title: Komission direktiivi 2008/124/EY annettu 18 päivänä joulukuuta 2008 , tiettyjen rehu-, öljy- ja kuitukasvien siementen kaupan pitämisen rajoittamisesta siemeniin, jotka on virallisesti varmennettu perussiemeniksi tai varmennetuiksi siemeniksi (Kodifioitu toisinto) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               19.12.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 340/73

      KOMISSION DIREKTIIVI 2008/124/EY
   annettu 18 päivänä joulukuuta 2008,
   tiettyjen rehu-, öljy- ja kuitukasvien siementen kaupan pitämisen rajoittamisesta siemeniin, jotka on virallisesti varmennettu ”perussiemeniksi” tai ”varmennetuiksi siemeniksi”
   (Kodifioitu toisinto)
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon rehukasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/401/ETY (1) ja erityisesti sen 3 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan 13 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/57/EY (2) ja erityisesti sen 3 artiklan 3 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Tiettyjen rehu-, öljy- ja kuitukasvien siementen kaupan pitämisen rajoittamisesta siemeniin, jotka on virallisesti varmennettu ”perussiemeniksi” tai ”varmennetuiksi siemeniksi”27 päivänä helmikuuta 1986 annettua komission direktiiviä 86/109/ETY (3) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osilta (4). Sen vuoksi olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava mainittu direktiivi sekä niittynurmikan (Poa pratensis L.) siementen kaupan pitämisen rajoittamisesta virallisesti varmennettuihin ”perussiemeniin” ja ”varmennettuihin siemeniin”25 päivänä heinäkuuta 1975 annettu komission direktiivi 75/502/ETY (5) saattamalla direktiivit yhtenäiseksi tekstiksi.

               (2)

               Direktiivillä 66/401/ETY sallitaan tiettyjen rehukasvilajien perussiementen, varmennettujen siementen ja kauppasiementen pitäminen kaupan.

               (3)

               Direktiivillä 2002/57/EY sallitaan tiettyjen öljy- ja kuitukasvilajien perussiementen, kaikenlaisten varmennettujen siementen ja kauppasiementen pitäminen kaupan.

               (4)

               Molempien direktiivien mukaan komissiolla on oikeus kieltää siementen pitäminen kaupan, jollei niitä ole virallisesti varmennettu ”perussiemeniksi” tai ”varmennetuiksi siemeniksi”.

               (5)

               Jäsenvaltiot kykenevät tuottamaan riittävästi joidenkin edellä tarkoitettujen lajien perussiemeniä ja varmennettuja siemeniä yhteisön näiden luokkien kysyntää vastaavat määrät.

               (6)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset.

               (7)

               Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä I olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on säädettävä, että ei saa pitää kaupan:

                           —

                              Poa pratensis L.

               Niittynurmikka

                           —

                              Vicia faba L. (partim)

               Härkäpapu

                           —

                              Papaver somniferum L.

               Oopiumunikko

                           —

                              Agrostis gigantea Roth

               Isorölli

                           —

                              Agrostis stolonifera L.

               Rönsyrölli

                           —

                              Phleum bertolonii DC

               Ketotähkiö

                           —

                              Poa palustris L.

               Rantanurmikka

                           —

                              Poa trivialis L.

               Karheanurmikka

                           —

                              Lupinus albus L.

               Valkolupiini

                           —

                              Brassica juncea (L.) Czernj. et Cosson

               Sareptansinappi

                           —

                              Agrostis capillaris L.

               Nurmirölli

                           —

                              Lotus corniculatus L.

               Keltamaite

                           —

                              Medicago lupulina L.

               Nurmimailanen

                           —

                              Trifolium hybridum L.

               Alsikeapila

                           —

                              Alopecurus pratensis L.

               Nurmipuntarpää

                           —

                              Arrhenatherum elatius (L.) Beauv. ex J. S. et K. B. Presl

               Heinäkaura

                           —

                              Bromus catharticus Vahl

               Litteäkattara

                           —

                              Bromus sitchensis Trin.

               Kattara

                           —

                              Lupinus luteus L.

               Keltalupiini

                           —

                              Lupinus angustifolius L.

               Sinilupiini

                           —

                              Poa nemoralis L.

               Lehtonurmikka

                           —

                              Trisetum flavescens (L.) Beauv.

               Keltakaura

                           —

                              Phacelia tanacetifolia Benth.

               Hunajakukka

                           —

                              Sinapis alba L.

               Keltasinappi

                           —

                              Agrostis canina L.

               Luhtarölli

                           —

                              Festuca ovina L.

               Lampaannata

                           —

                              Trifolium alexandrinum L.

               Egyptin apila

                           —

                              Trifolium incarnatum L.

               Veriapila

                           —

                              Trifolium resupinatum L.

               Persianapila

                           —

                              Vicia sativa L.

               Rehuvirna

                           —

                              Vicia villosa Roth

               Ruisvirna

         siemeniä, ellei niitä ole virallisesti varmennettu ”perussiemeniksi” tai ”varmennetuiksi siemeniksi”.
   2.   Jäsenvaltioiden on säädettävä, että ei saa pitää kaupan:

                           —

                              Glycine max (L.) Merr.

               Soija

                           —

                              Linum usitatissimum L.

               Pellava

         siemeniä, ellei niitä ole virallisesti varmennettu ”perussiemeniksi”, ”ensimmäisen sukupolven varmennetuiksi siemeniksi” tai ”toisen sukupolven varmennetuiksi siemeniksi”.
   2 artikla
   Kumotaan direktiivi 75/502/ETY ja direktiivi 86/109/ETY, sellaisina kuin ne ovat muutettuina liitteessä I olevassa A osassa mainituilla direktiiveillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita velvoittavia liitteessä I olevassa B osassa asetettuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä.
   Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä II olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2008.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  EYVL 125, 11.7.1966, s. 2298/66.

      (2)  EYVL L 193, 20.7.2002, s. 74.

      (3)  EYVL L 93, 8.4.1986, s. 21.

      (4)  Katso liitteessä I oleva A osa.

      (5)  EYVL L 228, 29.8.1975, s. 26.

      LIITE I
      A   OSA
      Kumottu asetus ja luettelo sen muutoksista
      (2 artiklassa tarkoitetut)

                  Komission direktiivi 75/502/ETY

                  (EYVL L 228, 29.8.1975, s. 26).

                  Komission direktiivi 86/109/ETY

                  (EYVL L 93, 8.4.1986, s. 21).

                  Komission direktiivi 89/424/ETY

                  (EYVL L 196, 12.7.1989, s. 50).

                  Komission direktiivi 91/376/ETY

                  (EYVL L 203, 26.7.1991, s. 108).

