title: Komission direktiivi 2011/4/EU, annettu 20 päivänä tammikuuta 2011 , neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta sykloksidiimin sisällyttämiseksi siihen tehoaineena ja päätöksen 2008/934/EY muuttamisesta  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               21.1.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 18/30

         KOMISSION DIREKTIIVI 2011/4/EU,
   annettu 20 päivänä tammikuuta 2011,
   neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta sykloksidiimin sisällyttämiseksi siihen tehoaineena ja päätöksen 2008/934/EY muuttamisesta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komission asetuksissa (EY) N:o 451/2000 (2) ja (EY) N:o 1490/2002 (3) vahvistetaan direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman kolmannen vaiheen täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt sekä luettelo tehoaineista niiden arviointia ja mahdollista direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I sisällyttämistä varten. Luettelossa oli mukana sykloksidiimi.

               (2)

               Hakija peruutti tekemänsä ilmoituksen kyseisen tehoaineen lisäämiseksi direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I kahden kuukauden kuluessa arviointikertomusluonnoksen vastaanottamisesta asetuksen (EY) N:o 1490/2002 11 e artiklan mukaisesti. Näin ollen eräiden tehoaineiden sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja näitä tehoaineita sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 5 päivänä joulukuuta 2008 tehdyssä komission päätöksessä 2008/934/EY (4) säädettiin, ettei sykloksidiimia sisällytetä liitteeseen.

               (3)

               Alkuperäinen ilmoittaja, jäljempänä ’hakija’, toimitti direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti uuden hakemuksen, jossa se pyysi soveltamaan nopeutettua menettelyä, josta säädetään yksityiskohtaisista säännöistä neuvoston direktiivin 91/414/ETY soveltamiseksi siltä osin kuin on kyse direktiivin 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun työohjelmaan kuuluneiden mutta direktiivin liitteeseen I sisällyttämättömien tehoaineiden tavanomaisesta ja nopeutetusta arviointimenettelystä 17 päivänä tammikuuta 2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 33/2008 (5) 14–19 artiklassa.

               (4)

               Hakemus toimitettiin Itävallalle, joka oli nimetty esitteleväksi jäsenvaltioksi asetuksella (EY) N:o 451/2000. Nopeutetun menettelyn määräaikaa noudatettiin. Tehoaineen määritelmä ja sallitut käyttötarkoitukset ovat samat kuin ne, joista oli kyse päätöksessä 2008/934/EY. Hakemus on myös asetuksen (EY) N:o 33/2008 15 artiklassa säädettyjen muiden sisältöä ja menettelyjä koskevien vaatimusten mukainen.

               (5)

               Itävalta arvioi hakijan toimittamat lisätiedot ja laati lisäkertomuksen. Se toimitti kertomuksen Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, ja komissiolle 2 päivänä marraskuuta 2009. Elintarviketurvallisuusviranomainen pyysi muilta jäsenvaltioilta ja hakijalta näkemyksiä lisäkertomuksesta ja toimitti saamansa näkemykset edelleen komissiolle. Elintarviketurvallisuusviranomainen esitti 30 päivänä kesäkuuta 2010 asetuksen (EY) N:o 33/2008 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja komission pyynnöstä päätelmänsä sykloksidiimista komissiolle (6). Jäsenvaltiot ja komissio ovat tarkastelleet arviointikertomusluonnosta, lisäkertomusta ja elintarviketurvallisuusviranomaisen päätelmiä elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa, ja sykloksidiimia koskeva komission tarkastelukertomus saatiin valmiiksi 23 päivänä marraskuuta 2010.

               (6)

               Eri tutkimuksista on käynyt ilmi, että sykloksidiimia sisältävien kasvinsuojeluaineiden voidaan yleisesti olettaa täyttävän direktiivin 91/414/ETY 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa säädetyt edellytykset erityisesti tutkittujen ja komission tarkastelukertomuksessa lueteltujen käyttötarkoitusten osalta. Näin ollen on aiheellista sisällyttää sykloksidiimi liitteeseen I sen varmistamiseksi, että kyseistä tehoainetta sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevat luvat voidaan myöntää mainitussa direktiivissä säädetyllä tavalla kaikissa jäsenvaltioissa.

               (7)

               Rajoittamatta tämän päätelmän soveltamista on kuitenkin aiheellista hankkia lisätietoja tietyistä seikoista. Direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 1 kohdassa säädetään, että tehoaineen sisällyttämiselle liitteeseen I voidaan asettaa ehtoja. Sen vuoksi on asianmukaista vaatia hakijaa toimittamaan komissiolle lisätietoja kasvi- ja eläintuotteissa olevien sykloksidiimin jäämien analysointimenetelmistä.

               (8)

               Kohtuullinen määräaika on tarpeen ennen tehoaineen sisällyttämistä liitteeseen I, jotta jäsenvaltiot ja asianomaiset osapuolet voivat valmistautua sisällyttämisestä johtuviin uusiin vaatimuksiin.

               (9)

               Ilman, että tehoaineen sisällyttämisellä liitteeseen I rajoitettaisiin direktiivin 91/414/ETY velvoitteiden soveltamista, jäsenvaltioilla olisi sisällyttämisen jälkeen oltava kuusi kuukautta aikaa tarkistaa nykyiset sykloksidiimia sisältävien kasvinsuojeluaineiden luvat sen varmistamiseksi, että direktiivissä 91/414/ETY ja erityisesti sen 13 artiklassa säädetyt vaatimukset ja liitteessä I vahvistetut ehdot täyttyvät. Jäsenvaltioiden olisi direktiivin 91/414/ETY säännösten mukaisesti tapauksen mukaan muutettava voimassa olevia lupia taikka korvattava tai peruutettava ne. Edellä esitetystä määräajasta poiketen olisi säädettävä pidemmästä määräajasta kutakin kasvinsuojeluainetta ja kutakin aiottua käyttötarkoitusta koskevan täydellisen, liitteen III mukaisen asiakirja-aineiston jättämistä ja arviointia varten direktiivissä 91/414/ETY säädettyjen yhtenäisten periaatteiden mukaisesti.

               (10)

               Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman ensimmäisen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11 päivänä joulukuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3600/92 (7) puitteissa arvioitujen tehoaineiden sisällyttämisestä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I saatu kokemus on osoittanut, että tietojen saantiin liittyviä voimassa olevien lupien haltijoiden velvollisuuksia voi olla vaikea tulkita. Uusien vaikeuksien välttämiseksi näyttääkin olevan tarpeen selkeyttää jäsenvaltioiden velvollisuuksia ja erityisesti velvollisuutta tarkistaa, että luvanhaltija osoittaa, että kyseisen direktiivin liitteen II vaatimukset täyttävä asiakirja-aineisto on saatavilla. Tällä selvennyksellä ei kuitenkaan pidä asettaa jäsenvaltioille tai luvanhaltijoille uusia velvoitteita verrattuna direktiiveihin, joita on tähän mennessä annettu liitteen I muuttamiseksi.

               (11)

               Sen vuoksi olisi muutettava direktiiviä 91/414/ETY.

               (12)

               Päätöksessä 2008/934/EY säädetään, ettei sykloksidiimia sisällytetä liitteeseen ja että kyseistä tehoainetta sisältävien kasvinsuojeluaineiden luvat on peruutettava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2011. On tarpeen poistaa sykloksidiimia koskeva rivi kyseisen päätöksen liitteestä.

               (13)

               Sen vuoksi olisi muutettava päätöstä 2008/934/EY.

               (14)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 91/414/ETY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   Poistetaan sykloksidiimia koskeva rivi päätöksen 2008/934/EY liitteestä.
   3 artikla
   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 30 päivänä marraskuuta 2011. Niiden on toimitettava viipymättä nämä säännökset kirjallisina samoin kuin näiden säännösten ja tämän direktiivin välinen vastaavuustaulukko komissiolle.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä joulukuuta 2011.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   4 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on direktiivin 91/414/ETY mukaisesti tarvittaessa muutettava sykloksidiimia tehoaineenaan sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevia voimassa olevia lupia tai peruutettava ne 30 päivään marraskuuta 2011 mennessä.
   Jäsenvaltioiden on kyseiseen päivämäärään mennessä erityisesti varmistettava, että sykloksidiimia koskevat mainitun direktiivin liitteen I edellytykset täyttyvät, kyseistä tehoainetta koskevan tekstin B osassa mainittuja edellytyksiä lukuun ottamatta, ja että luvanhaltijalla tai luvanhaltijan saatavilla on mainitun direktiivin liitteen II vaatimukset täyttävä asiakirja-aineisto mainitun direktiivin 13 artiklan edellytysten mukaisesti.
   2.   Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on arvioitava uudelleen kaikki sellaiset sallitut kasvinsuojeluaineet, jotka sisältävät sykloksidiimia joko ainoana tehoaineena tai yhtenä monista tehoaineista, jotka kaikki on 31 päivään toukokuuta 2011 mennessä sisällytetty direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I; arviointi on suoritettava direktiivin 91/414/ETY liitteessä VI säädettyjen yhtenäisten periaatteiden mukaisesti, mainitun direktiivin liitteessä III vahvistetut vaatimukset täyttävän asiakirja-aineiston perusteella ja ottaen huomioon sykloksidiimia koskevan, mainitun direktiivin liitteessä I olevan tekstin B osa. Jäsenvaltioiden on kyseisen arvioinnin perusteella määritettävä, täyttääkö tuote direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan b, c, d ja e alakohdassa vahvistetut edellytykset.
   Määrittämisen jälkeen jäsenvaltioiden on

               a)

               sykloksidiimia ainoana tehoaineena sisältävien tuotteiden osalta tarvittaessa muutettava lupaa tai peruutettava se viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2015 tai

               b)

               sykloksidiimia yhtenä monista tehoaineista sisältävien tuotteiden osalta tarvittaessa muutettava lupaa tai peruutettava se viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2015 taikka siinä direktiivissä tai niissä direktiiveissä, joilla kyseinen aine tai aineet lisätään direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I, tällaista muuttamista tai peruuttamista varten vahvistettuna ajankohtana sen mukaan, kumpi ajankohta on myöhäisempi.

         5 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan 1 päivänä kesäkuuta 2011.
   6 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 20 päivänä tammikuuta 2011.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EYVL L 55, 29.2.2000, s. 25.

      (3)  EYVL L 224, 21.8.2002, s. 23.

      (4)  EUVL L 333, 11.12.2008, s. 11.

      (5)  EUVL L 15, 18.1.2008, s. 5.

      (6)  European Food Safety Authority; Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance cycloxydim. Summary: EFSA Journal 2010; 8(7):1669. [73 pp.]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1669. Saatavilla osoitteessa www.efsa.europa.eu

      (7)  EYVL L 366, 15.12.1992, s. 10.

      LIITE
      Lisätään direktiivin 91/414/ETY liitteessä I olevan taulukon loppuun seuraava kohta:

                     Nro

                     Nimi, tunnistenumero

                     IUPAC-nimi

                     Puhtaus (1)

                     Voimaantulo

                     Sisällyttämisen päättymispäivä

                     Erityissäännökset

                     ”321

                     Sykloksidiimi
                     CAS-numero: 101205-02-1
                     CIPAC-numero: 510

                     (5RS)-2-[(EZ)-1-(etoksi-imino)butyyli]-3-hydroksi-5-[(3RS)-tian-3-yyli]sykloheks-2-en-1-oni

                     ≥ 940 g/kg

                     1. kesäkuuta 2011

                     31. toukokuuta 2021

                     A   OSA
                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan rikkakasvien torjunta-aineena käyttöä varten.
                     B   OSA
                     Liitteessä VI vahvistettujen yhtenäisten periaatteiden täytäntöönpanemiseksi on otettava huomioon elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa 23. marraskuuta 2010 valmiiksi saadun sykloksidiimia koskevan tarkastelukertomuksen päätelmät ja erityisesti sen lisäykset I ja II.
                     Kokonaisarvioinnissa jäsenvaltioiden on kiinnitettävä erityistä huomiota muille kuin kohdelajina oleville kasveille aiheutuvaan riskiin.
                     Käyttöedellytyksiin on tarvittaessa sisällyttävä riskinhallintatoimenpiteitä.
                     Asianomaisten jäsenvaltioiden on pyydettävä toimittamaan lisätietoja kasveissa ja eläintuotteissa olevien sykloksidiimin jäämien analysointimenetelmistä.
                     Asianomaisten jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakija toimittaa nämä analyysimenetelmät komissiolle viimeistään 31. toukokuuta 2013.”

