Avis juridique important

|

32003L0061

Neuvoston direktiivi 2003/61/EY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2003, rehukasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/401/ETY, viljakasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/402/ETY, viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan annetun direktiivin 68/193/ETY, vihannesten lisäys- ja taimiaineiston, lukuun ottamatta siemeniä, pitämisestä kaupan annetun direktiivin 92/33/ETY, hedelmäntuotantoon tarkoitettujen hedelmäkasvien ja niiden lisäysaineiston pitämisestä kaupan annetun direktiivin 92/34/ETY, koristekasvien lisäysaineiston pitämisestä kaupan annetun direktiivin 98/56/EY, juurikkaiden siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 2002/54/EY, vihannesten siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 2002/55/EY, siemenperunoiden pitämisestä kaupan annetun direktiivin 2002/56/EY ja öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 2002/57/EY muuttamisesta yhteisön vertailutestien ja -kokeiden osalta

Virallinen lehti nro L 165 , 03/07/2003 s. 0023 - 0028

Neuvoston direktiivi 2003/61/EY,annettu 18 päivänä kesäkuuta 2003,rehukasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/401/ETY, viljakasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/402/ETY, viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan annetun direktiivin 68/193/ETY, vihannesten lisäys- ja taimiaineiston, lukuun ottamatta siemeniä, pitämisestä kaupan annetun direktiivin 92/33/ETY, hedelmäntuotantoon tarkoitettujen hedelmäkasvien ja niiden lisäysaineiston pitämisestä kaupan annetun direktiivin 92/34/ETY, koristekasvien lisäysaineiston pitämisestä kaupan annetun direktiivin 98/56/EY, juurikkaiden siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 2002/54/EY, vihannesten siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 2002/55/EY, siemenperunoiden pitämisestä kaupan annetun direktiivin 2002/56/EY ja öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 2002/57/EY muuttamisesta yhteisön vertailutestien ja -kokeiden osaltaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo seuraavaa:(1) Komission on varmistettava, että yhteisön vertailutestien ja -kokeiden koordinointia, toteuttamista ja tarkastamista koskevat järjestelyt toteutetaan kulloisenkin tilanteen mukaan seuraavissa säädöksissä vahvistettujen menettelyjen mukaisesti:direktiivi 66/401/ETY(4) ja erityisesti sen 20 artiklan 3 kohta,direktiivi 66/402/ETY(5) ja erityisesti sen 20 artiklan 3 kohta,direktiivi 68/193/ETY(6) ja erityisesti sen 16 artiklan 3 kohta,direktiivi 92/33/ETY(7) ja erityisesti sen 20 artiklan 4 kohta,direktiivi 92/34/ETY(8) ja erityisesti sen 20 artiklan 4 kohta,direktiivi 98/56/EY(9) ja erityisesti sen 14 artiklan 4 kohta,direktiivi 2002/54/EY(10) ja erityisesti sen 26 artiklan 3 kohta,direktiivi 2002/55/EY(11) ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohta,direktiivi 2002/56/EY(12) ja erityisesti sen 20 artiklan 3 kohta, jadirektiivi 2002/57/EY(13) ja erityisesti sen 23 artiklan 3 kohta.(2) Nämä tarvittavat järjestelyt edellyttivät aiempina vuosina päätöstä yhteisön rahoituksesta edellä mainittujen yhteisön vertailutestien ja -kokeiden toteuttamiseksi.(3) Testit ja kokeet olisi järjestettävä edellä mainituissa direktiiveissä luetelluille lajeille ja niissä mainituin edellytyksin riippumatta siitä, ovatko säännökset pakollisia vai valinnaisia.(4) Testien ja kokeiden olisi katettava erityisesti kolmansissa maissa korjatut siemenet ja lisäysaineisto, luonnonmukaiseen maatalouteen soveltuvat siemenet ja lisäysaineisto sekä in situ -suojelun ja kasvigeenivarojen kestävän käytön yhteydessä kaupan pidetyt siemenet ja lisäysaineisto.(5) Lisäksi on syytä yhdenmukaistaa edellä mainittujen direktiivien asianomaisten artiklojen sanamuoto.(6) Avoimuuden vuoksi yhteisön rahoitukselle on tarpeen vahvistaa selkeä oikeudellinen kehys. Tämän vuoksi olisi vahvistettava yhteisön rahoitustoimenpiteitä koskevat säännöt, jotta voidaan toteuttaa yhteisön vertailutestit ja -kokeet, jotka edellyttävät yhteisön talousarvion pakollisia menoja,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla1) Korvataan direktiivin 66/401/ETY 20 artikla seuraavasti:" 20 artikla1. Yhteisössä on tämän direktiivin pakollisten tai valinnaisten säännösten mukaisesti markkinoille saatettujen rehukasvien siemenistä otettujen näytteiden jälkitarkastusta varten suoritettava pistokokein yhteisön vertailutestejä ja -kokeita. Vertailutestit ja -kokeet voivat koskea seuraavia:- kolmansissa maissa korjatut siemenet,- luonnonmukaiseen maatalouteen soveltuvat siemenet,- in situ -suojelun ja kasvigeenivarojen kestävän käytön yhteydessä kaupan pidetyt siemenet.2. Vertailutestejä ja -kokeita on käytettävä teknisten varmentamismenetelmien yhdenmukaistamiseksi sekä niiden edellytysten täyttymisen tarkistamiseksi, joiden mukaisia siementen on oltava.3. Komissio päättää vertailutestien ja -kokeiden suorittamiseksi tarvittavista järjestelyistä noudattaen 21 artiklassa tarkoitettua menettelyä. Komissio ilmoittaa 21 artiklassa tarkoitetulle komitealle testien ja kokeiden ja niiden tulosten teknisistä järjestelyistä.4. Yhteisö voi myöntää rahoitusta 1 ja 2 kohdassa säädettyjen testien ja kokeiden toteuttamiseksi. Yhteisön rahoitus toteutetaan budjettivallan käyttäjän päättämien vuosittaisten määrärahojen rajoissa.5. Testit ja kokeet, joille voidaan myöntää yhteisön rahoitusta, ja kyseisen rahoituksen myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 21 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.6. Ainoastaan valtion viranomaiset tai valtion vastuulla toimivat oikeushenkilöt voivat suorittaa 1 ja 2 kohdassa säädettyjä testejä ja kokeita."2) Korvataan direktiivin 66/402/ETY 20 artikla seuraavasti:" 20 artikla1. Yhteisössä on tämän direktiivin pakollisten tai valinnaisten säännösten mukaisesti markkinoille saatettujen viljakasvien siemenistä otettujen näytteiden jälkitarkastusta varten suoritettava pistokokein yhteisön vertailutestejä ja -kokeita. Vertailutestit ja -kokeet voivat koskea seuraavia:- kolmansissa maissa korjatut siemenet,- luonnonmukaiseen maatalouteen soveltuvat siemenet,- in situ -suojelun ja kasvigeenivarojen kestävän käytön yhteydessä kaupan pidetyt siemenet.2. Vertailutestejä ja -kokeita on käytettävä teknisten varmentamismenetelmien yhdenmukaistamiseksi sekä niiden edellytysten täyttymisen tarkistamiseksi, joiden mukaisia siementen on oltava.3. Komissio päättää noudattaen 21 artiklassa tarkoitettua menettelyä vertailutestien ja -kokeiden suorittamiseksi tarvittavista järjestelyistä. Komissio ilmoittaa 21 artiklassa tarkoitetulle komitealle testien ja kokeiden ja niiden tulosten teknisistä järjestelyistä.4. Yhteisö voi myöntää rahoitusta 1 ja 2 kohdassa säädettyjen testien ja kokeiden toteuttamiseksi.Yhteisön rahoitus toteutetaan budjettivallan käyttäjän päättämien vuosittaisten määrärahojen rajoissa.5. Testit ja kokeet, joille voidaan myöntää yhteisön rahoitusta, ja kyseisen rahoituksen myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 21 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.6. Ainoastaan valtion viranomaiset tai valtion vastuulla toimivat oikeushenkilöt voivat suorittaa 1 ja 2 kohdassa säädettyjä testejä ja kokeita."3) Korvataan direktiivin 68/193/ETY 16 artikla seuraavasti:" 16 artikla1. Yhteisössä on tämän direktiivin pakollisten tai valinnaisten säännösten mukaisesti, mukaan lukien kasvien terveyttä koskevat säännökset, markkinoille saatetusta viiniköynnöksen lisäysaineistosta otettujen näytteiden jälkitarkastusta varten suoritettava pistokokein yhteisön vertailutestejä ja -kokeita. Vertailutestit ja -kokeet voivat koskea seuraavia:- kolmansissa maissa tuotettu lisäysaineisto,- luonnonmukaiseen maatalouteen soveltuva lisäysaineisto,- geneettisen monimuotoisuuden säilyttämistoimenpiteiden yhteydessä kaupan pidetty lisäysaineisto.2. Vertailutestejä ja -kokeita on käytettävä teknisten varmentamismenetelmien yhdenmukaistamiseksi sekä niiden edellytysten täyttymisen tarkistamiseksi, joiden mukaista lisäysaineiston on oltava.3. Komissio päättää vertailutestien ja -kokeiden suorittamiseksi tarvittavista järjestelyistä noudattaen 17 artiklassa tarkoitettua menettelyä. Komissio ilmoittaa 17 artiklassa tarkoitetulle komitealle testien ja kokeiden ja niiden tulosten teknisistä järjestelyistä. Mahdollisista kasvien terveyteen liittyvistä ongelmista komissio ilmoittaa pysyvälle kasvinsuojelukomitealle.4. Yhteisö voi myöntää rahoitusta 1 ja 2 kohdassa säädettyjen testien ja kokeiden toteuttamiseksi.Yhteisön rahoitus toteutetaan budjettivallan käyttäjän päättämien vuosittaisten määrärahojen rajoissa.5. Testit ja kokeet, joille voidaan myöntää yhteisön rahoitusta, ja kyseisen rahoituksen myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.6. Ainoastaan valtion viranomaiset tai valtion vastuulla toimivat oikeushenkilöt voivat suorittaa 1 ja 2 kohdassa säädettyjä testejä ja kokeita."4) Korvataan direktiivin 92/33/ETY 20 artikla seuraavasti:" 20 artikla1. Vihannesten lisäys- ja taimiaineistoa, myös kasvien terveyttä, koskevien tämän direktiivin vaatimusten ja edellytysten noudattamisen varmistamiseksi jäsenvaltioissa on suoritettava näytteiden perusteella testejä tai tarvittaessa kokeita. Komissio voi pyytää jäsenvaltioiden ja komission edustajia tarkastamaan kokeet.2. Yhteisössä on tämän direktiivin pakollisten tai valinnaisten säännösten mukaisesti, mukaan lukien kasvien terveyttä koskevat säännökset, markkinoille saatettujen vihannesten lisäys- ja taimiaineistosta otettujen näytteiden jälkitarkastusta varten suoritettava pistokokein yhteisön vertailutestejä ja -kokeita. Vertailutestit ja -kokeet voivat koskea seuraavia:- kolmansissa maissa tuotettu vihannesten lisäys- ja taimiaineisto,- luonnonmukaiseen maatalouteen soveltuva vihannesten lisäys- ja taimiaineisto,- geneettisen monimuotoisuuden säilyttämistoimenpiteiden yhteydessä kaupan pidettyjen vihannesten lisäys- ja taimiaineisto.3. Vertailutestejä ja -kokeita on käytettävä vihannesten lisäys- ja taimiaineiston teknisten tarkastusmenetelmien yhdenmukaistamiseksi sekä niiden edellytysten täyttymisen tarkistamiseksi, joiden mukaista aineiston on oltava.4. Komissio päättää vertailutestien ja -kokeiden suorittamiseksi tarvittavista järjestelyistä noudattaen 21 artiklassa tarkoitettua menettelyä. Komissio ilmoittaa 21 artiklassa tarkoitetulle komitealle testien ja kokeiden ja niiden tulosten teknisistä järjestelyistä. Mahdollisista kasvien terveyteen liittyvistä ongelmista komissio ilmoittaa pysyvälle kasvinsuojelukomitealle.5. Yhteisö voi myöntää rahoitusta 2 ja 3 kohdassa säädettyjen testien ja kokeiden toteuttamiseksi.Yhteisön rahoitus toteutetaan budjettivallan käyttäjän päättämien vuosittaisten määrärahojen rajoissa.6. Testit ja kokeet, joille voidaan myöntää yhteisön rahoitusta, ja kyseisen rahoituksen myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 21 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.7. Ainoastaan valtion viranomaiset tai valtion vastuulla toimivat oikeushenkilöt voivat suorittaa 2 ja 3 kohdassa säädettyjä testejä ja kokeita."5) Korvataan direktiivin 92/34/ETY 20 artikla seuraavasti:" 20 artikla1. Hedelmäkasveja tai niiden lisäysaineistoa, myös kasvien terveyttä, koskevien tämän direktiivin vaatimusten ja edellytysten noudattamisen varmistamiseksi jäsenvaltioissa on suoritettava näytteiden perusteella kokeita tai tarvittaessa testejä. Komissio voi pyytää jäsenvaltioiden ja komission edustajia tarkastamaan kokeet.2. Yhteisössä on tämän direktiivin pakollisten tai valinnaisten säännösten mukaisesti, mukaan lukien kasvien terveyttä koskevat säännökset, markkinoille saatetuista hedelmäkasveista ja niiden lisäysaineistosta otettujen näytteiden jälkitarkastusta varten suoritettava pistokokein yhteisön vertailutestejä ja -kokeita. Vertailutestit ja -kokeet voivat koskea seuraavia:- kolmansissa maissa tuotetut hedelmäkasvit tai niiden lisäysaineisto,- luonnonmukaiseen maatalouteen soveltuvat hedelmäkasvit tai niiden lisäysaineisto,- geneettisen monimuotoisuuden säilyttämistoimenpiteiden yhteydessä kaupan pidetyt hedelmäkasvit tai niiden lisäysaineisto.3. Vertailutestejä ja -kokeita on käytettävä hedelmäkasvien tai niiden