            B   OSA
      Määräajat kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle
      (2 artiklassa tarkoitetut)

                  Direktiivi

                  Määräaika kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle

                  75/502/ETY

                  1 päivä heinäkuuta 1976

                  86/109/ETY

                  1 päivä heinäkuuta 1987 (1 artikla)
                  1 päivä heinäkuuta 1989 (2 artikla)
                  1 päivä heinäkuuta 1990 (2 a artikla)
                  1 päivä heinäkuuta 1991 (3 ja 3 a artikla)

                  89/424/ETY

                  1 päivä heinäkuuta 1990

                  91/376/ETY

                  1 päivä heinäkuuta 1991

      LIITE II
      Vastaavuustaulukko

                  Direktiivi 75/502/ETY

                  Direktiivi 86/109/ETY

                  Tämä direktiivi

                  1 artikla

                  1 artiklan 1 kohta

                  1 artiklan 1 kohta

                  1 artiklan 2 kohta

                  1 artiklan 2 kohta

                  2 artikla

                  1 artiklan 1 kohta

                  2 a artikla

                  1 artiklan 1 kohta

                  3 artikla

                  1 artiklan 1 kohta

                  3 a artiklan 1 kohta

                  1 artiklan 1 kohta

                  3 a artiklan 2–6 kohta

                  —

                  2 artikla

                  4 artikla

                  —

                  —

                  —

                  2 artikla

                  —

                  —

                  3 artikla

                  3 artikla

                  5 artikla

                  4 artikla

                  —

                  —

                  Liite I

                  —

                  —

                  Liite II


Avis juridique important

|

31990L0377

Neuvoston direktiivi 90/377/ETY, annettu 29 päivänä kesäkuuta 1990, yhteisön menettelyn toteuttamiseksi kaasusta ja sähköstä teollisilta käyttäjiltä perittävien hintojen avoimuuden takaamiseksi

Virallinen lehti nro L 185 , 17/07/1990 s. 0016 - 0024 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 9 s. 0236  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 9 s. 0236

