Avis juridique important

|

32001L0103

Komission direktiivi 2001/103/EY, annettu 28 päivänä marraskuuta 2001, kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteen I muuttamisesta tehoaine 2,4-dikloorifenoksietikkahapon (2,4-D) sisällyttämiseksi siihen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 313 , 30/11/2001 s. 0037 - 0039

Komission direktiivi 2001/103/EY,annettu 28 päivänä marraskuuta 2001,kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteen I muuttamisesta tehoaine 2,4-dikloorifenoksietikkahapon (2,4-D) sisällyttämiseksi siihen(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2001/99/EY(2), ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman ensimmäisen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11 päivänä joulukuuta 1992 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 3600/92(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2266/2000(4), säädetään luettelon laatimisesta joistakin kasvinsuojeluaineiden tehoaineista niiden arvioimiseksi ja mahdollista direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I lisäämistä varten. Kyseinen luettelo sisältyy kasvinsuojeluaineiden tehoaineiden luettelon vahvistamisesta ja esittelijöinä toimivien jäsenvaltioiden nimeämisestä asetuksen (ETY) N:o 3600/92 soveltamiseksi 27 päivänä huhtikuuta 1994 annettuun komission asetukseen (EY) N:o 933/94(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2230/95(6), ja se sisältää 2,4-dikloorifenoksietikkahapon (2,4-D).(2) 2,4-D:n vaikutukset ihmisten terveyteen ja ympäristöön on arvioitu asetuksen (ETY) N:o 3600/92 säännösten mukaisesti ilmoittajien ehdottamien käyttötarkoitusten osalta. Asetuksen (EY) N:o 933/94 mukaisesti Kreikka nimettiin esitteleväksi jäsenvaltioksi 2,4-D:n osalta. Esittelevä jäsenvaltio toimitti komissiolle asetuksen (ETY) N:o 3600/92 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti 17 päivänä tammikuuta 1997 asiaa koskevan arviointikertomuksen ja suositukset.(3) Jäsenvaltiot ja komissio ovat tarkastelleet arviota pysyvässä kasvinsuojelukomiteassa. Tarkastelu on saatettu päätökseen 2 päivänä lokakuuta 2001 komission tarkastelukertomuksella 2,4-D:stä.(4) Asiakirja-aineisto ja 2,4-D:n tarkastelusta saadut tiedot toimitettiin myös kasveja käsittelevälle tiedekomitealle. Komitea kommentoi 21 päivänä toukokuuta 2001 antamassaan lausunnossa(7) ihmisille aiheutuvan riskin arviointiin soveltuvan eläinmallin valintaa. Suositus otettiin huomioon tämän direktiivin sanamuodoissa ja asiaa koskevassa tarkastelukertomuksessa.(5) Eri tutkimuksista on käynyt ilmi, että 2,4-D:tä sisältävien kasvinsuojeluaineiden voidaan yleisesti olettaa täyttävän direktiivin 91/414/ETY 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa säädetyt edellytykset erityisesti tutkittujen ja komission tarkastelukertomuksessa lueteltujen käyttötarkoitusten osalta. Näin ollen on aiheellista sisällyttää kyseinen tehoaine kyseisen direktiivin liitteeseen I sen varmistamiseksi, että kaikissa jäsenvaltioissa 2,4-D:tä sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevien lupien myöntäminen voidaan järjestää mainitussa direktiivissä 91/414/ETY säädetyllä tavalla.(6) Kohtuullinen määräaika on tarpeen ennen tehoaineen sisällyttämistä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I, jotta jäsenvaltiot ja asianomaiset osapuolet voivat valmistautua sisällyttämisestä seuraaviin uusiin vaatimuksiin. Direktiivin 91/414/ETY mukaan sen jälkeen, kun tehoaine on sisällytetty direktiivin liitteeseen I, jäsenvaltioiden on lisäksi tarvittaessa myönnettävä, muutettava tai peruutettava tehoainetta sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevat luvat säädetyn määräajan kuluessa. Tästä syystä olisi säädettävä kyseisestä määräajasta. Olisi säädettävä pidemmästä määräajasta kutakin kasvinsuojeluainetta koskevan täydellisen asiakirja-aineiston jättämiseksi ja arvioimiseksi direktiivissä 91/414/ETY säädettyjen yhtenäisten periaatteiden mukaisesti. Yhtenäisten periaatteiden perusteella tapahtuva kokonaisarviointi voidaan useita tehoaineita sisältävien kasvinsuojeluaineiden osalta kuitenkin suorittaa vasta sen jälkeen, kun kaikki asianomaiset tehoaineet on sisällytetty direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I.(7) Tarkastelukertomus on välttämätön, jotta jäsenvaltiot voivat asianmukaisesti panna täytäntöön direktiivissä 91/414/ETY säädettyjen yhtenäisten periaatteiden monet osat. Jäsenvaltioiden olisi pidettävä lopullinen tarkastelukertomus luottamuksellisia tietoja lukuun ottamatta asianomaisten osapuolten saatavilla tai saatettava se näiden käyttöön. Jos on tarpeen saattaa tarkastelukertomus ajan tasalle teknisen ja tieteellisen kehityksen huomioon ottamiseksi, myös edellytykset, jotka koskevat kyseisen tehoaineen sisällyttämistä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I, on muutettava kyseisen direktiivin mukaisesti.(8) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvinsuojelukomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivin 91/414/ETY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artiklaJäsenvaltioiden on pidettävä asianomaisten osapuolten saatavilla 2,4-D:tä koskeva tarkastelukertomus direktiivin 14 artiklassa tarkoitettuja luottamuksellisia tietoja lukuun ottamatta tai saatettava se erityisestä pyynnöstä näiden käyttöön.3 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä huhtikuuta 2003. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Jäsenvaltioiden on direktiivin 91/414/ETY mukaisesti erityisesti tarvittaessa muutettava tai peruutettava 2,4-D:tä tehoaineenaan sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevat voimassa olevat luvat tähän määräpäivään mennessä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Kun on kyse 2,4-D:tä ainoana tehoaineenaan sisältävistä kasvinsuojeluaineista, direktiivin 91/414/ETY liitteen III vaatimukset täyttävän asiakirja-aineiston perusteella kyseisen direktiivin liitteessä VI säädettyjen yhtenäisten periaatteiden mukaisesti tehtävän arvioinnin ja päätöksenteon osalta lupien muuttamista tai peruuttamista koskeva määräaika on 1 päivä lokakuuta 2006.3. 2,4-D:tä ja jotain muuta direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I kuuluvaa tehoainetta sisältävien kasvinsuojeluaineiden osalta lupien muuttamista tai peruuttamista koskeva määräaika päättyy neljä vuotta sen liitettä I muuttaneen direktiivin voimaantulon jälkeen, jolla viimeinen näistä aineista sisällytetään siihen.4 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan 1 päivänä lokakuuta 2002.5 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 28 päivänä marraskuuta 2001.Komission puolestaDavid ByrneKomission jäsen(1) EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1.(2) EYVL L 304, 21.11.2001, s. 14.(3) EYVL L 366, 15.12.1992, s. 10.(4) EYVL L 259, 13.10.2000, s. 27.(5) EYVL L 107, 28.4.1994, s. 8.(6) EYVL L 225, 22.9.1995, s. 1.(7) Kasveja käsittelevän tiedekomitean kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun direktiivin 91/414/ETY mukaisesti antama lausunto 2,4-dikloorifenoksietikkahapon (2,4-D) arvioinnista (SCP/2,4d/002-lopullinen).LIITELisätään seuraava tehoaine direktiivin 91/414/ETY liitteessä I olevan taulukon loppuun: ""(1) Lisätietoja tehoaineen tunnistuksesta ja määritelmästä annetaan sitä koskevassa tarkastelukertomuksessa.


Avis juridique important

|

31978L1031

Neuvoston direktiivi 78/1031/ETY, annettu 5 päivänä joulukuuta 1978, itsetoimivia erottelu- ja luokitteluvaakoja koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 364 , 27/12/1978 s. 0001 - 0021 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 9 s. 0127  Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 8 s. 0003  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 9 s. 0127  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 9 s. 0134  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 9 s. 0134

