole tarkoitettu rehukasvituotantoon ja seoksen eri ainesosat ovat ennen sekoitusta niihin sovellettavien kaupan pitämistä koskevien sääntöjen mukaisia.2. Poiketen 1 kohdasta jäsenvaltiot voivat sallia rehukasvien siementen pitämisen kaupan myös seoksina, jos:- seokset on tarkoitettu rehukasvituotantoon, tai- seokset sisältävät sellaisten kasvilajien siemeniä, joita yhteisön säännökset eivät estä sekoittamasta rehukasvien siementen kanssa.3. Edellä 8, 9, 10 b, 11 ja 12 artiklan säännöksiä on sovellettava, paitsi jos etiketti on väriltään vihreä, on sovellettava 10 ja 10 a artiklan säännöksiä. Tässä tapauksessa ETY:n A-pienpakkaukset katsotaan ETY:n B-pienpakkauksiksi.ETY:n A-pienpakkausten osalta ei kuitenkaan vaadita 10 a artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaista virallista sarjanumeroa.Jäsenvaltiot voivat 2 kohtaa soveltaessaan sallia poikkeuksia tämän direktiivin säännöksistä pienpakkausten osalta, kun kysymyksessä ovat enimmäismääriä ja ilmoitettavia tietoja koskevat pakkausmerkinnät, jos pakkauksessa on merkintä: "voidaan pitää kaupan ainoastaan ........ :ssa (kyseinen jäsenvaltio)"."9. Korvataan 14 artiklan 1 kohta seuraavasti:"1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että:- perussiemeniä tai varmennettuja siemeniä, jotka on virallisesti varmennettu ja joiden pakkaukset on virallisesti merkitty ja suljettu tämän direktiivin säännösten mukaisesti,- kauppasiemeniä, jotka on virallisesti tarkastettu ja joiden pakkaukset on virallisesti merkitty ja suljettu tämän direktiivin säännösten mukaisesti,- virallisesti varmennettuja ja virallisesti tarkastettuja kauppasiemeniä, jotka on pakattu tämän direktiivin säännösten mukaisesti merkittyihin ja suljettuihin ETY:n B-pienpakkauksiin,- siemenseoksia, jotka on tuotettu tämän direktiivin säännösten mukaisesti ja joita ei ole tarkoitettu rehukasvituotantoon ja joiden pakkaukset on merkitty ja suljettu tämän direktiivin säännösten mukaisesti,eivät koske muut kuin tässä direktiivissä säädetyt niiden ominaisuuksia, tarkastusjärjestelyjä, merkintöjä ja sulkemista koskevat rajoitukset kaupan pitämiselle."10. Korvataan 16 artiklan 2 kohdassa päivämäärä "1 päivänä heinäkuuta 1975" päivämäärällä "1 päivänä heinäkuuta 1977".11. Korvataan liite IV seuraavasti:"LIITE IVMERKINNÄTA. Virallinen etikettiI Ilmoitettavat tiedota) Perussiemenet ja varmennetut siemenet:1. "ETY-säännöt ja vaatimukset"2. Varmentava viranomainen ja jäsenvaltio tai niiden lyhenteet3. Erän viitenumero4. Laji5. Lajike6. Luokka7. Tuotantomaa8. Ilmoitettu netto- tai bruttopaino tai puhtaiden siementen lukumäärä9. Jos paino ilmoitetaan ja rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita käytetään, on ilmoitettava lisäaineen laatu sekä arvioitu puhtaiden siementen painon suhde kokonaispainoon.10. Perussiemeniä seuraavan toisen ja sitä seuraavien sukupolvien varmennetut siemenet: perussiementen jälkeisten sukupolvien lukumäärä.11. Nurmikasvilajikkeet, joiden käyttö- ja viljelyarvoa ei ole tarkastettu viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta 29 päivänä syyskuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/457/ETY(6) 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti: "Ei tarkoitettu rehukasvituotantoon".b) Kauppasiemenet:1. "ETY-säännöt ja vaatimukset"2. "Kauppasiemenet (ei varmennettu lajikkeena)"3. Valvontaviranomainen ja jäsenvaltio tai niiden lyhenteet4. Erän viitenumero5. Laji(7)6. Tuotantoalue7. Ilmoitettu netto- tai bruttopaino tai puhtaiden siementen lukumäärä8. Jos paino ilmoitetaan ja rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita käytetään, on ilmoitettava lisäaineen laatu sekä arvioitu puhtaiden siementen painon suhde kokonaispainoon.c) Siemenseokset:1. "Siemenseos käytettäväksi ........ (käyttötarkoitus)"2. Sulkemisesta vastuussa oleva viranomainen ja jäsenvaltion nimi tai niiden lyhenteet3. Erän viitenumero4. Seoksen eri ainesosien prosenttiosuus seoksen painosta lajeittain ilmoitettuna ja soveltuvin osin myös lajikkeittain; jos painoprosentit on ilmoitettu kirjallisesti ostajalle ja ne on rekisteröity, voidaan ilmoittaa ainoastaan seoksen nimi5. Ilmoitettu netto- tai bruttopaino tai puhtaiden siementen lukumäärä6. Jos paino ilmoitetaan ja rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä  lisäaineita käytetään, on ilmoitettava lisäaineen laatu sekä arvioitu puhtaiden siementen painon suhde kokonaispainoon.II Vähimmäismitat110 × 67 mm.B. Toimittajan etiketti tai pakkauksessa ilmoitettavat tiedot (ETY-pienpakkaukset)Ilmoitettavat tiedota) Varmennetut siemenet:1. "ETY:n B-pienpakkaus"2. Merkinnöistä vastuussa olevan siementen toimittajan nimi ja osoite tai tunnistemerkki3. Virallinen sarjanumero4. Virallisen sarjanumeron antanut laitos ja jäsenvaltio tai niiden lyhenteet5. Viitenumero, jos erää ei virallisen sarjanumeron perusteella voida tunnistaa6. Laji7. Lajike8. "Varmennetut siemenet"9. Ilmoitettu netto- tai bruttopaino tai puhtaiden siementen lukumäärä10. Jos paino ilmoitetaan ja rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita käytetään, on ilmoitettava lisäaineen laatu sekä arvioitu puhtaiden siementen painon suhde kokonaispainoon.11. Nurmikasvilajikkeet, joiden käyttö- ja viljelyarvoa ei ole tarkastettu viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta 29 päivänä syyskuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/457 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti: "Ei tarkoitettu rehukasvituotantoon".b) Kauppasiemenet:1. "ETY:n B-pienpakkaus"2. Merkinnöistä vastuussa olevan siementen toimittajan nimi ja osoite tai tunnistemerkki3. Virallinen sarjanumero4. Virallisen sarjanumeron antaneen laitoksen ja jäsenvaltion nimi tai niiden lyhenteet5. Viitenumero, jos erää ei virallisen sarjanumeron perusteella voida tunnistaa6. Laji(8)7. "Kauppasiemenet"8. Netto- tai bruttopaino tai puhtaiden siementen lukumäärä9. Jos paino ilmoitetaan ja rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita käytetään, on ilmoitettava lisäaineen laatu sekä arvioitu puhtaiden siementen painon suhde kokonaispainoon.c) Siemenseokset:1. "ETY:n A-pienpakkaus" tai "ETY:n B-pienpakkaus"2. Merkinnöistä vastuussa olevan siementen toimittajan nimi ja osoite tai tunnistemerkki3. ETY:n B-pienpakkaukset: virallinen sarjanumero4. ETY:n B-pienpakkaukset: virallisen sarjanumeron antanut viranomainen ja jäsenvaltion nimi tai niiden lyhenteet5. ETY:n B-pienpakkaukset: viitenumero, jos siemenerää ei voida virallisen sarjanumeron perusteella tunnistaa6. ETY:n A-pienpakkaukset: viitenumero, jonka perusteella käytetyt siemenerät pystytään tunnistamaan7. ETY:n A-pienpakkaukset: jäsenvaltio tai sen lyhenne8. "Siemenseos käytettäväksi ........ (käyttötarkoitus)"9. Netto- tai bruttopaino tai puhtaiden siementen lukumäärä10. Jos paino ilmoitetaan ja rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita käytetään, on ilmoitettava lisäaineen laatu sekä arvioitu puhtaiden siementen painon suhde kokonaispainoon.11. Seoksen eri ainesosien prosenttiosuus seoksen painosta lajeittain ja soveltuvin osin myös lajikkeittain; jos painoprosentit on ilmoitettu  kirjallisesti ostajalle ja ne on rekisteröity, voidaan ilmoittaa ainoastaan seoksen nimi."3 artikla Muutetaan viljakasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annettua neuvoston direktiiviä 66/402/ETY(9), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 73/438/ETY, seuraavasti:1. Lisätään 9 artiklaan kohta seuraavasti:"3. Jäsenvaltiot voivat pienpakkausten osalta säätää poikkeuksia 1 kohdan säännöksistä."2. Lisätään liitteessä IV olevan A osan a ja b alakohtaan tässä järjestyksessä 8 a ja 6 alakohdat seuraavasti:"Jos paino ilmoitetaan ja rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita käytetään, on ilmoitettava lisäaineen laatu sekä arvioitu puhtaiden siementen painon suhde kokonaispainoon."4 artikla Muutetaan siemenperunoiden pitämisestä kaupan annettua neuvoston direktiiviä 66/403/ETY(10), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 73/438/ETY, seuraavasti:Lisätään 9 artiklaan alakohta seuraavasti:"3. Jäsenvaltiot voivat pienpakkausten osalta säätää poikkeuksia 1 kohdan säännöksistä."5 artikla Muutetaan öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan 30 päivänä kesäkuuta 1969 annettua neuvoston direktiiviä 69/208/ETY(11), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 73/438/ETY, seuraavasti:1. Lisätään 9 artiklaan kohta seuraavasti:"3. Jäsenvaltiot voivat pienpakkausten osalta säätää poikkeuksia 1 kohdan säännöksistä."2. Korvataan 15 artiklan 2 kohdassa päivämäärä "1 päivänä heinäkuuta 1975" päivämäärällä "1 päivänä heinäkuuta 1977".3. Lisätään liitteessä IV olevan A kohdan a ja b alakohtaan tässä järjestyksessä 10 ja 9 alakohdat seuraavasti:"Jos paino ilmoitetaan ja rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita käytetään, on ilmoitettava lisäaineen laatu sekä arvioitu puhtaiden siementen painon suhde kokonaispainoon."6 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava:- tämän direktiivin 2 artiklan 10 kohdan ja 5 artiklan 2 kohdan noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1975;- tämän direktiivin 2 artiklan 6 kohdan noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, siltä osin kuin ne koskevat 10 a artiklan 1 kohdan b alakohtaa, voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1980;- muut tämän direktiivin säännösten noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1977.7 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 26 päivänä kesäkuuta 1975.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaP. BARRY(1) EYVL N:o C 62, 31.7.1973, s. 37(2) EYVL N:o C 8, 31.1.1974, s. 19(3) EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2290/66(4) EYVL N:o L 356, 27.12.1973, s. 79(5) EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2298/66(6) EYVL N:o L 225, 12.10.1970, s. 1(7) Lupiinista on ilmoitettava onko kysymyksessä karvas lupiini vai makea lupiini.(8) Lupiinista on ilmoitettava onko kysymyksessä karvas lupiini vai makea lupiini.(9) EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2309/66(10) EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2320/66(11) EYVL N:o L 169, 10.7.1969, s. 3