lisäysaineiston teknisten tarkastusmenetelmien yhdenmukaistamiseksi sekä niiden edellytysten täyttymisen tarkistamiseksi, joiden mukaista aineiston on oltava.4. Komissio päättää vertailutestien ja -kokeiden suorittamiseksi tarvittavista järjestelyistä noudattaen 21 artiklassa tarkoitettua menettelyä. Komissio ilmoittaa 21 artiklassa tarkoitetulle komitealle testien ja kokeiden ja niiden tulosten teknisistä järjestelyistä. Mahdollisista kasvien terveyteen liittyvistä ongelmista komissio ilmoittaa pysyvälle kasvinsuojelukomitealle.5. Yhteisö voi myöntää rahoitusta 2 ja 3 kohdassa säädettyjen testien ja kokeiden toteuttamiseksi.Yhteisön rahoitus toteutetaan budjettivallan käyttäjän päättämien vuosittaisten määrärahojen rajoissa.6. Testit ja kokeet, joille voidaan myöntää yhteisön rahoitusta, ja kyseisen rahoituksen myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 21 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.7. Ainoastaan valtion viranomaiset tai valtion vastuulla toimivat oikeushenkilöt voivat suorittaa 2 ja 3 kohdassa säädettyjä testejä ja kokeita."6) Korvaan direktiivin 98/56/ETY 14 artikla seuraavasti:" 14 artikla1. Lisäysaineistoa koskevien tämän direktiivin vaatimusten ja edellytysten noudattamisen varmistamiseksi jäsenvaltioissa on tarvittaessa suoritettava näytteiden perusteella testejä ja kokeita. Komissio voi pyytää jäsenvaltioiden ja komission edustajia tarkastamaan kokeet.2. Yhteisössä on tämän direktiivin pakollisten tai valinnaisten säännösten mukaisesti, mukaan lukien kasvien terveyttä koskevat säännökset, markkinoille saatettujen koristekasvien lisäysaineistosta otettujen näytteiden jälkitarkastusta varten suoritettava pistokokein yhteisön vertailutestejä ja -kokeita. Vertailutestit ja -kokeet voivat koskea seuraavia:- kolmansissa maissa tuotettu lisäysaineisto,- luonnonmukaiseen maatalouteen soveltuva lisäysaineisto,- geneettisen monimuotoisuuden säilyttämistoimenpiteiden yhteydessä markkinoille saatettu lisäysaineisto.3. Vertailutestejä ja -kokeita on käytettävä koristekasvien lisäysaineiston teknisten tarkastusmenetelmien yhdenmukaistamiseksi sekä niiden edellytysten täyttymisen tarkistamiseksi, joiden mukaista aineiston on oltava.4. Komissio päättää vertailutestien ja -kokeiden suorittamiseksi tarvittavista järjestelyistä noudattaen 17 artiklassa tarkoitettua menettelyä. Komissio ilmoittaa 17 artiklassa tarkoitetulle komitealle testien ja kokeiden ja niiden tulosten teknisistä järjestelyistä. Kun ilmenee kasvien tai kasvituotteiden haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 8 päivänä toukokuuta 2000 annetun direktiivin 2000/29/EY(14) soveltamisalaan kuuluviin organismeihin liittyviä ongelmia, komissio ilmoittaa asiasta pysyvälle kasvinsuojelukomitealle, jota kuullaan myös yhteisössä toteutettavien kokeiden koesuunnitelmista silloin, kun ne koskevat direktiivin 2000/29/EY soveltamisalaan kuuluvia organismeja.5. Yhteisö voi myöntää rahoitusta 2 ja 3 kohdassa säädettyjen testien ja kokeiden toteuttamiseksi.Yhteisön rahoitus toteutetaan budjettivallan käyttäjän päättämien vuosittaisten määrärahojen rajoissa.6. Testit ja kokeet, joille voidaan myöntää yhteisön rahoitusta, ja kyseisen rahoituksen myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.7. Ainoastaan valtion viranomaiset tai valtion vastuulla toimivat oikeushenkilöt voivat suorittaa 2 ja 3 kohdassa säädettyjä testejä ja kokeita."7) Korvataan direktiivin 2002/54/EY 26 artikla seuraavasti:" 26 artikla1. Yhteisössä on tämän direktiivin pakollisten tai valinnaisten säännösten mukaisesti markkinoille saatettujen juurikkaiden siemenistä otettujen näytteiden jälkitarkastusta varten suoritettava pistokokein yhteisön vertailutestejä ja -kokeita. Vertailutestit ja -kokeet voivat koskea seuraavia:- kolmansissa maissa korjatut siemenet,- luonnonmukaiseen maatalouteen soveltuvat siemenet,- in situ -suojelun ja kasvigeenivarojen kestävän käytön yhteydessä kaupan pidetyt siemenet.2. Vertailutestejä ja -kokeita on käytettävä teknisten varmentamismenetelmien yhdenmukaistamiseksi sekä niiden edellytysten täyttymisen tarkistamiseksi, joiden mukaisia siementen on oltava.3. Komissio päättää vertailutestien ja -kokeiden suorittamiseksi tarvittavista järjestelyistä noudattaen 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä. Komissio ilmoittaa 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle testien ja kokeiden ja niiden tulosten teknisistä järjestelyistä.4. Yhteisö voi myöntää rahoitusta 1 ja 2 kohdassa säädettyjen testien ja kokeiden toteuttamiseksi.Yhteisön rahoitus toteutetaan budjettivallan käyttäjän päättämien vuosittaisten määrärahojen rajoissa.5. Testit ja kokeet, joille voidaan myöntää yhteisön rahoitusta, ja kyseisen rahoituksen myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 28 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.6. Ainoastaan valtion viranomaiset tai valtion vastuulla toimivat oikeushenkilöt voivat suorittaa 1 ja 2 kohdassa säädettyjä testejä ja kokeita."8) Korvataan direktiivin 2002/55/EY 43 artikla seuraavasti:" 43 artikla1. Yhteisössä on tämän direktiivin pakollisten tai valinnaisten säännösten mukaisesti markkinoille saatettujen vihannesten siemenistä otettujen näytteiden jälkitarkastusta varten suoritettava pistokokein yhteisön vertailutestejä ja -kokeita. Vertailutestit ja -kokeet voivat koskea seuraavia:- kolmansissa maissa korjatut siemenet,- luonnonmukaiseen maatalouteen soveltuvat siemenet,- in situ -suojelun ja kasvigeenivarojen kestävän käytön yhteydessä kaupan pidetyt siemenet.2. Vertailutestejä ja -kokeita on käytettävä teknisten varmentamismenetelmien yhdenmukaistamiseksi sekä niiden edellytysten täyttymisen tarkistamiseksi, joiden mukaisia siementen on oltava.3. Komissio päättää vertailutestien ja -kokeiden suorittamiseksi tarvittavista järjestelyistä noudattaen 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä. Komissio ilmoittaa 46 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle testien ja kokeiden ja niiden tulosten teknisistä järjestelyistä.4. Yhteisö voi myöntää rahoitusta 1 ja 2 kohdassa säädettyjen testien ja kokeiden toteuttamiseksi.Yhteisön rahoitus toteutetaan budjettivallan käyttäjän päättämien vuosittaisten määrärahojen rajoissa.5. Testit ja kokeet, joille voidaan myöntää yhteisön rahoitusta, ja kyseisen rahoituksen myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 46 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.6. Ainoastaan valtion viranomaiset tai valtion vastuulla toimivat oikeushenkilöt voivat suorittaa 1 ja 2 kohdassa säädettyjä testejä ja kokeita."9) Korvataan direktiivin 2002/56/EY 20 artikla seuraavasti:" 20 artikla1. Yhteisössä on tämän direktiivin pakollisten tai valinnaisten säännösten mukaisesti, mukaan lukien kasvien terveyttä koskevat säännökset, markkinoille saatetuista siemenperunoista otettujen näytteiden jälkitarkastusta varten suoritettava pistokokein yhteisön vertailutestejä ja -kokeita. Vertailutestit ja -kokeet voivat koskea seuraavia:- kolmansissa maissa korjatut siemenperunat,- luonnonmukaiseen maatalouteen soveltuvat siemenperunat,- in situ -suojelun ja kasvigeenivarojen kestävän käytön yhteydessä kaupan pidetyt siemenperunat.2. Vertailutestejä ja -kokeita on käytettävä teknisten varmentamismenetelmien yhdenmukaistamiseksi sekä niiden edellytysten täyttymisen tarkistamiseksi, joiden mukaisia siementen on oltava.3. Komissio päättää vertailutestien ja -kokeiden suorittamiseksi tarvittavista järjestelyistä noudattaen 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä. Komissio ilmoittaa 25 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle testien ja kokeiden ja niiden tulosten teknisistä järjestelyistä. Mahdollisista kasvien terveyteen liittyvistä ongelmista komissio ilmoittaa pysyvälle kasvinsuojelukomitealle.4. Yhteisö voi myöntää rahoitusta 1 ja 2 kohdassa säädettyjen testien ja kokeiden toteuttamiseksi.Yhteisön rahoitus toteutetaan budjettivallan käyttäjän päättämien vuosittaisten määrärahojen rajoissa.5. Testit ja kokeet, joille voidaan myöntää yhteisön rahoitusta, ja kyseisen rahoituksen myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 25 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.6. Ainoastaan valtion viranomaiset tai valtion vastuulla toimivat oikeushenkilöt voivat suorittaa 1 ja 2 kohdissa säädettyjä testejä ja kokeita.7. Jäljempänä 25 artiklan 2 kohdan tarkoitettua menettelyä noudattaen komissio voi kokonaan tai osittain kieltää yhteisön tietyllä alueella korjattujen siemenperunoiden pitämisen kaupan, jos kyseisellä alueella korjatusta, yhdellä tai useammalla yhteisön testi- ja koepellolla kasvatetusta perussiemenperunasta tai varmennetusta siemenperunasta virallisesti otettujen näytteiden jälkeläisaineisto on kolmena peräkkäisenä vuonna huomattavasti poikennut liitteessä I olevan 1 kohdan c alakohdassa, 2 kohdan c alakohdassa sekä 3 ja 4 kohdassa säädetyistä vähimmäisedellytyksistä.8. Komissio peruuttaa edellä 7 kohdan mukaisesti toteutetut toimenpiteet heti, kun on riittävän varmasti osoitettu, että kyseisellä yhteisön alueella korjattu perussiemenperuna ja varmennettu siemenperuna täyttävät vastaisuudessa 7 kohdassa tarkoitetut vähimmäisedellytykset."10) Korvataan direktiivin 2002/57/EY 23 artikla seuraavasti:" 23 artikla1. Yhteisössä on tämän direktiivin pakollisten tai valinnaisten säännösten mukaisesti markkinoille saatettujen öljy- ja kuitukasvien siemenistä otettujen näytteiden jälkitarkastusta varten suoritettava pistokokein yhteisön vertailutestejä ja -kokeita. Vertailutestit ja -kokeet voivat koskea seuraavia:- kolmansissa maissa korjatut siemenet,- luonnonmukaiseen maatalouteen soveltuvat siemenet,- in situ -suojelun ja kasvigeenivarojen kestävän käytön yhteydessä kaupan pidetyt siemenet.2. Vertailutestejä ja -kokeita on käytettävä teknisten varmentamismenetelmien yhdenmukaistamiseksi sekä niiden edellytysten täyttymisen tarkistamiseksi, joiden mukaisia siementen on oltava.3. Komissio päättää vertailutestien ja -kokeiden suorittamiseksi tarvittavista järjestelyistä noudattaen 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä. Komissio ilmoittaa 25 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle testien ja kokeiden ja niiden tulosten teknisistä järjestelyistä.4. Yhteisö voi myöntää rahoitusta 1 ja 2 kohdassa säädettyjen testien ja kokeiden toteuttamiseksi.Yhteisön rahoitus toteutetaan budjettivallan käyttäjän päättämien vuosittaisten määrärahojen rajoissa.5. Testit ja kokeet, joille voidaan myöntää yhteisön rahoitusta, ja kyseisen rahoituksen myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 25 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.6. Ainoastaan valtion viranomaiset tai valtion vastuulla toimivat oikeushenkilöt voivat suorittaa 1 ja 2 kohdassa säädettyjä testejä ja kokeita."2 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 10 päivänä lokakuuta 2003. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 18 päivänä kesäkuuta 2003.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaG. Drys(1) EYVL C 20 E, 28.1.2003, s. 208.(2) Lausunto annettu 10. huhtikuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).(3) EUVL C 85, 8.4.2003, s. 43.(4) EYVL 125, 11.7.1966, s. 2298/66. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2001/64/EY (EYVL L 234, 1.9.2001, s. 60).(5) EYVL 125, 11.7.1966, s. 2309/66. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2001/64/EY.(6) EYVL L 93, 17.4.1968, s. 15. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2002/11/EY (EYVL L 53, 23.2.2002, s. 20).(7) EYVL L 157, 10.6.1992, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003 (EYVL L 122, 16.5.2003, s. 1).(8) EYVL L 157, 10.6.1992, s. 10. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003.(9) EYVL L 226, 13.8.1998, s. 16. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003.(10) EYVL L 193, 20.7.2002, s. 12.(11) EYVL L 193, 20.7.2002, s. 33.(12) EYVL L 193, 20.7.2002, s. 60. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna komission päätöksellä 2003/66/EY (EYVL L 25, 30.1.2003, s. 42).(13) EYVL L 193, 20.7.2002, s. 74. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/68/EY (EYVL L 195, 24.7.2002, s. 32.)(14) EYVL L 169, 10.7.2000, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1).