         (1)  Lisätietoja tehoaineen tunnistuksesta ja määritelmästä annetaan sitä koskevassa tarkastelukertomuksessa.


Avis juridique important

|

32000L0046

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/46/EY, annettu 18 päivänä syyskuuta 2000, sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoiden liiketoiminnan aloittamisesta, harjoittamisesta ja toiminnan vakauden valvonnasta

Virallinen lehti nro L 275 , 27/10/2000 s. 0039 - 0043

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/46/EY,annettu 18 päivänä syyskuuta 2000,sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoiden liiketoiminnan aloittamisesta, harjoittamisesta ja toiminnan vakauden valvonnastaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 47 artiklan 2 kohdan ensimmäisen ja kolmannen virkkeen,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon(3),noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(4),sekä katsovat seuraavaa:(1) Direktiivin 2000/12/EY(5) 1 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettujen luottolaitosten toimiala on rajoitettu.(2) On tarpeen ottaa huomioon näiden laitosten erityisluonne ja toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoiden liiketoiminnan aloittamista, harjoittamista ja toiminnan vakauden valvontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamiseksi ja yhdenmukaistamiseksi.(3) Tässä direktiivissä sähköistä rahaa voidaan pitää metallirahojen ja seteleiden sähköisenä korvikkeena, joka on tallennettu sähköiseen välineeseen kuten älykorttiin tai tietokoneen muistiin ja joka tavallisesti on tarkoitettu pienehköjen maksujen suorittamiseen sähköisesti.(4) Valittu lähestymistapa on rajoitettu ainoastaan sellaisen olennaisen yhdenmukaistamisen saavuttamiseksi, joka on tarpeen ja riittävä sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoiden toimiluvan keskinäisen tunnustamisen ja toiminnan vakauden valvonnan kannalta, mikä mahdollistaa yhden, koko yhteisön kattavan ja haltijoiden luottamuksen varmistavan toimiluvan myöntämisen ja kotijäsenvaltiossa tapahtuvan toiminnan vakauden valvonnan periaatteen soveltamisen.(5) Sähköinen kauppa kehittyy nopeasti, minkä vuoksi on toivottavaa laatia sellaiset sääntelypuitteet, joiden avulla voidaan hyödyntää sähköisen rahan kaikki mahdolliset edut ja erityisesti vältetään teknisen innovaation vaikeuttaminen; niinpä tällä direktiivillä luodaan teknologian kannalta neutraalit oikeudelliset puitteet, joilla yhdenmukaistetaan sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoiden toiminnan vakauden valvonta siinä määrin kuin on tarpeen niiden toiminnan vakauden ja hyvän liiketoimintatavan kannalta ja erityisesti niiden taloudellisen riippumattomuuden varmistamiseksi.(6) Direktiivin 2000/12/EY liitteessä I olevan 5 kohdan nojalla luottolaitokset saavat jo laskea liikkeeseen ja hallinnoida maksuvälineitä sähköinen raha mukaan luettuna ja harjoittaa tätä toimintaa koko yhteisön alueella vastavuoroisen tunnustamisen ja kattavan toiminnan vakauden valvontajärjestelmän alaisena, joita niihin sovelletaan Euroopan pankkidirektiivien mukaisesti.(7) On sekä perusteltua että toivottavaa ottaa käyttöön erillinen järjestelmä sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoiden toiminnan vakauden valvontaa varten, joka, vaikka onkin mitoitettu muiden luottolaitosten toiminnan vakauden valvontajärjestelmän ja erityisesti direktiivin 2000/12/EY mukaisesti, lukuun ottamatta sen V osaston 2 ja 3 lukua, eroaa siitä, koska sähköisen rahan liikkeeseenlasku ei itsessään ole sähköisen rahan erityisluonteen vuoksi eli sen vuoksi, että se on seteleitä ja metallirahoja korvaava maksuväline, direktiivin 2000/12/EY 3 artiklan mukaista talletusten vastaanottamistoimintaa, jos vastaanotetut varat vaihdetaan välittömästi sähköiseen rahaan.(8) Sähköistä rahaa vastaan yleisöltä vastaanotetut varat, joista syntyy saatava liikkeeseenlaskijalla olevalle tilille, on direktiivissä 2000/12/EY tarkoitettua talletusten tai muiden takaisin maksettavien varojen vastaanottamista.(9) Sähköisen rahan lunastettavuus on tarpeen sen haltijoiden luottamuksen varmistamiseksi; lunastettavuus ei itsessään merkitse sitä, että sähköistä rahaa vastaan vastaanotettuja varoja pidetään direktiivissä 2000/12/EY tarkoitettuina talletuksina tai muina takaisinmaksettavina varoina.(10) Lunastamisen olisi aina tapahduttava nimellisarvosta.(11) Sähköisen rahan liikkeeseenlaskemiseen liittyvien erityisriskien huomioon ottamiseksi tämän toiminnan vakauden valvontajärjestelmän on oltava tarkemmin kohdennettu ja siten yksinkertaisempi kuin luottolaitoksiin sovellettava toiminnan vakauden valvontajärjestelmä, erityisesti pienemmän alkupääomavaatimuksen sekä direktiivin 93/6/ETY(6) V osaston 2 luvun II ja III jakson ja direktiivin 2000/12/EY soveltamattomuuden osalta.(12) On kuitenkin tarpeen säilyttää tasapuoliset toimintaedellytykset sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoiden ja muiden luottolaitosten välillä ja siten varmistaa tasapuoliset kilpailuedellytykset useammanlaisten yritysten välillä sähköisen rahan haltijoiden eduksi; tämä toteutuu, koska sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoiden toiminnan vakauden valvontajärjestelmän edellä mainittujen yksinkertaisempien piirteiden vastapainona on säännöksiä, jotka ovat tiukempia kuin muihin luottolaitoksiin sovellettavat säännökset ja joilla rajoitetaan erityisesti sitä liiketoimintaa, jota sähköisen rahan liikkeeseenlaskijat saavat harjoittaa, ja varmistetaan toiminnan vakaus sijoituksia koskevilla varovaisilla rajoituksilla, joiden tavoitteena on varmistaa, että sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoiden liikkeessä olevaan sähköiseen rahaan liittyvien rahoitusvastuiden takeena on aina riittävän likvidit omaisuuserät, joihin liittyy alhainen riski.(13) Ennen luottolaitosten ulkoistettujen toimintojen vakauden valvonnan yhdenmukaistamista on tarpeen, että sähköisen rahan liikkeellelaskijoilla on asianmukaiset ja riittävät hallinnon ja valvonnan menettelyt. On mahdollista, että sähköisen rahan liikkeeseenlaskuun liittyviä toiminnallisia ja muita aputoimintoja harjoittavat yritykset, joiden toiminnan vakautta ei valvota, joten on tärkeää, että sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoiden sisäiset rakenteet mahdollistavat sen, että ne kykenevät vastaamaan niihin kohdistuviin taloudellisiin ja muihin riskeihin.(14) Sähköisen rahan liikkeeseenlasku voi vaikuttaa rahoitusjärjestelmän vakauteen ja maksujärjestelmien moitteettomaan toimintaan. Yhteistyön on oltava tiivistä sähköisen rahan järjestelmien asianmukaisuutta arvioitaessa.(15) On asianmukaista antaa toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuus poiketa joistakin tai kaikista tällä direktiivillä säädetyistä vaatimuksista niiden sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoiden osalta, jotka toimivat ainoastaan kyseisen jäsenvaltion alueella.(16) Tämän direktiivin antaminen on tarkoituksenmukaisin keino toivottujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Tässä direktiivissä rajoitutaan niihin vähimmäisvaatimuksiin, joiden avulla nämä tavoitteet saavutetaan eikä siinä ylitetä sitä, mikä on tätä tarkoitusta varten tarpeen.(17) Olisi säädettävä tämän direktiivin tarkistamisesta ottaen huomioon markkinoiden kehittymisestä saatu kokemus sekä sähköisen rahan haltijoiden suoja.(18) Pankkialan neuvoa-antavaa komiteaa on kuultu tämän direktiivin antamisesta,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaSoveltamisala, määritelmät ja harjoitettavan toiminnan rajoitukset1. Tätä direktiiviä sovelletaan sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoihin.2. Tätä direktiiviä ei sovelleta direktiivin 2000/12/EY 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin laitoksiin.3. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalla" yritystä tai muuta oikeushenkilöä, joka ei ole direktiivin 2000/12/EY 1 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettu luottolaitos ja joka laskee liikkeeseen sähköisen rahan muodossa olevia maksuvälineitä;b) "sähköisellä rahalla" rahallista arvoa, joka ilmenee liikkeeseenlaskijaan kohdistuvana saatavana,i) joka on tallennettu sähköiseen välineeseen;ii) joka on laskettu liikkeeseen varoja vastaan, joiden arvo on vähintään liikkeeseen laskettu rahallinen arvo;iii) jonka hyväksyvät maksuvälineenä muut yritykset kuin liikkeeseenlaskija.4. Jäsenvaltioiden on kiellettävä henkilöitä tai yrityksiä, jotka eivät ole direktiivin 2000/12/EY 1 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa määriteltyjä luottolaitoksia, harjoittamasta sähköisen rahan liikkeeseen laskemista.5. Sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoiden muu liiketoiminta kuin sähköisen rahan liikkeeseen lasku rajoitetaan:a) siihen läheisesti liittyvien rahoitus- tai muiden palveluiden tarjoamiseen, kuten sähköisen rahan hallinnointiin, joka tapahtuu suorittamalla toiminnallisia ja muita aputoimintoja, jotka liittyvät sen liikkeeseenlaskuun, sekä muiden maksuvälineiden liikkeeseenlaskuun ja hallinnointiin, lukuun ottamatta luoton myöntämistä missään muodossa; jab) tietojen tallentamiseen sähköiseen välineeseen muiden yritysten tai julkisten laitosten puolesta.Sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoilla ei saa olla omistusosuuksia muissa yrityksissä paitsi silloin, kun nämä suorittavat toimintoja tai muita aputoimintoja, jotka liittyvät kyseisen laitoksen liikkeeseen laskemaan tai jakamaan sähköiseen rahaan.2 artiklaPankkidirektiivien soveltaminen1. Jollei nimenomaisesti toisin säädetä, ainoastaan viittaukset luottolaitoksiin direktiivissä 91/308/ETY(7) ja direktiivissä 2000/12/EY, lukuun ottamatta sen V osaston 2 lukua, koskevat sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoita.2. Direktiivin 2000/12/EY 5, 11, 13 ja 19 artiklaa, 20 artiklan 7 kohtaa, 51 ja 59 artiklaa ei sovelleta. Direktiivissä 2000/12/EY säädettyjä keskinäistä tunnustamista koskevia järjestelyjä ei sovelleta muuhun sähköisen rahan liikkeeseenlaskijan liiketoimintaan kuin sähköisen rahan liikkeeseenlaskuun.3. Edellä 1 artiklan 3 kohdan b alakohdan ii alakohdassa tarkoitettua varojen vastaanottamista ei pidetä direktiivin 2000/12/EY 3 artiklan mukaisena talletuksena tai muina takaisin maksettavina varoina, jos vastaanotetut varat vaihdetaan välittömästi sähköiseen rahaan.3 artiklaLunastettavuus1. Sähköisen rahan haltija voi voimassaoloaikana pyytää liikkeeseenlaskijaa lunastamaan sen nimellisarvosta metallirahoina ja seteleinä tai tilisiirtona ilman muita kuluja kuin ne, joita kyseisen toimen toteuttaminen ehdottomasti edellyttää.2. Lunastusehtojen on selkeästi käytävä ilmi liikkeeseenlaskijan ja haltijan välisestä sopimuksesta.3. Sopimuksessa voidaan määrätä lunastukselle vähimmäismäärä. Määrä voi olla enintään 10 euroa.4 artiklaAlkupääomaa ja pysyviä omia varoja koskevat