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 29 päivänä kesäkuuta 1990,yhteisön menettelyn toteuttamiseksi kaasusta ja sähköstä teollisilta käyttäjiltä perittävien hintojen avoimuuden takaamiseksi (90/377/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 213 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous-ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäenergian hinnan avoimuus, siinä määrin kuin sillä olosuhteita vahvistamalla varmistetaan, että kilpailu ei vääristy yhteismarkkinoilla, on olennaista energian sisämarkkinoiden toteuttamiseksi ja sujuvan toiminnan kannalta,tämä avoimuus voi edistää käyttäjien syrjinnän poistamista, lisäämällä heidän vapauttaan valita eri energialähteiden ja eri hankkijoiden välillä,nykyisin avoimuus vaihtelee energialähteestä ja yhteisön maasta tai alueesta toiseen tehden siten energian sisämarkkinoiden saavuttamisen kyseenalaiseksi,yhteisön teollisuuden käyttämästään energiasta maksama hinta on eräs kilpailukykyyn vaikuttavista seikoista ja olisi sen vuoksi pysyttävä salassa,standardikuluttajajärjestelmä, jota Euroopan yhteisöjen tilastotoimisto (Eurostat) käyttää hintajulkaisuissaan ja tärkeitä teollisuuden sähkön käyttäjiä varten käyttöön otettava markkinahintajärjestelmä takaa, että hintojen avoimuus ei estä salassapidettävyyttä,on tarpeen laajentaa Eurostatin käyttämiä kuluttajaluokituksia siinä määrin kuin on olemassa edustavia kuluttajaryhmiä,tällä tavoin lopullisten käyttäjien hintojen avoimuus saavutettaisiin vaarantamatta tarpeellista sopimusten salassapitoa; salassapidon kunnioittamiseksi tietyn kulutusluokan hinnan julkistaminen edellyttää, että luokassa on vähintään kolme käyttäjää,tiedot kaasun ja sähkön teollisista, lopullisista energian käyttäjistä mahdollistavat myös vertailut muiden energialähteiden (öljyn, hiilen, fossiilisten ja uusiutuvien energialähteiden) sekä muiden käyttäjien kanssa,kaasua ja sähköä toimittavat yritykset sekä kaasun ja sähkön teolliset käyttäjät pysyvät, tämän direktiivin soveltamisesta riippumatta, yhteisön kilpailusääntöjen alaisina ja siten komissio voi vaatia ilmoittamaan hintoja ja myyntiehtoja koskevia tietoja,voimassa olevien hinnoittelujärjestelmien tiedot ovat osa hintojen avoimuudesta,tiedot käyttäjien jaoitteluista luokkiin ja niiden vastaavista markkinaosuuksista ovat myös osa hintojen avoimuudesta,tietojen toimittamisella Eurostatille hinnoista ja käyttäjille tarkoitetuista myyntiehdoista, joihin liittyy tiedot käytössä olevista hintajärjestelmistä ja käyttäjien jaoitteluista kulutusluokittain, komissiolle olisi saatava riittävät tiedot, jotta se voi tarpeen mukaan päättää sopivista toimista tai ehdotuksista energian sisämarkkinoiden tilanteen perusteella,Eurostatille toimitettavat tiedot ovat luotettavampia, jos yritykset itse keräävät nämä tiedot,jokaisessa jäsenvaltiossa voimassa olevan verotuksen ja veroluonteisten maksujen tunteminen on tärkeää hintojen avoimuuden varmistamiseksi,olisi oltava mahdollista tarkastaa Eurostatille toimitettavien tietojen luotettavuus,hintojen avoimuuden saavuttaminen edellyttää hintojen ja hintajärjestelmien mahdollisimman laajaa julkistamista ja levittämistä käyttäjien keskuudessa,energian hintojen avoimuuden toteuttamiseksi järjestelmän olisi perustuttava Eurostatin tietojen käsittelyssä, tarkastamisessa ja julkaisemisessa osoittamaan asiantuntemukseen sekä sen kehittämiin ja soveltamiin menetelmiin,energian sisämarkkinoiden toteuttamiseksi hintojen avoimuuden järjestelmä olisi otettava käyttöön mahdollisimman pian, jatämän direktiivin yhdenmukainen täytäntöönpano voi tapahtua kaikissa jäsenvaltioissa, kun maakaasumarkkinat, erityisesti perusrakenteen osalta, ovat saavuttaneet riittävän kehitystason,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sähköä tai kaasua teollisille, liitteessä I ja II määritellyille, käyttäjille toimittavat yritykset ilmoittavat Eurostatille 3 artiklassa säädetyssä muodossa:1 kaasun ja sähkön hinnat ja myyntiehdot teollisille käyttäjille;2 käytettävät hintajärjestelmät;3 käyttäjien ja käytettyjen määrien jaoittelun kulutusluokittain sen varmistamiseksi, että nämä luokat ovat kansallisella tasolla edustavia.2 artikla 1 Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen yritysten on koottava 1 artiklan 1 ja 2 alakohdassa tarkoitetut tiedot 1 päivänä tammikuuta ja 1 päivänä heinäkuuta kultakin vuodelta. Jäljempänä 3 artiklan säännösten mukaisesti laaditut tiedot on lähetettävä Eurostatille ja jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille kahden kuukauden kuluessa.2 Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella Eurostat julkaisee vuosittain toukokuussa ja marraskuussa sopivassa muodossa teollisten käyttäjien kaasun ja sähkön hinnat jäsenvaltioissa sekä siinä tarkoituksessa käytetyt hintajärjestelmät.3 Edellä 1 artiklan 3 alakohdassa edellytetyt tiedot on lähetettävä joka toinen vuosi Eurostatille ja jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. Ensimmäiseksi toimitettavien tietojen on oltava tilanteesta 1 päivänä tammikuuta 1991. Näitä tietoja ei julkaista.3 artikla Edellä 1 artiklassa edellytetyt muotoa, sisältöä ja kaikkia muita tietojen piirteiden soveltamista koskevat säännökset ovat liitteessä I ja II.4 artikla Eurostat ei saa paljastaa tietoja, jotka on annettu sille 1 artiklan mukaisesti ja jotka saattaisivat olla luonteeltaan liikesalaisuuksia. Kyseisten Eurostatille siirrettyjen luottamuksellisten tilastotietojen on oltava vain Eurostatin viranhaltioiden saatavissa ja niitä saadaan käyttää ainoastaan tilastotarkoituksiin.Tämä säännös ei kuitenkaan estä kyseisten tietojen julkaisemista yhdistetyssä muodossa, joka ei mahdollista yksittäisten liiketoimien tunnistamista.5 artikla Jos Eurostat havaitsee tämän direktiivin mukaisesti annetuissa tiedoissa tilastollisesti merkittäviä poikkeamia tai epäjohdonmukaisuutta, se voi pyytää kansallisilta toimielimiltä lupaa tarkastaa sopivat yhdistämättömät tiedot sekä laskenta- tai arviointimenetelmät, joihin yhdistetyt tiedot perustuvat, arvioidakseen ja tarvittaessa muuttaakseen epätavanomaisina pidettäviä tietoja.6 artikla Komissio tekee havaittujen yksilöityjen ongelmien vuoksi tarpeelliset muutokset tämän direktiivin liitteisiin. Tällaiset muutokset eivät kuitenkaan saa koskea muuta kuin liitteiden teknisiä seikkoja, eivätkä saa olla laadultaan sellaisia, jotka muuttavat järjestelmän yleistä rakennetta.7 artikla Komissiota avustaa 6 artiklassa tarkoitetuissa muutoksissa neuvoa-antava komitea, jossa on jäsenvaltioiden edustajat ja puheenjohtajana komission edustaja.Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi toimitettuaan tarvittaessa äänestyksen asettaa asian kiireellisyyden mukaan.Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan.Komission on mahdollisuuksien mukaan otettava huomioon komitean lausunto. Sen on ilmoitettava komitealle, millä tavoin lausunto on otettu huomioon.8 artikla Komissio esittää vuosittain Euroopan parlamentille, neuvostolle sekä talous-ja sosiaalikomitealle yhteenvetona kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta.9 artikla Jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudattamiseksi tarvittavat lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 1 päivään heinäkuuta 1991 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Maakaasun osalta direktiiviä ei sovelleta jäsenvaltioissa, ennen kuin kyseisen energiamuodon käyttöönotosta kansallisilla markkinoilla on kulunut viisi vuotta. Tämän energiamuodon käyttöönoton ajankohdasta kansallisilla markkinoilla on asianomaisen jäsenvaltion nimenomaisesti ilmoitettava komissiolle viipymättä.10 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 29 päivänä kesäkuuta 1990.