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 5 päivänä joulukuuta 1978,itsetoimivia erottelu- ja luokitteluvaakoja koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (78/1031/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäjäsenvaltioissa erottelu- ja luokitteluvaakojen rakennetta ja tarkastusmenettelyjä koskevat velvoittavat säännökset eroavat jäsenvaltioittain, mikä siten estää näiden vaakojen kauppaa; sen vuoksi on tarpeen lähentää näitä säännöksiä, jamittauslaitteita ja metrologisia tarkastusmenetelmiä koskeviin yleisiin säännöksiin liittyvän jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 26 päivänä heinäkuuta 1971 annetussa neuvoston direktiivissä 71/316/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 72/427/ETY(5), on säädetty menettelyistä ETY-tyyppihyväksynnälle ja ETY-ensivakaukselle; tämän direktiivin mukaan on tarpeen vahvistaa tekniset vaatimukset erottelu- ja luokitteluvaakojen valmistusta ja käyttöä varten, jotta niitä voidaan vapaasti tuoda maahan, pitää kaupan ja käyttää sen jälkeen, kun ne on vaatimusten mukaisesti tarkastettu ja varustettu vaadituilla merkeillä ja tunnuksilla,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTätä direktiiviä sovelletaan itsetoimiviin erottelu- ja luokitteluvaakoihin. Vaa'at määritellään liitteen 1 kohdassa.2 artiklaErottelu- ja luokitteluvaa'at, jotka voidaan varustaa ETY-merkeillä ja -tunnuksilla, on kuvailtu liitteessä.Niiltä vaaditaan ETY-tyyppihyväksyntä ja ETY-ensivakaus.3 artiklaJäsenvaltio ei saa estää, kieltää tai rajoittaa itsetoimivien ETY-tyyppihyväksyntätunnuksella tai ETY-ensivakausmerkillä varustettujen erottelu- ja luokitteluvaakojen saattamista markkinoille tai käyttöön ottamista, niiden metrologisten ominaisuuksien perusteella.4 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 18 kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.5 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 5 päivänä joulukuuta 1978Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. LAHNSTEIN(1) EYVL N:o C 54, 8.3.1976, s. 44(2) EYVL N:o C 125, 8.6.1976, s. 43(3) EYVL N:o C 197, 23.8.1976, s. 13(4) EYVL N:o L 202, 6.9.1971, s. 1(5) EYVL N:o L 291, 28.12.1972, s. 156LIITEI LUKUMÄÄRITELMÄT JA SANASTO1 YLEISET MÄÄRITELMÄTItsetoimivilla erottelu- ja luokitteluvaaoilla lajitellaan tuoteyksiköt kahteen tai useampaan ryhmään niiden massan mukaan.1.1 Erotteluvaa'atVaaoilla erotellaan tuoteyksiköt, joiden massa poikkeaa etukäteen annetusta nimellismassasta.Erotteluvaa'an tarkoituksena on erottaa tuoteyksiköt kahteen tai useampaan ryhmään niiden massan ja nimellismassan eron mukaan.1.2 Luokitteluvaa'atVaa'alla luokitetaan massaltaan erilaiset tuoteyksiöt, joita varten ei ole ennalta annettua nimellismassaa.Luokitteluvaa'an tarkoituksena on luokitella tuoteyksiköt useampiin massa- tai painoluokkiin.1.3 Tämä direktiivi ei koske itsetoimivia hintaa laskevia, tulostavia eikä kananmunien luokitteluun soveltuvia vaakoja.Täydentäviä määräyksiä annetaan myöhemmin sähkömekaanisilla laitteilla varustetuista erotteluvaaoista, jotka toistaiseksi eivät sovellu ETY-tyyppihyväksynnän piiriin.2 SANASTO2.1 Luokittelu erottelu- tai luokittelumenetelmän mukaan2.1.1 Vaa'at, jotka jakavat tuoteyksiköt erillisiin ryhmiin tuotteiden poistuttua vaa'alta.2.1.2 Vaa'at, jotka jakavat tuoteyksiköt ryhmiin ja merkitään ryhmäkohtaisella tunnuksella.2.1.3 Vaa'at, jotka laskevat kuhunkin ryhmään kuuluvat tuoteyksiköt erottelematta niitä.2.1.4 Vaa'at, jotka antavat näköön tai kuuloon perustuvan merkin kutakin tuoteyksikköä varten ryhmässään erottelematta niitä.2.2 Luokittelu toimintaperiaatteen mukaan2.2.1 Jatkuvasti toimivat erottelu- ja luokitteluvaa'atVaa'at, joissa kuorma on jatkuvassa liikkeessä.Kuorman liike kuormankannattajalla on jatkuvaa ja massa mitataan liikkeessä.2.2.2 Epäjatkuvasti toimivat erottelu- ja luokitteluvaa'at.Vaa'at, joissa kuorma ei ole jatkuvassa liikkeessä.Kuorman liike kuormankannattajalla ei ole jatkuvaa ja massa mitataan kuorman ollessa levossa.2.3 Laiteosat2.3.1 Mittausjärjestelmä2.3.1.1 PunnituslaiteLaite, jolla saadaan eroteltavan tai luokiteltavan kuorman massa. Laite voi muodostua kokonaan tai osittain muusta kuin itsetoimivasta vaa'asta.Laite sisältää kuormankannattimen, tasapainotuslaitteiston sekä mahdollisesti näyttölaitteen, jolta voidaan lukea esimerkiksi kuorman massa tai tämän ja tietyn vertailuarvon ero.2.3.1.2 LiipaisulaiteLaite, jolla annetaan käsky mitata massaa.2.3.1.3 KäsittelylaiteLaite, jolla muunnetaan punnituslaitteesta saatu tieto signaaliksi ja signaalia muokataan antamaan erottelu-tai luokittelukäsky.2.3.1.4 NäyttölaiteLaite, joka antaa ainakin jonkin seuraavista tiedoista:- eroteltavan tai luokiteltavan kuorman massa;- massan ja tietyn vertailuarvon ero;- ryhmä, johon eroteltava tai luokiteltava kuorma kuuluu.2.3.2 KuljetinLaite, jolla kuorma kuljetetaan kuormankannattajalle ja siitä pois.Se voi olla punnituslaitteen osa.2.3.3 AsetuslaiteLaite, jolla asetetaan eri ryhmien rajat.2.3.4 JaottelulaiteLaite, jolla kuormat jaotellaan itsetoimivasti erillisiin ryhmiin. Tämän ei tarvitse olla vaa'an osa.2.3.5 Korjauslaite (servo-takaisinkytkentälaite)Laite, jolla itsetoimivasti korjataan erottelutuloksen perusteella vaa'an asetusarvoa ja sen avulla vaa'alle tulevien kuormien arvoa.2.3.6 LaskinLaite, jolla ilmaistaan kuormankannattajalle tulleiden kuormien määrä (liikelaskin) tai kuormien määrä kussakin ryhmässä (jaottelulaskin).2.4 TestikuormaTestikuorma on kuorma, jolla ohjeellinen alue (Us) määritetään 7.2.1.1 kohdan vaatimusten mukaan.2.5 Mittaussuureet2.5.1 Nimellinen asetusMassan yksiköin ilmaistu arvo, jonka käyttäjä antaa asetuslaitteen avulla eri peräkkäisten ryhmien rajojen määrittelyä varten.2.5.2 Todettavissa oleva asetusMassan yksiköin ilmaistu arvo, johon nähden voidaan päätellä saman kuorman olevan suuruussuhteessa suuntaan tai toiseen samalla todennäköisyydellä.2.5.3 AsetusalueAlue, jossa tiettyä nimellismassaa varten nimellistä asetusta voidaan muuttaa.2.5.4 AsetusväliMassan yksiköin ilmaistu kahden peräkkäisen nimellisen asetuksen väli.2.5.5 AsetusvirheNimellisen ja todettavissa olevan asetuksen ero.2.5.6 PainoluokkaRyhmä, johon kuuluvat tietyn suuruiset kuormat. Jos asetusarvoja on n koko kuorma-alueella nollasta äärettömään, niin kuorma-alue on jaettu (n + 1) painoluokkaan.2.5.7 Pienin käyttökuormaKuorma, jonka alapuolella vaa'alla ei voida tunnistaa tai luokittaa oikeellisesti.2.5.8 PäättämättömyysalueMassan yksiköin ilmaistu alue, jossa vaa'an luokitus on horjuva.2.5.8.1 Ohjeellinen alue (Us)Massan yksiköin ilmaistu ja valmistajan esittämä alue, jolla vaaka voi luokittaa testikuorman tietyllä käyttönopeudella kahdella eri tavalla.2.5.8.2 Nimellisalue (Un)Massan yksiköin ilmaistu ja valmistajan esittämä alue, jolla vaaka voi luokittaa tietyn tuotteen tietyllä käyttönopeudella kahdella eri tavalla.2.5.8.3 Todettavissa oleva alue (Ua)Massan yksiköin ilmaistu ja vakausviranomaisen vahvistama alue, jolla vaaka voi luokittaa testikuorman tai tietyn tuotteen tietyllä käyttönopeudella kahdella eri tavalla.Sen sovittu arvo on 6 ó ( P3 +3ó), ó on keskihajonta.2.5.9 Erottelu- tai luokittelunopeus (käyttönopeus).Eroteltujen tai luokitettujen kuormien lukumäärä jaettuna ajalla.2.5.10 Punnittavan pituusPunnittavan tuotteen pituus liikesuunnassa.2.5.11 PunnitusaikaAika, jolloin kuorma on kokonaan kuormankannattajalla ja tieto kuorman massasta on saatu.2.5.12 VasteaikaAika, jolloin kuorma on kokonaan kuormankannattajalla ja punnituslaitteen vaste eroaa lopullisesta vasteesta vähemmän kuin Un.METROLOGISET OMINAISUUDET>VIITTAUS KAAVIOON>II LUKUMETROLOGISET VAATIMUKSET3 YLEISTÄ3.1 Punnituslaitteen askelMilloin punnituslaitteessa on punnitusasteikolla varustettu näyttölaite, sen askelarvon ja vakausaskelarvon on täytettävä yhteisön muille kuin itsetoimiville vaaoille asettamat vaatimukset.3.2 Suurin ohjeellinen alueRajoittamatta sitä mitä 5.1.2 kohdassa määrätään ohjeellinen alue (Us) ei saa olla suurempi kuin:- 1 g kuormilla, joiden nimellismassa on enintään 100 g;- 1 % kuormilla, joiden nimellismassa on suurempi kuin 100 g.3.3 Nimellisalueen ja ohjeellisen alueen välinen yhteys Nimellisalue (Un) ei saa olla pienempi kuin ohjeellinen alue (Us).4 SUURIMMAT SALLITUT VIRHEET4.1 Suurimmat sallitut virheet ETY-tyyppihyväksynnässä4.1.1 PunnituslaiteMilloin punnituslaitteessa on punnitusasteikolla varustettu näyttölaite, sitä pidetään muuna kuin itsetoimivana vaakana ja sen on täytettävä punnittaessa kuorman ollessa levossa yhteisön vaatimukset, jotka koskevat muiden kuin itsetoimivien vaakojen suurimpia sallittuja virheitä.4.1.2 Todettavissa oleva alue (Ua)Todettavissa oleva alue tai alueet määritettynä testein V luvun määräysten mukaan ei saa ylittää arvoa 0,8 kertaa ohjeellinen alue (Us).4.1.3 AsetusvirheAsetusvirhe ei saa ylittää arvoa 0,5 kertaa ohjeellinen alue (Us).4.1.4 Todettavissa olevan alueen aikamuutokset.Todettavissa olevan alueen muutos kahdeksan tunnin käytön aikana ei saa ylittää arvoa 0,5 kertaa ohjeellinen alue (Us).4.1.5 Todettavissa olevan alueen lämpötilan muutoksetTodettavissa olevan alueen muutos ei saa 5 °C:n lämpötilan erolla ylittää arvoa 0,5 kertaa ohjeellinen alue (Us).4.1.6 Epäkeskeisen kuormauksen vaikutusJos kuormat voidaan asettaa epäkeskeisesti, niin tällöin suurin punnitustulosero pienimmällä käyttökuormalla saatavalla vakaalla näyttämällä ei saa ylittää arvoa 0,5 kertaa ohjeellinen alue (Us) riippumatta, mille kohdalle kuormankannattajaa kuorma asetetaan.4.2 Suurimmat sallitut virheet ETY-ensivakauksessa4.2.1 PunnituslaiteMilloin punnituslaitteessa on punnitusasteikolla varustettu näyttölaite, sitä pidetään muuna kuin itsetoimivana vaakana ja sen on täytettävä punnittaessa kuorman ollessa levossa yhteisön antamat vaatimukset, jotka koskevat muiden kuin itsetoimivien vaakojen suurimpia sallittuja virheitä.4.2.2 Todettavissa oleva alue (Ua)Todettavissa oleva tai olevat alueet määritettynä testein luvun V määräysten mukaan ei saa ylittää arvoa 0,8 kertaa nimellisalue (Un).4.2.3 AsetusvirheAsetusvirhe ei saa ylittää arvoa 0,8 kertaa nimellisalue (Un).4.2.4 Todettavissa olevan alueen aikamuutoksetTodettavissa olevan alueen muutos kahdeksan tunnin käytön aikana ei saa ylittää arvoa 0,5 kertaa nimellisalue (Un).4.2.5 Todettavissa olevan alueen lämpötilaherkkyysTodettavissa olevan alueen lämpötilan muuttuessa 5 °C ei saa ylittää arvoa 0,5 kertaa nimellisalue (Un).4.3 Suurimmat sallitut virheet käytössä4.3.1 PunnituslaiteMilloin punnituslaitteessa on punnitusasteikolla varustettu näyttölaite, sitä pidetään muuna kuin itsetoimivana vaakana ja sen on täytettävä punnittaessa kuorman ollessa levossa yhteisön antamat vaatimukset, jotka koskevat muiden kuin itsetoimivien vaakojen suurimpia sallittuja virheitä.4.3.2 Todettavissa olevan alue (Ua)Todettavissa oleva alue määritettynä luvussa V esitetyin testein ei saa ylittää nimellisaluetta (Un).4.3.3 AsetusvirheAsetusvirhe ei saa olla suurempi kuin 0,5 kertaa nimellinen alue (Un)5 SUURIMPIEN SALLITUJEN VIRHEIDEN KÄYTTÖEDELLYTYKSET5.1 Tavanmukaiset käyttöedellytykset5.1.1 Kuormien massaKuormien massan on oltava vaa'an suurimman ja pienimmän käyttökuorman välissä.5.1.2 Pienin käyttökuormaPienin käyttökuorma ei saa olla pienempi kuin25 Un, jos Un ≤ 200 mg50 Un, jos 200 mg VIITTAUS