vaatimukset1. Sähköisen rahan liikkeeseenlaskijan alkupääoman, josta on säädetty direktiivin 2000/12/EY 34 artiklan 2 kohdan 1 ja 2 alakohdassa, on oltava vähintään 1 miljoona euroa. Sen estämättä, mitä jäljempänä 2 ja 3 kohdassa säädetään, omat varat, joista on säädetty direktiivissä 2000/12/EY, eivät saa olla alle tämän määrän.2. Sähköisen rahan liikkeeseenlaskijan omien varojen on aina oltava vähintään 2 prosenttia sen liikkeessä olevaan sähköiseen rahaan liittyvien rahoitusvaateiden kulloisestakin määrästä tai edeltävien kuuden kuukauden kokonaismäärän keskiarvosta sen mukaan kumpi määrä on suurempi.3. Jos sähköisen rahan liikkeeseenlaskija ei ole harjoittanut liiketoimintaa kuutta kuukautta aloituspäivä mukaan luettuna, sen omien varojen on oltava vähintään 2 prosenttia sen liikkeessä olevaan sähköiseen rahaan liittyvien rahoitusvaateiden nykymäärästä tai kuuden kuukauden tavoitteellisen kokonaismäärän keskiarvosta sen mukaan kumpi määrä on suurempi. Liikkeeseenlaskijan liikkeessä olevaan sähköiseen rahaan liittyvien rahoitusvaateiden kuuden kuukauden tavoitteellinen kokonaismäärä osoitetaan liiketoimintasuunnitelmassa, johon on tehty toimivaltaisten viranomaisten mahdollisesti vaatimat muutokset.5 artiklaSijoituksia koskevat rajoitukset1. Sähköisen rahan liikkeeseenlaskijan on sijoitettava määrä, joka vastaa vähintään sen liikkeessä olevaan sähköiseen rahaan liittyvien rahoitusvaateiden määrää, ainoastaan seuraaviin omaisuuseriin:a) riittävän likvideihin omaisuuseriin, joilla on luottoriskin arvioinnissa nollapainotus direktiivin 2000/12/EY 43 artiklan 1 kohdan a alakohdan 1, 2, 3 ja 4 alakohdan sekä 44 artiklan 1 kohdan mukaisesti;b) direktiivissä 2000/12/EY määriteltyihin A-alueen luottolaitoksiin tehtyihin avista-talletuksiin; jac) velkasitoumuksiin,i) jotka ovat riittävän likvidejä;ii) jotka eivät kuulu 1 kohdan a alakohtaan;iii) jotka toimivaltaiset viranomaiset katsovat direktiivin 93/6/ETY 2 artiklan 12 kohdassa tarkoitetut vaatimukset täyttäviksi; jaiv) joiden liikkeeseenlaskijoina ovat muut kuin ne yritykset, joilla on direktiivin 2000/12/EY 1 artiklassa määritelty määräosuus kyseisestä sähköisen rahan liikkeeseenlaskijasta tai jotka on sisällytettävä kyseisten yritysten konsolidoituun tilinpäätökseen.2. Artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetut sijoitukset voivat olla korkeintaan kaksikymmentä kertaa sähköisen rahan liikkeeseenlaskijan omia varoja vastaava määrä, ja niihin sovelletaan rajoituksia, jotka ovat vähintään yhtä tiukat kuin luottolaitoksia koskevat direktiivin 2000/12/EY V osaston 2 luvun III jakson mukaiset rajoitukset.3. Sähköisen rahan liikkeeseenlaskusta ja 1 kohdassa tarkoitetuista sijoituksista johtuvilta markkinariskeiltä suojautuakseen sähköisen rahan liikkeeseenlaskijat voivat käyttää riittävän likvidejä korkoihin ja valuuttoihin liittyviä taseen ulkopuolisia eriä pörssissä vaihdettavien johdannaisinstrumenttien (eli vakioitujen johdannaissopimusten) muodossa, jos niillä on päivittäiset katevaatimukset, tai valuuttakurssisopimuksia, joiden alkuperäinen erääntymisaika on enintään 14 päivää. Johdannaisinstrumenttien käyttö ensimmäisen virkkeen mukaisesti on sallittua ainoastaan jos tavoitteena on poistaa markkinariskit kokonaan ja siinä määrin, kuin se on mahdollista saavuttaa.4. Jäsenvaltiot asettavat tarkoituksenmukaiset rajat markkinariskeille, joita sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoille voi syntyä 1 kohdassa tarkoitetuista sijoituksista.5. Sovellettaessa 1 kohtaa omaisuuserät arvostetaan hankinta- tai markkina-arvoonsa sen mukaan, kumpi niistä on alempi.6. Jos 1 kohdassa tarkoitettujen omaisuuserien arvo laskee alle liikkeessä olevaan sähköiseen rahaan liittyvien rahoitusvaateiden arvon, toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että kyseinen sähköisen rahan liikkeeseenlaskija toteuttaa tarvittavat toimenpiteet tilanteen korjaamiseksi viipymättä. Tässä tarkoituksessa ja ainoastaan väliaikaisesti toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia, että liikkeeseenlaskijan sähköiseen rahaan liittyvien rahoitusvaateiden takeena on muita kuin 1 kohdassa tarkoitettuja omaisuuseriä korkeintaan sellainen määrä, joka ei ylitä viittä prosenttia näistä vaateista tai liikkeellelaskijan omien varojen määrästä sen mukaan, kumpi näistä on alempi.6 artiklaErityisvaatimuksia koskevat toimivaltaisten viranomaisten tarkastuksetToimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että joko sähköisen rahan liikkeeseenlaskijat itse suorittavat 4 ja 5 artiklan noudattamista koskevat laskelmat vähintään kaksi kertaa vuodessa ja toimittavat ne sekä kaikki tarvittavat osatiedot toimivaltaisille viranomaisille, tai laskemisen suorittavat toimivaltaiset viranomaiset sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoiden toimittamien tietojen perusteella.7 artiklaToiminnan asianmukainen ja riittävä järjestäminenSähköisen rahan liikkeeseenlaskijalla on oltava asianmukaiset ja riittävät hallinnon ja kirjanpidon menettelyt sekä riittävä sisäinen valvonta. Näissä on otettava huomioon liikkeeseenlaskijan taloudelliset ja muut riskit mukaan lukien tekniset ja menettelytapoihin liittyvät riskit sekä riskit, jotka liittyvät sen yhteistyöhön jonkin sellaisen yrityksen kanssa, joka hoitaa liikkeeseenlaskijan liiketoimintaan liittyviä toimintoja tai muita aputoimintoja.8 artiklaPoikkeus1. Jäsenvaltiot voivat sallia, että niiden toimivaltaiset viranomaiset ovat soveltamatta sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoihin tämän direktiivin joitain tai kaikkia säännöksiä ja direktiiviä 2000/12/EY tapauksissa, joissa joko:a) liikkeeseenlaskijan tämän direktiivin 1 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetun liiketoiminnan kokonaismäärä tuottaa liikkeessä olevaan sähköiseen rahaan liittyvien rahoitusvaateiden kokonaismäärän, joka ei yleensä ylitä 5 miljoonaa euroa eikä koskaan 6 miljoonaa euroa; taib) liikkeeseenlaskijan liikkeeseen laskema sähköinen raha hyväksytään maksuvälineenä ainoastaan liikkeeseenlaskijan tytäryrityksissä, jotka suorittavat laitoksen liikkeeseen laskemaan tai jakamaan sähköiseen rahaan liittyviä toiminnallisia tai muita aputoimintoja, emoyrityksessä tai emoyrityksen muissa tytäryrityksissä; taic) liikkeeseenlaskijan liikkeeseen laskema sähköinen raha hyväksytään maksuvälineenä ainoastaan rajoitetussa määrässä yrityksiä, joille ovat selkeästi ominaisia seuraavat seikat:i) niiden sijainti samoissa tiloissa tai muulla rajoitetulla paikallisella alueella; taiii) niiden läheinen rahoituksellinen tai liiketaloudellinen yhteys liikkeeseenlaskijaan kuten yhteinen markkinointi- tai jakelujärjestelmä.Perustana olevissa sopimusjärjestelyissä on määrättävä, että sähköiseen tallennusvälineeseen, joka on haltijan käytössä maksujen suorittamista varten, tallennettavan sähköisen rahan enimmäismäärä on 150 euroa.2. Sähköisen rahan liikkeeseenlaskija, jonka osalta on tehty poikkeus 1 kohdan nojalla, ei voi hyötyä direktiivissä 2000/12/EY säädetyistä keskinäistä tunnustamista koskevista järjestelyistä.3. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että kaikki sähköisen rahan liikkeeseenlaskijat, joille on myönnetty tämän direktiivin sekä direktiivin 2000/12/EY soveltamista koskeva poikkeus, antavat säännöllisesti tietoja toiminnastaan mukaan lukien tiedot sähköiseen rahaan liittyvien rahoitusvaateiden kokonaismäärästä.9 artiklaEnnen direktiivin voimaantuloa toimineiden yritysten toimilupaToimilupa katsotaan olevan niillä tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvilla sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoilla, jotka ovat aloittaneet toimintansa pääkonttorinsa sijaintijäsenvaltion niiden säädösten mukaan, jotka olivat voimassa ennen tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettujen säännösten voimaantulopäivää tai ennen 10 artiklan 1 kohdassa mainittua päivämäärää sen mukaan, kumpi on aikaisempi. Jäsenvaltioiden on velvoitettava tällaiset sähköisen rahan liikkeeseenlaskijat toimittamaan toimivaltaisille viranomaisille kaikki tarvittavat tiedot, joiden perusteella toimivaltaiset viranomaiset voivat arvioida kuuden kuukauden kuluessa tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettujen säännösten voimaantulopäivästä, täyttävätkö nämä yritykset tämän direktiivin mukaiset vaatimukset, mitä toimenpiteitä on toteutettava vaatimusten täyttämiseksi tai onko toimilupa syytä peruuttaa. Jos vaatimuksia ei ole täytetty kuuden kuukauden kuluessa 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta päivämäärästä, sähköisen rahan liikkeeseenlaskija ei voi tulla vastavuoroisesti tunnustetuksi tämän määräajan jälkeen.10 artiklaTäytäntöönpano1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 27 päivänä huhtikuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaus tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.11 artiklaTarkistaminenKomission on annettava viimeistään 27 päivänä huhtikuuta 2005 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus tämän direktiivin soveltamisesta, erityisesti- toimenpiteistä sähköisen rahan haltijoiden suojaamiseksi, mukaan lukien mahdollinen tarve ottaa käyttöön vakuusjärjestelmä,- pääomavaatimuksista,- poikkeuksista, ja- mahdollisesta tarpeesta kieltää koron maksu sähköisen rahan vaihdosta saaduille varoillesekä tarvittaessa sen tarkistamista koskeva ehdotus.12 artiklaVoimaantuloTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.13 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 18 päivänä syyskuuta 2000.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesN. FontaineNeuvoston puolestaPuheenjohtajaH. Védrine(1) EYVL C 317, 15.10.1998, s. 7.(2) EYVL C 101, 12.4.1999, s. 64.(3) EYVL C 189, 6.7.1999, s. 7.(4) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 15. huhtikuuta 1999 (EYVL C 219, 30.7.1999, s. 415), vahvistettu 27. lokakuuta 1999, neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 29. marraskuuta 1999 (EYVL C 26, 28.1.2000, s. 1) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 11. huhtikuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Neuvoston päätös, tehty 16. kesäkuuta 2000.(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/12/EY, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2000, luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta (EYVL L 126, 26.5.2000, s. 1), direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2000/28/EY (ks. tämän virallisen lehden s. 37).(6) Neuvoston direktiivi 93/6/ETY, annettu 15 päivänä maaliskuuta 1993, sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä (EYVL L 141, 11.6.1993, s. 1), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 98/33/EY (EYVL L 204, 21.7.1998, s. 29).(7) Neuvoston direktiivi 91/308/ETY, annettu 10 päivänä kesäkuuta 1991, rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä (EYVL L 166, 28.6.1991, s. 77).