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. SMITH(1) EYVL N:o C 257, 10.10.1989, s. 7(2) EYVL N:o C 149, 18.6.1990(3) EYVL N:o C 75, 26.3.1990, s. 18LIITE I ERITYISET MÄÄRÄYKSET KAASUSTA 1 Määräykset koskevat kahta kaasutyyppiä:a) maakaasu;b) synteettinen kaasu(1).2 Kun molempia kaasutyyppejä toimitetaan saman yhdyskunnan tai seudun alueelle, molempia kaasuja koskevat tiedot on selostettava, paitsi kulutuksen ollessa vähemmän kuin 10 % maakaasun ja synteettisen kaasun kokonaiskulutuksesta 11 kohdassa tarkoitetuissa paikoissa tai alueilla.3 Vain putkitse tapahtuva jakelu otetaan huomioon.4 Hinnat, jotka on ilmoitettava, ovat käyttäjien maksamat hinnat.5 Huomioon otettava käyttö on kokonaan teollisuuskäyttöä.6 Järjestelmän ulkopuolelle jätetään käyttäjät, jotka käyttävät kaasua:a) sähköntuotantoon kaupallisissa voimalaitoksissa;b) muuhun kuin energiakäyttöön (esimerkiksi kemian teollisuus);c) enemmän kuin 4 186 000 GJ/vuosi (= 1 163 GWh/vuosi).7 Rekisteröityjen hintojen on perustuttava standardikuluttajajärjestelmään, joka on pohjimmiltaan määritelty kaasun kulutuksen määrän ja tasaisuuden(2) (tai kuormitusseikan) mukaan.8 Muut seikat, joilla voisi olla merkitystä hinnoittelussa (esimerkiksi keskeytyvyys), määritellään kussakin tapauksessa omaksumalla aina useimmiten käytännössä esiintyvä ratkaisu.9 Hintoihin on sisällyttävä mittarivuokra, kiinteä maksu ja tavaramaksu. Niihin ei saa sisältyä käyttäjiltä perittävää kaasunkäytön aloittamisesta johtuvaa asennusmaksua.10 Seuraavat teolliset standardikäyttäjät, joiden tunnukset ovat I1-I5, on valittu:>TAULUKON PAIKKA>11 Hinnat rekisteröidään seuraavissa paikoissa tai alueilla:>TAULUKON PAIKKA>12 Rekisteröitävien hintojen on perustuttava tariffeihin, sopimuksiin, kunkin kuuden kuukauden jakson (tammikuu ja heinäkuu) alussa voimassa oleviin ehtoihin ja sääntöihin ja niihin sisältyvät alennukset.13 Jos on useita mahdollisia tariffeja, käyttäjälle edullisin tariffi otetaan huomioon sen jälkeen, kun on jätetty ottamatta huomioon käytössä olemattomat tariffit tai sellaiset tariffit, joita sovelletaan hyvin vähäiseen käyttäjämäärään.14 Kun käytössä on vain näennäistariffeja, erityissopimuksia tai vapaasti neuvoteltuja hintoja, yleisin hinta (tietyissä toimitusolosuhteissa edustavin) on rekisteröitävä.15 Hinnat on ilmaistava kansallisessa valuutassa fysikaalista kaasuyksikköä kohti(3). Käytettävä energiayksikkö mitataan bruttolämpöarvon (GCV) perusteella, kuten kaasualalla on tapana.16 Kaksi hintatasoa on ilmoitettava(4):- hinta ilman mitään veroja,- hinta, johon sisältyy kaikki verot (paitsi palautettava arvonlisävero).17 On myös ilmoitettava veromäärät ja veronlaskentamenetelmä, joissa on otettava huomioon kaikki kansalliset, alueelliset tai paikalliset verot, joita sisältyy kaasun myyntiin käyttäjälle.18 Hintajärjestelmän tarkaksi kuvaamiseksi riittävän yksityiskohtainen selvitys on esitettävä liitteessä. Erityisesti huomiota on kiinnitettävä kaikkiin muutoksiin, jotka on tehty edellisen selvityksen jälkeen.19 Jäsenvaltioissa, joissa koko teollisuusmyynti on yhdellä kaasuyhtiöllä, on kyseisen yhtiön välitettävä tiedot. Muissa jäsenvaltioissa, joissa yhtä tai useampaa aluetta palvelee useampi kuin yksi kaasuyhtiö, riippumattoman tilastoelimen on välitettävä tiedot.20 Luottamuksellisuuden säilyttämiseksi hintoja koskevat tiedot välitetään vain silloin, kun jäsenvaltion kyseisellä alueella on vähintään kolme käyttäjää kussakin 10 kohdassa mainitussa luokassa.(1) Synteettinen kaasu tarkoittaa johdannaisenergiaa, joka on valmistettu hiilestä, öljytuotteesta tai krakatusta, reformoidusta tai sekoitetusta maakaasusta.Tämä direktiivi ei koske nestekaasua (butaani, propaani), koksaamokaasua tai masuunikaasua.(2) Päivinä ilmaistu kuormitustekijä on niiden päivien lukumäärä, jotka tarvitaan koko vuosikulutusmäärän vastaanottamiseen, kun kaasua otetaan vastaan suurimmalla päivittäisellä vastaanottoteholla:nd = >NUM>Qa>DEN>QdmaxTunneissa ilmaistu kuormitustekijä on tuntimäärä, joka tarvitaan koko vuosikulutusmäärän vastaanottamiseen, kun kaasua otetaan vastaan suurimmalla tunnittaisella vastaanottoteholla:nh = >NUM>Qa>DEN>QhmaxEdellä olevissa kaavoissa:Discarding a TABLE>TAULUKON PAIKKA>(3) Kun käytetään kuutiometriä, energiasisältö on määriteltävä GJ-, kWh- tai 1999 saakka therms-yksiköissä(4) Veroton hinta otetaan suoraan tariffeista tai sopimuksista. Hinta, joka ei sisällä palautettavaa arvonlisäveroa, sisältää muut erityiset verot silloin, kun niitä on maksettavaLIITE II ERITYISET MÄÄRÄYKSET SÄHKÖSTÄ Tämän direktiivin mukaisesti toimitettavien, sähköä koskevien tietojen on sisällettävä seuraavat tiedot:I "Tyypillistä viitekäyttäjää" koskeva selvitys [käyttäjistä, joiden enimmäistarve on 10 MW (netto)].1 Yhteisössä oleva, komission tekemä tyypillisten viitekäyttäjien sähkönhintaa koskeva selvitys laajennetaan käsittämään kaksi luokkaa teollisia viitekäyttäjiä, joiden enimmäistarve on 10 MW (netto) ja jotka liitetään tähän direktiiviin.2 Sähkön hinnat jäsenvaltioissa, joissa on yksi kansallinen tariffi, selvitetään vain yhdessä paikassa; jäsenvaltioissa, joiden alueella tariffit vaihtelevat, hinnat selvitetään käyttäen edustavaa paikkakuntien otosta seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>3 Sähkön hinnat selvitetään seuraavissa yhdeksässä teollisten viitekäyttäjien luokissa:>TAULUKON PAIKKA>Enimmäistarve (netto) on vuoden aikana rekisteröity enimmäismyynti minkä tahansa neljännestunnin aikana ilmaistuna kW:ina. Toimitushinta lasketaan käyttäen cosö = 0,90. Siinä tapauksessa, että tariffi perustuu puolen tunnin tarpeeseen, viitekäyttäjän enimmäistarve kerrotaan kertoimella 0,98. Jos tariffi perustuu kVA:ina ilmaistuun tehoon, tehdään oikaisu jakamalla viitekäyttäjän enimmäistarve (netto) kW:issa kertoimella cosö = 0,90.4 Jos tariffi perustuu enimmäistarpeen mittaamiseen useammin kuin kerran vuodessa, kapasiteettimaksu kerrotaan seuraavilla kertoimilla:>TAULUKON PAIKKA>5 Tariffeille, joissa on alennuksia hiljaisille ajoille, hiljaisen ajan kulutukset on laskettava seuraavasti, laskettaessa keskimääräistä kWh:n hintaa.