KAAVIOON>(grammoina) ± 20 %- korkeus "h" = >NUM>L>DEN>2- vakiomassa- kiinteää materiaalia- materiaalia, joka ei ime vettä- materiaalia, joka ei aiheuta tai kerää sähkövarauksia- metalli-metallia vastaan on vältettävä.7.2.1.1 Testaus kuorman ollessa levossa7.2.1.1.1 Epäkeskeinen kuormaustestiJos on mahdollista asettaa kuormat epäkeskeisesti kuormankannattajalle, on tällöin testattava pienintä käyttökuormaa vastaavalla kuormalla ja se on asetettava peräkkäin eri kohdille kuormankannattajaa. Suurimmat sallitut virheet on annettu 4.1.6 kohdassa.7.2.1.1.2 Erityistestit vaaoille, joissa punnituslaite sisältää erillisen muun kuin itsetoimivan vaa'an.Vaa'an punnituslaite on testattava yhteisön ei-itsetoimivien vaakojen vaatimusten mukaan herkkyyteen, erottelukykyyn ja tarkkuuteen nähden.Suurimpien sallittujen virheiden on oltava samat kuin muilla kuin itsetoimivilla vaaoilla niiden vakausaskeleen ja tarkkuusluokan mukaisesti.7.2.1.2 Vasteajan mittausVasteaika on mitattava vakaissa testiolosuhteissa ilman, että vaikutussuureilla on liiallista merkitystä. Saatavien arvojen on oltava merkinnöissä esitettyjen arvojen rajoissa.Edellä 7.1.1 kohdassa tarkoitetut tiedot, jotka koskevat suurinta käyttönopeutta suhteessa kuljettimen nopeuteen ja punnittavan pituuteen, on oltava sopusoinnussa mitatun vasteajan kanssa.7.2.1.3 Testaukset tavanmukaisissa käyttöolosuhteissa7.2.1.3.1 Päättämättömyysalue ja asetusvirheTestataan V luvun 10.3 kohdan C menetelmän mukaan.7.2.1.3.2 Asetuksen aikamuutosTestataan käyttäen testikuormia muuttamatta vaa'an asetuksia ja vaikutussuureen arvoja. Testauksia toistetaan useita kertoja kahdeksan tunnin aikana, jolloin vaakaa käytetään. Sähköisiä mittaustapoja voidaan soveltaa näissä testeissä.7.2.1.3.3 Todettavissa olevan asetuksen lämpötilaherkkyysTestataan käyttäen testikuormia muuttamatta vaa'an asetuksia ja muita vaikutussuureiden arvoja kuin lämpötilaa; testauksia toistetaan useita kertoja valmistajan ilmoittamalla lämpötila-alueella. Sähköisiä mittaustapoja voidaan soveltaa näissä testeissä.7.2.2 Testit, joilla voidaan todeta tekniset vaatimukset.Testien avulla on voitava todeta, että vaa'at täyttävät III luvun tekniset vaatimukset.7.2.3 TestausvalmistelutTestausta varten vakausviranomainen voi vaatia hakijan toimittamaan testikuormat, käsittelylaitteet, osaavan henkilökunnan sekä tarvittavat tarkistusvaa'at.7.2.4 TestauspaikkaVaa'at voidaan testata hyväksymistä varten:- sen tarkastuslaitoksen tiloissa, jolle hakemus on toimitettu;- muussa paikassa, joka on sovelias ja josta tarkastuslaitos ja hakija ovat sopineet.8 ETY-ENSIVAKAUS8.1 ETY-ensivakaustestitVaakojen on täytettävä 3, 4.2, 5 ja 6 kohdassa vahvistetut nimellisalueen (Un) vaatimukset punnittaessa tiettyä tuotetta tai tuotteita vaa'an käyttöalueella, so. suurimman ja pienimmän käyttökuorman ja käyttönopeuden alueella.Toimivaltainen viranomainen suorittaa ETY-ensivakauksen vaa'alle yhdessä tai kahdessa eri vaiheessa.8.1.1 Ensimmäisen vaiheen testitStaattiset testit tehdään 7.2.1.1 kohdan mukaan.8.1.2 Toisen vaiheen testitPäättämättömyysalue ja asetusvirhe todetaan soveltaen jotain luvussa V esitettyä tapaa ja käyttäen vaa'alle tarkoitettuja tuotteita. Joka tapauksessa yksi testeistä on ainakin tehtävä pienimmällä käyttökuormalla.Erimielisyystapauksissa sovelletaan menetelmää C vetailumenetelmänä.8.2 Testausvälineitä koskevat määräyksetTestausta varten vakausviranomainen voi vaatia hakijan hankkimaan testikuormat, käsittelylaitteet, osaavan henkilökunnan sekä tarvittavat tarkistusvaa'at.8.3 ETY-ensivakauksen paikkaEnsimmäinen vaihe voidaan suorittaa työpajassa tai muussa asianmukaisessa paikassa, jonka vakausviranomainen hyväksyy; toinen vaihe on tehtävä vaa'an käyttöpaikalla.Jos vaa'alle voidaan suorittaa ETY-ensivakaus yhdessä vaiheessa, se on vaattava käyttöpaikallaan.9 KÄYTÖN VALVONTA9.1 Käytön testitJos vaa'alle suoritetaan käytön testaus sovelletaan 4.3 kohtaa.V LUKUTESTAUSMENETELMÄT10.1 LISÄYSMENETELMÄ (A MENETELMÄ)10.1.1 Menettely10.1.1.1 Käytetään testikuormaa, joka on yhtä suuri kuin käytettävä kuorma.10.1.1.2 Viritetään tarkastettava asetus siten, että "n" punnituksen tuloksena saadaan jatkuvasti hylkäys.Jos vaa'assa on kaksi tai useampia asetuksia ja asetusväli on pieni, ne on asetettava selvästi erilleen tarkastettavasta asetuksesta, jotta voidaan välttää mahdollisia sekaannuksia.10.1.1.3 Kasvatetaan kuormaa lisällä, joka on likimain 1/10 kertaa vaakaan merkitty nimellisalue (Un) ja kuljetaan testikuorma "n" kertaa vaa'an yli.10.1.1.4 Jatketaan testiä kasvattamalla testikuormaa edellä mainituilla lisillä, kunnes saadaan ainakin yhdellä "n":stä punnituksesta hyväksyttävä tulos.10.1.1.5 Jatketaan testiä kasvattamalla testikuormaa lisillä, kunnes saadaan aina "n" punnituksen aikana hyväksyttävä tulos.10.1.1.6 Jatketaan useilla lisillä tämän jälkeen.10.1.1.7 Taulukoidaan tulokset.10.1.1.8 Toistetaan menettelyä käyttäen samoja testikuormia vähentäen niistä aina kerrallaan lisiä tai käyttämällä satunnaisessa järjestyksessä eri kuormia.Jos käytetään satunnaista menettelyä, kutakin lisää varten on oltava testikuorma.10.1.1.9 Taulukoidaan tulokset.10.1.2 Laskelmat10.1.2.1 Lasketaan saaduista tuloksista hylkäysten ja hyväksymisten osuus.10.1.2.2 Piirretään todennäköisyys paperille lisien avulla hylkäysten osuutta esittävä kuvaaja.10.1.2.3 Suorasta, jonka pitäisi olla tuloksena, valitaan 50 %-arvon kummallekin puolelle sopiva väli (välit 2,275 % P50 % ja 50 % P97,725 % vastaavat 2 ó).10.1.2.4 Luetaan massaväli, joka vastaa näitä arvoja.10.1.2.5 Massaväli jaettuna kahdella on ó.10.1.2.6 Päättämättömyysalueen sovittu arvo (6 ó) voidaan nyt määrittää.10.1.2.7 50 %-arvo (päättämättömyysalueen keskipiste) on todettavissa oleva asetus.10.1.2.8 Asetusvirhe on nimellisen asetuksen ja todettavissa olevan asetuksen ero.10.2 YLÖS PALASMENETELMÄ (B MENETELMÄ)10.2.1 Menettely10.2.1.1 Valitaan testikuorma, jonka arvo on pienempi kuin asetusarvo. Sen on oltava likimain asetusarvo miinus 5 kertaa nimellisalue (Un).10.2.1.2 Valitaan peruslisä "d". Sen on oltava noin Un/4, jossa Un on vaa'an merkkikilvessä annettu nimellisalue. (Peruslisän lukuarvon tulisi olla sopiva, jotta voitaisiin käyttää tavanmukaisia punnuksia ja helpottaa laskelmia, esimerkiksi 10, 20, 50, 100, 200, 500.)10.2.1.3 Testikuorma punnitaan vaa'alla ja palautetaan. Lisätään testikuormaan peruslisä "d" eri punnitusten yhteydessä siten, että kokonaiskuorma Mo on valitun asetuksen päättämättömyysalueella. Vaaka on nyt valmis testattavaksi.10.2.1.4 Testataan tämän jälkeen seuraavasti:Kuorma Mo punnitaan erotteluvaa'alla. Jos saadaan tulokseksi "hylkäys", punnitaan seuraavaksi Mo + d:n suuruinen kuorma ja jos taas tulos on "hyväksyttävä", punnitaan seuraavaksi kuorma Mo  P d.Lisäämällä tai vähentämällä "d":n verran kuormaa riippuen erotteluvaa'an tuloksesta jatketaan testiä, kunnes on saavutettu vaadittu määrä punnituksia.10.2.1.5 Tulokset on merkittävä 10.2.3 kohdassa esitettyyn taulukkoon:Kunkin taulukon vaakasarakkeessa on kuorman arvoja Mo ± id ja sarakkeiden lukumäärä ilmaisee päättämättömyysalueen leveyden. Kaikki tulokset merkitään taulukkoon merkillä; merkkiä "X" suositetaan hylkäystapauksessa ja merkkiä "O" hyväksyttäessä.10.2.2 Laskelmat10.2.2.1 Päättämättömyysalue>VIITTAUS KAAVIOON>"X":t ja "O":t lasketaan yhteen kussakin sarakkeessa (M° ± id); vastaavasti lasketaan pystysarakkeissa summat N° ja Nx.Laskelmissa käytetään pienempää arvoa O tai X, koska kumpikin sisältää likimain samanlaista tilastollista tietoa.Päättämättömyysalue lasketaan seuraavasta yhtälöstä:>VIITTAUS KAAVIOON>jossad = peruslisä (Un/4, ks. 10.2.1.2 kohta)i = peruslisien lukumääräni = tulosten lukumäärä kussakin vaakasarakkeessa iN = tulosten kokonaislukumäärä (N° tai Nx kumpi on pienempi)A = Ó i  7 niB = Ó i²  7 ni10.2.2.2 Asetus (2.5.2 kohta)Asetus lasketaan seuraavan yhtälön mukaan:>VIITTAUS KAAVIOON>Merkkiä (+) on käytettävä, jos on käytetty hylkäyksiä (X) ja merkkiä ( P), jos on käytetty hyväksymisiä (O) laskelmien perustana.Asetusvirhe saadaan nyt todettavissa olevan asetuksen m (saatu edellä olevasta laskelmasta) ja nimellisen asetuksen erona.10.2.2.3 Tulosten keskihajonta10.2.2.3.1 Päättämättömyysalue (Ua)Ua:lle saadun arvon (saatu 10.2.2.1 kohdassa) keskihajonta saadaan seuraavasta yhtälöstä:>VIITTAUS KAAVIOON>Kertoimen H muuttuu suhteen >NUM>d>DEN>Ua:n muuttuessa ja saadaan 10.2.2.3.1.1 kohdan taulukosta.Päättämättömyysalueen laskenta on voimassa vain edellytyksellä:>NUM>d>DEN>Ua ≤>NUM>1>DEN>310.2.2.3.1.1 Kerroin H arvot >NUM>d>DEN>Ua suhteen ovat:>TAULUKON PAIKKA>10.2.2.3.2 AsetusvirheM:lle saadun arvon keskihajonta (saatu 10.2.2.2 kohdasta), saadaan seuraavasta yhtälöstä:>VIITTAUS KAAVIOON>Kerroin H muuttuu suhteen >NUM>d>DEN>Ua muuttuessa ja saadaan 10.2.2.3.1.1 kohdan taulukosta.Asetusarvon laskenta on voimassa vain edellytyksellä:>NUM>d>DEN>Ua ≤>NUM>1>DEN>310.2.2.3.1.1 Kerroin G arvot >NUM>d>DEN>Ua suhteen ovat:>TAULUKON PAIKKA>10.2.3 Taulukko>VIITTAUS KAAVIOON>10.3 JOKO PTAI KOE (MENETELMÄ C)Jos tätä menetelmää käytetään ETY-tyyppihyväksynnässä, vaa'an on toimittava testikuormilla, joilla voidaan jäljittää tavanmukaista punnitsemista vaa'alla. Käytännöllisistä syistä vakausviranomaisen on poikkeuksellisesti tällöin testattava vaa'an ollessa käyttöpaikallaan ja käytettävä vaa'alla punnittavaksi tarkoitettuja tuotteita.10.3.1 Menettely10.3.1.1 Todetaan vaa'an nimellisalue (Un).10.3.1.2 Lasketaan testikuormien (seitsemän) massa, joita käytetään päättämättömyysalueen toteamisessa; massa saadaan seuraavasti:m1,7 = A ± 1,645 >NUM>B>DEN>6 m2,6 = A ± 1,282 >NUM>B>DEN>6 m3,5 = A ± 0,842 >NUM>B>DEN>6 m4 = AjossaA = >NUM>H + L>DEN>2B = H PLH ja L ovat massan likimääräiset arvot, jotka vastaavat päättämättömyysalueen rajoja tietyllä asetusarvolla.10.3.1.3 Varmistetaan, että testikuormat kattavat asetusta vastaavan päättämättömyysalueen.10.3.1.4 Punnitaan kukin testikuorma vaa'alla 50 kertaa ja jatketaan kahden kevyimmän ja painavimman testikuorman kanssa, kunnes 200 punnituskertaa on saatu.Testikuormia on punnittava satunnaisessa järjestyksessä. Kuitenkin testikuormat, jotka vastaavat päättämättömyysalueen kumpaakin ääriarvoa, olisi punnittava peräkkäin; tällöin olisi punnittava aikavälein, jota vastaa sovellettavaa käyttönopeutta.10.3.2 Taulukoidaan tulokset10.3.2.1 Kirjoitetaan tulokset ja taulukoidaan, kuten on esitetty taulukossa 1.10.3.2.2 Todetaan taulukosta 2 ja 3 tulokset nw ja nwy, kun n = 50 ja r = 200. Lasketaan sarakkeiden 5 ja 6 summa.10.3.2.3 Lasketaan ni wi xi, ni wi xi² ja ni wi xi yi ja lasketaan sarakkeiden 7, 8 ja 9 summa.10.3.2.4 Taulukon 1 summalausekkeista lasketaan 10.3.3 kohdan mukaan asetukselle () ja päättämättömyysalueelle ( EUa) likiarvot.10.3.2.5>TAULUKON PAIKKA>jossaxi = massani = punnitusten lukumäärä (50 tai 200)ri = lukumäärä, kuinka usein xi on hyväksytty10.3.3 Lasketaan seuraavat lausekkeet taulukon 1 arvoista: = >NUM>Óniwixi>DEN>Óniwi = >NUM>Óniwiyi>DEN>ÓniwiS (nwxx) = Óniwixi²  P >NUM>(Óniwixi)²>DEN>ÓniwiS (nwxy) = Óniwixiyi  P >NUM>(Óniwixi) (Óniwiyi)>DEN>Óniwija b = >NUM>(nwxy)>DEN>S (nwxx)Tällöin asetursarvon M likiarvo  saadaan lausekkeesta: = Mo + , där  =   P >NUM>1>DEN>b Päättämättömyysalueen Ua likiarvo Ûa saadaan lausekkeesta:Ûa = >NUM>6>DEN>b>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>