title: Komission direktiivi 2007/21/EY, annettu 10 päivänä huhtikuuta 2007 , neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta tehoaineiden atsoksistrobiini, imatsaliili, kresoksiimimetyyli, spiroksamiini, atsimsulfuroni, proheksadionikalsium ja fluroksipyyri liitteeseen I sisällyttämisen päättymispäivien osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti )

text:
               12.4.2007

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 97/42

      KOMISSION DIREKTIIVI 2007/21/EY,
   annettu 10 päivänä huhtikuuta 2007,
   neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta tehoaineiden atsoksistrobiini, imatsaliili, kresoksiimimetyyli, spiroksamiini, atsimsulfuroni, proheksadionikalsium ja fluroksipyyri liitteeseen I sisällyttämisen päättymispäivien osalta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 5 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I on sisällytetty seuraavat tehoaineet: atsoksistrobiini komission direktiivillä 98/47/EY (2)1 päivään heinäkuuta 2008 saakka, imatsaliili komission direktiivillä 97/73/EY (3)31 päivään joulukuuta 2008 saakka, kresoksiimimetyyli komission direktiivillä 1999/1/EY (4)31 päivään tammikuuta 2009 saakka, spiroksamiini komission direktiivillä 1999/73/EC (5)1 päivään syyskuuta 2009 saakka, atsimsulfuroni komission direktiivillä 1999/80/EY (6)1 päivään lokakuuta 2009 saakka, proheksadionikalsium komission direktiivillä 2000/50/EY (7)20 päivään lokakuuta 2010 saakka ja fluroksipyyri komission direktiivillä 2000/10/EY (8)30 päivään marraskuuta 2010 saakka.

               (2)

               Tehoaineen sisällyttäminen voidaan uusia hakemuksesta edellyttäen, että hakemus tehdään vähintään kaksi vuotta ennen sisällyttämisen päättymistä. Komissio on vastaanottanut kaikkien edellä mainittujen tehoaineiden sisällyttämisen uusimista koskevat hakemukset.

               (3)

               Komissio vahvistaa liitteeseen I sisällyttämisen uusimisen kannalta välttämättömien lisätietojen toimittamista ja arviointia koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Tämän vuoksi on perusteltua uusia edellä mainittujen tehoaineiden sisällyttäminen liitteeseen I tarvittavaksi ajaksi, jotta ilmoittajat voivat laatia hakemuksensa ja jotta komissio voi järjestää niiden arvioinnin ja tehdä asiassa päätöksen.

               (4)

               Direktiiviä 91/414/ETY on sen vuoksi muutettava.

               (5)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 91/414/ETY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ja julkaistava ne viimeistään 12 päivästä joulukuuta 2007. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 13 päivästä joulukuuta 2007.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 10 päivänä huhtikuuta 2007.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2007/6/EY (EUVL L 43, 15.2.2007, s. 13).

      (2)  EYVL L 191, 7.7.1998, s. 50.

      (3)  EYVL L 353, 24.12.1997, s. 26.

      (4)  EYVL L 21, 28.1.1999, s. 21.

      (5)  EYVL L 206, 5.8.1999, s. 16; oikaisu: EYVL L 221, 21.8.1999, s. 19.

      (6)  EYVL L 210, 10.8.1999, s. 13.

      (7)  EYVL L 198, 4.8.2000, s. 39.

      (8)  EYVL L 57, 2.3.2000, s. 28.

      LIITE
      Korvataan direktiivin 91/414/ETY liitteessä I olevat rivit 1, 2, 3, 4, 5, 6 ja 8 seuraavasti:

                     ”1

                     Imatsaliili
                     CAS-numero: 73790–28–0, 35554–44–0
                     CIPAC-numero: 335

                     (+)-1-(β-allyloksi-2,4-dikloorifenyylietyyli) imidatsoli tai (+)-allyyli-1-(2,4-dikloorifenyyli)-2-imidatsoli-1-yylietyylieetteri

                     975 g/kg

                     1. tammikuuta 1999

                     31. joulukuuta 2011

                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan sienitautien torjunta-aineena käyttöä varten.
                     Seuraaviin käyttötarkoituksiin sovelletaan seuraavia erityisehtoja:

                                 —

                                 sadonkorjuun jälkeen tapahtuvaan käyttöön hedelmien, vihannesten ja perunoiden käsittelyssä voidaan myöntää lupa ainoastaan silloin, kun käytössä on asiaankuuluva puhdistusjärjestelmä tai luvan myöntävä jäsenvaltio katsoo riskiarvioinnin perusteella osoitetuksi, että käsittelyliuoksen päästöt eivät aiheuta kohtuutonta vaaraa ympäristölle eivätkä varsinkaan vesieliöille,

                                 —

                                 sadonkorjuun jälkeen tapahtuvaan perunoiden käsittelyyn voidaan myöntää lupa ainoastaan silloin, kun luvan myöntävä jäsenvaltio katsoo riskiarvioinnin perusteella osoitetuksi, että käsitellyistä perunoista peräisin olevat käsittelyjätteet eivät aiheuta kohtuutonta vaaraa vesieliöille,

                                 —

                                 ulkotiloissa tapahtuvaan lehtien käsittelyyn voidaan myöntää lupa ainoastaan silloin, kun luvan myöntävä jäsenvaltio katsoo riskiarvioinnin perusteella osoitetuksi, että käyttö ei aiheuta kohtuuttomia haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen eikä ympäristöön.

                           Päivämäärä, jona tarkastelukertomus saatiin valmiiksi pysyvässä kasvinsuojelukomiteassa: 11. heinäkuuta 1997.

                     2

                     Atsoksistrobiini
                     CAS-numero: 131860–33–8
                     CIPAC-numero: 571

                     Metyyli(E)-2-{2[6-(2-syanofenoksi)pyrimidiini-4-yylioksi]fenyyli-3-metoksiakrylaatti

                     930 g/kg (Z-isomeeriä enintään 25 g/kg)

                     1. heinäkuuta 1998

                     31. joulukuuta 2011

                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan käyttöön sienitautien torjunta-aineena.
                     Yhtenäisten periaatteiden mukaisesti tehtävissä päätöksissä olisi kiinnitettävä erityistä huomiota vesieliöihin kohdistuvaan vaikutukseen. Lupaedellytyksiin on sisällyttävä tarvittaessa riskinhallintatoimenpiteitä.
                     Päivämäärä, jona tarkastelukertomus saatiin valmiiksi pysyvässä kasvinsuojelukomiteassa: 22. huhtikuuta 1998.

                     3

                     Kresoksiimi-metyyli
                     CAS-numero: 143390–89–0
                     CIPAC-numero: 568

                     Metyyli (E)-2-metoksi-imino-2-[2-(o-tolyylioksimetyyli)fenyyli] asetaatti

                     910 g/kg

                     1. helmikuuta 1999

                     31. joulukuuta 2011

                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan käyttöön sienitautien torjunta-aineena.
                     Yhtenäisten periaatteiden mukaisesti tehtävissä päätöksissä jäsenvaltioiden on kiinnitettävä erityistä huomiota pohjavesien suojeluun herkillä alueilla.
                     Päivämäärä, jona tarkastelukertomus saatiin valmiiksi pysyvässä kasvinsuojelukomiteassa: 16. lokakuuta 1998.

                     4

                     Spiroksamiini
                     CAS-numero: 1181134–30–8
                     CIPAC-numero: 572

                     (8-tert-butyyli-1,4-dioksaspiro [4.5] dekanaani-2-yylimetyyli)-etyylipropyyliamiini

                     940 g/kg (dia-stereomeerit A ja B yhdistettyinä)

                     1. syyskuuta 1999

                     31. joulukuuta 2011

                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan sienitautien torjunta-aineena käyttöä varten.
                     Yhtenäisten periaatteiden mukaisesti tehtävissä päätöksissä jäsenvaltioiden on

                                 —

                                 kiinnitettävä erityistä huomiota käyttäjän turvallisuuteen ja varmistettava, että lupaedellytyksiin sisältyy asianmukaisia suojatoimenpiteitä
                                 ja

                                 —

                                 kiinnitettävä erityistä huomiota tehoaineen vaikutuksiin vesieliöihin ja varmistettava, että lupaedellytyksiin sisältyy tarvittaessa riskinhallintatoimenpiteitä.

                           Päivämäärä, jona tarkastelukertomus saatiin valmiiksi pysyvässä kasvinsuojelukomiteassa: 12. toukokuuta 1999.

                     5

                     Atsimsulfuroni
                     CAS-numero: 120162–55–2
                     CIPAC-numero: 584

                     1-(4,6-dimetoksipyrimidiini-2-yyli)-3-[1-metyyli-4-(2-metyyli-2H-tetrasoli-5-yyli)-pyratsoli-5-yylisulfonyyli]-urea

                     980 g/kg

                     1. lokakuuta 1999

                     31. joulukuuta 2011

                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan käyttöön rikkakasvien torjunta-aineena.
                     Lupaa ei saa myöntää atsimsulfuronin käyttöön lentolevityksessä.
                     Yhtenäisten periaatteiden mukaisesti tehtävissä päätöksissä jäsenvaltioiden on kiinnitettävä erityistä huomiota vesieliöihin ja muihin kuin kohdelajina oleviin maanpäällisiin kasveihin kohdistuviin vaikutuksiin ja varmistettava, että lupaedellytyksiin sisältyy tarvittaessa riskinhallintatoimenpiteitä (esim. riisinviljelyssä vettä on pidettävä pellolla tietty vähimmäisaika ennen veden valuttamista pois).
                     Päivämäärä, jona tarkastelukertomus saatiin valmiiksi pysyvässä kasvinsuojelukomiteassa: 2. heinäkuuta 1999.