>TAULUKON PAIKKA>Hiljaisen ajan kulutuksen kestojen ollessa edellä esitettyjen aikojen välillä, vuosittaiset hiljaisina aikoina kulutetut kWh:t on arvioitava ekstrapoloimalla.Kaikista muista hiljaisista ajoista, esimerkiksi koko sunnuntaipäivästä, vain puolet lisätunneista on otettava huomioon ja jaettava tunnit koko vuoden päiville ja lisättävä tavalliseen hiljaiseen aikaan, ennen edellä esitetyn taulukon käyttöä.6 Mikäli mahdollista, ilmoitettavan hinnan olisi perustuttava julkaistuun tariffiin, jota voidaan soveltaa kyseiseen viitekäyttäjän luokkaan. Jos on olemassa useita mahdollisia tariffeja, olisi sovellettava tariffia, joka on käyttäjälle edullisin sen jälkeen, kun jätetään huomiotta ne tariffit, jotka eivät ole käytössä tai joita sovelletaan vain merkityksettömän vähäiseen käyttäjämäärään. Jos on olemassa vain näennäistariffeja, erikoissopimuksia tai vapaasti neuvoteltuja hintoja, olisi ilmoitettava kyseisissä toimitusolosuhteissa yleisin (edustavin) hinta.7 Jos tietylle viitekäyttäjän luokalle voidaan toimittaa sähköä usealla jännitteellä, jännitteeksi olisi oletettava edustavin kyseisen käyttäjäluokan jännite. Periaatetta olisi sovellettava muihin parametreihin, joita ei ole eritelty tässä direktiivissä.8 KWh:n hintaan olisi laskettava mukaan kaikki maksettavat kiinteät maksut (esimerkiksi mittarin vuokra, kiinteät maksut tai tehomaksut jne.) samoin kuin kulutusmaksut kWh:a kohden. Siten kyseisellä kulutuksen mallilla hinta on maksettava kokonaishinta kaikkien lisämaksujen ja alennusten jälkeen, jaettuna kokonaiskulutuksella. Liittymismaksuja ei kuitenkaan ole sisällytettävä hintaan. Vaikka tiedot on toimitettava kahdesti vuodessa, laskelmien olisi perustuttava vuosittaisiin kulutuksen lukuihin kausivaihteluiden vaikutuksen välttämiseksi.9 Hinnat olisi ilmoitettava kansallisessa valuutassa kWh:a kohden(1):- hinta ilman mitään veroja;- hinta, johon sisältyy kaikki verot (paitsi palautettava arvonlisävero).On myös ilmoitettava arvot ja verojen laskentamenetelmä, joihin olisi sisällytettävä kaikki kansalliset, alueelliset tai paikalliset verot, jotka kannetaan sähkön myynnistä käyttäjälle.10 On annettava niin yksityiskohtainen selostus kuin hintajärjestelmän ja sen soveltamisen tarkka kuvaaminen edellyttää. Edellisen selvityksen jälkeen käyttöön otettuja muutoksia on erityisesti korostettava.11 Jäsenvaltioissa, jossa koko teollisuusmyynti on yhdellä yhtiöllä, kyseisen yhtiön on välitettävä tiedot. Muissa jäsenvaltioissa, joissa yhtä tai useampaa aluetta palvelee useampi kuin yksi yhtiö, riippumattoman tilastoelimen on välitettävä tiedot.II "Merkintähinnan" selvitys (käyttäjille, joiden enimmäistarve on yli 10 MW)12 Selvityksen laatimiseksi yli 10 MW:n enimmäistarpeen teollisista käyttäjistä, otetaan käyttöön jäljempänä määritelty "merkintähintoihin" perustuva uusi järjestelmä.13 Kaikkien jäsenvaltioiden alueilla, lukuun ottamatta Saksan liittotasavaltaa ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa, suurten teollisten käyttäjien maksurakenteen ja veloitettujen hintojen vaihtelut ovat suhteellisen pienet ja merkintähinnat niihin liittyvine tietoineen olisi kerättävä ja julkaistava koko jäsenvaltiota koskevina. Kuitenkin Saksan liittotasavallassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa voi olla merkittäviä maantieteellisiä vaihteluja ja siten kyseisten kahden jäsenvaltion tiedot olisi annettava ja julkaistava kussakin tapauksessa kolmelta alueelta seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>14 Merkintähinnat ja niihin liittyvät tiedot on ilmoitettava kustakin jäsenvaltiosta siten kuin on esitetty edellä 13 kohdassa suurten teollisten käyttäjien kolmen luokan osalta eli niistä teollisista käyttäjistä, joiden enimmäistarve alueella on:- 25 MW, käsittäen käyttäjät, joiden enimmäistarve (netto) on 17,5 37,5 MW,- 50 MW, käsittäen käyttäjät, joiden enimmäistarve (netto) on 37,5 62,5 MW ja- 75 MW, käsittäen käyttäjät, joiden enimmäistarve (netto) on 62,5 75 MW.Kyseisiin luokkiin kuuluvat kaikki teolliset käyttäjät, myös osan sähköstään itse tuottavat, vaikka ainoastaan niiden yleishyödyllisistä liikelaitoksista hankkiman sähkön kulutusta koskevat tiedot vaaditaan ilmoitettavaksi.15 Tietyn MW-luokan (esimerkiksi 25 MW) merkintähinta on oletetun tai "merkintähintaisen", noin 25 MW:n tarpeen tavallisesti omaavan teollisen käyttäjän maksettava kWh:n keskimääräinen hinta, mutta ennen kaikkia alennuksia "erityisistä seikoista", jotka olisi ilmoitettava erikseen (ks. jäljempänä 16 kohta). "Merkintähintaiselle" teolliselle käyttäjälle ominaisen tarpeen olisi oltava mahdollisimman hyvin kyseisen luokan kaikkia teollisia käyttäjiä edustava ("erityisiä seikkoja" huomioon ottamatta).Tasalaatuisuuden mittauksen aikaansaamiseksi komissio määrittelee kunkin luokan (eli 25 MW:n, 50 MW:n ja 75 MW:n) "merkintähintaisille" käyttäjille ominaisen tarpeen, jota laitosten olisi soveltuvin osin käytettävä. Jos ominaiset tarpeet eivät ole tarkoituksenmukaiset, laitos voi määritellä omat "merkintähintaiselle" käyttäjälle ominaiset tarpeet, joille vaaditaan komission hyväksyminen. Kyseiset ominaiset tarpeet koskevat esimerkiksi kuormituskerrointa (esimerkiksi "7 000 tuntia", jossa 7 000 on tuntimäärä, jonka ajan tarpeen on pysyttävä enimmäismääräisenä vuosikulutuksen saavuttamiseksi), ja kulutuksen jakautuminen vuorokauden eri veloitusjaksoihin (esimerkiksi kuormitushuippu, hiljainen aika jne.).16 Merkintähinnat on laskettava siten, että kaikki maksettavat kiinteät maksut lasketaan mukaan (esimerkiksi mittarin vuokra, kiinteät maksut ja tehomaksut jne.) sekä maksut kulutetuista kWh:ista. Liittymismaksuja ei saa kuitenkaan laskea mukaan. Vaikka tiedot on toimitettava kahdesti vuodessa, olisi kausivaihtelujen välttämiseksi käytettävä vuosittaisen kulutuksen lukuja. Tapa, jolla merkintähinta lasketaan, mukaan lukien kaikkien kiinteiden maksujen sisällyttäminen hintoihin, on selitettävä.17 Jokaisesta merkintähinnasta on sähkön hinnan alentamiseen käytettävissä olevat "erityiset seikat" (esimerkiksi keskeytyslausekkeet) esitettävä ja alennuksen määrä (esimerkiksi 6, 8, 10 %) osoitettava. Näiden erityisten seikkojen on oltava niitä seikkoja edustava, jotka ovat sovellettavissa selvitettävänä olevaa MW-luokkaa selostavan laitoksen varustamiin käyttäjiin.18 Jäsenvaltioissa, joissa on useampi kuin yksi sähkölaitos, jokaisen laitoksen on toimitettava riippumattomalle tilastoelimelle merkintähinnat ja niihin liittyvät tiedot oletetun käyttäjän ominaisista tarpeista (ks. 15 kohta) sekä erityisistä seikoista ja hinnan alennuksista (ks. 17 kohta). Näiden toimielinten on sitten ilmoitettava kansallisille viranomaisille ja Eurostatille jäsenvaltion (tai sen soveltuessa, kunkin alueen) suurin ja pienin merkintähinta kussakin MW-luokassa, yhdessä asiaan liittyvien merkintähintojen tietojen kanssa. Muissa jäsenvaltioissa, joissa yksi kansallinen laitos kattaa koko maan, tiedot on ilmoitettava suoraan ja samanaikaisesti kansallisille viranomaisille ja Eurostatille.19 Salassapidettävyyden vuoksi kansallinen laitos tai riippumaton tilastoelin ilmoittaa merkintähinnat ja asiaankuuluvat tiedot tarkoituksenmukaisella tavalla (ks. edellä 18 kohta) vain, jos vastaavassa MW-luokassa kyseisessä jäsenvaltiossa tai alueella on vähintään kolme käyttäjää.20 Merkintähinnat on ilmaistava siten kuin 9 kohdassa on osoitettu.21 Toimittavien laitosten olisi myös kerran kahdessa vuodessa annettava tiedot asiakkaidensa lukumäärästä kussakin MW-luokassa (eli 17,5-37,5 MW, 37,5-62,5 MW ja 62,5-75,0 MW) sekä kunkin luokan kokonaiskulutuksesta vuodessa (GWh:ina). Edellä 18 kohdassa vaaditut tiedot on toimitettava joko jäsenvaltion tiedot kokonaan kokoavan, riippumattoman tilastoelimen kautta tai suoraan ja samanaikaisesti kansallisille viranomaisille ja Eurostatille. Tämän kohdan mukaisesti vaadittavat tiedot toimitetaan salassapidettävinä eikä niitä julkaista.(1) Hinta, johon ei sisälly mitään veroja, on puhdas tariffien ja sopimusten soveltamisen tulos. Hinta, johon ei sisälly palautettavaa arvonlisäveroa, sisältää kaikki muut erityiset verot