Avis juridique important

|

31982L0501

Neuvoston direktiivi 82/501/ETY, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1982, tietyn teollisen toiminnan suuronnettomuuden vaarasta

Virallinen lehti nro L 230 , 05/08/1982 s. 0001 - 0018 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 4 s. 0023  Espanjank. erityispainos: Luku 15 Nide 3 s. 0228  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 4 s. 0023  Portugalink. erityispainos: Luku 15 Nide 3 s. 0228

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 24 päivänä kesäkuuta 1982,tietyn teollisen toiminnan suuronnettomuuden vaarasta (82/501/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 ja 235 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäyhteisön ympäristönsuojelupolitiikan tavoitteet ja periaatteet on määritelty 22 päivänä marraskuuta 1973(4) ja 17 päivänä toukokuuta 1977(5) annetuissa Euroopan yhteisöjen toimintaohjelmissa ympäristöalan toimenpiteiksi, ottaen erityisesti huomioon periaatteen, että tehokkain tapa estää pilaantuminen tai haittojen muodostuminen on ryhtyä toimenpiteisiin siellä, missä niiden alkuperä on; tekniikan kehitystä on suunnattavaä ja ohjattava tavalla, jolla vastataan ympäristön suojelemisesta tunnettuun huoleen,Euroopan yhteisöjen työturvallisuutta ja työterveyttä koskevasta toimintaohjelmasta 29 päivänä kesäkuuta 1978 annetussa neuvoston päätöslauselmassa(6) määritellään yhteisön työsuojeluohjelman tavoitteet, ottaen erityisesti huomioon periaatteen, että tehokkain tapa on torjua mahdolliset onnettomuudet syntykohdassaan liittämällä turvallisuusnäkökohdat suunnittelun, tuotannon ja käytön eri vaiheisiin,päätöksellä 74/325/ETY(7) asetettua työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavaa komiteaa on kuultu,ihmisten ja ympäristön suojelu sekä turvallisuuden ja terveyden suojelu työssä edellyttää, että kiinnitetään erityistä huomiota tiettyyn teolliseen toimintaan, joka saattaa aiheuttaa suuronnettomuuksia; sellaisia onnettomuuksia on yhteisössä jo tapahtunut, ja niistä on ollut vakavia seurauksia työntekijöille ja myös yleisemmin yleisölle ja ympäristölle,kaikessa teollisessa toiminnassa, johon sisältyy tai voi sisältyä vaarallisia aineita ja josta suuronnettomuuden sattuessa voi aiheutua vakavia seurauksia ihmiselle ja ympäristölle, valmistajan on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet sellaisen onnettomuuden estämiseksi ja sen seurausten rajoittamiseksi,teollisuusalueella työskentelevien henkilöiden koulutuksella ja opastuksella voi olla erityisen tärkeä osuus suuronnettomuuksien estämisessä sekä tilanteen hallinnassa sellaisten onnettomuuksien sattuessa,sellaisessa teollisessa toiminnassa, johon sisältyy tai voi sisältyä aineita, jotka ovat erityisen vaarallisia tiettyinä määrinä, on välttämätöntä, että valmistaja toimittaa toimivaltaisille viranomaisille yksityiskohtaiset tiedot kyseessä olevista aineista ja laitteistoista ja tilanteista, joihin liittyy suuronnettomuuden vaara, suuronnettoömuuksien vaarojen vähentämiseksi ja tarvittavien välttämättömien toimenpiteiden mahdollistamiseksi niiden seurauksien vähentämiseksi,olisi säädettävä, että jokaiselle, joka laitoksen ulkopuolella voi altistua suuronnettomuuden vaikutuksille, pitäisi antaa tarkoituksenmukaiset tiedot tarvittavista turvallisuustoimenpiteistä ja oikeasta käyttäytymisestä onnettomuustilanteessa,valmistajan on suuronnettomuuden sattuessa välittömästi tiedotettava siitä toimivaltaiselle viranomaiselle ja annettava tarpeelliset tiedot onnettomuuden vaikutuksen arvioimiseksi,jäsenvaltioiden olisi lähetettävä edelleen komissiolle tieto alueellaan tapahtuneista suuronnettomuuksista, jotta komissio voi analysoida suuronnettomuuksien vaaroja,tällä direktiivillä ei estetä jäsenvaltiota tekemästä sopimuksia kolmansien maiden kanssa sellaisten tietojen vaihtamisesta, jotka sillä on hallussaan kansallisella tasolla, ei kuitenkaan niitten tietojen, jotka saadaan tässä direktiivissä säädetyn yhteisön tietojenvaihtojärjestelmän perusteella,eroavuudet jäsenvaltioissa jo olevien tai valmisteilla olevien säännösten välillä toimenpiteiksi suuronnettomuuksien estämiseksi tai niiden ihmiselle ja ympäristölle aiheuttamien seurauksien rajoittamiseksi voivat johtaa erilaisten kilpailun edellytysten muodostumiseen, ja niillä voi siten olla välitön vaikutus yhteismarkkinoiden toimintaan; sen vuoksi perustamissopimuksen 100 artiklassa edellytetty lainsäädännön lähentäminen olisi tällä alalla toteutettava, jatähän lainsäädännön lähentämiseen näyttää olevan välttämätöntä yhdistää yhteisön toimenpiteitä, jotta saavutetaan yksi yhteisön tavoitteista ympäristönsuojelun ja työsuojelun alueella; tämän päämäärän saavuttamiseksi tulisi antaa tiettyjä erityismääräyksiä; koska perustamissopimuksessa ei ole tätä varten tarvittavaa valtuutusta, on sovellettava perustamissopimuksen 235 artiklaa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN1 artikla 1. Tämä direktiivi koskee tietystä teollisesta toiminnasta aiheutuvien suuronnettomuuksien ehökäisemistä sekä niiden ihmisiin ja ympäristöön kohdistuvien seurausten rajoittamista. Se on tarkoitettu erityisesti yhtenäistämään jäsenvaltioiden toimenpiteitä tällä alueella.2. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:a) teollisella toiminnalla;- kaikkea toimintaa, jota suoritetaan liitteessä I tarkoitetuissa teollisuuslaitoksissa, kun toimintaan sisältyy tai saattaa sisältyä yhtä tai useampaa vaarallista ainetta ja toiminta voi aiheuttaa suuronnettomuuden vaaran, ja myös laitoksen alueella tapahtuvia sisäisiä kuljetuksia sekä tähän toimintaan liittyvää varastointia laitoksen alueella,- muuta liitteessä II tarkoitetuissa olosuhteissa tapahtuvaa varastointia;b) valmistajalla;- teollisesta toiminnasta vastuussa olevaa henkilöä;c) suuronnettomuudella;- suurta päästöä, tulipaloa, räjähdystä tai sen kaltaista ilmiötä, joka johtuu teollisen toiminnan aikana hallitsemattomiksi muuttuneista olosuhteista ja joka johtaa vakavaan, välittömästi ilmenevään tai viivästyneeseen ihmisiä laitoksen sisä- ja ulkopuolella tai ympäristöä uhkaavaan vaaraan ja johon sisältyy yhtä tai öuseampaa vaarallista ainetta;d) vaarallisilla aineilla;- sovellettaessa 3 ja 4 artiklaa aineita, joiden yleisesti katsotaan olevan liitteessä IV esitettyjen arviointiperusteiden mukaisia,- sovellettaessa 5 artiklaa liitteen III aineluettelon aineita ja liitteen II aineluettelon aineita, mikäli näiden määrät ovat toisen sarakkeen mukaiset.2 artikla Tätä direktiiviä ei sovelleta:1. ydinvoimalaitoksiin ja radioaktiivisten aineiden ja materiaalien käsittelyä suorittaviin laitoksiin;2. sotilaallisiin laitoksiin;3. räjähdysaineiden, ruudin ja ammusten valmistukseen ja erillisvarastointiin;4. malmin louhintaan ja muuhun kaivostoimintaan;5. myrkyllisten ja vaarallisten jätteiden käsittelylaitoksiin, joita yhteisön säädökset koskevat, sikäli kuin säädösten tarkoituksena on suuronnettomuuksien estäminen.3 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että missä tahansa 1 artiklassa tarkoitetussa teollisessa toiminnassa valmistaja on velvollinen ryhtymään kaikkiin tarpeellisiin toimenpiteisiin suuronnettomuuksien estämiseksi ja niistä ihmisille ja ympäristölle aiheutuvien seurausten rajoittamiseksi.4 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kaikkia valmistajia vaaditaan tarvittaessa osoittamaan toimivaltaiselle viranomaiselle 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastamista varten, että ne ovat tunnistaneet olemassa olevat suuronnettomuuden vaarat, toteuttavat aiheelliset turvatoimenpiteet ja ovat antaneet alueella työskenteleville näiden turvallisuuden varmistamiseksi tietoa, koulutusta ja välineistöä.5 artikla 1. Jäsenvaltioiden on, tämän kuitenkaan rajoittamatta 4 artiklan soveltamista, toteutettava tarpeelliset toimenpiteet, jotta valmistaja velvoitetaan ilmoittamaan 7 artiklassa tarkoitetulle toimivaltaiselle viranomaiselle:- jos 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettuun teolliseen toimintaan sisältyy tai tiedetään mahdollisesti sisältyvän yhtä tai useampaa liitteessä III lueteltua vaarallista ainetta edellä mainitussa liitteessä määriteltyinä määrinä, kuten erityisesti:- kyseessä olevassa teollisessa toiminnassa varastoitavia tai käytettäviä aineita,- valmiita tuotteita,- sivutuotteita,- jäämiä,- tai jos 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetussa teollisessa toiminnassa varastoidaan yhtä tai useampaa liitteessä II lueteltua vaarallista ainetta saman liitteen toisessa sarakkeessa määriteltyjä määriä.Ilmoitukseen on sisällyttävä:a) kutakin liitteessä II ja III lueteltua ainetta koskevat tiedot, kuten:- liitteessä V luetellut tiedot,- toiminnan vaihe, johon aineet sisältyvät tai saattavat sisältyä,- määrä (suuruusluokka),- kemiallinen tai fysikaalinen käyttäytyminen normaalikäyttöolosuhteissa prosessin aikana,- aineiden kemialliset rakenteet, joina aineet voivat esiintyä tai