                     6

                     Fluroksipyyri
                     CAS-numero: 69377–81–7
                     CIPAC-numero: 431

                     4-amino-3,5-dikloori-6-fluori-2-pyridyylioksietikkahappo

                     950 g/kg

                     1. joulukuuta 2000

                     31. joulukuuta 2011

                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan käyttöön rikkakasvien torjunta-aineena.
                     Yhtenäisten periaatteiden mukaisesti tehtävissä päätöksissä jäsenvaltioiden on

                                 —

                                 otettava huomioon tarkastelukertomuksen 7 kohdassa edellytetyt lisätiedot,

                                 —

                                 kiinnitettävä erityistä huomiota pohjavesien suojeluun,

                                 —

                                 kiinnitettävä erityistä huomiota tehoaineen vaikutuksiin vesieliöihin ja varmistettava, että lupaedellytyksiin sisältyy tarvittaessa riskinhallintatoimenpiteitä.

                           Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, jos tarkastelukertomuksen 7 kohdassa edellytettyjen lisäkokeiden tuloksia ja tietoja ei ole toimitettu 1. joulukuuta 2000 mennessä.
                     Päivämäärä, jona tarkastelukertomus saatiin valmiiksi pysyvässä kasvinsuojelukomiteassa: 30. marraskuuta 1999.

                     8

                     Proheksadioni-kalsium
                     CAS-numero: 127277–53–6
                     CIPAC-numero: 567

                     Kalsium 3,5-diokso-4-propionyylisykloheksaani-karboksylaatti

                     890 g/kg

                     1. lokakuuta 2000

                     31. joulukuuta 2011

                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan kasvien kasvunsäätelyaineena käyttöä varten.
                     Päivämäärä, jona tarkastelukertomus saatiin valmiiksi pysyvässä kasvinsuojelukomiteassa: 16. kesäkuuta 2000.”


Avis juridique important

|

32003L0066

Komission direktiivi 2003/66/EY, annettu 3 päivänä heinäkuuta 2003, neuvoston direktiivin 92/75/ETY soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kotitalouksien sähkökäyttöisten jääkaappien, pakastimien ja näiden yhdistelmien energiankulutuksen osoittamisen osalta annetun direktiivin 94/2/EY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 170 , 09/07/2003 s. 0010 - 0014

Komission direktiivi 2003/66/EY,annettu 3 päivänä heinäkuuta 2003,neuvoston direktiivin 92/75/ETY soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kotitalouksien sähkökäyttöisten jääkaappien, pakastimien ja näiden yhdistelmien energiankulutuksen osoittamisen osalta annetun direktiivin 94/2/EY muuttamisesta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kodinkoneiden energian ja muiden voimavarojen kulutuksen osoittamisesta merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin 22 päivänä syyskuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/75/ETY(1) ja erityisesti sen 9 ja 12 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Jääkaappien, pakastimien ja näiden yhdistelmien kuluttama sähkö muodostaa merkittävän osan yhteisön kotitalouksien kokonaisenergiantarpeesta. Näiden laitteiden energiankulutusta voidaan edelleen vähentää huomattavasti.(2) Komission direktiivillä 94/2/EY(2) käyttöönotetun merkintäjärjestelmän menestys yhdessä kotitalouksien sähkökäyttöisten jääkaappien, pakastimien ja näiden yhdistelmien energiatehokkuusvaatimuksista 3 päivänä syyskuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/57/EY(3) kanssa on johtanut siihen, että uusien jääkaappien ja pakastimien tehokkuusindeksi on noussut yli 30 prosentilla vuosien 1996 ja 2000 välisenä aikana.(3) Noin 20 prosenttia vuonna 2000 myydyistä kylmälaitteista kuului parhaaseen energiatehokkuusluokkaan (A), ja joillakin markkinoilla kyseisten laitteiden osuus oli yli 50 prosenttia. A-luokkaan kuuluvien laitteiden markkinaosuudet kasvavat nopeasti. Sen vuoksi on tarpeen ottaa käyttöön uudet luokat A+ ja A++ väliaikaisena järjestelynä, kunnes energiatehokkuusluokkien kokonaisuudistus on suoritettu.(4) Energiatehokkuuden merkitsemisen jatkuva vaikutus vähenee tai katoaa kokonaan, jollei määritellä uusia, tehokkaampia luokkia.(5) Sen vuoksi direktiiviä 94/2/EY olisi muutettava vastaavasti. Samalla mainittu direktiivi voidaan muuttaa vastaavien vastikään annettujen direktiivin 92/75/ETY täytäntöönpanodirektiivien mukaiseksi.(6) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 92/75/ETY 10 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 94/2/EY seuraavasti:1) Korvataan 1 artiklan 2, 3 ja 4 kohta seuraavasti:"2. Tässä direktiivissä edellytetyt tiedot hankitaan mittauksin, jotka on tehty niiden yhdenmukaistettujen standardien mukaisesti, jotka eurooppalaiset standardointielimet (CEN, CENELEC, ETSI) ovat hyväksyneet Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY(4) mukaisesti komission antaman toimeksiannon nojalla, joiden viitenumerot on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja joiden osalta jäsenvaltiot ovat julkaisseet niiden kansallisten standardien numerot, jotka saattavat mainitut yhdenmukaistetut standardit osaksi kansallisia standardeja.3. Liitteiden I, II ja III säännöksiä, jotka edellyttävät melutietojen antamista, sovelletaan ainoastaan, jos jäsenvaltiot vaativat kyseisiä tietoja direktiivin 86/594/ETY 3 artiklan nojalla. Nämä tiedot mitataan mainitun direktiivin mukaisesti.4. Tässä direktiivissä sovelletaan direktiivin 92/75/ETY 1 artiklan 4 kohdassa säädettyjä määritelmiä."2) Muutetaan 2 artikla seuraavasti:a) Lisätään 1 kohtaan seuraava alakohta:"Jos tietyn malliyhdistelmän tiedot on saatu muiden yhdistelmien rakenteen perusteella tehdyistä laskelmista ja/tai ekstrapolaatioista, tietoihin on sisällytettävä yksityiskohtaiset tiedot tällaisista laskelmista ja/tai ekstrapolaatioista sekä testeistä, jotka on tehty laskelmien tarkkuuden varmistamiseksi (yksityiskohtaiset tiedot matemaattisesta mallista, jota on käytetty suorituskyvyn laskemiseen, ja mittauksista, jotka on tehty tämän mallin varmentamiseksi)."b) Korvataan 5 kohta seuraavasti:"5. Kun laitteita tarjotaan myytäväksi, vuokrattavaksi tai osamaksukauppaan painetun tai kirjallisen tiedotteen kautta tai muulla sellaisella tavalla, jolla mahdollisen ostajan ei voida olettaa näkevän esiteltävää laitetta, kuten kirjallinen tarjous, postimyyntiluettelo, mainokset Internetissä tai muissa sähköisissä viestimissä, mainitun tiedotteen täytyy sisältää kaikki liitteessä III eritellyt tiedot."3) Muutetaan liitteet I, II, III ja V tämän direktiivin liitteen mukaisesti.4) Poistetaan liite VI.2 artiklaJäsenvaltioiden on sallittava sellaisten direktiivin 94/2/EY 2 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen merkintöjen, selosteiden ja tiedotteiden, jotka sisältävät tämän direktiivin mukaisesti tarkistettuja tietoja, levittäminen viimeistään 1 päivästä heinäkuuta 2004.Niiden on varmistettava, että kaikki direktiivin 94/2/EY 2 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut merkinnät, selosteet ja tiedotteet ovat tarkistettujen mallien mukaiset viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2004.3 artiklaJäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2004. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.4 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.5 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 3 päivänä heinäkuuta 2003.Komission puolestaLoyola De PalacioVarapuheenjohtaja(1) EYVL L 297, 13.10.1992, s. 16.(2) EYVL L 45, 17.2.1994, s. 1.(3) EYVL L 236, 18.9.1996, s. 36.(4) EYVL L 204, 21.7.1998, s. 37.LIITE1) Muutetaan liite I seuraavasti:a) Poistetaan kohdasta "Merkintää koskevat selitykset" viimeinen virke "Huomautus: Edellä käytettyjen käsitteiden vastineet muilla kielillä esitetään liitteessä VI."b) Kohta "Painatus":i) lisätään kuvan jälkeen seuraava teksti:"A + - ja A ++ -luokan laitteiden tunnuskirjaimien on oltava seuraavien mallien mukaisia, ja ne on sijoitettava samaan paikkaan kuin A-luokan laitteiden tunnuskirjain A:>PIC FILE= "L_2003170FI.001202.TIF">"ii) Poistetaan kohdan lopusta teksti, joka alkaa sanoilla "Täydelliset painatusta koskevat tiedot ovat 'jääkaappien ja pakastimien merkintöjen suunnitteluoppaassa', ..."2) Muutetaan liite II seuraavasti:a) Korvataan 4 kohta seuraavasti:"4) Liitteen V mukaisesti määritelty mallin energiatehokkuusluokka seuraavasti ilmaistuna: 'Energiatehokkuusluokka ... asteikolla A ++:sta (vähän kuluttava) G:hen (paljon kuluttava)'. Jos tämä tieto annetaan taulukkona, se voidaan ilmaista myös muulla tavoin, jos asteikko A ++:sta (vähän kuluttava) G:hen (paljon kuluttava) käy selvästi ilmi."b) Korvataan 8 kohta seuraavasti:"8) Pakasteiden säilytysosaston ja kylmätilan, jos sellainen on, käyttötilavuus 1 artiklan 2 kohdassa mainittujen standardien mukaisesti: luokissa 1, 2 ja 3 tämä otsikko jätetään pois. Luokassa 3 ilmoitetaan 'jääosaston' käyttötilavuus."c) Lisätään 15 kohta seuraavasti:"15) Jos malli on tarkoitettu kalusteisiin sijoitettavaksi, tämä on ilmoitettava."d) Poistetaan viimeinen virke "Huomautus: ..."3) Muutetaan liite III seuraavasti:Poistetaan viimeinen virke "Huomautus: ..."4) Lisätään liitteeseen V otsikon "ENERGIATEHOKKUUDEN MUKAINEN LUOKITUS" jälkeen:"1 OSA: Luokkien A + ja A ++ määritelmätLaitteen energiatehokkuusluokaksi määritellään A + tai A ++, kun energiatehokkuusindeksi alfa (Iα) on taulukossa 1 määritetyllä välillä.Taulukko 1>TAULUKON PAIKKA>Taulukossa 1>VIITTAUS KAAVIOON>jossaAC= laitteen energiankulutus vuodessa (liitteen I selityksen V mukaisesti)SCα= laitteen standardinmukainen energiankulutus vuodessa αSCα lasketaan seuraavan kaavan mukaan:>VIITTAUS KAAVIOON>jossaVc on osaston nettotilavuus (litroina) (1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen standardien mukaisesti)Tc on osaston nimellislämpötila (°C:ina)Arvot Mα ja Nα esitetään taulukossa 2 ja arvot FF, CC, BI ja CH taulukossa 3.Taulukko 2>TAULUKON PAIKKA>Taulukko 3>TAULUKON PAIKKA>Jos laitteen energiatehokkuusluokka ei ole A + tai A ++, laite luokitellaan 2 osan mukaan.2 OSA: Luokkien A-G määritelmät..."