Avis juridique important

|

31994L0057

Neuvoston direktiivi 94/57/EY, annettu 22 päivänä marraskuuta 1994, alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista

Virallinen lehti nro L 319 , 12/12/1994 s. 0020 - 0027 Suomenk. erityispainos Alue 7 Nide 5 s. 0178  Ruotsink. erityispainos Alue 7 Nide 5 s. 0178

NEUVOSTON DIREKTIIVI 94/57/EY,annettu 22 päivänä marraskuuta 1994,alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeistaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 84 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (),noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä (),sekä katsoo, ettämerenkulun turvallisuutta koskevasta yhteisestä politiikasta 8 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa päätöslauselmassa () neuvosto on vahvistanut tavoitteeksi pitää poissa yhteisön vesiltä alukset, jotka eivät täytä vaatimuksia, ja asettanut etusijalle yhteisön toimet, joilla pyritään varmistamaan kansainvälisten sääntöjen tosiasiallinen ja yhdenmukainen soveltaminen laatimalla yhteiset standardit luokituslaitoksille,merenkulun turvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä voidaan parantaa tehokkaasti soveltamalla tarkasti yleissopimuksia, päätöslauselmia ja kansainvälisiä sääntöjä edistäen samalla palvelujen vapaan tarjonnan tavoitetta,lippuvaltion ja satamavaltion on valvottava, täyttävätkö alukset merenkulun turvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä koskevat yhtenäiset kansainväliset standardit,jäsenvaltioiden on annettava kansainväliset turvallisuutta ja pilaantumisen ehkäisemistä koskevat todistuskirjat, joista määrätään muun muassa vuoden 1974 Solas-yleissopimuksessa, vuoden 1966 lastiviivayleissopimuksessa sekä vuoden 1973 Marpol-yleissopimuksessa ja sen vuoden 1978 pöytäkirjassa, sekä varmistettava mainittujen yleissopimusten määräysten soveltaminen,mainittujen yleissopimusten mukaan kaikki jäsenvaltiot voivat antaa teknisille järjestöille eriasteiset valtuudet antaa todistuksia kyseisten määräysten noudattamisesta ja siirtää näille toimivallan antaa vastaavia turvallisuuskirjoja,monet maailman luokituslaitoksista eivät huolehdi asianmukaisesta sääntöjen täytäntöönpanosta eivätkä riittävästä luotettavuudesta toimiessaan kansallisten viranomaisten puolesta, koska niillä ei ole käytettävissä tarvittavia rakenteita eikä kokemusta ollakseen luotettavia ja voidakseen suorittaa tehtävänsä suurella ammattitaidolla,jäsenvaltiot eivät pysty riittävällä tavalla toteuttamaan tavoitetta asianmukaisten standardien asettamiseksi luokituslaitoksille, ja se on paremmin toteutettavissa yhteisön tasolla,sopiva menettely käsittää laitosten hyväksymisen vähimmäisvaatimuksista annetun neuvoston direktiivin, joka jättää varsinaisen hyväksymisen, yksityiskohtaiset soveltamissäännöt ja direktiivin täytäntöönpanon jäsenvaltioiden päätettäväksi,standardit EN 45004 ja EN 29001 yhdessä kansainvälisen luokituslaitosjärjestön (IACS) standardien kanssa antavat riittävät takeet asianomaisten laitosten suoritusten laadusta,radioturvallisuuskirjan antaminen lastialuksille voidaan antaa yksityisten laitosten tehtäväksi, joilla on riittävä asiantuntemus ja pätevä henkilökunta,laitosten, jotka haluavat tulla hyväksytyksi tätä direktiiviä varten, on toimitettava jäsenvaltioille kaikki todisteet ja tiedot siitä, että ne täyttävät vähimmäisvaatimukset, ja jäsenvaltioiden on annettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille tiedoksi hyväksymiensä laitosten nimet,komissio voi myöntää kolmen vuoden hyväksynnän laitoksille, jotka eivät täytä liitteessä esitettyjä luokiteltujen alusten vähimmäismäärää ja -tonnimäärää sekä päätoimisten katsastajien vähimmäismäärää koskevia vaatimuksia, mutta jotka täyttävät kaikki muut vaatimukset; näiden laitosten hyväksyntää olisi jatkettava kolmen vuoden määräajan päätyttyä, jos ne täyttävät yhä samat vaatimukset; kolmen vuoden hyväksynnän vaikutukset olisi rajoitettava koskemaan pyynnön esittänyttä jäsenvaltiota ja ainoastaan kyseistä määräaikaa,sisämarkkinoiden toteutuminen edellyttää palvelujen vapaata liikkuvuutta siten, että laitoksia, jotka täyttävät ammattitaidon ja luotettavuuden takaavat yhteiset vaatimukset, ei voida estää tarjoamasta palvelujaan yhteisössä, jos jäsenvaltio on päättänyt siirtää lakisääteiset tehtävänsä ulkopuolisen hoidettavaksi; kyseinen jäsenvaltio voi kuitenkin rajoittaa valtuuttamiensa laitosten lukumäärää avoimesti ja puolueettomasti määriteltyjen tarpeidensa perusteella sillä varauksella, että komissio valvoo asiaa komiteamenettelyn kautta,alusten tarkastus- ja katsastuspalvelujen vapaata tarjontaa koskevan periaatteen täytäntöönpano voi olla asteittaista, ylittämättä kuitenkaan vahvistettua määräaikaa,kansallisten viranomaisten on osallistuttava läheisemmin alusten katsastuksiin ja vastaavien todistuskirjojen antamiseen kansainvälisten turvallisuussääntöjen täydellisen noudattamisen varmistamiseksi silloinkin, kun jäsenvaltiot antavat lakisääteiset tehtävänsä ulkopuolisille laitoksille; tämän vuoksi on aiheellista luoda läheinen yhteistyösuhde viranomaisten ja laitosten välille, joka saattaa edellyttää, että asianomaisella laitoksella on paikallinen edustaja sen jäsenvaltion alueella, jonka puolesta se suorittaa tiettyjä tehtäviä,olisi perustettava sääntelykomitea avustamaan komissiota sen yrityksissä taata nykyisten merenkulun ja ympäristön turvallisuutta koskevien standardien tosiasiallinen soveltaminen ottaen huomioon kansalliset ratifiointimenettelyt,kansainvälisissä yhteyksissä tapahtuneen kehityksen asianmukaiseksi huomioon ottamiseksi ja vähimmäisvaatimusten ajan tasalle saattamiseksi komissio toimii 13 artiklassa määriteltyä menettelyä noudattaen,jäsenvaltioiden puolesta toimivien laitosten suorituksiin liittyvien tietojen perusteella, jotka jäsenvaltiot toimittavat 11 artiklan säännösten mukaisesti, komissio päättää 13 artiklassa määriteltyä menettelyä noudattaen, pyytääkö se jäsenvaltioita peruuttamaan sellaisten laitosten hyväksynnän, jotka eivät enää täytä kaikkia yhteisiä vähimmäisvaatimuksia,jäsenvaltioilla on kuitenkin edelleen oltava mahdollisuus keskeyttää laitokselle myönnetyn valtuutuksen voimassaolo, jos turvallisuus tai ympäristö ovat vakavassa vaarassa; komissio päättää viipymättä edellä mainittua menettelyä noudattaen, onko kansallinen keskeytys mahdollisesti peruutettava,kunkin jäsenvaltion on määräajoin arvioitava sen puolesta toimivien laitosten suoritukset ja toimitettava komissiolle ja kaikille muille jäsenvaltioille näitä suorituksia koskevat tarkat tiedot,jäsenvaltioiden on satamaviranomaisina edistettävä turvallisuutta ja pilaantumisen ehkäisemistä yhteisön vesillä tarkastamalla ensisijaisesti alukset, jotka ovat saaneet todistuskirjansa laitoksilta, jotka eivät täytä yhteisiä vaatimuksia, ja tällä tavalla varmistettava, että kolmannen valtion lipun alla purjehtivat alukset eivät saa osakseen suotuisampaa kohtelua,komitean päätösmenettelynä on oltava menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 13 päivänä heinäkuuta 1987 tehdyn neuvoston päätöksen 87/373/ETY () 2 artiklassa määritelty menettely III a,luokituslaitokset velvoitetaan saattamaan ajan tasalle ja soveltamaan teknisiä standardejaan turvallisuussääntöjen yhdenmukaistamiseksi ja kansainvälisten sääntöjen yhtenäisen soveltamisen varmistamiseksi yhteisössä, jatällä hetkellä ei ole olemassa yhtenäisiä kansainvälisiä standardeja rungosta, koneistosta, sähkölaitteista ja hallintalaitteista, joita kaikkien alusten olisi noudatettava rakentamisvaiheessa ja niiden käyttöiän aikana; nämä standardit voidaan laatia hyväksyttyjen luokituslaitosten sääntöjen tai vastaavien standardien mukaisesti, jotka kansallisten viranomaisten on annettava teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetussa neuvoston direktiivissä 83/189/ETY () määriteltyä menettelyä noudattaen,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTässä direktiivissä säädetään toimenpiteistä, joita jäsenvaltioiden ja alusten tarkastusta, katsastusta ja todistuskirjojen antamista harjoittavien laitosten on noudatettava merenkulun turvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä koskevien kansainvälisten yleissopimusten noudattamisen varmistamiseksi, edistäen samalla palvelujen vapaan tarjonnan tavoitetta. Tämä menettely käsittää erityisesti kansainvälisten yleissopimusten soveltamisalaan kuuluvien alusten runkoa, koneistoa, sähkölaitteita ja hallintalaitteita koskevien turvallisuusmääräysten laatimisen ja täytäntöönpanon.2 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "aluksella" kansainvälisten yleissopimusten soveltamisalaan kuuluvaa alusta;b) "jäsenvaltion lipun alla purjehtivalla aluksella" alusta, joka on rekisteröity jäsenvaltiossa ja purjehtii kyseisen jäsenvaltion lipun alla sen lainsäädännön mukaisesti, mukaan lukien Euros-rekisteriin rekisteröidyt alukset neuvoston hyväksyttyä kyseisen rekisterin. Alukset, jotka eivät vastaa tätä määritelmää, rinnastetaan kolmannen maan lipun alla purjehtiviin aluksiin;c) "tarkastuksilla ja katsastuksilla" tarkastuksia ja katsastuksia, jotka ovat kansainvälisten yleissopimusten mukaan pakollisia;d) "kansainvälisillä yleissopimuksilla" ihmishengen turvallisuudesta merellä vuonna 1974 tehtyä kansainvälistä yleissopimusta, vuonna 1966 tehtyä kansainvälistä lastiviivasopimusta ja alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä vuonna 1973 tehtyä kansainvälistä yleissopimusta ja sen vuoden 1978 pöytäkirjaa, ja näiden yleissopimusten pöytäkirjoja ja muutoksia, sekä tämän direktiivin antamispäivänä voimassa olevia asiaan liittyviä, kaikkia jäsenvaltioita sitovia sääntöjä;e) "laitoksella" luokituslaitosta tai muuta yksityistä toimielintä, joka suorittaa turvallisuudenarviointitehtäviä jonkin viranomaisen puolesta;f) "hyväksytyllä laitoksella" 4 artiklan mukaisesti hyväksyttyä laitosta;g) "valtuuttamisella" tekoa, jolla jäsenvaltio antaa valtuudet tai siirtää toimivallan hyväksytylle laitokselle,h) "todistuskirjalla" kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti jäsenvaltion toimesta tai puolesta annettua todistuskirjaa;i) "luokitustodistuksella" luokituslaitoksen antamaan asiakirjaa, jossa todistetaan aluksen rakenteen ja laitteistojen kunnon soveltuvuus erityiseen tarkoitukseen tai käyttöön kyseisen laitoksen vahvistamien sääntöjen ja määräysten mukaisesti;j) "lastialuksen radioturvallisuuskirjalla" tarkistetuissa Solas 74/78:n radiosäännöissä käyttöönotettua, IMO:n hyväksymää todistuskirjaa; tämä ilmaisu käsittää lisäksi, 1 päivänä helmikuuta 1999 päättyvän siirtymäkauden ajan, lastialuksen radiosähkötysturvallisuuskirjan sekä lastialuksen radiopuhelinturvallisuuskirjan;k) "sijoituspaikalla" paikkaa, jossa laitoksen sääntömääräinen kotipaikka, hallinnollinen päätoimipaikka tai pääasiallinen toimipaikka sijaitsee.3 artikla 1. Ottaessaan kantaakseen kansainvälisiin yleissopimuksiin perustuvan vastuunsa ja velvoitteensa jäsenvaltioiden on toimittava siten, että niiden asianomaiset viranomaiset voivat varmistaa mainittujen yleissopimusten määräysten tosiasiallisen soveltamisen, erityisesti alusten tarkastuksen ja katsastusten sekä todistuskirjojen ja vapautuskirjojen antamisen osalta.2. Jos jäsenvaltio päättää 1 kohtaa varten sen lipun alla purjehtivien alusten osalta:i) valtuuttaa laitoksia suorittamaan kaikki tai osan todistuskirjoihin liittyvistä tarkastuksista ja katsastuksista, mukaan lukien ne, joiden perusteella voidaan arvioida 14 artiklan noudattamista, ja tarvittaessa antamaan tai uusimaan niihin liittyvät todistuskirjat taiii) käyttää laitoksia i alakohdassa tarkoitettujen tarkastusten ja katsastusten toteuttamiseen kokonaisuudessaan tai osaksi,se voi antaa nämä tehtävät ainoastaan hyväksytyille laitoksille.Toimivaltaisen viranomaisen on kaikissa tapauksissa hyväksyttävä ensimmäisten vapautuskirjojen antaminen.Lastialuksen radioturvallisuuskirjan osalta nämä tehtävät voidaan kuitenkin antaa toimivaltaisen viranomaisen hyväksymälle yksityiselle laitokselle, jolla on riittävä asiantuntemus ja pätevä henkilökunta suorittamaan radioviestinnän turvallisuuden arviointiin liittyviä erityistehtäviä toimivaltaisen viranomaisen puolesta.3. Tämä artikla ei koske todistuskirjojen antamista aluksen yksittäisistä varusteista.4 artikla 1. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä ainoastaan liitteessä vahvistetut vaatimukset täyttävät laitokset. Kyseisten laitosten on toimitettava jäsenvaltioille, joilta ovat hakeneet hyväksyntää, täydelliset tiedot kyseisistä vaatimuksista sekä kaikki todisteet, joiden perusteella voidaan todeta vaatimusten täyttyminen. Jäsenvaltioiden on aiheellisella tavalla tiedotettava laitokselle hyväksynnästä.2. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille hyväksymiensä laitosten nimet.3. Jäsenvaltiot voivat esittää komissiolle kolmen vuoden hyväksyntää koskevan pyynnön niiden laitosten osalta, jotka täyttävät kaikki liitteen vaatimukset, lukuun ottamatta liitteen jakson "yleiset määräykset" 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia.Kyseinen hyväksyntä myönnetään 13 artiklassa määriteltyä menettelyä noudattaen. Sen vaikutukset rajoitetaan koskemaan jäsenvaltioita, jotka ovat esittäneet tällaista hyväksyntää koskevan pyynnön.4. Kaikkia hyväksynnän saaneita laitoksia valvotaan tarkasti 7 artiklan mukaisesti perustetun komitean toimesta, erityisesti 3 kohdassa tarkoitettujen laitosten hyväksynnän jatkamista koskevaa päätöstä silmälläpitäen. Kyseisen hyväksynnän jatkamista koskevassa päätöksessä ei oteta huomioon liitteen jakson "yleiset määräykset" 2 ja 3 kohdassa esitettyjä vaatimuksia. Edellä 3 kohdassa tarkoitettua hyväksynnän vaikutusten rajoittamista ei enää sovelleta.5. Komissio laatii ja saattaa ajan tasalle luettelon jäsenvaltioiden 1, 3 ja 4 kohdan mukaisesti ilmoittamista laitoksista. Luettelo julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.5 artikla 1. Soveltaessaan 3 artiklan 2 kohdan i alakohtaa jäsenvaltiot eivät periaatteessa voi kieltäytyä valtuuttamasta yhteisössä sijaitsevaa hyväksyttyä laitosta suorittamaan kyseisiä tehtäviä, 6 ja 11 artiklassa esitetyllä varauksella. Niillä on kuitenkin mahdollisuus rajoittaa valtuuttamiensa laitosten lukumäärää tarpeidensa perusteella sillä edellytyksellä, että niillä on avoimet ja puolueettomat perusteet menetellä näin. Jäsenvaltion pyynnöstä komissio toteuttaa aiheelliset toimenpiteet 13 artiklassa määriteltyä menettelyä noudattaen.2. Komissio voi poikkeuksellisesti vapauttaa jäsenvaltiot väliaikaisesti 1 kohdan täytäntöönpanosta 31 päivään joulukuuta 1997 asti.3. Valtuuttaakseen kolmannessa valtiossa sijaitsevan laitoksen suorittamaan kaikki tai osan 3 artiklassa tarkoitetuista tehtävistä, jäsenvaltio voi vaatia kyseistä kolmatta maata hyväksymään vastavuoroisesti yhteisössä sijaitsevat hyväksytyt laitokset.6 artikla 1. Jäsenvaltioiden, jotka valitsevat 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn, on luotava yhteistyösuhde toimivaltaisen viranomaisensa ja niiden puolesta toimivien laitosten välille.2. Yhteistyösuhdetta on säädeltävä määrämuotoisella ja syrjimättömällä kirjallisella sopimuksella tai vastaavalla oikeudellisella järjestelyllä, jossa kuvataan laitosten erityiset tehtävät ja toimet ja johon sisältyy vähintään:- IMO:n päätöslauselman A 739(18) liitteessä II esitetyt määräykset, jotka koskevat viranomaisen, sellaisena kuin se on tämän direktiivin antamispäivänä, puolesta toimivien laitosten hyväksymiseen liittyviä toimintaohjeita,- viranomaisen tai sen nimeämän puolueettoman ulkopuolisen toimielimen määräajoin suorittama niiden tehtävien tarkastus, joita kyseiset laitokset hoitavat sen puolesta,- mahdollisuus suorittaa alusten perusteellisia ja satunnaisia tarkastuksia,- kyseiseen luokitusrekisteriin kirjattua aluskantaa, luokan muutosta tai luokasta poistamista koskevien olennaisten tietojen ilmoittaminen.3. Sopimuksessa tai vastaavassa lainsäädännöllisessä järjestelyssä voidaan vaatia, että hyväksytyllä laitoksella on paikallinen edustaja sen jäsenvaltion alueella, jonka puolesta se suorittaa 3 artiklassa tarkoitetut tehtävät. Tämä vaatimus voidaan täyttää laillisella paikallisella edustajalla, joka jäsenvaltion lainsäädännön ja sen kansallisten tuomioistuinten toimivallan mukaisesti on oikeushenkilö.4. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle tarkat tiedot tämän artiklan säännösten mukaisesti luodusta yhteistyösuhteesta. Komissio antaa niistä sen jälkeen tiedon muille jäsenvaltioille.7 artikla Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. Se kokoontuu vähintään kerran vuodessa komission kutsusta ja tarvittaessa aina, kun jäsenvaltio keskeyttää laitokselle myönnetyn hyväksynnän voimassaolon 10 artiklan mukaisesti.Komitea vahvistaa menettelysääntönsä.8 artikla 1. Tätä direktiiviä voidaan muuttaa 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen:- 2 artiklan d alakohdassa ja 6 artiklassa mainittuihin kansainvälisiin sääntöihin ja päätöslauselmaan myöhemmin tehtyjen ja voimaan tulleiden muutosten soveltamiseksi tätä direktiiviä varten,- liitteessä vahvistettujen vaatimusten ajan tasalle saattamiseksi ottaen huomioon erityisesti IMO:n asiaa koskevat päätökset.2. Uusien säädösten tai 2 artiklan d alakohdassa tarkoitettuihin yleissopimuksiin liittyvien pöytäkirjojen antamisen seurauksena neuvosto päättää, komission ehdotuksesta ja ottaen huomioon jäsenvaltioiden parlamentaariset menettelyt sekä IMO:n asiaa koskevat menettelyt, näiden uusien säännösten tai näiden pöytäkirjojen ratifiointia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä huolehtien siitä, että niitä sovelletaan samanaikaisesti ja yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa.9 artikla 1. Kutakin jäsenvaltiota voidaan 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen tarvittaessa kehottaa peruuttamaan 4 artiklassa tarkoitettujen laitosten hyväksyntä, jotka eivät enää täytä liitteessä vahvistettuja vaatimuksia.2. Laatiessaan 1 kohdassa tarkoitettuihin asioihin liittyvät päätösluonnokset komissio ottaa huomioon 11 ja 12 artiklassa tarkoitetut kertomukset ja tiedot. Näitä toimenpideluonnoksia laatiessaan komissio kiinnittää erityistä huomiota rekistereihin, joihin on merkitty laitosten suoritukset turvallisuuden ja pilaantumisen ehkäisemisen alalla. Komissio antaa komitean käsiteltäväksi myös 1 kohdassa tarkoitettuja asioita koskevia päätösluonnoksia omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä.10 artikla Liitteessä esitettyjen vaatimusten estämättä jäsenvaltio, joka arvelee, ettei hyväksyttyä laitosta voida enää valtuuttaa suorittamaan sen puolesta 3 artiklassa tarkoitettuja tehtäviä, voi keskeyttää laitokselle myönnetyn hyväksynnän voimassaolon.Tässä tapauksessa sovelletaan seuraavaa menettelyä:a) jäsenvaltion on annettava viipymättä komissiolle ja muille jäsenvaltioille tieto päätöksestä ja sen perusteluista;b) komissio tutkii, onko keskeytys perusteltua syistä, jotka vaarantavat vakavasti turvallisuuden tai ympäristön;c) 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen komissio antaa jäsenvaltiolle tiedoksi, onko sen päätös keskeyttää hyväksynnän voimassaolo perusteltu vai ei syistä, jotka vaarantavat vakavasti turvallisuuden tai ympäristön, ja jos päätös ei ole perusteltu, se kehottaa jäsenvaltiota peruuttamaan keskeytyksen.11 artikla 1. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen puolesta 3 artiklan 2 kohdassa mainitussa tarkoituksessa toimivat hyväksytyt laitokset suorittavat tosiasiallisesti kyseisessä artiklassa esitetyt tehtävät toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, ja että ne täyttävät liitteessä esitetyt vaatimukset. Tätä varten se voi joko määrätä toimivaltaisen viranomaisensa valvomaan suoraan hyväksyttyjä laitoksia tai, jos laitokset sijaitsevat toisessa jäsenvaltiossa, antaa kyseisen toisen jäsenvaltion viranomaisen harjoittaa tätä valvontaa.2. Kunkin jäsenvaltion on varmistuttava tästä valvonnasta joka toinen vuosi ja toimitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle tiedoksi kertomus tämän valvonnan tuloksista viimeistään niitä kahta vuotta seuraavan vuoden 31 päivänä maaliskuuta, joiden osalta noudattamista on arvioitu.3. Jos jäsenvaltio päättää tämän tehtävän suorittamiseksi luottaa toisen jäsenvaltion suorittamaan valvontaan, edellä tarkoitettu kertomus toimitetaan viimeistään niitä kahta vuotta seuraavan vuoden 30 päivänä kesäkuuta, joiden osalta noudattamista on arvioitu.4. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kaikki tarvittavat tiedot laitosten suoritusten arvioimiseksi.12 artikla 1. Harjoittaessaan satamavaltiona tarkastusoikeuttaan ja -velvoitteitaan:a) jäsenvaltioiden on varmistettava, että kolmannen maan lipun alla purjehtivat alukset eivät saa osakseen suotuisampaa kohtelua kuin jäsenvaltion lipun alla purjehtimiseen oikeutetut alukset. Tätä varten se seikka, että aluksen todistuskirjat ja luokitustodistuksen on tunnetusti antanut laitos, joka ei täytä liitteen vaatimuksia, lukuun ottamatta 4 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisesti hyväksyttyjä laitoksia, on yksi ensisijaisista perusteista tarkastettavia aluksia valittaessa;b) jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet, jos alus ei täytä kansainvälisiä standardeja; niiden on annettava komissiolle ja satamavaltion suorittamasta valvonnasta tehdyn yhteisymmärryspöytäkirjan sihteeristölle tieto havaitessaan, että lippuvaltion puolesta toimivat laitokset ovat antaneet voimassaolevat todistuskirjat alukselle, joka ei täytä kansainvälisten yleissopimusten asiaa koskevia määräyksiä, tai todetessaan parhaillaan voimassa olevan luokitustodistuksen omaavassa aluksessa puutteellisuuden, joka koskee kyseisen todistuksen käsittämiä osia.2. Jäsenvaltioiden on merkittävä lippuvaltioiden puolesta toimivien laitosten suoritukset rekisteriin. Tämä rekisteri saatetaan vuosittain ajan tasalle ja toimitetaan muille jäsenvaltioille sekä komissiolle.13 artikla Seuraavaa menettelyä sovelletaan 4 artiklan 3 ja 4 kohtaan, 5 artiklan 1 kohtaan, 8, 9 ja 10 artiklaan sekä 14 artiklan 2 kohtaan sisältyviin asioihin.a) Komission edustaja tekee 7 artiklassa tarkoitetulle komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä.b) Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.c) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.d) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä. Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.14 artikla 1. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen lipun alla purjehtiva alus on rakennettu ja sitä huolletaan hyväksytyn laitoksen laatimien runkoa, koneistoa, sähkölaitteita ja hallintalaitteita koskevien vaatimusten mukaisesti.2. Jäsenvaltio voi päättää käyttää hyväksytyn laitoksen sääntöjä vastaavina pitämiään sääntöjä ainoastaan sillä edellytyksellä, että sen antaa nämä säännöt viipymättä tiedoksi komissiolle direktiivissä 83/189/ETY säädettyä menettelyä noudattaen sekä muille jäsenvaltioille, ja että yksikään jäsenvaltio tai komissio ei niitä vastusta tai ole 13 artiklassa säädettyä menettelyä soveltamalla todennut, etteivät ne ole vastaavia.15 artikla 1. Hyväksyttyjen laitosten on määräajoin neuvoteltava keskenään teknisten standardiensa ja niiden täytäntöönpanon vastaavuuden ylläpitämiseksi. Niiden on määräajoin toimitettava komissiolle kertomuksia standardien alalla aikaansaadusta olennaisesta kehityksestä.2. Hyväksyttyjen laitosten on osoitettava olevansa valmiita yhteistyöhön satamavaltion valvonnasta vastaavien viranomaisten kanssa, kun on kyse niiden luokkaan kuuluvasta aluksesta, erityisesti todettujen poikkeavuuksien tai muiden puutteiden korjaamisen helpottamiseksi.3. Hyväksyttyjen laitosten on toimitettava viranomaiselle kaikki aluksen luokan muutosta tai luokasta poistamista koskevat tiedot.4. Hyväksytyt laitokset eivät saa antaa todistuskirjaa alukselle, joka on poistettu luokasta tai jonka luokkaa on muutettu turvallisuussyistä, kysymättä ennakolta neuvoa lippuvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta määrittääkseen täydellisen tarkastuksen tarpeellisuuden.16 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 31 päivänä joulukuuta 1995.2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus niitä virallisesti julkaistaessa. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3. Jäsenvaltioiden on toimitettava viipymättä kaikki tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. Komissio antaa tästä tiedon muille jäsenvaltioille.17 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 22 päivänä marraskuuta 1994.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. WISSMANN() EYVL N:o C 167, 18.6.1993, s. 13() EYVL N:o C 34, 2.2.1994, s. 14() Euroopan parlamentin lausunto, annettu 9 päivänä maaliskuuta 1994 (EYVL N:o C 91, 28.3.1994, s. 9), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 19 päivänä syyskuuta 1994 (EYVL N:o C 301, 27.10.1994, s. 75) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 16 päivänä marraskuuta 1994.() EYVL N:o C 271, 7.10.1993, s. 1() EYVL N:o L 197, 18.7.1987, s. 33() EYVL N:o L 109, 26.4.1983, s. 8. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/10/EY (EYVL N:o L 100, 19.4.1994, s. 30).LIITEDIREKTIIVIN 3 ARTIKLASSA TARKOITETTUIHIN LAITOKSIIN SOVELLETTAVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET A. YLEISET MÄÄRÄYKSET 1. Hyväksytyn laitoksen on voitava todistaa omaavansa laajan kokemuksen kauppa-alusten suunnittelun ja rakenteen arvioinnin alalta.2. Laitoksen on luokiteltava vähintään 1 000 valtamerialusta [yli 100 bruttorekisteritonnia (brt)], jotka vastaavat vähintään viittä miljoonaa brt:a yhteensä.3. Laitoksella on oltava palveluksessaan sopivasti teknistä henkilökuntaa luokiteltujen alusten lukumäärään nähden. Tarvitaan vähintään 100 päätoimista katsastajaa 2 kohdan määräyksien täyttämiseksi.4. Laitoksella on oltava yksityiskohtaiset säännöt ja määräykset kauppa-alusten rakenteesta, rakentamisesta ja määräaikaisista katsastuksista. Nämä säännöt ja määräykset julkaistaan, niitä päivitetään jatkuvasti ja parannellaan tutkimus- ja kehitysohjelmien avulla.5. Laitoksen alusrekisteri on julkaistava vuosittain.6. Laitos ei saa olla alusten omistajien tai rakentajien tai muiden kaupallista toimintaa alusten valmistuksen, varustuksen, korjauksen tai käytön alalla harjoittavien henkilöiden määräysvallassa. Laitoksen tulot eivät saisi olla merkittävässä määrin yhden kaupallisen yrityksen varassa.B. ERITYISET MÄÄRÄYKSET 1. Laitos:a) pitää palveluksessaan huomattavaa teknistä, hallinnollista, tuki- ja tutkimushenkilökuntaa, jota on oikeassa suhteessa hoidettaviin tehtäviin ja luokiteltuihin aluksiin nähden, ja huolehtii lisäksi kapasiteetin kehittämisestä sekä sääntöjen ja määräysten ylläpitämisestä;b) huolehtii päätoimisen teknisen henkilökuntansa tai muiden hyväksyttyjen laitosten päätoimisen teknisen henkilökunnan avulla maailmanlaajuisesta kattavuudesta.2. Laitoksella on eettiset säännöt.3. Laitosta johdetaan ja hallinnoidaan tavalla, joka takaa viranomaisen vaatimien tietojen luottamuksellisuuden.4. Laitos on valmis toimittamaan kaikki viranomaisen tarvitsemat tiedot.5. Laitoksen johto on määritellyt ja asiakirjoin vahvistanut laatuun liittyvän politiikkansa ja tavoitteensa sekä sitoutumisensa näihin tavoitteisiin ja varmistanut, että tämä politiikka ymmärretään, sitä sovelletaan ja ylläpidetään laitoksen kaikilla tasoilla.6. Laitos on laatinut, pannut täytäntöön ja ylläpitää tehokasta sisäisen laadun järjestelmää, joka perustuu kansainvälisesti tunnustettujen laatustandardien asianmukaisiin osiin ja vastaa standardeja EN 45004 (valvontaelimet) ja EN 29001, sellaisina kuin ne tulkitaan IACS:n Quality System Certification Scheme Requirements -vaatimuksissa, ja joka takaa muun muassa, että:a) laitoksen säännöt ja määräykset laaditaan ja niitä ylläpidetään järjestelmällisesti;b) laitoksen sääntöjä ja määräyksiä noudatetaan;c) lakisääteisen työn, joka laitos on valtuutettu tekemään, vaatimukset täytetään;d) sellaisten henkilökunnan jäsenten, joiden työ vaikuttaa laitoksen tarjoamien palvelujen laatuun, vastuu, valtuudet ja keskinäiset suhteet määritellään ja vahvistetaan asiakirjoin;e) kaikki työ suoritetaan valvotuissa olosuhteissa;f) valvontajärjestelmän avulla pystytään valvomaan suoraan laitoksen palveluksessa olevien katsastajien sekä teknisen ja hallinnollisen henkilöstön toteuttamia toimenpiteitä ja suorittamaa työtä;g) niiden pääasiallisten lakisääteisten töiden vaatimuksia, jotka laitos on valtuutettu tekemään, soveltavat tai valvovat suoraan ainoastaan laitoksen päätoimiset katsastajat tai muiden hyväksyttyjen laitosten päätoimiset katsastajat;h) on olemassa järjestelmä katsastajien kelpuuttamiseksi ja heidän tietojensa säännölliseksi ajantasaistamiseksi;i) pidetään kirjoja, joista näkyy, että vaaditut standardit on täytetty eri aloilla, joilla palveluja on toimitettu, ja että laatujärjestelmä toimii tehokkaasti;j) on olemassa yleinen järjestelmä laatuun liittyvän toiminnan suunniteltua ja asiakirjoin vahvistettua sisäistä tarkastusta varten, jota sovelletaan toimintapaikasta riippumatta.7. Laitoksen on osoitettava kykynsä:a) laatia ja pitää ajan tasalla täydellistä ja asianmukaista runkoon, koneistoon, sähkölaitteisiin ja hallintalaitteisiin liittyviä sääntöjä ja määräyksiä, jotka vastaavat laadultaan kansainvälisesti tunnustettuja teknisiä standardeja ja joiden perusteella voidaan antaa Solas-yleissopimukseen liittyviä todistuskirjoja ja matkustaja-alusten turvallisuuskirjoja (aluksen rakenteen ja pääkoneiston sääntöjen mukaisuuden osalta) sekä lastiviivayleissopimukseen liittyviä todistuskirjoja (aluksen lujuuden sääntöjen mukaisuuden osalta);b) suorittaa kaikki kansainvälisten yleissopimusten vaatimat tarkastukset ja katsastukset todistuskirjojen antamiseksi, mukaan lukien mahdollisuudet arvioida, päteviä asiantuntijoita käyttäen, turvallisuusjohtamisjärjestelmän täytäntöönpanoa ja ylläpitämistä maissa sekä aluksilla todistuskirjojen antamista varten.8. Laitoksen laatujärjestelmästä antaa todistuksen sen valtion viranomaisen hyväksymä riippumaton tarkastuselin, jossa se sijaitsee.9. Viranomaisen ja muiden asianomaisten osapuolien edustajien on voitava osallistua laitoksen sääntöjen ja määräysten laatimiseen.