joiksi ne saattavat muuttua epänormaaleissa, ennalta nähtävissä olosuhteissa,- tarpeen mukaan muut vaaralliset aineet, joiden läsnäolo voisi vaikuttaa mahdolliseen vaaraan kyseessä olevassa teollisessa toiminnassa;b) laitoksia koskevat tiedot, kuten:- laitoksien maantieteellinen sijainti, vallitsevat meteorologiset olosuhteet ja alueen sijainnista johtuvat vaaran aiheet,- laitoksen alueella työskentelevien henkilöiden enimmäismäärä ja erityisesti vaaralle altistuvien henkilöiden määrä,- teknisten prosessien yleinen kuvaus,- kuvaus laitoksen turvallisuuden kannalta tärkeistä osista, vaarakohdista ja olosuhteista, joissa suuronnettomuus voisi tapahtua, sekä kuvaus suunnitelluista ehkäisytoimenpiteistä;- toteutetut toimenpiteet, sen varmistamiseksi, että tarpeelliset tekniset keinot laitoksen turvallisen toiminnan varmistamiseksi ja minkä tahansa toimintahäiriön varalta ovat jatkuvasti käytettävissä;c) mahdollisia suuronnettomuustilanteita koskevat tiedot, kuten:- pelastussuunnitelmat turvavälineitä, hälytysjärjestelmiä ja laitoksissa käytettävissä olevia voimavaroja koskevine tietoineen suuronnettomuuden varalta,- kaikki tiedot, joita toimivaltaiset viranomaiset tarvitsevat voidakseen laatia pelastussuunnitelmat käytettäväksi 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti laitoksen ulkopuolista toimintaa varten,- turvallisuudesta, pelastussuunnitelman käynnistämisestä sekä 7 artiklassa tarkoitetun toimivaltaisenä viranomaisen hälyttämisestä vastaavan henkilön ja hänen varamiestensä tai sitä varten asetetun ryhmän nimet.2. Uusista laitoksista 1 kohdassa mainittu ilmoitus onä lähetettävä toimivaltaiselle viranomaiselle riittävän ajoissa ennen teollisen toiminnan alkamista.3. Uuden turvallisuutta koskevan teknisen tiedon ja vaarojen arvioimista koskevan tiedon kehityksen huomioon ottamiseksi 1 kohdassa tarkoitettu ilmoitus on määräajoin saatettava ajanmukaiseksi.4. Jos liitteissä II ja III vahvistetut ainemäärät ylitetään teollisessa toiminnassa, jossa samalle valmistajalle kuuluvassa laitosryhmässä erilliset laitokset sijaitsevat lähempänä kuin 500 metrin etäisyydellä toisistaan, jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että valmistaja hankkii 1 kohdan mukaista ilmoitusta varten tarvittavat tiedot, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 artiklan soveltamista ja ottaen huomioon, että laitokset ovat lähellä toisiaan ja että mitkä tahansa suuronnettomuuden vaarat voivat sen vuoksi lisääntyä.6 artikla Siinä tapauksessa, että teollista toimintaa muutetaan siten, että sillä voisi olla merkittäviä vaikutuksia suuronnettomuuden vaaraan, jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että valmistaja:- tarkastaa 3 ja 4 artikloiden mukaiset toimenpiteet,- tiedottaa tarpeen vaatiessa etukäteen 7 artiklassa tarkoitetuille toimivaltaisille viranomaisille tällaisesta muutoksesta, mikäli se vaikuttaa 5 artiklan mukaisen ilmoituksen tietoihin.7 artikla 1. Jäsenvaltioiden on perustettava tai nimettävä toimivaltaiset viranomaiset, jotka, ottaen huomioon valmistajan velvollisuuden, ovat velvolliset:- ottamaan vastaan 5 artiklassa mainitun ilmoituksen ja 6 artiklan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetun tiedon,- tutkimaan saamansa tiedot,- varmistamaan, että niiden laitosten osalta, joista on annettu ilmoitus teollisesta toiminnasta, on laadittu pelastussuunnitelma laitoksen ulkopuolista toimintaa varten,jajos tarpeen,- pyytämään lisätietoja,- varmistautumaan siitä, että valmistaja toteuttaa kaikki aiheelliset toimenpiteet estääkseen suuronnettomuudet ilmoitetun teollisen toiminnan erilaisten toimintojen yhteydessä ja varautuu niiden seurausten rajoittamiseen.2. Toimivaltaisten viranomaisten on järjestettävä tarkastuksia tai muulla toiminnan laatuun sopivalla tavalla valvottava sitä kansallisten säännösten mukaisesti.8 artikla 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 5 artiklassa tarkoitettua ilmoitusvelvollisuutta edellyttävästä teollisesta toiminnasta alkunsa saavan suuronnettomuuden varalta tiedotetaan altistuville henkilöille tarkoituksenmukaisella tavalla turvallisuustoimenpiteet ja oikea toiminta onnettomuuden sattuessa.2. Kyseisten jäsenvaltioiden on samaan aikaan annettava muille jäsenvaltioille, joita asia koskee, samat tiedot, jotka annetaan omille kansalaisille, tarvittavien kahdenvälisten neuvottelujen perustaksi.9 artikla 1. Tätä direktiiviä sovelletaan sekä uuteen että olemassa olevaan teolliseen toimintaan.2. Uuteen teolliseen toimintaan' sisältyy myös olemassa olevan toiminnan sellaiset muutokset, joilla todennäköisesti on merkittäviä vaikutuksia suuronnettomuuden vaaraan.3. Olemassa olevan teollisen toiminnan osalta tämä direktiivi on pantava täytäntöön viimeistään 8 päivänä tammikuuta 1985.Kuitenkin, kun on kyse 5 artiklan soveltamisesta olemassa olevaan teolliseen toimintaan, jäsenvaltioiden on varmistettava, että valmistaja toimittaa toimivaltaiselle viranomaiselle viimeistään 8 päivänä tammikuuta 1985 ilmoituksen, jossa on:- nimi tai toiminimi ja täydellinen osoite,- laitoksen kotipaikka ja täydellinen osoite,- vastuullisen johtajan nimi,- toiminnan laatu,- tuotannon tai varastoinnin laatu,- toimintaan sisältyvien aineiden tai aineryhmien nimet siten kuin ne luetellaan liitteessä II ja III.4. Jäsenvaltioiden on edelleen huolehdittava, että valmistaja viimeistään 8 päivänä heinäkuuta 1989 täydentää 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua ilmoitusta 5 artiklassaä määritellyillä tiedoilla. Valmistajat ovat yleensä velvollisia toimittamaan tällaisen lisäselvityksen toimivaltaiselle viranomaiselle. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin olla velvoittamatta valmistajaa toimittamaan lisäselvitystä. Siinä tapauksessa tällainen selvitys on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle, kun se sitä nimenomaisesti pyytää.10 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että suuronnettomuuden sattuessa valmistaja on velvollinen:a) tiedottamaan siitä välittömästi 7 artiklassa tarkoitetuille toimivaltaisille viranomaisille;b) antamaan heille tiedot seuraavista seikoista niin pian kuin nämä ovat saatavissa:- onnettomuusolosuhteet,- onnettomuudessa esiintyvät 1 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetut vaaralliset aineet,- saatavissa olevat tiedot onnettomuuden ihmiselle ja ympäristölle aiheuttamien vaikutusten arvioimiseksi,- toteutetut pelastustoimenpiteet;c) antamaan heille tietoja mahdollisista jatkotoimenpiteistä:- onnettomuuden keskipitkän ajan ja pitkäaikaistenä vaikutusten lieventäminen,- samanlaisen onnettomuuden uusiutumisen estäminen.2. Jäsenvaltioiden on vaadittava toimivaltaisia viranöomaisia:a) varmistamaan, että kaikki tarpeellisiksi osoittautuvatä välittömät pelastustoimenpiteet sekä keskipitkän ja pitkän ajan toimenpiteet toteutetaan;b) kokoamaan, mikäli mahdollista, tarpeelliset tiedot suuronnettomuuden syiden täydelliseksi selvittämiseksi sekä antamaan mahdollisesti suosituksia.11 artikla 1. Jäsenvaltioiden on tiedotettava komissiolle niin pian kuin mahdollista alueellaan sattuneista suuronnettoömuuksista ja toimitettava liitteessä VI yksilöidyt tiedot niin pian kuin nämä ovat käytettävissä.2. Jäsenvaltioiden on nimettävä komissiolle ne yksiköt, joilla saattaa olla suuronnettomuuksia koskevaa käyttökelpoista tietoa ja jotka pystyvät neuvomaan muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia niiden joutuessa toimimaan vastaavassa onnettomuustilanteessa.3. Jäsenvaltiot voivat ilmoittaa komissiolle aineista, jotka niiden mielestä olisi lisättävä liitteisiin II ja III ja toimenpiteistä, joita ne ovat saattaneet toteuttaa kyseessä olevien aineiden osalta. Komissio toimittaa tämän tiedon edelleen muille jäsenvaltioille.12 artikla Komissio laatii ja asettaa jäsenvaltioiden käytettäväksiä luettelon, joka sisältää yhteenvedon jäsenvaltioiden alueella sattuneista suuronnettomuuksista ja johon sisältyy onnettomuuksien syiden analyysi sekä tiedot saaduista kokemuksistaä ja toimenpiteistä, jotka on toteutettu, jotta jäsenvaltiot voivat käyttää tätä tietoa onnettomuuksien ehkäisemiseksi.13 artikla 1. Tietoa, jonka toimivaltaiset viranomaiset ovat saaneet sovellettaessa 5, 6, 7, 9, 10 ja 12 artiklaa ja komissio sovellettaessa 11 artiklaa, ei saa käyttää muuhun tarkoitukseen kuin mihin se on vaadittu.2. Kuitenkin tämän direktiivin estämättä jäsenvaltiot voivat tehdä sopimuksia kolmansien valtioiden kanssa sellaisten tietojen vaihtamisesta, jotka sillä on hallussaan kansallisella tasolla, ei kuitenkaan niiden tietojen, jotka saadaan yhteisön menettelyjen kautta direktiivissä säädetyn yhteisön tietojen vaihdon perusteella.3. Komissio ja sen virkamiehet sekä työntekijät eivät saa ilmaista tämän direktiivin täytäntöönpanon yhöteydessä saamiaan tietoja. Tämä vaatimus koskee myös jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten virkamiehiä ja työntekijöitä heidän komissiolta saamien tietojen osalta.Kuitenkin sellaista tietoa voidaan toimittaa:- tapauksissa, joita tarkoitetaan 12 ja 18 artiklassa,- jäsenvaltion julkaistessa tai valtuuttaessa julkaisemaan jäsenvaltiota itseään koskevia tietoja.4. Komissio voi, 1, 2 ja 3 kohdan estämättä, julkaista yleistä tilastotietoa tai sellaista turvallisuutta koskevaa tietoa, joka ei sisällä yksittäisiä yrityksiä tai yritysten yhteenliittymiä koskevia erityisiä yksityiskohtia eikä vaaranna liikesalaisuutta.14 artikla Tarpeelliset muutokset liitteen 5 mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen on annettava 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.15 artikla 1. Perustetaan 14 artiklan soveltamista varten komitea, jonka tehtävänä on tämän direktiivin mukauttaminen tekniikan kehitykseen, jäljempänä 'komitea'. Siinä on jäsenvaltioiden edustajat ja puheenjohtajana komission edustaja.2. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.16 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa komitean käsiteltäväksi sen puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Se tekee päätökset sellaisella 45 äänen enemmistöllä, joka saadaan kun jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.c) Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.17 artikla Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta soveltaa tai hyväksyä hallinnollisia tai lainsäädännöllisiä toimenpiteitä, jotka varmistavat ihmiselle ja ympäristölle suuremman suojan kuin mitä tämän direktiivin säännöksistä johtuu.18 artikla Jäsenvaltioiden ja komission on vaihdettava tietoja saamistaan kokemuksista suuronnettomuuksien estämiseksi ja niiden seurausten rajoittamiseksi; tämän tiedon tulee erityisesti koskea tässä direktiivissä säädettyjen toimenpiteiden toimivuutta. Viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin julkaisemisesta komissio toimittaa neuvostolle ja Euroopan parlamentille tietojen vaihtoon perustuvan kertomuksen sen soveltamisesta.19 artikla Neuvosto tarkastelee uudelleen viimeistään 8 päivänä tammikuuta 1986, komission ehdotuksesta, liitteitä I, II ja III.20 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet viimeistään 8 päivänä tammikuuta 1984. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset komissiolle.21 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 24 päivänä kesäkuuta 1982.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaF. AERTS(1) EYVL N:o C 212, 24.8.1979, s. 4(2) EYVL N:o C 175, 14.7.1980, s. 48(3) EYVL N:o C 182, 21.7.1980, s. 25(4) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 1(5) EYVL N:o C 139, 13.6.1977, s. 1(6) EYVL N:o C 165, 11.7.1978, s. 1(7) EYVL N:o L 185, 9.7.1974, s. 15LIITE I LUETTELO 1 ARTIKLASSA TARKOITETUISTA TEOLLISUUSLAITOKSISTA1. - Laitokset, joissa orgaanisia tai epäorgaanisia kemikaaleja valmistetaan tai käytetään erityisesti käyttäen seuraavia menetelmiä:- alkylointi- aminien valmistus ammonoinnilla- karbonylaatio- kondensointi- dehydraus- esteröinti- halogenointi ja halogeenien valmistus- hydraus- hydrolyysi- hapetus- polymerointi- sulfonointi- rikinpoisto, rikkiä sisältävien yhdisteiden valmistus ja muuntaminen- nitraus ja typpeä sisältävien yhdisteiden valmistus- fosforia sisältävien yhdisteiden valmistus- torjunta- ja lääkeaineiden valmistus- Laitokset, joissa orgaanisia ja epäorgaanisia kemikaaleja valmistetaan tai käytetään erityisesti käyttäen seuraavia menetelmiä:- tislaus- uuttaminen- liuotus- sekoitus.2. Maaöljyn tai maaöljytuotteiden tislausta, jalostusta tai muuta käyttöä varten rakennetut laitokset.3. Laitokset kiinteiden tai nestemäisten aineiden täydelliseksi tai osittaiseksi hävittämiseksi polttamalla tai kemiallisesti hajottamalla.4. Energian tuotantoon tarkoitettuja kaasuja, kuten esimerkiksi nestekaasua, maakaasua ja kaupunkikaasua tuottavat tai käyttävät laitokset.5. Kivihiilen tai ruskohiilen kuivatislaamot.6. Laitokset metallien tai epämetallien valmistamiseksi märkäerotus- tai sähkösulatusmenetelmillä.LIITE II MUU KUIN LIITTEESSÄ I TARKOITETTUJEN LAITOKSIEN VARASTO ('ERILLINEN VARASTO') Alla mainitut ainemäärät koskevat samalle valmistajalle kuuluvaa laitosta tai laitosryhmää, jossa laitoksien välinen etäisyys ei ole ennalta nähtävissä olosuhteissa riittävä estämään suuronnettomuusvaarojen pahenemista. Nämä ainemäärät koskevat joka tapauksessa kutakin samalle valmistajalle kuuluvaa laitosryhmää, jossa laitosten välinen etäisyys on pienempi kuin n. 500 m.>TAULUKON PAIKKA>LIITE III AINELUETTELO 5 ARTIKLAN TÄYTÄNTÖÖNPANOA VARTENJäljempänä mainitut ainemäärät koskevat samalle valmistajalle kuuluva laitosta tai laitosryhmää, jossa laitosten välinen etäisyys ei ole ennalta arvattavissa olosuhteissa riittävä estämään suuronnettomuusvaarojen pahenemista. Nämä ainemäärät koskevat joka tapauksessa kutakin samalle valmistajalle kuuluvaa laitosryhmää, jossa laitosten välinen etäisyys on pienempi kuin n. 500 m.>TAULUKON PAIKKA>LIITE IVSUUNTAA-ANTAVAT ARVIOINTIPERUSTEETa) Erittäin myrkylliset aineet- aineet, joiden myrkyllisyys on alla olevan taulukon ensimmäisen rivin mukainen- aineet, joiden myrkyllisyys on alla olevan taulukon toisen rivin mukainen ja jotka fysikaalisten tai kemiallisten ominaisuuksiensa takia saattavat aiheuttaa samankaltaisen suuronnettomuusvaaran kuin ensimmäisellä rivillä mainitut aineet.>TAULUKON PAIKKA>b) Muut myrkylliset aineetAineet, joiden akuutti myrkyllisyys on oheisten arvojen mukainen ja jotka fysikaalisten tai kemiallisten ominaisuuksiensa takia saattavat aiheuttaa suuronnettomuusvaaran.>TAULUKON PAIKKA>c) Palavat aineeti) palavat kaasut:aineet, jotka normaalipaineessa ovat kaasumaisessa tilassa ja muodostavat ilman kanssa syttyviä seoksia ja joiden kiehumispiste normaalipaineessa on enintään 20 °C;ii) helposti syttyvät nesteet:aineet, joiden leimahduspiste on alhaisempi kuin 21 °C ja joiden kiehumispiste on normaalipaineessa yli 20 °C;iii) syttyvät nesteet:aineet, jotka paineenalaisina ovat nesteitä ja joiden leimahduspiste on alle 55 °C ja jotka tietyissä prosessiolosuhteissa, kuten korkeassa paineessa ja lämpötilassa, saattavat aiheuttaa suuronnettomuuden vaaroja.d) Räjähtävät aineet:Aineet, jotka saattavat liekin vaikutuksesta räjähtää tai jotka ovat dinitrobentseeniä herkempiä iskuille ja kitkalle.LIITE V TIEDOT, JOTKA ON TOIMITETTAVA 5 ARTIKLASSA SÄÄDETYN ILMOITUKSEN YHTEYDESSÄEllei seuraavien tietojen toimittaminen ole mahdollista tai sitä pidetään tarpeettomana, syyt siihen on selvitettävä.1. AINEEN TUNNISTETIEDOT (YKSILÖINTI)Kemiallinen nimiCAS-numeroNimi IUPAC:n nimistön mukaanMuut nimetKemiallinen kaavaAineen koostumusPuhtausasteTärkeimmät epäpuhtaudet ja niiden suhteelliset prosenttiosuudetLaitoksella olevat tunnistus- ja määritysmenetelmätKäytettyjen menetelmien kuvaus tai viittaukset tieteelliseen kirjallisuuteenValmistajan käyttämät menetelmät ja varotoimenpiteet käsittelyn, varastoinnin ja tulipalon yhteydessäValmistajan pelastustoimenpiteet vahingossa tapahtuvan päästön sattuessaValmistajan käytettävissä olevat menetelmät aineen tekemiseksi vaarattomaksi2. SUPPEA VAARAN KUVAUS- ihmiselle:- välitön . . .- viivästynyt . . .- ympäristölle:- välitön . . .- viivästynyt . . .LIITE VI TIEDOT, JOTKA JÄSENVALTIOIDEN ON 11 ARTIKLAN MUKAISESTI TOIMITETTAVA KOMISSIOLLESELVITYS SUURONNETTOMUUDESTAJäsenvaltio:Selvityksestä vastaava viranomainen:Osoite:1. Yleiset tiedotSuuronnettomuuden päivämäärä ja (kellon)aika:Maa, hallintoalue jne:Osoite:Teollisen toiminnon laji:2. Suuronnettomuuden lajiRäjähdys   Tulipalo   Vaarallisten aineiden purkautuminen  Purkautunut aine / purkautuneet aineet:3. Kuvaus suuronnettomuuden olosuhteista4. Noudatetut pelastustoimenpiteet5. Suuronnettomuuden syy/syytTiedossa (yksilöitävä):Tuntematon:Tiedot toimitetaan niin pian kuin se on mahdollista:6. Vahinkojen luonne ja laajuusa) Laitoksen alueella- Onnettomuuden uhreja. . . . . kuolleita. . . . . loukkaantuneita. . . . . myrkytyksen saaneita- Suuronnettomuudelle alttiiksi joutuneita henkilöitä. . . . .- Aineelliset vahingot- Vaara on yhä olemassa- Vaaraa ei enää oleb) Laitoksen ulkopuolella- Onnettomuuden uhreja. . . . . kuolleita. . . . . loukkaantuneita. . . . . myrkytyksen saaneita- Suuronnettomuudelle alttiiksi joutuneita henkilöitä. . . . .- Aineelliset vahingot- Ympäristövahingot- Vaara on yhä olemassa- Vaaraa ei enää ole7. Keskipitkän ja pitkän ajan toimenpiteet, erityisesti ne, joiden tarkoituksena on estää samanlaisten suuronnettomuuksien uusiutuminen (toimitetaan, kun tiedot ovat käytettävissä).LIITE VII LAUSUMA KOSKIEN 8 ARTIKLAAJäsenvaltioiden on neuvoteltava toistensa kanssa kahdenvälisten suhteidensa puitteissa tarvittavista toimenpiteistä suuronnettomuuksien torjumiseksi ja niiden ihmisille ja ympäristölle aiheuttamisen seurausten rajoittamiseksi 5 artiklan mukaisesti ilmoitetuissa teollisissa toiminnoissa. Jos kyse on uusista laitoksista, tämä neuvottelu on käytävä 5 artiklan 2 kohdassa asetettujen määräaikojen kuluessa.