Avis juridique important

|

32000L0065

Neuvoston direktiivi 2000/65/EY, annettu 17 päivänä lokakuuta 2000, direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta arvonlisäveron maksuvelvollisen määrittelyn osalta

Virallinen lehti nro L 269 , 21/10/2000 s. 0044 - 0046

Neuvoston direktiivi 2000/65/EY,annettu 17 päivänä lokakuuta 2000,direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta arvonlisäveron maksuvelvollisen määrittelyn osaltaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo seuraavaa:(1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY(4) 21 artiklassa säädetyt voimassa olevat säännöt veronmaksuvelvollisen määrittämisestä aiheuttavat suuria ongelmia toimijoille ja erityisesti niistä pienimmille.(2) Keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvista toimista aiheutuvien saatavien sekä maatalousmaksujen ja tullien perinnässä 15 päivänä maaliskuuta 1976 annetussa neuvoston direktiivissä 76/308/ETY(5), jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien verojen alalla 19 päivänä joulukuuta 1977 annetussa neuvoston direktiivissä 77/799/ETY(6) sekä hallinnollisesta yhteistyöstä välillisen verotuksen (ALV) alalla 27 päivänä tammikuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 218/92(7) säädetään jäsenvaltioiden keskinäisen avunannon järjestämisestä arvonlisäveron oikean tason määrittämisen ja veron perimisen osalta.(3) Sisämarkkinoita koskevan lainsäädännön yksinkertaistamiseen liittyvän Slim-aloitteen toista vaihetta koskevassa komission kertomuksessa suositellaan direktiivin 77/388/ETY 21 artiklassa säädetyn veroedustusjärjestelmän uudistamismahdollisuuksien ja -keinojen tutkimista.(4) Yhteistä arvonlisäverojärjestelmää yleensä ja veronmaksuvelvollisen määrittämistä erityisesti voidaan yksinkertaistaa huomattavasti ainoastaan siten, että poistetaan jäsenvaltioiden oikeus tehdä veroedustajan nimeäminen pakolliseksi.(5) Näin ollen veroedustajan nimeäminen olisi sijoittumattomille verovelvollisille vastedes oltava vapaaehtoista.(6) Jäsenvaltiot voivat direktiivin 77/388/ETY 22 artiklan nojalla asettaa sijoittautumattomille verovelvollisille suoraan samat velvoitteet kuin ne, jotka koskevat sijoittautuneita verovelvollisia, mukaan lukien ne velvoitteet, jotka voidaan säätää 22 artiklan 8 kohdan nojalla.(7) Jäsenvaltioiden olisi voitava edelleen vaatia edustajan nimeämistä veronmaksuvelvolliseksi sellaisesta maasta lähtöisin olevan sijoittautumattoman verovelvollisen puolesta, jonka kanssa ei ole tehty sopimusta yhteisön sisäisiä menettelyjä vastaavan keskinäisen avunannon järjestämisestä, tai asiamiehen nimeämistä.(8) Jäsenvaltioilla olisi edelleen oltava mahdollisuus yksin nimetä maahantuonnista kannettavan veron maksuvelvollinen.(9) Jäsenvaltioiden olisi edelleen voitava antaa säännöksiä, joiden mukaan muu henkilö kuin veronmaksuvelvollinen on yhteisvastuullisesti vastuussa veron maksamisesta.(10) Direktiivin 77/388/ETY 10 artiklaa on aiheellista selventää tietynlaisen toistuvaissuoritusten yhteydessä tapahtuvan veron kiertämisen torjumiseksi.(11) Tämän vuoksi direktiivi 77/388/ETY olisi muutettava,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 77/388/ETY seuraavasti:1) Lisätään 10 artiklan 2 kohdan ensimmäiseen alakohtaan sen toisen virkkeen jälkeen virke seuraavasti:"Jäsenvaltiot voivat tietyissä tapauksissa säätää, että tietyn ajanjakson aikana jatkuvana suorituksena tapahtuva tavaroiden luovuttaminen ja palvelujen suorittaminen katsotaan loppuunsaatetuksi vähintään yhden vuoden välein."2) Korvataan 28 f artiklan 1 kohdassa (jolla on muutettu saman direktiivin 17 artiklan 2, 3 ja 4 kohtaa) sekä 17 artiklan 4 kohdan a alakohdassa sanat "21 artiklan 1 kohdan a alakohdan" sanoilla "21 artiklan 1 kohdan a ja c alakohdan".3) Korvataan 28 c artiklan E kohdan, "muut vapautukset", 3 alakohdan viidennessä luetelmakohdassa sanat "21 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannen alakohdan" sanoilla "21 artiklan 1 kohdan c alakohdan".4) Korvataan 28 g artiklassa (jolla on korvattu saman direktiivin 21 artikla) 21 artikla seuraavasti:" 21 artiklaViranomaisille veronmaksuvelvolliset1. Arvonlisäveroa ovat velvolliset maksamaan sisäisen järjestelmän mukaan:a) verovelvollinen, joka suorittaa verollisen tavaroiden luovutuksen tai verollisen palvelun, lukuun ottamatta b ja c alakohdassa tarkoitettuja tapauksia.Jos verollisen tavaroiden luovutuksen tai verollisen palvelun suorittaa verovelvollinen, joka ei ole sijoittautunut maan alueelle, jäsenvaltiot voivat säätää vahvistamiensa edellytysten mukaisesti, että veronmaksuvelvollinen on verollisen tavaroiden luovutuksen tai verollisen palvelujen suorituksen vastaanottaja;b) verovelvolliset, joille toimitetaan 9 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitettuja palveluja tai henkilöt, jotka on maassa rekisteröity arvonlisäverovelvollisina ja joille toimitetaan 28 b artiklan C, D, E ja F kohdassa tarkoitettuja palveluja, jos palvelut suorittaa verovelvollinen, joka ei ole sijoittautunut kyseiseen maahan;c) tavaroiden luovutuksen vastaanottaja seuraavin edellytyksin:- verollinen liiketoimi on 28 c artiklan E kohdan 3 alakohdassa säädettyjen edellytysten mukaisesti suoritettu tavaroiden luovutus,- tämän tavaroiden luovutuksen vastaanottaja on toinen verovelvollinen tai sellainen oikeushenkilö, joka ei ole verovelvollisen ja jolle on annettu arvonlisäverotunnistus maan alueella,- verovelvollisen, joka ei ole sijoittautunut maan alueelle, toimittama lasku on 22 artiklan 3 kohdan mukainen.Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää poikkeuksesta tähän velvoitteeseen, jos verovelvollinen, joka ei ole sijoittautunut maan alueelle, on nimennyt veroedustajan kyseiseen maahan;d) henkilö, joka mainitsee arvonlisäveron laskussa tai laskuna toimivassa asiakirjassa;e) henkilö, joka suorittaa verollisen yhteisön sisäisen tavaroiden hankinnan.2. Poikkeuksena 1 kohdan säännöksiin:a) jos tämän artiklan 1 kohdan säännösten mukainen veronmaksuvelvollinen on henkilö, joka ei ole sijoittautunut kyseisen maan alueelle, jäsenvaltiot voivat antaa hänen nimetä veronmaksuvelvolliseksi veroedustajan. Tämä vaihtoehto riippuu kunkin jäsenvaltion asettamista edellytyksistä ja yksityiskohtaisista säännöistä;b) jos verollinen toimi suoritetaan sellaisen verovelvollisen toimesta, joka ei ole sijoittautunut maan alueelle ja jos sen maan kanssa, johon kyseinen verovelvollinen on sijoittautunut tai jossa hänen toimipaikkansa sijaitsee, ei ole tehty sopimusta, joka koskee keskinäistä avunantoa ja jonka soveltamisala vastaa direktiiveissä 76/308/ETY(8) ja 77/799/ETY(9) ja hallinnollisesta yhteistyöstä välillisen verotuksen (ALV) alalla 27 päivänä tammikuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 218/92(10) säädettyä soveltamisalaa, jäsenvaltiot voivat määrätä verovelvollisen, joka ei ole sijoittautunut maan alueelle, nimeämän veroedustajan veronmaksuvelvolliseksi.3. Jäsenvaltiot voivat määrätä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tilanteissa muun henkilön kuin veronmaksuvelvollisen yhteisvastuulliseksi veron maksamisesta.4. Maahantuonnissa henkilö tai henkilöt, jotka tuontijäsenvaltio on nimennyt tai hyväksynyt veronmaksuvelvollisiksi, vastaavat arvonlisäveron suorittamisesta."5) Muutetaan direktiivin 28 h artiklassa (jolla on korvattu saman direktiivin 22 artikla) 22 artikla seuraavasti:a) Korvataan 1 kohdan c alakohdan ensimmäinen luetelmakohta seuraavasti:"- verovelvolliset, 28 a artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja verovelvollisia lukuun ottamatta, jotka suorittavat maan alueella niille vähennysoikeuden antavia tavaroiden luovutuksia tai palveluja, jotka ovat muita kuin sellaisia tavaroiden luovutuksia tai palvelujen suorituksia, joista 21 artiklan 1 kohdan a, b tai c alakohdan mukaan yksinomaan vastaanottaja on veronmaksuvelvollinen. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin olla antamatta tunnistetta tietyille 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuille verovelvollisille,".b) Korvataan 7 kohta seuraavasti:"7. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta henkilöt, joita 21 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaan pidetään veronmaksuvelvollisina sellaisen verovelvollisen puolesta, joka ei ole sijoittautunut kyseisen maan alueelle, täyttävät tässä artiklassa säädetyt ilmoitus- ja maksuvelvoitteet; jäsenvaltioiden on lisäksi toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta henkilöt, jotka 21 artiklan 3 kohdan mukaisesti katsotaan yhteisvastuullisiksi veron maksamisesta, täyttävät tässä artiklassa säädetyt maksuvelvoitteet".6) Tämän artiklan 2, 3 ja 5 kohdasta huolimatta koko direktiivissäa) viittaukset 21 artiklan 1 alakohtaan korvataan viittauksilla 21 artiklan 1 kohtaan;b) viittaukset 21 artiklan 2 alakohtaan tai 21 artiklan 2 kohtaan korvataan viittauksilla 21 artiklan 4 kohtaan.2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2001. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina sekä tämän direktiivin ja kansallisten säännösten välinen vastaavuustaulukko.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 17 päivänä lokakuuta 2000.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaL. Fabius(1) EYVL C 409, 30.12.1998, s. 10.(2) EYVL C 219, 30.7.1999, s. 91.(3) EYVL C 116, 28.4.1999, s. 14.(4) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2000/17/EY (EYVL L 84, 5.4.2000, s. 24).(5) EYVL L 73, 19.3.1976, s. 18, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.(6) EYVL L 336, 27.12.1977, s. 15, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.(7) EYVL L 24, 1.2.1992, s. 1.(8) EYVL L 73, 19.3.1976, s. 18, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1997 liittymisasiakirjalla.(9) EYVL L 336, 27.12.1977, s. 15, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.(10) EYVL L 24, 1.2.1992, s. 1.


Avis juridique important

|

32003L0052

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/52/EY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2003, direktiivin 95/2/EY muuttamisesta elintarvikelisäaineen E 425 (konjac) käyttöehtojen osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 178 , 17/07/2003 s. 0023 - 0023

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/52/EY,annettu 18 päivänä kesäkuuta 2003,direktiivin 95/2/EY muuttamisesta elintarvikelisäaineen E 425 (konjac) käyttöehtojen osalta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),toimivat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti(3),sekä katsovat seuraavaa:(1) Elintarvikkeiden muista lisäaineista kuin väri- ja makeutusaineista 20 päivänä helmikuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/2/EY(4) hyväksytään elintarvikelisäaineen E 425 (konjac) käyttö elintarvikkeissa tietyin edellytyksin.(2) Komissio on väliaikaisesti keskeyttänyt elintarvikelisäainetta E 425 (konjac) sisältävien, minipikareihin pakattujen hyytelömakeisten saattamisen markkinoille, koska kyseiset makeiset on todettu vaarallisiksi niiden aiheutettua kolmansissa maissa useiden lasten ja vanhusten tukehtumiskuoleman.(3) Eräät minipikareihin pakattujen hyytelömakeisten valmistajat ilmoittavat tuotteen ihmisten terveydelle aiheuttamasta riskistä pakkaukseen kiinnitetyllä varoituksella, jossa tuodaan esiin tuotteen lapsille ja vanhuksille aiheuttama riski.(4) Kansallisia toimenpiteitä toteuttaneiden jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella voidaan todeta, että E 425-lisäainetta (konjac) sisältävät, minipikareihin pakatut hyytelömakeiset aiheuttavat hengenvaaran. Makeisten muodon ja koon lisäksi konjac-ainesosan kemialliset ja fysikaaliset ominaisuudet ovat syynä siihen, että kyseiset makeiset aiheuttavat vakavan riskin ihmisten terveydelle.(5) Puheena olevassa tapauksessa pakkausmerkinnässä annettava varoitus ei riitä ihmisten eikä etenkään lasten terveyden suojelemiseen.(6) Lisäaineen E 425 (konjac) käytön edellytyksiä olisi muutettava niiltä osin kuin kyse on lisäaineen käytöstä hyytelömakeisissa minipikareihin pakatut hyytelömakeiset mukaan lukien.(7) Direktiiviä 95/2/EY olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaKorvataan direktiivin 95/2/EY liitteessä 4 olevalla rivillä E 425 Konjac: i) Konjac-hartsi, ii) Konjac-glukomannaani oleva teksti "Elintarvikkeet yleensä (paitsi 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut elintarvikkeet)" tekstillä "Elintarvikkeet yleensä (paitsi 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut elintarvikkeet sekä hyytelömakeiset minipikareihin pakatut hyytelömakeiset mukaan lukien)".2 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 17 päivää tammikuuta 2004. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 18 päivänä kesäkuuta 2003.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesP. CoxNeuvoston puolestaPuheenjohtajaG. Drys(1) EYVL C 331 E, 31.12.2002, s. 124.(2) EUVL C 85, 8.4.2003, s. 39.(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 11. helmikuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 19. toukokuuta 2003.(4) EYVL L 61, 18.3.1995, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2001/5/EY (EYVL L 55, 24.2.2001, s. 59).