Avis juridique important

|

32000L0084

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/84/EY, annettu 19 päivänä tammikuuta 2001, kesäaikasäännöksistä

Virallinen lehti nro L 031 , 02/02/2001 s. 0021 - 0022

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/84/EY,annettu 19 päivänä tammikuuta 2001,kesäaikasäännöksistäEUROOPAN PARLAMENTTI JA NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3),sekä katsovat seuraavaa:(1) Kesäaikasäännöksistä 22 päivänä heinäkuuta 1997 annetulla kahdeksannella Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/44/EY(4) otettiin käyttöön kaikissa jäsenvaltioissa yhteinen päivämäärä ja kellonaika kesäajan alkamiselle ja päättymiselle vuosina 1998, 1999, 2000 ja 2001.(2) Jäsenvaltiot soveltavat kesäaikasäännöksiä ja siksi on sisämarkkinoiden toiminnan kannalta tärkeää vahvistaa edelleen kesäajan alkamiselle ja päättymiselle koko yhteisössä voimassa oleva yhteinen päivämäärä ja kellonaika.(3) Jäsenvaltiot pitävät sopivimpana kesäajan alkamisajankohtana maaliskuun loppua ja päättymisajankohtana lokakuun loppua, joten tämä kausi olisi pidettävä voimassa.(4) Tiettyjen alojen, liikenteen ja viestinnän lisäksi myös muiden teollisuuden alojen, moitteeton toiminta edellyttää vakaata, pitkän aikavälin suunnittelua. Tämän vuoksi on aiheellista antaa kesäaikasäännökset määrittämättömäksi ajaksi. Direktiivin 97/44/EY 4 artiklassa säädetään, että Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat ennen 1 päivää tammikuuta 2001 vuodesta 2002 alkaen sovellettavat säännökset.(5) Tietojen selkeyden ja täsmällisyyden vuoksi kesäajan alkamis- ja päättymispäivämäärät olisi julkaistava joka viides vuosi seuraaviksi viideksi vuodeksi.(6) Tämän direktiivin soveltamista olisi lisäksi seurattava tämän direktiivin säännösten vaikutusta kaikkiin asianomaisiin aloihin koskevan kertomuksen pohjalta, jonka komissio toimittaa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle. Kertomuksen on perustuttava tietoihin, jotka jäsenvaltiot ovat toimittaneet komissiolle riittävän ajoissa, jotta mainittu kertomus voidaan antaa vahvistetussa määräajassa.(7) Kesäajan kalenteriajan täyttä yhdenmukaistamista liikenteen ja viestinnän helpottamiseksi ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, ja sen vuoksi yhteisö voi toteuttaa toimenpiteet perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.(8) Maantieteellisistä syistä ei kesäaikaa koskevia yhteisiä säännöksiä ole aiheellista soveltaa jäsenvaltioiden merentakaisiin alueisiin,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTässä direktiivissä "kesäajalla" tarkoitetaan vuodenaikaa, jona kelloa on siirretty muuhun vuoteen verrattuna kuusikymmentä minuuttia eteenpäin.2 artiklaKesäaika alkaa kaikissa jäsenvaltioissa vuodesta 2002 alkaen kello 1 aamuyöllä (GMT) maaliskuun viimeisenä sunnuntaina.3 artiklaKesäaika päättyy kaikissa jäsenvaltioissa vuodesta 2002 alkaen kello 1 aamuyöllä (GMT) lokakuun viimeisenä sunnuntaina.4 artiklaKomissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(5) ensimmäisen kerran, kun tämä direktiivi julkaistaan, ja sen jälkeen joka viides vuosi tiedonannon, jossa todetaan kesäajan alkamisen ja päättymisen kalenteripäivämäärä seuraaviksi viideksi vuodeksi.5 artiklaKomissio laatii Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2007 tämän direktiivin säännösten vaikutusta asianomaisiin aloihin koskevan kertomuksen.Kertomus perustuu tietoihin, jotka kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2007.Komissio tekee kertomuksen päätelmien perusteella tarvittaessa aiheelliset ehdotukset.6 artiklaTätä direktiiviä ei sovelleta jäsenvaltioiden merentakaisiin alueisiin.7 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2001. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.8 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.9 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 19 päivänä tammikuuta 2001.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesN. FontaineNeuvoston puolestaPuheenjohtajaB. Ringholm(1) EYVL C 337 E, 28.11.2000, s. 136.(2) Lausunto annettu 29. marraskuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 12. joulukuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 20. joulukuuta 2000.(4) EYVL L 206, 1.8.1997, s. 62.(5) EYVL C 35, 2.2.2001.