Avis juridique important

|

31980L0213

Neuvoston direktiivi 80/213/ETY, annettu 22 päivänä tammikuuta 1980, eläinten terveyttä koskevista seikoista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa annetun direktiivin 72/461/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 047 , 21/02/1980 s. 0001 - 0002 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 11 s. 0204  Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 27 s. 0237  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 11 s. 0204  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 17 s. 0113  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 17 s. 0113

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 22 päivänä tammikuuta 1980,eläinten terveyttä koskevista seikoista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa annetun direktiivin 72/461/ETY muuttamisesta (80/213/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(),sekä katsoo, ettädirektiivissä 72/461/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 78/54/ETY(), säädetään terveyttä koskevista vaatimuksista, jotka lihaksi käytettävien eläinten on täytettävä,vaikka yhteisön sisäiseen tuoreen lihan kauppaan ei tarttuvien tai helposti tarttuvien eläintautien leviämisvaaran vuoksi saa päästää sellaisista eläimistä peräisin olevaa lihaa, jotka eivät täytä asetettuja terveysvaatimuksia, sitä voidaan käyttää muihin tarkoituksiin, kun se on käsitelty näiden taudinaiheuttajien hävittämiseksi, jatällainen liha olisi sen vuoksi varustettava erityismerkinnällä, jolla osoitetaan, että sitä ei saa päästää yhteisön sisäiseen tuoreen lihan kauppaan ja jolla taataan, että sitä voidaan käyttää terveydellisten ominaisuuksiensa perusteella muihin tarkoituksiin, esimerkiksi tiettyjen lihatuoteryhmien valmistamiseen,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiiviä 72/461/ETY seuraavasti:1. Lisätään seuraava artikla:"5 a artiklaSen estämättä, mitä 5 artiklan 1 kohdassa säädetään ja jos lihaa ei ole aiottu yhteisön sisäiseen tuoreen lihan kauppaan, tässä artiklassa tarkoitetussa lihassa voi olla direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevassa IX luvussa määritelty merkintä edellyttäen, että tämän direktiivin liitteessä tarkoitettu erityismerkintä on tehty suoraan tämän päälle.Merkintävälineiden säilyttämisessä ja käytössä on noudatettava soveltuvin osin direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevassa IX luvun 39 alakohdassa olevia säännöksiä.Tällainen liha on otettava käsiteltäväksi, leikattava, kuljetettava ja varastoitava erillään tai eri aikana kuin yhteisön sisäiseen tuoreen lihan kauppaan tarkoitettu liha."2. Lisätään seuraava liite:"LIITEMuuhun käyttöön kuin yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa käytettäväksi tarkoitetun lihan merkintä1. Leiman asettaminen toisen leiman päälle on tehtävä siten, että direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevan IX luvun 40 numerossa määritellyn soikion muotoisen leiman päälle asetetaan kahden toisiaan suorakulmaisesti leikkaavan viivan muodostama vinoristi siten, että tämän leikkauskohta tulee leiman keskelle, ja siten, ettei se heikennä tässä olevien tietojen luettavuutta.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut merkinnät voidaan tehdä myös yhdellä leimalla, joka on 6,5 cm pitkä ja 4,5 cm leveä soikionmuotoinen leima; leimassa on oltava täysin luettavin merkinnöin seuraavat tiedot: P leiman yläosassa oleva lähettäjämaan nimi isoin kirjaimin, P leiman keskellä oleva teurastamon eläinlääkinnällinen hyväksymisnumero, P leiman alaosassa olevat lyhenteet EEC  P CEE  P EWG  P EEG  P EØF, P kaksi ristikkäistä vinosti leiman poikki kulkevaa ja leiman keskellä toisensa kohtisuoraan leikkaavaa suoraa viivaa, jotka kulkevat siten, etteivät annetut tiedot peity.Kirjainten on oltava 0,8 cm korkeita ja numeroiden 1 cm korkeita.Leimassa voi olla myös tiedot, joilla lihan tarkastanut eläinlääkäri voidaan tunnistaa."2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 31 päivänä joulukuuta 1980.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 22 päivänä tammikuuta 1980.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaG. MARCORA() EYVL N:o C 289, 19.11.1979, s. 42() Lausunto annettu 24 ja 25 päivänä lokakuuta 1979.() EYVL N:o L 302, 31.12.1972, s. 24() EYVL N:o L 16, 20.1.1978, s. 22


Avis juridique important

|

31985L0325

Neuvoston direktiivi 85/325/ETY, annettu 12 päivänä kesäkuuta 1985, terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa annetun direktiivin 64/433/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 168 , 28/06/1985 s. 0047 - 0047 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 18 s. 0208  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 35 s. 0180  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 18 s. 0208  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 35 s. 0180

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 12 päivänä kesäkuuta 1985,terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa annetun direktiivin 64/433/ETY muuttamisesta (85/325/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(),sekä katsoo, ettädirektiivin 64/433/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 85/323/ETY(), liitteessä I olevan IV luvun 24 kohdassa määrätään erityisesti, että kaikilta tuoreen lihan parissa työskenteleviltä henkilöiltä on vaadittava lääkärintodistus ja että tämä todistus on uusittava vuosittain, jasaatu kokemus osoittaa, että on tarpeen mukauttaa kyseistä säännöstä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 64/433/ETY seuraavasti: P korvataan 13 artiklassa ilmaisu ja ilmaisulla "liitteen I 41 kohdan C alakohdasta", P korvataan liitteessä I olevan IV luvun 24 kohta seuraavasti:"24. Kaikkien henkilöiden, jotka työskentelevät tuoreen lihan parissa ja käsittelevät sitä, on todistettava lääkärintodistuksella, että tällaiselle työlle ei ole esteitä. Lääkärintodistus on uusittava vuosittain, jos 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ei ole hyväksytty muuta henkilöstön terveystarkastusjärjestelmää, joka antaa vastaavat takuut."2 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1986.Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 12 päivänä kesäkuuta 1985.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaC. DEGAN()()()()()() EYVL N:o C 179, 7.7.1984, s. 6() EYVL N:o C 46, 18.2.1985, s. 94() EYVL N:o C 44, 15.2.1985, s. 7() EYVL N:o 121, 29.7.1964, s. 2012/64() EYVL N:o L 168, 28.6.85, s. 43


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

31985L0003

Neuvoston direktiivi 85/3/ETY, annettu 19 päivänä joulukuuta 1984, tiettyjen tieliikenteen ajoneuvojen painoista, mitoista ja eräistä muista teknisistä ominaisuuksista

Virallinen lehti nro L 002 , 03/01/1985 s. 0014 - 0018 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 14 s. 0142  Espanjank. erityispainos: Luku 07 Nide 3 s. 0228  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 14 s. 0142  Portugalink. erityispainos: Luku 07 Nide 3 s. 0228