title: Neuvoston direktiivi 2008/119/EY, annettu 18 päivänä joulukuuta 2008 , vasikoiden suojelun vähimmäisvaatimuksista (Kodifioitu toisinto)

text:
               15.1.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 10/7

      NEUVOSTON DIREKTIIVI 2008/119/EY,
   annettu 18 päivänä joulukuuta 2008,
   vasikoiden suojelun vähimmäisvaatimuksista
   (Kodifioitu toisinto)
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
   ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Vasikoiden suojelun vähimmäisvaatimuksista 19 päivänä marraskuuta 1991 annettua neuvoston direktiiviä 91/629/ETY (3) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin (4). Mainittu direktiivi olisi sen vuoksi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava.

               (2)

               Useimmat jäsenvaltiot ovat ratifioineet tuotantoeläinten suojelua koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen. Yhteisö on myös hyväksynyt tämän yleissopimuksen neuvoston päätöksellä 78/923/ETY (5).

               (3)

               Vasikat ovat elävinä eläiminä perustamissopimuksen liitteen I tuotteiden luettelossa.

               (4)

               Vasikoiden kasvatus kuuluu olennaisena osana maatalouteen. Se on tulonlähde osalle maatalousväestöä.

               (5)

               Kilpailun edellytyksiä mahdollisesti vääristävät erot haittaavat vasikoiden ja niistä johdettujen tuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn sujuvaa toimintaa.

               (6)

               On siten tarpeen vahvistaa kasvatukseen ja lihotukseen tarkoitettujen vasikoiden suojelua koskevat yhteiset vähimmäisvaatimukset tuotannon järkiperäisen kehittämisen varmistamiseksi.

               (7)

               On tieteellisesti todettu, että vasikoita on kasvatettava laumassa elävän lajin tarpeita vastaavassa ympäristössä, minkä vuoksi vasikoita on kasvatettava ryhmässä, ja ryhmä- tai yksittäiskarsinoissa olevilla vasikoilla olisi oltava tarpeeksi liikkumatilaa, kontakteja muihin nautaeläimiin ja niiden on voitava tavanomaisesti nousta ja laskeutua makuulle.

               (8)

               Viranomaisten, tuottajien, kuluttajien ja muiden on tarpeen saada ajan tasalla olevaa tietoa kehityksestä tällä alalla. Tämän vuoksi komission olisi Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunnon perusteella jatkettava aktiivisesti vasikoiden hyvinvoinnin kannalta parasta tai parhaita tuotantojärjestelmiä koskevia tieteellisiä tutkimuksia. Tämän vuoksi olisi säädettävä siirtymäajasta, jotta komissio voi saattaa tämän tehtävän päätökseen.

               (9)

               Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (6) mukaisesti.

               (10)

               Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä II olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Tässä direktiivissä vahvistetaan kasvatukseen ja lihotukseen tarkoitettujen vasikoiden suojelua koskevat vähimmäisvaatimukset.
   2 artikla
   Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

               1)

               ”vasikalla” enintään kuuden kuukauden ikäistä nautaeläintä;

               2)

               ’toimivaltaisella viranomaisella’ eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/425/ETY (7) 2 artiklan 6 alakohdassa tarkoitettua toimivaltaista viranomaista.

         3 artikla
   1.   Seuraavia säännöksiä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1998 kaikkiin uusiin tai uudisrakennettuihin tiloihin sekä tiloihin, jotka on otettu käyttöön mainitun päivän jälkeen:

               a)

               vasikoita ei saa pitää yksittäiskarsinassa niiden saavutettua kahdeksan viikon iän, ellei eläinlääkäri ole varmistanut niiden terveydentilan tai käyttäytymisen edellyttävän niiden eristämistä hoidon takia. Vasikan yksittäiskarsinan on oltava vähintään vasikan seisoma-asennossa mitatun säkäkorkeuden levyinen ja pituuden on oltava vähintään vasikan pituus mitattuna turvasta häntäluun päähän kerrottuna 1,1:llä.
               Vasikan yksittäiskarsinassa (lukuun ottamatta sairaiden eläinten eristämiseen tarkoitettuja karsinoita) ei saa olla umpinaisia väliseiniä vaan seiniä, joissa on vasikoiden väliset katse- ja kosketusyhteydet mahdollistavia aukkoja;

               b)

               yhteiskarsinoissa kullekin vasikalle on varattava vapaata tilaa vähintään 1,5 m2 elopainoltaan alle 150 kilon vasikkaa kohden, vähintään 1,7 m2 elopainoltaan vähintään 150 kilon mutta alle 220 kilon vasikkaa kohden ja vähintään 1,8 m2 elopainoltaan vähintään 220 kilon vasikkaa kohden.

         Ensimmäisen alakohdan säännöksiä ei kuitenkaan sovelleta:

               a)

               tiloihin, joilla on vähemmän kuin kuusi vasikkaa, ja

               b)

               vasikoihin, joita pidetään yhdessä emän kanssa ja joita emä imettää.

         2.   Kaikkiin tuotantotiloihin sovelletaan 31 päivästä joulukuuta 2006 1 kohdassa annettuja säännöksiä.
   4 artikla
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että vasikoiden kasvatusta koskevat edellytykset ovat liitteessä I vahvistettujen yleisten määräysten mukaiset.
   5 artikla
   Liitteen I yleisiä määräyksiä voidaan muuttaa 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tieteen kehityksen huomioon ottamiseksi.
   6 artikla
   Komissio antaa neuvostolle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2006 Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunnon perusteella laaditun kertomuksen siitä tai niistä voimaperäisen karjankasvatuksen järjestelmistä, joissa noudatetaan vasikoiden hyvinvointia koskevia vaatimuksia patologian, kotieläinjalostuksen, fysiologian ja käyttäytymistieteen kannalta, sekä eri järjestelmien sosiaalis-taloudellisista seurauksista; kertomukseen liitetään aiheelliset ehdotukset ottaen huomioon kertomuksen johtopäätökset.
   7 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaisen viranomaisen vastuulla tehdään tarkastuksia tämän direktiivin säännösten noudattamisen varmistamiseksi.
   Näissä tarkastuksissa, jotka voidaan tehdä muuta tarkoitusta varten toteutettujen tarkastusten yhteydessä, on joka vuosi käytävä läpi tilastollisesti edustava otos jokaisen jäsenvaltion eri kasvatusjärjestelmistä.
   2.   Komissio vahvistaa 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ohjesäännöt, joita on noudatettava tämän artiklan 1 kohdassa säädetyissä tarkastuksissa.
   3.   Joka toinen vuosi ennen huhtikuun viimeistä työpäivää ja ensimmäisen kerran ennen 30 päivää huhtikuuta 1996 jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kahden edellisen vuoden aikana tämän artiklan mukaisesti tehtyjen tarkastusten tulokset, mukaan lukien tehtyjen tarkastusten määrä suhteessa jäsenvaltion alueella olevien tilojen määrään.
   8 artikla
   Kolmansista maista yhteisöön tuotavien eläinten mukana on oltava kyseisen maan toimivaltaisen viranomaisen antama todistus, jonka mukaan eläimiä on käsitelty vähintään vastaavalla tavalla kuin tässä direktiivissä on säädetty yhteisöstä peräisin olevien eläinten kohtelusta.
   9 artikla
   Komission eläinlääkintäasiantuntijat voivat tehdä yhteistyössä toimivaltaisten viranomaisten kanssa tarkastuksia paikalla, siltä osin kuin se on tarpeen tämän direktiivin yhdenmukaisen soveltamisen kannalta. Niiden yhteydessä tarkastajien on omalta osaltaan toteutettava erityisiä hygieniatoimenpiteitä, joilla estetään tautien leviäminen.
   Jäsenvaltion, jonka alueella tarkastus tehdään, on kaikin tarvittavin tavoin avustettava asiantuntijoita näiden tehtävän suorittamisessa. Komissio ilmoittaa tehtyjen tarkastusten tulokset asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.
   Asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava toimenpiteet, jotka voivat osoittautua tarpeellisiksi tarkastuksen tulosten huomioon ottamiseksi.
   Suhteisiin kolmansien maiden kanssa sovelletaan kolmansista maista yhteisöön tuotavien eläinten eläinlääkintätarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/496/ETY (8) III luvun säännöksiä.
   Tämän artiklan soveltamista koskevat yleiset säännökset vahvistetaan tämän direktiivin 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
   10 artikla
   1.   Komissiota avustaa elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 (9) 58 artiklalla perustettu elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea, jäljempänä ’komitea’.
   2.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
   Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
   11 artikla
   Siltä osin kuin on kyse vasikoiden suojelusta, jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai soveltaa alueellaan tämän direktiivin säännöksiä ankarampia määräyksiä ottaen kuitenkin huomioon perustamissopimuksen yleiset säännöt. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikista tällaisista toimenpiteistä.
   12 artikla
   Kumotaan direktiivi 91/629/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä II olevassa A osassa mainituilla säädöksillä, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta jäsenvaltioita velvoittaviin liitteessä II olevassa B osassa asetettuihin määräaikoihin, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä.
   Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
   13 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   14 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2008.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         M. BARNIER

      (1)  Lausunto annettu 11. joulukuuta 2007 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  EUVL C 324, 30.12.2006, s. 26.

      (3)  EYVL L 340, 11.12.1991, s. 28.

      (4)  Katso liitteessä II oleva A osa.

      (5)  EYVL L 323, 17.11.1978, s. 12.

      (6)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (7)  EYVL L 224, 18.8.1990, s. 29.

      (8)  EYVL L 268, 24.9.1991, s. 56.

      (9)  EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1.

      LIITE I

                  1.

                  Eläinsuojiin ja erityisesti karsinoihin ja laitteisiin, joiden kanssa vasikat voivat joutua kosketuksiin, käytetyt rakennusmateriaalit eivät saa olla vahingollisia vasikoille, ja ne on voitava puhdistaa ja desinfioida perusteellisesti.

                  2.

                  Ennen asiaa koskevien yhteisön sääntöjen vahvistamista sähkölaitteet ja virtapiirit on asennettava voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti sähköiskujen välttämiseksi.

                  3.

                  Rakennuksen eristyksen, lämmityksen ja ilmanvaihdon avulla on varmistettava, että ilman kierto, pölyisyys, lämpötila, ilman suhteellinen kosteus ja kaasupitoisuudet pysyvät sellaisina, ettei vasikoille aiheudu haittaa.

                  4.

                  Kaikki vasikoiden terveydelle ja hyvinvoinnille välttämättömät automaattiset tai mekaaniset laitteet on tarkastettava vähintään kerran päivässä. Kaikki havaitut viat on korjattava viipymättä tai, jos se on mahdotonta, on toteutettava aiheelliset toimenpiteet vasikoiden terveyden ja hyvinvoinnin turvaamiseksi, kunnes vika on korjattu, käyttäen erityisesti muita ruokintamenetelmiä ja pitäen ympäristö tyydyttävässä kunnossa.
                  Koneellista ilmanvaihtojärjestelmää käytettäessä olisi huolehdittava asianmukaisesta varajärjestelmästä, joka varmistaa vasikoiden terveyden ja hyvinvoinnin kannalta riittävän ilmanvaihdon järjestelmän rikkoutuessa; lisäksi olisi asennettava hälytysjärjestelmä, jonka välityksellä karjankasvattaja saa tiedon rikkoutumisesta. Hälytysjärjestelmä on testattava säännöllisesti.