title: Komission direktiivi 2006/33/EY, annettu  20 päivänä maaliskuuta 2006 , direktiivin 95/45/EY muuttamisesta väriaineiden sunset yellow FCF (E 110) ja titaanidioksidi (E 171) osalta   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               21.3.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 82/10

         KOMISSION DIREKTIIVI 2006/33/EY,
   annettu 20 päivänä maaliskuuta 2006,
   direktiivin 95/45/EY muuttamisesta väriaineiden sunset yellow FCF (E 110) ja titaanidioksidi (E 171) osalta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon ihmisravinnoksi tarkoitetuissa elintarvikkeissa sallittuja lisäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/107/ETY (1) ja erityisesti sen 3 artiklan 3 kohdan a alakohdan,
   on kuullut Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Elintarvikkeissa sallittujen väriaineiden erityisistä puhtausvaatimuksista 26 päivänä heinäkuuta 1995 annetussa komission direktiivissä 95/45/EY (2) vahvistetaan elintarvikkeissa käytettäväksi tarkoitetuista väriaineista 30 päivänä kesäkuuta 1994 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 94/36/EY (3) mainittuja väriaineita koskevat puhtausvaatimukset.

               (2)

               Sunset yellow FCF (E 110) -väriaineen käyttö on direktiivin 94/36/EY nojalla sallittu tietyissä elintarvikkeissa. On olemassa tieteellistä näyttöä siitä, että sunset yellow -väriaineen valmistuksessa saattaa tietyissä olosuhteissa muodostua epäpuhtautena Sudan I (1-fenyyliatso)-2-naftoli) -väriainetta. Sudan I ei ole sallittu väriaine, joten sen esiintyminen elintarvikkeen ainesosana ei ole toivottavaa. Sen esiintyminen sunset yellow -väriaineessa olisi siksi rajoitettava määrään, joka jää toteamisrajan eli 0,5 mg/kg alapuolelle. Sunset yellow FCF (E 110) -väriaineen puhtausvaatimukset olisi tämän vuoksi muutettava vastaavasti.

               (3)

               On tarpeen ottaa huomioon lisäaineiden spesifikaatiot ja analyyttiset tekniikat, jotka on vahvistettu FAO:n ja WHO:n yhteisen elintarvikelisäaineita käsittelevän asiantuntijakomitean (Joint FAO/WHO Expert Committee on Food Additives (JECFA)) laatimassa Codex Alimentariuksessa. Asiantuntijakomitea käynnisti järjestelmällisen ohjelman raskasmetalleille (kuten lyijy) tehtävien testien korvaamiseksi kaikissa olemassa olevissa elintarvikkeiden lisäaineita koskevissa spesifikaatioissa asianmukaisilla yksittäisten raskasmetallien raja-arvoilla. Nämä sunset yellow FCF (E 110) -väriaineen raja-arvot olisi tämän vuoksi muutettava vastaavasti.

               (4)

               Titaanidioksidi (E 171) -väriaineen käyttö on direktiivin 94/36/EY nojalla sallittu tietyissä elintarvikkeissa. Titaanidioksidia voidaan valmistaa niin, että siitä saadaan joko anataasi- tai rutiilimuotoisia kiteitä. Hiutalemuodossa esiintyvä rutiilititaanidioksidi eroaa anataasititaanidioksidista rakenteeltaan ja optisilta ominaisuuksiltaan (helmiäispigmentti). Hiutalemuodossa esiintyvän rutiilititaanidioksidin käytölle elintarvikeväriaineena sekä suojakalvona ravintolisätableteissa on olemassa teknologiset perusteet. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen totesi 7 päivänä joulukuuta 2004, että rutiilititaanidioksidin käyttö hiutale- tai amorfisessa muodossa ei aiheuta turvallisuusriskejä. Titaanidioksidi (E 171) -väriaineen puhtausvaatimukset olisi siksi muutettava niin, että ne voivat sisältää sekä anataasi- että rutiilimuotoisia ainesosia.

               (5)

               Direktiivi 95/45/EY olisi siksi muutettava vastaavasti.

               (6)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 95/45/EY liite tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 10 päivänä huhtikuuta 2007. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina ne keskeiset kansalliset säännökset, jotka ne antavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 20 päivänä maaliskuuta 2006.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 40, 11.2.1989, s. 27. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (2)  EYVL L 226, 22.9.1995, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/47/EY (EUVL L 113, 20.4.2004, s. 24).

      (3)  EYVL L 237, 10.9.1994, s. 13. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003.

      LIITE
      Muutetaan direktiivin 95/45/EY liitteen osa B seuraavasti:

                  1)

                  Korvataan väriainetta sunset yellow FCF (E 110) koskeva teksti seuraavasti:

                              ”E 110 SUNSET YELLOW FCF

                                 Synonyymit

                              CI Food Yellow 3, Orange Yellow S

                                 Määritelmä

                              Sunset yellow FCF koostuu pääosin dinatrium-2-hydroksi-1-(4-sulfonatofenyyliatso)-naftaleeni-6-sulfonaatista ja toissijaisista väriaineista yhdessä natriumkloridin ja/tai natriumsulfaatin kanssa tärkeimpinä värittöminä ainesosina.
                              Sunset yellow FCF kuvataan natriumsuolaksi. Myös kalsium- ja kaliumsuolat sallitaan.

                              Luokka

                              Monoatso

                              Väri-indeksi nro

                              15985

                              EINECS

                              220-491-7

                              Kemialliset nimet

                              Dinatrium-2-hydroksi-1-(4-sulfonatofenyyliatso)-naftaleeni-6-sulfonaatti

                              Kemiallinen kaava

                              C16H10N2Na2O7S2

                              Molekyylipaino

                              452,37

                              Pitoisuus

                              Vähintään 85 % väriaineita yhteensä natriumsuolaksi laskettuna.
                              E 1 %
                                 1 cm 555 noin 485 nm:ssä vesiliuoksessa pH 7:ssä

                                 Kuvaus

                              Oranssinpunainen jauhe tai rakeet

                              Tunnistaminen

                                          A.

                                          Spektrometria

                              Absorbanssimaksimi vesiliuoksessa pH 7:ssä noin 485 nm:ssä

                                          B.

                                          Oranssi liuos vedessä

                              Puhtaus

                              Veteen liukenematon aines

                              Enintään 0,2 %

                              Toissijaiset väriaineet

                              Enintään 5,0 %

                              1-(fenyyliatso)-2-naftoli (Sudan I)

                              Enintään 0,5 mg/kg

                              Orgaaniset yhdisteet, muut kuin väriaineet

                              4-aminobentseeni-1-sulfonihappo
                              3-hydroksinaftaleeni-2,7-disulfonihappo
                              6-hydroksinaftaleeni-2-sulfonihappo
                              7-hydroksinaftaleeni-1,3-disulfonihappo
                              4,4′-diatsoaminodi(bentseenisulfonihappo)
                              6,6′-oksidi(naftaleeni-2-sulfonihappo)

                              Yhteensä enintään 0,5 %

                              Sulfonoimattomat primääriset aromaattiset amiinit

                              Enintään 0,01 % (aniliiniksi laskettuna)

                              Eetteriin uuttautuvat aineet

                              Enintään 0,2 % neutraaleissa olosuhteissa

                              Arseeni

                              Enintään 3 mg/kg

                              Lyijy

                              Enintään 2 mg/kg

                              Elohopea

                              Enintään 1 mg/kg

                              Kadmium

                              Enintään 1 mg/kg”

                  2)

                  Korvataan väriainetta titaanidioksidi (E 171) koskeva teksti seuraavasti:

                              ”E 171 TITAANIDIOKSIDI

                                 Synonyymit

                              CI Pigment White 6

                                 Määritelmä

                              Titaanidioksidi koostuu lähinnä puhtaasta anataasi- ja/tai rutiilititaanidioksidista, joka voidaan päällystää pienillä määrillä alumiinioksidia ja/tai piidioksidia tuotteen teknisten ominaisuuksien parantamiseksi.

                              Luokka

                              Epäorgaaninen

                              Väri-indeksi nro

                              77891

                              EINECS

                              236-675-5

                              Kemialliset nimet

                              Titaanidioksidi

                              Kemiallinen kaava

                              TiO2

                              Molekyylipaino

                              79,88

                              Pitoisuus

                              Vähintään 99 % laskettuna alumiinioksidista ja piidioksidista vapaasta aineesta

                                 Kuvaus

                              Valkoinen tai hieman värillinen jauhe

                              Tunnistaminen

                              Liukoisuus

                              Liukenematon veteen tai orgaanisiin liuottimiin. Liukenee hitaasti fluorivetyhappoon ja kuumaan väkevään rikkihappoon.

                              Puhtaus

                              Kuivaushäviö

                              Enintään 0,5 % (105 °C, 3 h)

                              Polttohäviö

                              Enintään 1,0 % haihtuvista aineista vapaasta aineesta laskettuna (800 °C)

                              Alumiinioksidi ja/tai piidioksidi

                              Yhteensä enintään 2,0 %

                              0,5 N suolahappoon liukeneva aines

                              Enintään 0,5 % alumiinioksidista ja piidioksidista vapaasta aineesta, ja lisäksi alumiinioksidia ja/tai piidioksidia sisältävien tuotteiden osalta enintään 1,5 % myyntituotteessa.

                              Veteen liukeneva aines

                              Enintään 0,5 %

                              Kadmium

                              Enintään 1 mg/kg

                              Antimoni

                              Enintään 50 mg/kg täydellisen liuotuksen jälkeen

                              Arseeni

                              Enintään 3 mg/kg täydellisen liuotuksen jälkeen

                              Lyijy

                              Enintään 10 mg/kg täydellisen liuotuksen jälkeen

                              Elohopea

                              Enintään 1 mg/kg täydellisen liuotuksen jälkeen

                              Sinkki

                              Enintään 50 mg/kg täydellisen liuotuksen jälkeen.”


title: Komission direktiivi 2010/70/EU, annettu 28 päivänä lokakuuta 2010 , neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta siltä osin kuin se koskee karbendatsiimi-tehoaineen liitteeseen I sisällyttämisen päättymispäivää  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               29.10.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 283/27

         KOMISSION DIREKTIIVI 2010/70/EU,
   annettu 28 päivänä lokakuuta 2010,
   neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta siltä osin kuin se koskee karbendatsiimi-tehoaineen liitteeseen I sisällyttämisen päättymispäivää
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan toisen luetelmakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Karbendatsiimi sisällytettiin komission direktiivillä 2006/135/EY (2) tehoaineena direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I. Kyseisen sisällyttämisen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2010.

               (2)

               Tehoaineen sisällyttäminen voidaan pyynnöstä uusia enintään 10 vuoden pituiseksi ajanjaksoksi. Komissio vastaanotti ilmoittajalta 6 päivänä elokuuta 2007 mainitunlaisen ilmoituksen, jossa pyydetään kyseisen tehoaineen sisällyttämisen uusimista.