Avis juridique important

|

31997L0069

Komission direktiivi 97/69/EY, annettu 5 päivänä joulukuuta 1997, vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kahdennenkymmenennenkolmannen kerran (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 343 , 13/12/1997 s. 0019 - 0024

KOMISSION DIREKTIIVI 97/69/EY,annettu 5 päivänä joulukuuta 1997,vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kahdennenkymmenennenkolmannen kerran (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 96/56/EY (2), ja erityisesti sen 28 artiklan,sekä katsoo, ettädirektiivin 67/548/ETY liite I sisältää vaarallisten aineiden luettelon sekä kunkin aineen tai aineryhmän luokitusta ja merkintöjä koskevat vaatimukset,laboratoriokokeissa on ilmennyt, että tietyillä keinotekoisilla lasimaisilla (silikaatti)kuiduilla on syöpää aiheuttavia vaikutuksia; epidemiologiset tutkimukset ovat lisänneet huolta keinotekoisten lasimaisten (silikaatti)kuitujen terveydellisistä vaikutuksista,liitteen I vaarallisten aineiden luetteloa onkin mukautettava ja täydennettävä sisällyttämällä siihen erityisesti tietyt keinotekoiset lasimaiset (silikaatti)kuidut; on siis tarpeellista muuttaa liitteen I esipuhetta siten, että se sisältää keinotekoisten lasimaisten (silikaatti)kuitujen tunnistamiseen, luokitukseen ja merkintöihin liittyvät huomautukset ja tiedot,tämänhetkisen tietämyksen mukaan näyttää oikeutetulta tiettyjen olosuhteiden vallitessa sulkea pois eräiden keinotekoisten lasimaisten (silikaatti)kuitujen luokittelu syöpää aiheuttaviksi aineiksi; tämä mahdollisuus tullaan tarkistamaan tieteellisen ja teknisen kehityksen, erityisesti syöpää aiheuttavien aineiden testauksen perusteella,direktiivin 67/548/ETY liitteiden I ja IV tietyissä säännöksissä esiintyy lyhenne "ETY",Euroopan unionista tehdyn sopimuksen G artiklassa määrätään ilmaisun "Euroopan talousyhteisö" korvaamisesta ilmaisulla "Euroopan yhteisö"; näin ollen olisi säädettävä lyhenteen "ETY" korvaamisesta lyhenteellä "EY" edellä tarkoitetuissa säännöksissä,direktiivillä 96/56/EY muutettiin direktiivin 67/548/ETY 21 artiklan ja 23 artiklan säännökset samalla tavoin, ja tämän direktiivin perusteella sallitaan "ETY-numerolla" ja "ETY-merkinnöillä" varustettujen vaarallisten aineiden saattaminen markkinoille 31 päivään joulukuuta 2000 asti, jatämän direktiivin säännökset ovat vaarallisten aineiden ja valmisteiden kaupan teknisten esteiden poistamiseksi annettujen direktiivien mukauttamista tekniseen kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivi 67/548/ETY seuraavasti:1. Muutetaan liite I seuraavasti:a) Korvataan direktiivin 67/548 liitteen I esipuheessa olevan luvun "Nimikkeistö" viides kappale seuraavasti:"Edellä 23 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetään, että liitteessä I olevien aineiden merkinnöissä käytettävän nimen on oltava jokin liitteessä olevista nimityksistä. Tietyistä aineista on annettu hakasulkeissa lisätietoja aineen tunnistamiseksi. Näitä lisätietoja ei tarvitse ilmoittaa merkinnöissä."b) Korvataan esipuheen huomautus A seuraavasti:"Huomautus A:Aineen nimi merkitään etikettiin käyttämällä jotakin liitteessä I olevaa nimitystä (katso 23 artiklan 2 kohdan a alakohta).Liitteessä I käytetään joskus yleistä nimitystä kuten `. . .yhdisteet` tai `. . .suolat`. Tässä tapauksessa sellaisen aineen valmistajan tai markkinoille luovuttajan on ilmoitettava etiketissä täsmälleen nimi, koska on otettava huomioon esipuheen luku `Nimikkeistö`:Esimerkki: aineelle BeCl2: berylliumkloridi."c) Lisätään esipuheeseen huomautukset Q ja R:"Huomautus Q:Aineen luokittelua syöpää aiheuttavaksi ei tarvitse soveltaa, jos voidaan osoittaa, että aine täyttää jonkin seuraavista ehdoista:- lyhytaikaisessa biopysyvyyden määrittämiseksi tehtävässä hengitysaltistustestissä on havaittu, että yli 20ìm pitkien kuitujen painotettu puoliintumisaika on lyhyempi kuin 10 päivää;tai- lyhytaikaisessa biopysyvyyden määrittämiseksi tehtävässä intratrakeaalisessa instillaatiotestissä on havaittu, että yli 20 ìm pitempien kuitujen painotettu puoliintumisaika on lyhyempi kuin 40 päivää;tai- asianmukaisessa intraperitoneaalitestissä ei ole ilmennyt liiallista karsinogeenisyyttä;tai- merkityksellistä patogeenisyyttä tai neoplastisia muutoksia ei ole havaittu tarkoituksenmukaisessa pitkäaikaisessa hengitysaltistustestissä.Huomautus R:Aineen luokittelua syöpää aiheuttavaksi ei tarvitse soveltaa sellaisiin kuituihin, joiden halkaisijan pituuspainotettu geometrinen keskiarvo vähennettynä kahdella standardipoikkeamalla on yli 6ìm:n."d) Lisätään tämän direktiivin liitteen nimitykset.e) Kaikki viittaukset "ETY-numeroon" korvataan "EY-numerolla".2. Muutetaan liite VI seuraavasti:a) Kaikki viittaukset "ETY-numeroon" korvataan "EY-numerolla".b) Kaikki viittaukset "ETY-merkintään" korvataan "EY-merkinnällä".2 artikla Viiden vuoden kuluessa siitä, kun tämä direktiivi on tullut voimaan, komissio tulee arvioimaan tieteellistä kehitystä ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet huomautuksen Q poistamiseksi tai muuttamiseksi.3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 16 päivänä joulukuuta 1998. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä tällainen viittaus. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten tällaiset viittaukset tehdään.2. Sen estämättä, mitä 1 artiklassa säädetään, jäsenvaltioiden on kuitenkin sallittava ETY-numerolla ja ETY-merkinnällä varustettujen aineiden saattaminen markkinoille 31 päivään joulukuuta 2000 asti.4 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.5 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 5 päivänä joulukuuta 1997.Komission puolestaRitt BJERREGAARDKomission jäsen(1) EYVL L 196, 16.8.1967, s. 1(2) EYVL L 236, 18.9.1996, s. 35LIITE CAS No -EC No -No 650-016-00-2Nota ANota QNota RES: Lanas minerales, excepto aquellas indicadas específicamente en este anexo;[Fibra vítreas artificiales (silicatos) con una orientación aleatoria y cuyo contenido en óxidos alcalinos y óxidos alcalino-térreos (Na2O+K2O+CaO+MgO+BaO) sea superior al 18 % en peso]DA: Mineraluld, undtagen sådanne nævnt andetsteds i dette bilag;[Syntetiske glasagtige (silikat) fibre uden bestemt orientering og med et indhold af alkaliske oxider og alkaliske jordarters oxider (Na2O+K2O+CaO+MgO+BaO) på over 18 vægtprocent]DE: Mineralwolle, soweit in diesem Anhang nicht gesondert aufgeführt;[Künstlich hergestellte ungerichtete glasige (Silikat-) Fasern mit einem Anteil an Alkali- und Erdalkalimetalloxiden (Na2O+ K2O+CaO+MgO+BaO) von über 18 Gewichtsprozent]EL: ÏñõêôÝò ßíåò, åîáéñïõìÝíùí áõôþí ðïõ êáôïíïìÜæïíôáé óå Üëëï óçìåßï áõôïý ôïõ ÐáñáñôÞìáôïò.