                  5.

                  Vasikoita ei saa pitää jatkuvasti pimeässä. Tältä osin vasikoiden käyttäytymiseen liittyvien ja fysiologisten tarpeiden tyydyttämiseksi ja ottaen huomioon jäsenvaltioiden erilaiset ilmasto-olosuhteet on syytä huolehtia asianmukaisesta luonnollisesta valaistuksesta tai keinovalaistuksesta, jota on pidettävä kytkettynä vähintään niin kauan, että se vastaa kello 9:n ja 17:n välillä tavallisesti vallitsevaa päivänvaloa. Lisäksi on oltava käytettävissä asianmukainen (kiinteä tai siirrettävä), riittävän voimakas valaistus, jotta vasikat voidaan tarkastaa milloin tahansa.

                  6.

                  Omistajan tai eläimistä vastaavan henkilön on tarkastettava sisätiloissa pidetyt vasikat vähintään kahdesti päivässä ja ulkona pidetyt vasikat vähintään kerran päivässä. Jokainen sairaalta tai vahingoittuneelta vaikuttava vasikka on viipymättä hoidettava asianmukaisesti ja jos karjankasvattajan antama hoito ei tehoa, olisi mahdollisimman pian otettava yhteys eläinlääkäriin. Tarvittaessa sairaat tai vahingoittuneet vasikat on eristettävä asianmukaisiin tiloihin, joissa on kuiva ja mukava alusta.

                  7.

                  Eläinsuojat on rakennettava sellaisiksi, että jokainen vasikka voi laskeutua makuulle, levätä, nousta makuulta ja puhdistautua vaivatta.

                  8.

                  Vasikoita ei saa pitää kytkettyinä, lukuun ottamatta yhteiskarsinoissa olevia vasikoita, jotka saadaan kytkeä enintään tunniksi kerrallaan maidon tai maidonkorvikkeen antamisen ajaksi. Kun kytkyitä käytetään, ne eivät saa aiheuttaa vahinkoa vasikoille ja ne on tarkastettava säännöllisesti ja säädettävä tarvittaessa sopiviksi ja mukaviksi. Kytkyen on oltava sellainen, että se estää mahdollisimman tehokkaasti kuristumisen ja vahingoittumisen, ja sen on sallittava vasikan liikkuminen 7 kohdan mukaisesti.

                  9.

                  Vasikoiden tilat, karsinat, laitteet ja välineet on puhdistettava ja desinfioitava asianmukaisella tavalla ristikkäistartuntojen ja taudinkantajaeliöiden kehittymisen ehkäisemiseksi. Lanta, virtsa sekä syömättä jäänyt tai lattialle kaatunut rehu olisi poistettava mahdollisimman usein hajujen vähentämiseksi ja jotteivät ne houkuttelisi paikalle kärpäsiä ja jyrsijöitä.

                  10.

                  Lattiat eivät saa olla liukkaita tai epätasaisia, jotta vasikat eivät loukkaisi itseään, ja ne on suunniteltava niin, etteivät ne vahingoita tai tuota kärsimystä seisaallaan tai makuulla oleville vasikoille. Lattioiden on oltava vasikoiden kokoon ja painoon nähden sopivat ja niiden pinnan on oltava jäykkä, tasainen ja vakaa. Makuualueen on oltava mukava ja puhdas, ja on huolehdittava nesteiden johtamisesta siltä pois, eikä se saa vahingoittaa vasikoita. Kaikille alle kahden viikon ikäisille vasikoille on varattava asianmukaiset kuivikkeet.

                  11.

                  Kaikilla vasikoilla on oltava saatavilla niiden ikään ja painoon nähden sekä niiden käyttäytymiseen liittyvät ja fysiologiset tarpeet huomioon ottaen sopivaa ravintoa hyvän terveydentilan ja hyvinvoinnin edistämiseksi. Tässä tarkoituksessa niiden ravinnossa on oltava tarpeeksi rautaa, että veren keskimääräinen hemoglobiinitaso pysyy ainakin 4,5 mmol/l tasolla, ja jokaiselle yli 2 viikon ikäiselle vasikalle on annettava päivittäin ravintoa, joka sisältää vähimmäismäärän kuituja, ja tämä määrä nostetaan 50 grammasta 250 grammaan päivässä 8–20 viikon ikäisten vasikoiden osalta. Vasikoilla ei saa pitää kuonokoppaa.

                  12.

                  Kaikki vasikat on ruokittava vähintään kaksi kertaa päivässä. Jos vasikat ovat yhteiskarsinoissa eikä niitä ruokita vapaasti tai automaattisella ruokintajärjestelmällä, jokaisen vasikan on päästävä syömään samaan aikaan muun ryhmän kanssa.

                  13.

                  Yli kahden viikon ikäisillä vasikoilla on oltava saatavilla riittävästi puhdasta vettä tai niiden on voitava tyydyttää nesteentarpeensa muulla juomalla. Kuumissa ilmasto-oloissa tai sairaana olevilla vasikoilla on oltava koko ajan saatavilla puhdasta juomavettä.

                  14.

                  Ruokinta- ja juottolaitteet on suunniteltava, rakennettava, sijoitettava ja huollettava siten, että vasikoille tarkoitetun ravinnon ja veden saastumisen vaara on mahdollisimman pieni.

                  15.

                  Jokaisen vasikan on saatava naudan ternimaitoa niin pian kuin mahdollista syntymänsä jälkeen ja ainakin kuuden ensimmäisen elintunnin aikana.

      LIITE II
      A   OSA
      Kumottu direktiivi ja sen muutokset
      (12 artiklassa tarkoitetut)

                  Neuvoston direktiivi 91/629/ETY
                  (EYVL L 340, 11.12.1991, s. 28)

                  Neuvoston direktiivi 97/2/EY
                  (EYVL L 25, 28.1.1997, s. 24)

                  Komission päätös 97/182/EY
                  (EYVL L 76, 18.3.1997, s. 30)

                  Neuvoston asetus (EY) N:o 806/2003
                  (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1)

                  ainoastaan liitteessä III oleva 25 kohta

            B   OSA
      Määräajat kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle
      (12 artiklassa tarkoitetut)

                  Direktiivi

                  Määräaika kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle

                  91/629/ETY

                  1 päivänä tammikuuta 1994

                  97/2/EY

                  31 päivänä joulukuuta 1997

      LIITE III
      VASTAAVUUS TAULUKKO

                  Direktiivi 91/629/ETY

                  Tämä direktiivi

                  1 ja 2 artikla

                  1 ja 2 artikla

                  3 artiklan 1 kohta

                  —

                  3 artiklan 2 kohta

                  —

                  3 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta

                  3 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta

                  3 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan johdantokappale

                  3 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan johdantokappale

                  3 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan ensimmäinen luetelmakohta

                  3 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta

                  3 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan toinen luetelmakohta

                  3 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan b alakohta

                  3 artiklan 3 kohdan kolmas alakohta

                  3 artiklan 2 kohta

                  3 artiklan 4 kohta

                  —

                  4 artiklan 1 kohta

                  4 artikla

                  5–10 artikla

                  5–10 artikla

                  11 artiklan 1 kohta

                  —

                  11 artiklan 2 kohta

                  11 artikla

                  —

                  12 artikla

                  —

                  13 artikla

                  12 artikla

                  14 artikla

                  Liite

                  Liite I

                  —

                  Liite II

                  —

                  Liite III


Avis juridique important

|

31998L0092

Neuvoston direktiivi 98/92/EY, annettu 14 päivänä joulukuuta 1998, rehujen lisäaineista annetun direktiivin 70/524/ETY muuttamisesta ja tiettyjen rehualan tuotantolaitosten ja välittäjien hyväksymis- ja rekisteröintimenettelyssä sovellettavista vaatimuksista ja yksityiskohtaisista säännöistä annetun direktiivin 95/69/EY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 346 , 22/12/1998 s. 0049 - 0050

NEUVOSTON DIREKTIIVI 98/92/EY,annettu 14 päivänä joulukuuta 1998,rehujen lisäaineista annetun direktiivin 70/524/ETY muuttamisesta ja tiettyjen rehualan tuotantolaitosten ja välittäjien hyväksymis- ja rekisteröintimenettelyssä sovellettavista vaatimuksista ja yksityiskohtaisista säännöistä annetun direktiivin 95/69/EY muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),sekä katsoo, ettädirektiivin 95/69/EY (4) 14 artiklassa säädetään, että neuvosto päättää tuotantolaitosten ja niiden välittäjien hyväksymisestä perittävien maksujen suuruudesta,rehujen lisäaineista 23 päivänä marraskuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/524/ETY (5) 6 artiklassa säädetään, että esittelevä jäsenvaltio voi periä maksuja rehujen lisäaineiden yhteisön tason hyväksymiseen liittyvien asiakirjojen tarkastuksesta; neuvosto vahvistaa mainittujen maksujen suuruuden,kyseisten palvelujen rahoitusta yksittäisissä jäsenvaltioissa koskeva tarkastelu on osoittanut, että maksujen suuruuden vahvistaminen yhteisön tasolla olisi suhteettoman laajalle ulottuva toimi jäsenvaltioiden nykyisten maksujen perimisjärjestelmien kannalta; lisäksi jäsenvaltioille tällaisten palvelujen tarjoamisesta aiheutuneet kustannukset vaihtelevat suuresti erityisesti työvoimakustannuksiin liittyvien merkittävien erojen vuoksi,kilpailun vääristymisen välttämiseksi olisi kuitenkin säädettävä, että neuvosto vahvistaa yhdenmukaiset säännöt maksujen suuruuden laskemiseksi, jadirektiivien 70/524/ETY ja 95/69/EY asiaankuuluvia säännöksiä olisi muutettava vastaavasti,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivi 70/524/ETY seuraavasti:Korvataan 6 artiklan 2 kohta seuraavasti:"2. Neuvosto, joka päättää komission ehdotuksesta määräenemmistöllä, vahvistaa 1 päivään huhtikuuta 1999 mennessä säännöt 1 kohdassa mainittujen maksujen suuruuden laskemiseksi."2 artikla Muutetaan direktiivi 95/69/EY 2 artikla seuraavasti:Korvataan 14 artikla seuraavasti:"14 artiklaNeuvosto, joka päättää komission ehdotuksesta määräenemmistöllä, vahvistaa 1 päivään huhtikuuta 1999 mennessä säännöt tuotantolaitosten ja niiden välittäjien hyväksymisestä perittävien maksujen suuruuden laskemiseksi."3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 31 päivään maaliskuuta 1999 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset komissiolle.4 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.5 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 14 päivänä joulukuuta 1998.Neuvoston puolestaW. MOLTERERPuheenjohtaja(1) EYVL C 155, 20.5.1998, s. 29(2) EYVL C 292, 21.9.1998(3) EYVL C 284, 14.9.1998, s. 91(4) EYVL L 332, 30.12.1995, s. 15(5) EYVL L 270, 14.12.1970, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 98/19/EY (EYVL L 96, 28.3.1998, s. 39).