               (3)

               Ilmoittaja toimitti 10 päivänä tammikuuta 2008 pyyntöään tukevat tekniset asiakirjat esittelevälle jäsenvaltiolle Saksalle. Saksa antoi 27 päivänä heinäkuuta 2009 luonnoksen uudelleenarviointikertomuksesta. Sen jälkeen Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen toteutti vertaisarvioinnin, joka saatiin päätökseen 30 päivänä huhtikuuta 2010.

               (4)

               Koska on mahdotonta saattaa uusimismenettely päätökseen ennen kuin karbendatsiimin sisällyttämisen voimassaolo päättyy ja koska hakemus on tehty riittävän ajoissa direktiivin 91/414/ETY 5 artiklan 5 kohdan mukaisesti, sisällyttäminen olisi uusittava ajaksi, joka on tarpeen menettelyn loppuun saattamiseksi.

               (5)

               Sen vuoksi direktiiviä 91/414/ETY olisi muutettava.

               (6)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Korvataan direktiivin 91/414/ETY liitteessä I rivillä 149 (Karbendatsiimi (stereokemia ei määritelty) CAS-numero: 10605-21-7 CIPAC-numero: 263) kuudennessa sarakkeessa (sisällyttämisen päättymispäivä) ilmaus ”31.12.2010” ilmauksella ”13.6.2011”.
   2 artikla
   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ja julkaistava ne viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2010. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2011.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 28 päivänä lokakuuta 2010.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EUVL L 349, 12.12.2006, s. 37.


Avis juridique important

|

31985L0586

Neuvoston direktiivi 85/586/ETY, annettu 20 päivänä joulukuuta 1985, eläinlääkintää koskevien direktiivien 64/432/ETY, 64/433/ETY, 77/99/ETY, 77/504/ETY, 80/217/ETY ja 80/1095/ETY teknisestä mukauttamisesta Espanjan ja Portugalin liittymisen vuoksi

Virallinen lehti nro L 372 , 31/12/1985 s. 0044 - 0045 Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 40 s. 0111  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 40 s. 0111  Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 20 s. 0074  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 20 s. 0074

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 20 päivänä joulukuuta 1985,eläinlääkintää koskevien direktiivien 64/432/ETY, 64/433/ETY, 77/99/ETY, 77/504/ETY, 80/217/ETY ja 80/1095/ETY teknisestä mukauttamisesta Espanjan ja Portugalin liittymisen vuoksi (85/586/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 396 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksensekä katsoo, ettäEspanjan ja Portugalin jäseneksi liittymisen huomioon ottamiseksi yhteisön sääntöjen mukaisesti laadittuja laboratorioluetteloja olisi täydennettävä, nimittäin terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annettua neuvoston direktiiviä 64/432/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 85/320/ETY(), ja yhteisön toimista sikaruton valvomiseksi 22 päivänä tammikuuta 1980 annettua neuvoston direktiiviä 80/217/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 84/645/ETY(),on suositeltavaa mukauttaa yhteisön elävän nautakarjan ja elävien sikojen kauppaan liittyviä todistuksia sekä tuoreen lihan ja lihatuotteiden terveysmerkintää; tämä mukauttaminen koskee direktiiviä 64/432/ETY, terveysongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annettua neuvoston direktiiviä 64/433/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 85/325/ETY(), ja terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä lihavalmisteiden kaupassa 21 päivänä joulukuuta 1976 annettua neuvoston direktiiviä 77/99/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 85/328/ETY(),puhdasrotuisista siitokseen käytettävistä nautaeläimistä 25 päivänä heinäkuuta 1977 annettua neuvoston direktiiviä N:o 75/504/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Kreikan liittymisasiakirjalla(), olisi muutettava, jotta otettaisiin huomioon poikkeus, josta on säädetty Portugalin osalta vuoden 1985 liittymisasiakirjan 343 artiklassa,valvontatoimista, joita Portugalia ja Espanjaa vaaditaan soveltamaan sikaruton hävittämiseksi, olisi säädettävä yhteisön menettelyn mukaisesti; tätä varten olisi sovellettava 11 päivänä marraskuuta 1980 annettua neuvoston direktiiviä 80/1095/ETY, jossa säädetään edellytyksistä yhteisön alueen saamiseksi sikarutosta vapaaksi ja sen säilyttämiseksi sikarutosta vapaana(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 81/47/ETY(),direktiivissä 64/432/ETY käytettyä alueen käsitettä olisi täsmennettävä Espanjan ja Portugalin liittymisen huomioon ottamiseksi, jaennen jäseneksi liittymistä yhteisön toimielimet voivat Espanjan ja Portugalin liittymissopimuksen 2 artiklan 3 kohdan nojalla ottaa käyttöön liittymisasiakirjan 396 artiklassa tarkoitetut toimet, jollei tämän sopimuksen voimaantulosta muuta johdu, ja sen voimaantulon ajankohtana,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiiviä 64/432/ETY seuraavasti:1. Lisätään 2 artiklan o alakohtaan luetelmakohdat seuraavasti:"- Espanja: Provincia,- Portugali: mantere: distrito, ja muut Portugalin alueen osat: região autonoma."2. Lisätään liitteessä B olevaan 12 kohtaan seuraavat kohdat:"k) Espanja - Laboratorio de Sanidad y Producción Animal, Granada,l) Portugali - Laboratório Nacional de Investigação Veterinária - Lisboa."3. Lisätään liitteessä C olevan A jakson 9 kohtaan seuraavaa:"k) Espanja - Centro Nacional de Brucelosis de Murcia,l) Portugali - Laboratório Nacional de Investigação Veterinária - Lisboa."4. Täydennetään liitteessä F olevan mallin I alaviitettä () seuraavasti:"Espanja: Inspector Veterinario,Portugali: Inspector Veterinário."5. Täydennetään liitteessä F oleva mallin II alaviitettä () seuraavasti:"Espanjassa: Inspector Veterinario,Portugalissa: Inspector Veterinário."6. Täydennetään liitteessä F oleva mallin III alaviitettä () seuraavasti:"Espanjassa: Inspector Veterinario,Portugalissa: Inspector Veterinário."7. Täydennetään liitteessä F oleva mallin IV alaviitettä () seuraavasti:"Espanjassa: Inspector Veterinario,Portugalissa: Inspector Veterinário."8. Lisätään liitteessä G olevan A jakson 2 kohtaan seuraavaa:"j) Espanja: Laboratorio de Sanidad y Producción Animal de Barcelona,k) Portugali: Laboratório Nacional de Investigação Veterinária - Lisboa."2 artikla Täydennetään direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevan X luvun 49 kohdan a alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa seuraavalla: "- ESP - P,".3 artikla Lisätään direktiivin 77/99/ETY liitteessä A olevan VII luvun 33 kohdan a alakohdan ensimmäiseen luetelmakohtaan "E":n jälkeen "ESP - P".4 artikla Täydennetään direktiivin 77/504/ETY 2 artiklaa seuraavasti:"Portugali saa kuitenkin pitää voimassa viimeistään 31 päivään joulukuuta 1990 asti edellisen kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettuja nautaeläinten tuontirajoituksia, kun kyseessä olevat rodut eivät ole Portugalissa sallittujen rotujen luettelossa. Portugalin on toimitettava komissiolle ja jäsenvaltioille tiedoksi luettelo sallituista roduista."5 artikla Täydennetään direktiivin 80/217/ETY liitteen II luetteloa kansallisista sikaruttolaboratorioista seuraavasti:"Espanja: Laboratorio de Sanidad y Producción Animal de BarcelonaPortugali: Laboratório Nacional de Investigação Veterinária - Lisboa."6 artikla Muutetaan direktiiviä 80/1095/ETY täten seuraavasti:1. Lisätään 3 artiklan 2 kohtaan seuraava alakohta:"Portugalin ja Espanjan tautitilanne määritellään samaa menettelyä noudattaen 1 päivään heinäkuuta 1986 mennessä niiden valvontatoimien määräämiseksi, jotka mahdollisesti osoittautuvat tarpeellisiksi."2. Lisätään 12 artiklan 2 kohtaan seuraavat sanat:"ja Portugalin ja Espanjan osalta 1 päivään heinäkuuta 1992 mennessä."7 artikla Jollei Espanjan ja Portugalin liittymissopimuksen voimaantulosta muuta johdu, jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään tammikuuta 1986 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle välittömästi.8 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 1985.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaR. STEICHEN() EYVL N:o 121, 29.7.1964, s. 1977/64() EYVL N:o L 168, 28.6.1985, s. 36() EYVL N:o L 47, 21.2.1980, s. 11() EYVL N:o L 339, 27.12.1984, s. 33() EYVL N:o 121, 29.7.1964, s. 2012/64() EYVL N:o L 168, 28.6.1985, s. 47() EYVL N:o L 26, 31.1.1977, s. 85() EYVL N:o L 168, 28.6.1985, s. 50() EYVL N:o L 206, 12.8.1977, s. 8() EYVL N:o L 291, 19.11.1979, s. 17() EYVL N:o L 325, 1.12.1980, s. 5() EYVL N:o L 186, 8.7.1981, s. 20() EYVL N:o L 339, 27.12.1984, s. 33() EYVL N:o 121, 29.7.1964, s. 2012/64


Avis juridique important

|

31992L0069

Komission direktiivi 92/69/ETY, annettu 31 päivänä heinäkuuta 1992, vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen seitsemännentoista kerran

Virallinen lehti nro L 383 , 29/12/1992 s. 0113 - 0115 Suomenk. erityispainos Alue 6 Nide 6 s. 0003  Ruotsink. erityispainos Alue 6 Nide 6 s. 0003  L 383A 29/12/1992 P. 0001 - 0235

KOMISSION DIREKTIIVI 92/69/ETY,annettu 31 päivänä heinäkuuta 1992,vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen seitsemännentoista kerran EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 92/32/ETY(2), ja erityisesti sen 28 ja 29 artiklan,sekä katsoo, ettädirektiivin 67/548/ETY 3 artiklan 1 kohdassa ja vaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 7 päivänä kesäkuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 88/379/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 90/492/ETY(4), 3 artiklassa säädetään, että aineiden ja valmisteiden fysikaalis-kemialliset ominaisuudet, myrkyllisyys ja ympäristömyrkyllisyys määritetään direktiivin 67/548/ETY liitteessä V määrätyin menetelmin,direktiivin 67/548/ETY liite on julkaistu kahdessa osassa, jotka ovat komission direktiivin 84/449/ETY liite(5) ja komission direktiivin 88/302/ETY(6) liite,tekniikan kehityksen huomioon ottamiseksi on tarpeen muuttaa komission direktiivin 84/449/ETY liitteessä olevia testausmenetelmiä,tekniikan kehityksen huomioon ottamiseksi on tarpeen muuttaa myös tällä hetkellä komission direktiivin 88/302/ETY liitteessä määrättyä testausmenetelmää leväkasvun estämiseksi, ja tässä tapauksessa siirtää tämä testausmenetelmä direktiivin 84/449/ETY liitteeseen,koetarkoituksiin käytettävien eläinten lukumäärä on tarpeen vähimmäistää kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä, ja 24 päivänä marraskuuta 1986 annetun komission direktiivin 86/609/ETY(7) mukaisesti, jatämän direktiivin säännökset ovat vaarallisten aineiden ja valmisteiden kaupan teknisten esteiden poistamiseksi annettujen direktiivien mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Korvataan direktiivin 84/449/ETY liite tämän direktiivin liitteellä.2 artikla Poistetaan direktiivin 88/302/ETY liitteessä tarkoitettu levän kasvunestoa koskeva testausmenetelmä.3 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä lokakuuta 1993. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 31 päivänä heinäkuuta 1992.Komission puolestaKarel VAN MIERTKomission jäsen(1) EYVL N:o 196, 16.8.1967, s. 1(2) EYVL N:o L 154, 5.6.1992, s. 1(3) EYVL N:o L 187, 16.7.1988, s. 14(4) EYVL N:o L 275, 5.10.1990, s. 35(5) EYVL N:o L 251, 19.9.1984, s. 1(6) EYVL N:o L 133, 30.5.1988, s. 1 ja EYVL N:o L 136, 2.6.1988, s. 20(7) EYVL N:o L 358, 18.12.1986, s. 1