title: Komission direktiivi 2004/88/EY, annettu 7 päivänä syyskuuta 2004, kosmeettisia valmisteita koskevan neuvoston direktiivin 76/768/ETY muuttamisesta sen liitteen III mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               8.9.2004

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 287/5

      KOMISSION DIREKTIIVI 2004/88/EY,
   annettu 7 päivänä syyskuuta 2004,
   kosmeettisia valmisteita koskevan neuvoston direktiivin 76/768/ETY muuttamisesta sen liitteen III mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/768/ETY (1) ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan,
   on kuullut kosmetiikan ja kuluttajille tarkoitettujen muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden tiedekomiteaa,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Koska riskien arviointia ei ollut saatettu loppuun olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 (2) mukaisesti, direktiivin 76/768/ETY liitteessä III olevan 2 osan myskiksyleeniä ja myskiketonia koskevien merkintöjen voimassaoloa jatkettiin 30 päivään syyskuuta 2004 saakka.

               (2)

               Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea antoi 8 päivänä tammikuuta 2004 lausunnon asetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaisen myskiksyleeniä ja myskiketonia koskevan riskienarvioinnin tuloksista.

               (3)

               Kosmetiikan ja kuluttajille tarkoitettujen muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden tiedekomitea (SCCNFP) on vahvistanut, että myskiksyleeniä voi käyttää turvallisesti kosmeettisissa valmisteissa, lukuun ottamatta suuhygieniavalmisteita, enintään 1 prosentin pitoisuutena valmiissa hienossa tuoksutuotteessa, enintään 0,4 prosentin pitoisuutena valmiissa eau de toilette -tuotteessa ja enintään 0,03 prosentin pitoisuutena muissa valmiissa tuotteissa ja että myskiketonia voi käyttää turvallisesti kosmeettisissa valmisteissa, lukuun ottamatta suuhygieniavalmisteita, enintään 1,4 prosentin pitoisuutena valmiissa hienossa tuoksutuotteessa, enintään 0,56 prosentin pitoisuutena valmiissa eau de toilette -tuotteessa ja enintään 0,042 prosentin pitoisuutena muissa valmiissa tuotteissa.

               (4)

               Sen vuoksi on tarpeellista sisällyttää myskiksyleeni ja myskiketoni direktiivin 76/768/ETY liitteessä III olevaan 1 osaan ja poistaa vastaavat merkinnät kyseisen liitteen 2 osasta.

               (5)

               Direktiivi 76/768/ETY olisi siksi muutettava vastaavasti.

               (6)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat kosmeettisten valmisteiden pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 76/768/ETY liite III tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä lokakuuta 2004. Niiden on viipymättä ilmoitettava kirjallisina komissiolle kyseiset säännökset sekä kyseisten säännösten ja tämän direktiivin säännösten välinen vastaavuustaulukko.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 7 päivänä syyskuuta 2004.

            Komission puolesta

         Olli REHN

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 262, 27.9.1976, s. 169. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2003/83/EY (EUVL L 238, 25.9.2003, s. 23).

      (2)  EYVL L 84, 5.4.1993, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

      LIITE
      Muutetaan direktiivin 76/768/ETY liite III seuraavasti:

                  1)

                  Liitteen 2 osassa poistetaan viitenumeroiden 61 ja 62 kohdalla olevat merkinnät.

                  2)

                  Liitteen 1 osassa lisätään seuraavat merkinnät viitenumeroiden 96 ja 97 kohdalle:

                              Viitenumero

                              Aine

                              Rajoitukset

                              Käytön edellytykset ja varoitukset, jotka on painettava pakkausmerkintöihin

                              Soveltamis- tai käyttöalue

                              Suurin sallittu pitoisuus valmiissa kosmeettisessa valmisteessa

                              Muut rajoitukset ja vaatimukset

                              a

                              b

                              c

                              d

                              e

                              f

                              ”96

                              Myskiksyleeni (CAS-N:o 81-15-2)

                              Kaikki kosmeettiset valmisteet lukuun ottamatta suuhygienia-valmisteita

                                          a)

                                          1,0 % hienoissa tuoksutuotteissa

                                          b)

                                          0,4 % eau de toilette -tuotteissa

                                          c)

                                          0,03 % muissa tuotteissa

                              97

                              Myskiketoni (CAS-N:o 81-14-1)

                              Kaikki kosmeettiset valmisteet lukuun ottamatta suuhygienia-valmisteita

                                          a)

                                          1,4 % hienoissa tuoksutuotteissa

                                          b)

                                          0,56 % eau de toilette -tuotteissa

                                          c)

                                          0,042 % muissa tuotteissa”