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 19 päivänä joulukuuta 1984,tiettyjen tieliikenteen ajoneuvojen painoista, mitoista ja eräistä muista teknisistä ominaisuuksista (85/3/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 ja 76 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettäottaen huomioon 19 ja 20 päivänä maaliskuuta 1984, 25 ja 26 päivänä kesäkuuta 1984 sekä 3 ja 4 päivänä joulukuuta 1984 tehdyt Eurooppa-neuvostojen päätelmät neuvoston olisi viipymättä toteutettava rinnakkain vapauttamis- ja yhdenmukaistamiskehitys, josta tämä direktiivi on osa, ja tässä tarkoituksessa sen olisi annettava viimeistään vuoden 1987 helmikuun lopussa asiakirjat, joissa vahvistetaan johdonmukaisella tavalla määräajat vapauttamisen ja yhdenmukaistamisen toteuttamiseksi,tieliikenteen hyötyajoneuvojen tällä hetkellä jäsenvaltioissa voimassa olevien painoja ja mittoja koskevien vakioarvojen erot ovat sellaisia, että ne vaikuttavat epäedullisesti kilpailun edellytyksiin ja estävät jäsenvaltioiden välistä liikennettä,tämän vuoksi on tarpeen yhteisen liikennepolitiikan mukaisesti vahvistaa tiettyjen ajoneuvojen painoja, mittoja ja eräitä muita ominaisuuksia koskevat yhteiset vakioarvot, mikä tekee mahdolliseksi käyttää näitä ajoneuvoja tehokkaammin jäsenvaltioiden välisessä liikenteessä,näillä vakioarvoilla olisi saatava aikaan tasapaino tieliikenteen hyötyajoneuvojen järkevän ja taloudellisen käytön, infrastruktuurin ylläpidon vaatimusten ja liikenneturvallisuuden välillä,on suotavaa, että kyseiset moottoriajoneuvot olisivat yhteisön melu-, turvallisuus- ja päästönormien mukaiset,jäsenvaltiossa rekisteröityihin ajoneuvoihin saatetaan soveltaa muita hyötyajoneuvojen painoja ja mittoja koskevia teknisiä vaatimuksia; nämä vaatimukset eivät saa olla esteenä hyötyajoneuvojen liikkumiselle jäsenvaltioiden välillä,vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta sallia jäsenvaltioiden, jotka hyväksyvät omalla alueellaan tässä direktiivissä säädettyjä suurempia painoja ja mittoja, soveltaa niitä ainoastaan omalla alueellaan rekisteröityihin ajoneuvoihin, joita käytetään kotimaan liikenteessä; tälläisillä säännöksillä saattaa olla tämän direktiivin antamisajankohtana voimassa oleviin säännöksiin verrattuna toisen jäsenvaltion liikenteenharjoittajiin epäedullisempi vaikutus kuin näitä säännöksiä soveltavan valtion kansallisiin liikenteenharjoittajiin; näistä syistä olisi sovellettava perustamissopimuksen 76 artiklaa,olisi toteutettava toimenpiteet, joiden avulla voidaan helpottaa sen tarkastamista, että ajoneuvot ovat tämän direktiivin mukaisia,Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan tiestön joidenkin osien kunnon vuoksi ei tällä hetkellä voida soveltaa kaikkia tämän direktiivin säännöksiä; tästä syystä on tarpeen näissä jäsenvaltioissa väliaikaisesti lykätä eräiden säännösten soveltamista järjestelyillä, joista neuvosto määrää päätöksellä, joka on tehtävä viimeistään vuoden 1987 helmikuun lopussa; näistä järjestelyistä ei ole mahdollista säätää tässä direktiivissä; ottaen huomioon tiestön kyseisten osien vaatimat tuntuvat parannukset, joiden toteutuminen kestää joitakin vuosia, perustamissopimuksen 75 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät tällä hetkellä näissä jäsenvaltioissa ja niiden oletetaan edelleen täyttyvän, kun neuvosto tekee päätöksensä; näin ollen tuo päätös tehdään aikanaan yksimielisesti,viisi- tai kuusiakselisen ajoneuvoyhdistelmän vetävän akselin akselipainosta on sovittava mahdollisimman pian, jaon tarpeen ottaa huomioon 40 jalan ISO-kontteja käyttävien yhdistettyjen kuljetusten helpottaminen,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla1. Tätä direktiiviä sovelletaan:a) sellaisen maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitetun ajoneuvon mittoihin, jonka suurin sallittu kokonaispaino on yli 3,5 tonnia ja jonka suurin sallittu nopeus on yli 25 km/h;b) edellä a alakohdassa tarkoitettujen ja liitteessä I olevassa 2 kohdassa tarkemmin määriteltyjen ajoneuvojen painoihin ja eräisiin muihin ominaisuuksiin.2. Kaikki liitteessä I mainitut painot koskevat ajoneuvojen käyttöä kuormattuina liikenteessä, eivätkä ne ole tuotanto-standardeja, jotka määritellään myöhemmässä direktiivissä.2 artiklaTässä direktiivissä tarkoitetaan:- `moottoriajoneuvolla` moottorikäyttöistä ajoneuvoa, joka kulkee tiellä omalla voimalla;- `perävaunulla` ajoneuvoa, joka on tarkoitettu kytkettäväksi moottoriajoneuvoon, ei kuitenkaan puoliperävaunua;- `puoliperävaunulla` ajoneuvoa, joka on tarkoitettu kytkettäväksi moottoriajoneuvoon siten, että osa vaunusta lepää moottoriajoneuvon päällä ja että moottoriajoneuvo kantaa huomattavan osan sen painosta sekä sen kuorman painosta;- `ajoneuvoyhdistelmällä` joko:- perävaunuyhdistelmää, joka koostuu moottoriajoneuvosta ja siihen kytketystä perävaunusta, tai- puoliperävaunuyhdistelmää, joka koostuu moottoriajoneuvosta ja siihen kytketystä puoliperävaunusta;- 'suurimmilla sallituilla mitoilla' enimmäismittoja, joilla sen valtion toimivaltainen viranomainen, jossa ajoneuvo on rekisteröity tai laskettu liikkeelle, tämän direktiivin mukaisesti sallii ajoneuvoa käytettävän kansainvälisessä liikenteessä;- `suurimmalla sallitulla painolla` enimmäispainoa, jolla sen valtion toimivaltainen viranomainen, jossa ajoneuvo on rekisteröity tai laskettu liikkeelle, tämän direktiivin mukaisesti sallii ajoneuvoa käytettävän kansainvälisessä liikenteessä;- `suurimmalla sallitulla akselipainolla` sitä kuormattua enimmäispainoa akselia tai akseliryhmää kohti, jolla sen valtion toimivaltainen viranomainen, jossa ajoneuvo onrekisteröity tai laskettu liikkeelle, tämän direktiivin mukaisesti sallii ajoneuvoa käytettävän kansainvälisessä liikenteessä.3 artikla1. Jäsenvaltiot eivät ajoneuvon mittoja tai painoja koskevin perustein saa kieltää jäsenvaltiossa rekisteröidyn tai liikkeelle lasketun ajoneuvon käyttöä alueellaan kansainvälisessä liikenteessä, jos ajoneuvo on liitteessä I määriteltyjen raja-arvojen mukainen.Tätä säännöstä sovelletaan siitä huolimatta, että:a) kyseiset ajoneuvot eivät ole jäsenvaltion säännösten mukaisia sellaisilta paino- ja mitta-arvoiltaan, jotka eivät sisälly liitteeseen I;b) sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa ajoneuvo on rekisteröity tai laskettu liikkeelle, sallii liitteessä I vahvistettuja raja-arvoja korkeampia arvoja.2. Mitä 1 kohdan a alakohdassa säädetään, ei kuitenkaan vaikuta jäsenvaltion oikeuteen vaatia, ottaen kuitenkin asianmukaisesti huomioon yhteisön oikeuden, että sen alueella rekisteröidyt tai liikkeelle lasketut ajoneuvot täyttävät liitteeseen I sisältymättömät kansalliset paino- ja mittavaatimukset.3. Jäsenvaltio, joka sallii suurempia painoja ja mittoja kuin tässä direktiivissä säädetyt, voi rajoittaa niiden käytön kyseisessä jäsenvaltiossa rekisteröityihin ja liikkeelle laskettuihin ajoneuvoihin, joita käytetään kotimaan liikenteessä tässä jäsenvaltiossa.4 artiklaViisi- tai kuusiakselisten ajoneuvoyhdistelmien osana olevien 1 päivänä tammikuuta 1990 tai sen jälkeen liikkeelle laskettujen ajoneuvojen on lisäksi oltava liitteessä II mainittujen direktiivien teknisten määräysten mukaisia, jotta 3 artiklan 1 kohtaa sovellettaisiin niihin.Liitteessä II oleva luettelo direktiiveistä on mukautettava tekniikan kehitykseen moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 80/1267/ETY(4), 12 ja 13 artiklan mukaisesti.5 artiklaHelpottaakseen sen tarkastamista, että ajoneuvot ovat tämän direktiivin mukaisia, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että näissä ajoneuvoissa on vaatimustenmukaisuustodistus.Neuvosto antaa komission ehdotuksesta kuuden kuukauden kuluessa tämän direktiivin antamisesta yksityiskohtaiset säännökset:- kyseisen todisteen muodosta ja sisällöstä sekä myöntämisedellytyksistä;- jäsenvaltiossa annetun todisteen vastavuoroisesta tunnustamisesta toisessa jäsenvaltiossa.Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen lakisääteisiä kilpiä ja merkintöjä sekä niiden sijaintia ja kiinnitystapaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1975 annettua neuvoston direktiiviä 76/114/ETY(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 78/507/ETY(6), muutetaan tarvittaessa edellä olevan mukaisesti.6 artiklaTällä direktiivillä ei estetä soveltamasta jäsenvaltiossa voimassa olevia tieliikennesäännöksiä, joissa sallitaan ajoneuvojen painon tai mittojen rajoittaminen joillakin teillä tai siltarakenteilla ajoneuvon rekisteröintimaasta riippumatta.7 artikla1. Jäsenvaltioiden on komissiota kuultuaan toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet:- muiden säännösten kuin 4 artiklan ja liitteen II soveltamiseksi 1 päivästä heinäkuuta 1986 alkaen;- 4 artiklan ja liitteen II soveltamiseksi 1 päivästä tammikuuta 1990 alkaen.Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle toimenpiteistä, jotka ne toteuttavat tämän direktiivin noudattamiseksi.2. Neuvosto vahvistaa 31 päivään joulukuuta 1985 mennessä viisi- tai kuusiakselisen ajoneuvoyhdistelmän vetävän akselin akselipainon, mukaan lukien kaksi- tai kolmiakselisen telin osana olevan vetävän akselin akselipainon.Kunnes neuvosto vahvistaa tämän akselipainon sekä moottoriajoneuvojen kaksi- tai kolmiakselisen telin painon, sovelletaan edelleen sen maan lainsäädäntöä, jossa ajoneuvo liikkuu.8 artikla1. Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 3 artiklan säännökset eivät väliaikaisesti koske liitteessä I olevassa 2.2 ja 3.3.2 kohdassa mainittuja vakioarvoja.Näiden kahden jäsenvaltion on kuitenkin sovellettava 3 artiklaa liitteessä I olevassa 2.2.2 kohdassa tarkoitettuihin puoliperävaunuyhdistelmiin, jos:- kuormatun yhdistelmän kokonaispaino on enintään 38 tonnia,- kolmiakselisen telin paino on enintään 22,5 tonnia ja akseliväli on liitteessä I olevan 3.3.2 kohdan mukainen.2. Komissio antaa 30 päivään kesäkuuta 1986 mennessä neuvostolle kertomuksen niiden olojen kehityksestä, jotka ovat 1 kohdassa tarkoitetun poikkeuksen perusteena. Tähän kertomukseen liitetään ehdotus:i) poikkeuksen kestosta; jaii) menettelystä niiden olojen tutkimiseksi määräajoin, joiden perusteella poikkeusta voidaan jatkaa.Neuvosto päättää tästä ehdotuksesta viimeistään 28 päivänä helmikuuta 1987 perustamissopimuksessa määrättyjä menettelyjä noudattaen.9 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 1984.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. BRUTON(1) EYVL N:o C 124, 17.12.1971, s. 63 jaEYVL N:o C 144, 15.6.1981, s. 80(2) EYVL N:o C 61, 10.6.1972, s. 5 jaEYVL N:o C 113, 7.5.1980, s. 14(3) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1(4) EYVL N:o L 375, 31.12.1980, s. 34(5) EYVL N:o L 24, 30.1.1976, s. 1(6) EYVL N:o L 155, 13.6.1978, s. 31LIITE IAJONEUVOJEN SUURIMMAT SALLITUT PAINOT JA MITAT SEKÄ AJONEUVOIHIN LIITTYVÄT OMINAISUUDET1 Direktiivin 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen ajoneuvojen suurimmat sallitut mitat>TAULUKON PAIKKA>1.4 Siirrettävät päällirakenteet ja standardoidut kuormatilat, kuten kontit, sisältyvät 1.1, 1.2 ja 1.3 kohdassa mainittuihin mittoihin.1.5 Kaikkien moottoriajoneuvojen ja ajoneuvoyhdistelmien on pystyttävä kääntymään ympyräalueessa, jonka ulompi säde on 12,50 m ja sisempi säde 5,30 m.2 Ajoneuvojen suurimmat sallitut painot (tonneina)>TAULUKON PAIKKA>3 Direktiivin 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen ajoneuvojen suurimmat sallitut akselipainot (tonneina)>TAULUKON PAIKKA>4 Direktiivin 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin ajoneuvoihin liittyvät ominaisuudet4.1 Kaikki ajoneuvotAjoneuvon tai ajoneuvoyhdistelmän vetävän akselin tai vetävien akseleiden akselipaino ei saa olla pienempi kuin 25 % kuormatun ajoneuvon tai ajoneuvoyhdistelmän kokonaispainosta, kun ajoneuvoa tai yhdistelmää käytetään kansainvälisessä liikenteessä.4.2 PerävaunuyhdistelmätMoottoriajoneuvon taka-akselin ja perävaunun etuakselin välisen etäisyyden täytyy olla vähintään 3 metriä.LIITE IILUETTELO 4 ARTIKLASSA TARKOITETUISTA DIREKTIIVEISTÄ>TAULUKON PAIKKA>