[Ôå÷íçôÝò õáëþäåéò (ðõñéôéêÝò) ßíåò Üôáêôïõ ðñïóáíáôïëéóìïý ìå ðåñéåêôéêüôçôá óå ïîåßäéá áëêáëßùí êáé áëêáëéêþí ãáéþí (Na2O+K2O+CaO+MgO+BaO) áíþôåñç ôïõ 18 % êáôÜ âÜñïò].EN: Mineral wool, with the exception of those specified elsewhere in this Annex;[Man-made vitreous (silicate) fibres with random orientation with alkaline oxide and alkali earth oxide (Na2O+K2O+CaO+ MgO+BaO) content greater than 18 % by weight]FR: Laines minérales, à l'exception de celles nommément désignées dans cette annexe;[Fibres (de silicates) vitreuses artificielles à orientation aléatoire, dont le pourcentage pondéral d'oxydes alcalins et d'oxydes alcalino-terreux (Na2O+K2O+CaO+MgO+BaO) est supérieur à 18 %]IT: Lane minerali, escluse quelle espressamente indicate in questo allegato;[Fibre artificiali vetrose (silicati), che presentano un'orientazione casuale e un tenore di ossidi alcalini e ossidi alcalino-terrosi (Na2O+K2O+CaO+MgO+BaO) superiore al 18 % in peso]NL: Minerale vezels, met uitzondering van in deze bijlage met name genoemde;[Kunstmatige (silicaat)glasvezels met een willekeurige oriëntatie en een gehalte aan alkali- en aardalkali-oxiden (Na2O+ K2O+CaO+MgO+BaO) van meer dan 18 gewichtspercenten]PT: Lã mineral, com excepção das expressamente referidas no presente anexo;[Fibras de vidro (silicatos) sintéticas com orientação aleatória e um teor ponderal de óxidos de elementos alcalinos e alcalino-terrosos (Na2O+K2O+CaO+MgO+BaO) superior a 18 %]FI: Mineraalikuidut, paitsi muualla tässä liitteessä mainitut;[Keinotekoiset säännöttömästi suuntautuneet lasimaiset (silikaatti) kuidut, joiden alkalioksidi- ja maa-alkalioksidipitoisuus (Na2O+K2O+CaO+MgO+BaO) on yli 18 painoprosenttia]SV: Mineralull, förutom det på andra ställen i bilagan nämnda;[Syntetiska glasaktiga (silikat) fibrer slumpvis ordnade vars totala innehåll av oxider av alkalimetaller och alkaliska jordartsmetaller (Na2O+K2O+CaO+MgO+BaO), överstiger 18 viktprocent]Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ôáîéíüìçóç, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação, Luokitus, KlassificeringCarc. Cat. 3; R40 Xi; R38Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, ÅðéóÞìáíóç, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem, Merkinnät, MärkningXn>VIITTAUS KAAVIOON>R: 38-40S: (2-)36/37Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, ¼ñéá óõãêÝíôñùóçò, Concentration Limits, Limites de concentration, Limiti di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração, Pitoisuusrajat, KoncentrationsgränserCAS No -EC No -No 650-017-00-8Nota ANota RES: Fibras cerámicas refractarias; fibras para usos especiales, excepto aquellas expresamente citadas en este anexo;[Fibras vítreas artificiales (silicatos) con una orientación aleatoria y cuyo contenido en óxidos alcalinos y óxidos alcalino-térreos (Na2O+K2O+CaO+MgO+BaO) sea inferior o igual al 18 % en peso]DA: Keramiske fibre; special fibre, undtagen sådanne nævnt andetsteds i dette bilag;[Syntetiske glasagtige (silikat) fibre uden bestemt orientering og med et indhold af alkaliske oxider og alkaliske jordarters oxider (Na2O+K2O+CaO+MgO+BaO) på 18 vægtprocent og derunder]DE: Keramische Mineralfasern; Fasern für spezielle Anwendungen, soweit in diesem Anhang nicht gesondert aufgeführt;[Künstlich hergestellte ungerichtete glasige (Silikat-) Fasern mit einem Anteil an Alkali- und Erdalkalimetalloxiden (Na2O+ K2O+CaO+MgO+BaO) von weniger oder gleich 18 Gewichtsprozent]EL: ÄéáèëáóôéêÝò êåñáìéêÝò ßíåò 7 ßíåò ãéá åéäéêïýò óêïðïýò åîáéñïõìÝíùí áõôþí ðïõ êáôïíïìÜæïíôáé óå Üëëï óçìåßï áõôïý ôïõ ÐáñáñôÞìáôïò 7[Ôå÷íçôÝò õáëþäåéò (ðõñéôéêÝò) ßíåò Üôáêôïõ ðñïóáíáôïëéóìïý ìå ðåñéåêôéêüôçôá óå ïîåßäéá áëêáëßùí êáé áëêáëéêþí ãáéþí (Na2O+K2O+CaO+MgO+BaO) êáôþôåñç Þ ßóç ôïõ 18 % êáôÜ âÜñïò].EN: Refractory Ceramic Fibres; Special Purpose Fibres, with the exception of those specified elsewhere in this Annex;[Man-made vitreous (silicate) fibres with random orientation with alkaline oxide and alkali earth oxide (Na2O+K2O+CaO+ MgO+BaO) content less or equal to 18 % by weight]FR: Fibres céramiques réfractaires; fibres à usage spécial, à l'exception de celles nommément désignées dans cette annexe;[Fibres (de silicates) vitreuses artificielles à orientation aléatoire, dont le pourcentage pondéral d'oxydes alcalins et d'oxydes alcalino-terreux (Na2O+K2O+CaO+MgO+BaO) est inférieur ou égal à 18 %]IT: Fibre ceramiche refrattarie; fibre per scopi speciali, escluse quelle espressamente indicate in questo allegato;[Fibre artificiali vetrose (silicati), che presentano un'orientazione casuale e un tenore di ossidi alcalini e ossidi alcalino-terrosi (Na2O+K2O+CaO+MgO+BaO) pari o inferiore al 18 % in peso]NL: Keramische minerale vezels; vezels voor speciale toepassingen, met uitzondering van in deze bijlage met name genoemde;[Kunstmatige (silicaat)glasvezels met een willekeurige oriëntatie en een gehalte aan alkali- en aardalkali-oxiden (Na2O+K2O+ CaO+MgO+BaO) van ten hoogste 18 gewichtspercenten]PT: Fibras cerâmicas refractárias; fibras para usos específicos, com excepção das expressamente referidas no presente anexo;[Fibras de vidro (silicatos) sintéticas com orientação aleatória e um teor ponderal de óxidos de elementos alcalinos e alcalino-terrosos (Na2O+K2O+CaO+MgO+BaO) não superior a 18 %]FI: Keraamiset kuidut; kuidut erityistarkoituksiin, paitsi muualla tässä liitteessä mainitut;[Keinotekoiset säännöttömästi suuntautuneet lasimaiset (silikaatti) kuidut, joiden alkalioksidi- ja maa-alkalioksidipitoisuus (Na2O+K2O+CaO+MgO+BaO) on enintään 18 painoprosenttia]SV: Keramiska fibrer; specialfibrer förutom det på andra ställen i bilagan nämnda;[Syntetiska glasaktiga (silikat) fibrer slumpvis ordnade vars totala innehåll av oxider av alkalimetaller och alkaliska jordartsmetaller (Na2O+K2O+CaO+MgO+BaO), är lika med eller understiger 18 viktprocent]Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ôáîéíüìçóç, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação, Luokitus, KlassificeringCarc. Cat. 2; R49 Xi; R38Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, ÅðéóÞìáíóç, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem, Merkinnät, MärkningT>VIITTAUS KAAVIOON>R: 49-38S: 53-45Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, ¼ñéá óõãêÝíôñùóçò, Concentration Limits, Limites de concentration, Limiti di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração, Pitoisuusrajat, Koncentrationsgränser