Avis juridique important

|

31999L0085

Neuvoston direktiivi 1999/85/EY, annettu 22 päivänä lokakuuta 1999, direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta sisällyttämällä siihen mahdollisuus soveltaa kokeiluluontoisesti alennettua arvonlisäverokantaa erityisen työvaltaisiin palveluihin

Virallinen lehti nro L 277 , 28/10/1999 s. 0034 - 0036

NEUVOSTON DIREKTIIVI 1999/85/EY,annettu 22 päivänä lokakuuta 1999,direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta sisällyttämällä siihen mahdollisuus soveltaa kokeiluluontoisesti alennettua arvonlisäverokantaa erityisen työvaltaisiin palveluihinEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo seuraavaa:1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY(4) 12 artiklan 3 a alakohdassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat soveltaa joko yhtä tai kahta alennettua verokantaa yksinomaan direktiivin 77/388/ETY liitteessä H tarkoitettujen tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin.2) Työttömyysongelman vakavuuden takia olisi kuitenkin annettava sitä haluaville jäsenvaltioille mahdollisuus kokeilla liitteeseen H tällä hetkellä sisältymättömien erityisen työvaltaisten palvelujen arvonlisäverokannan alentamisen toimivuutta ja vaikutuksia uusien työpaikkojen luomisen kannalta.3) Tämä arvonlisäverokannan alentaminen vähentää todennäköisesti kyseisten yritysten alttiutta alkaa toimia tai jatkaa toimimista harmaassa taloudessa.4) Verokannan kohdistettu alentaminen ei kuitenkaan ole vaaratonta verotuksen tasapuolisuuden ja sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta. Olisi näin ollen säädettävä luvan myöntämismenettelyssä kolmeen vuoteen rajatun jakson ajaksi ja rajattava toimenpiteen soveltamisala tiukaksi sen todennettavuuden ja rajallisuuden turvaamiseksi.5) Toimenpiteen kokeiluluonteisuuden vuoksi toimenpiteen toteuttaneiden jäsenvaltioiden ja komission olisi laadittava yksityiskohtainen arvio sen vaikutuksista työllisyyteen ja tehokkuuteen.6) Toimenpiteiden keston olisi oltava tiukasti rajattu ja sen soveltamisen olisi päätyttävä viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2002.7) Tämän direktiivin täytäntöönpano ei edellytä muutoksia jäsenvaltioiden lainsäädäntöihin,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 77/388/ETY seuraavasti:1) Lisätään 28 artiklaan kohta seuraavasti: "6. Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan soveltaa enintään 1 päivän tammikuuta 2000 ja 31 päivän joulukuuta 2002 välisen kolmisvuotiskauden aikana 12 artiklan 3 kohdan a alakohdan kolmannessa alakohdassa säädettyjä alennettuja arvonlisäverokantoja liitteessä K lueteltuihin palveluihin enintään kahdessä siinä olevassa ryhmässä. Jäsenvaltio voi poikkeustapauksessa saada luvan soveltaa alennettua verokantaa kolmessa edellä mainituista ryhmistä lueteltuihin palveluihin.Kyseisten palvelujen on täytettävä seuraavat edellytykset:a) niiden on oltava työvaltaisia;b) niitä on tarjottava laajalti suoraan lopullisille kuluttajille;c) niiden on oltava pääasiassa paikallisia eivätkä todennäköisesti luo kilpailunvääristymiä;d) verokannan alentamisesta aiheutuvan hinnanalennuksen sekä kysynnän ja työllisyyden kasvun välillä on oltava kiinteä yhteys.Alennetun verokannan soveltaminen ei saa vaarantaa sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa.Jäsenvaltion, joka haluaa ottaa käyttöön ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun toimenpiteen, on ilmoitettava siitä komissiolle ennen 1 päivää marraskuuta 1999 ja toimitettava komissiolle ennen tätä päivämäärää kaikki asian edellyttämät tiedot ja erityisesti seuraavat tiedot:a) toimenpiteen soveltamisala ja yksityiskohtainen kuvaus kyseisistä palveluista;b) tiedot, joista käy ilmi, että edellä toisessa ja kolmannessa alakohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät;c) tiedot, joista käy ilmi suunnitellun toimenpiteen vaikutukset talousarvioon.Jäsenvaltioiden, joille on myönnetty lupa soveltaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua alennettua arvonlisäverokantaa, on laadittava ennen 1 päivää lokakuuta 2002 yksityiskohtainen kertomus, johon sisältyy yleisarvio toimenpiteen vaikuttavuudesta erityisesti uusien työpaikkojen luomisen ja tehokkuuden kannalta.Komissio esittää ennen 31 päivää joulukuuta 2002 kokonaisarviointikertomuksen neuvostolle ja Euroopan parlamentille sekä tarvittaessa ehdotuksen aiheellisista toimenpiteistä lopullisen päätöksen tekemiseksi arvonlisäverokannan soveltamisesta työvaltaisiin palveluihin."2) Lisätään tämän direktiivin liitteenä oleva uusi liite K.2 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.3 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 22 päivänä lokakuuta 1999.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaS. MÖNKÄRE(1) EYVL C 102, 13.4.1999, s. 10.(2) EYVL C 279, 1.10.1999, s. 105.(3) EYVL C 209, 22.7.1999, s. 20.(4) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 1999/59/EY (EYVL L 162, 26.6.1999, s. 63).LIITE"LIITE KLuettelo 28 artiklan 6 kohdassa tarkoitetuista palveluista1. Pienet korjauspalvelut- polkupyörät,- kengät ja nahkatavarat,- vaatteet ja liinavaatteet (korjaukset ja muutokset mukaan lukien).2. Yksityisasuntojen uudistaminen ja korjaus lukuun ottamatta tarvikkeita, jotka muodostavat merkittävän osan toimituksen arvosta.3. Ikkunanpesu ja siivous yksityistalouksissa.4. Kodinhoitopalvulut (esim. kotiapu, lasten, vanhusten, sairaan tai vammaisen hoito).5. Parturi- ja kampaamopalvelut."


Avis juridique important

|

31994L0075

Neuvoston direktiivi 94/75/EY, annettu 22 päivänä joulukuuta 1994, direktiivin 94/4/EY muuttamisesta ja Itävaltaan ja Saksaan sovellettavista väliaikaisista poikkeustoimenpiteistä

Virallinen lehti nro L 365 , 31/12/1994 s. 0052 - 0052 Suomenk. erityispainos Alue 9 Nide 3 s. 0009  Ruotsink. erityispainos Alue 9 Nide 3 s. 0009

NEUVOSTON DIREKTIIVI 94/75/EY annettu 22 päivänä joulukuuta 1994,direktiivin 94/4/EY muuttamisesta ja Itävaltaan ja Saksaan sovellettavista väliaikaisista poikkeustoimenpiteistä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon vuoden 1994 liittymissopimuksen ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan sekä vuoden 1994 liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 151 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettäItävallan tasavalta pyysi 5 päivänä syyskuuta 1994 saada toteuttaa poikkeustoimenpiteitä, jotka perustuvat Saksan liittotasavaltaan 1 päivästä huhtikuuta 1994 direktiivien 69/196/ETY ja 77/388/ETY muuttamisesta ja kolmansista maista tulevien matkustajien verovapautusten tason sekä yhteisömatkoilla tehtyjen verottomien ostoksien rajojen nostamisesta 14 päivänä helmikuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/4/EY(1) 3 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti sovellettaviin poikkeustoimenpiteisiin,tämä pyyntö pyrkii erityisesti pitämään yllä 1 päivään tammikuuta 1998 asti tällä hetkellä Itävaltaan sovellettavaa tavaroiden tuonnin kynnystä niiden matkustajien osalta, jotka tulevat maan alueelle sen muihin kuin jäsenvaltoihin tai EFTA-maihin yhdistävien maarajojen kautta,olisi otettava huomioon ne taloudelliset vaikeudet, joita verovapautusten määrä on omiaan synnyttämään, erityisesti kyseisten matkustajien osalta, jaolisi kuitenkin vältettävä erilaisten kynnysten soveltamisesta johtuvan kilpailun vääristyminen muut kuin EFTA-maat yhdistävillä rajanylityksissä yhteisön ulkorajoilla; on tarpeen, että Saksan liittotasavalta ja Itävalta toimeenpanevat määrältään samansuuruisen kynnyksen mainituista maista tulevien matkustajien tuomien tavaroiden tuonnille alueilleen,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Korvataan direktiivin 94/4/EY 3 artiklan 2 kohta seuraavasti:"2 Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, Saksan liittotasavallalla ja Itävallalla on oikeus saattaa voimaan tämän direktiivin noudattamisessa tarpeelliset säännökset 1 päivään tammikuuta 1998 mennessä sellaisille tavaroille, joita tuovat maahan matkustajat, jotka tulevat Saksan ja Itävallan alueelle sen muihin kuin jäsenvaltioihin tai EFTA-maihin yhdistävien maarajojen kautta, taikka tarvittaessa mainituista maista rannikkomerenkulkuväylien kautta.Nämä jäsenvaltiot soveltavat kuitenkin vuoden 1994 liittymissopimuksen voimaantulosta alkaen vapautusta, joka ei ole pienempi kuin 75 ecua edellisessä alakohdassa mainittujen matkustajien maahantuonnille."2 artikla 1 Jollei vuoden 1994 liittymissopimuksen voimaantulosta muuta johdu, jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin voimaantulon päivänä sen noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan vuoden 1994 liittymissopimuksen voimaantulon päivänä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 1994.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaH. SEEFHOFER(1) EYVL N:o L 60, 3.3.1994, s. 14


Avis juridique important

|

31989L0461

Neuvoston direktiivi 89/461/ETY, annettu 18 päivänä heinäkuuta 1989, tiettyjen tieliikenteen ajoneuvojen painoista, mitoista ja eräistä muista teknisistä ominaisuuksista annetun direktiivin 85/3/ETY muuttamisesta puoliperävaunuyhdistelmien tiettyjen suurimpien sallittujen mittojen vahvistamiseksi

Virallinen lehti nro L 226 , 03/08/1989 s. 0007 - 0007 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 19 s. 0061  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 19 s. 0061

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 18 päivänä heinäkuuta 1989,tiettyjen tieliikenteen ajoneuvojen painoista, mitoista ja eräistä muista teknisistä ominaisuuksista annetun direktiivin 85/3/ETY muuttamisesta puoliperävaunuyhdistelmien tiettyjen suurimpien sallittujen mittojen vahvistamiseksi (89/461/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäparantaakseen ajoneuvoyhdistelmien tuottavuutta valmistajat ovat ehdottaneet suurinta käytettävää tilavuutta direktiivissä 85/3/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/460/ETY(5), säädetyissä rajoissa,tämä käytettävän tilavuuden lisäys pienentää toisaalta kuljettajalle varattua tilaa sekä toisaalta erityisen kiinnityslaitteen vuoksi vetoauton ja puoliperävaunun välistä tilaa,tämän johdosta kuljettajan työtilan mukavuus ja turvallisuus huononevat, janykyisiä normeja tulisi parantaa, jotta saavutetaan entistä parempi tasapaino järkevän ja taloudellisen hyötyajoneuvojen käytön ja liikenneturvallisuuden vaatimusten välillä tekemällä puoliperävaunujen vetoautot keskenään vaihtokelpoisemmiksi ja samalla varmistamalla, että kuljettajalla on riittävästi tilaa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan neuvoston direktiiviä 85/3/ETY seuraavasti:1 Lisätään artikla seuraavasti:"4 a artiklaEdellä 3 artiklan 1 kohdan osalta ennen 1 päivää tammikuuta 1991 liikkeelle laskettujen puoliperävaunuyhdistelmien, jotka eivät ole liitteessä I olevassa 1.6 kohdassa ja kohdassa vahvistettujen uusien vaatimusten mukaisia, katsotaan olevan näiden vaatimusten mukaiset, jos yhdistelmän kokonaispituus on enintään 15,50 metriä."2 Korvataan liitteessä I oleva 1.1 kohta seuraavasti:"1.1 Suurin sallittu pituus- moottoriajoneuvo 12,00 metriä- perävaunu 12,00 metriä- puoliperävaunuyhdistelmä 16,50 metriä- perävaunuyhdistelmä 18,00 metriä- nivellinja-auto 18,00 metriä".3 Lisätään liitteeseen I kohta seuraavasti:"1.6 Suurin etäisyys puoliperävaunun vetotapin akselin ja puoliperävaunun takaosan välillä 12,00 metriä".4 Lisätään liitteeseen I kohta seuraavasti:"4.4 Puoliperävaunut:Vetotapin akselista vaakatasossa mihin tahansa kohtaan puoliperävaunun etupäädyssä mitattu etäisyys saa olla enintään 2,04 metriä".2 artikla Jäsenvaltioiden on komissiota kuultuaan annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 1 päivään tammikuuta 1991 mennessä.Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 18 päivänä heinäkuuta 1989.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaR. DUMAS(1) EYVL N:o C 214, 16.8.1988, s. 1(2) EYVL N:o C 47, 27.2.1989, s. 157(3) EYVL N:o C 71, 29.3.1989, s. 17(4) EYVL N:o L 2, 3.1.1985, s. 14(5) EYVL N:o L 226, 3.8.1989, s. 5