Avis juridique important

|

31969L0060

Neuvoston direktiivi 69/60/ETY, annettu 18 päivänä helmikuuta 1969, viljakasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 048 , 26/02/1969 s. 0001 - 0003 Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1969(I) s. 0044  Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1969(I) s. 0049  Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 4 s. 0079  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 3 s. 0062  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 3 s. 0062  Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 65 s. 0003  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 65 s. 0003

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 18 päivänä helmikuuta 1969,viljakasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin muuttamisesta (69/60/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsoo, ettäviljakasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin(2) tiettyjä säännöksiä olisi muutettava,on tarkoituksenmukaista täydentää väliaikaisia säännöksiä ja sallia edellisten sukupolvien siementen käyttö perussiemeninä,on tarpeen lisätä direktiiviin yksi uusi viljakasvilaji ja vahvistaa sen vähimmäisedellytykset,jos jäsenvaltion alueella ei tavallisesti tuoteta eikä pidetä kaupan tiettyjen lajien siemeniä, on tarkoituksenmukaista säätää tämän jäsenvaltion mahdollisuudesta vapautua direktiivin säännösten soveltamisesta kyseisten lajien osalta maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean menettelyä noudattaen, javäljemmät vaatimukset täyttävien siementen osalta olisi säädettävä lievennyksiä merkintöihin ja muutettava etiketin väriä koskevia säännöksiä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan viljakasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annettua neuvoston direktiiviä seuraavissa artikloissa säädetyn mukaisesti.2 artikla 1 Lisätään ilmaisu "Phalaris canariensis L. Kanarianheinä" ilmaisun "Oryza sativa L. Riisi" jälkeen 2 artiklan 1 kohdan A osaan.2 Lisätään pilkku ja ilmaisu "kanarianheinä" 2 artiklan 1 kohdan C osassa ilmaisun "spelttivehnä, ruis" ja E osassa ilmaisun "ruis, maissi" jälkeen.3 Korvataan 2 artiklan 1 kohdan E osan a alakohta seuraavasti:"a) jotka polveutuvat suoraan perussiemenistä tai jalostajan pyynnöstä perussiemeniä yhtä sukupolvea aikaisemmista siemenistä, jotka voivat täyttää ja ovat täyttäneet virallisessa tarkastuksessa liitteissä I ja II perussiemenille vahvistetut edellytykset,"4 Korvataan 2 artiklan 1 kohdan F osan a alakohta seuraavasti:"a) jotka polveutuvat suoraan perussiemenistä tai jalostajan pyynnöstä perussiemeniä yhtä sukupolvea aikaisemmista siemenistä, jotka voivat täyttää virallisessa tarkastuksessa liitteissä I ja II perussiemenille vahvistetut edellytykset,"5 Korvataan 2 artiklan 1 kohdan G osan a alakohta seuraavasti:"a) jotka polveutuvat suoraan perussiemenistä, ensimmäisen lisäyksen varmennetuista siemenistä tai jalostajan pyynnöstä perussiemeniä yhtä sukupolvea aikaisemmista siemenistä, jotka voivat täyttää virallisessa tarkastuksessa liitteissä I ja II perussiemenille vahvistetut edellytykset,"6 Lisätään 2 artiklan 2 kohtaan c alakohta seuraavasti:"c) poiketen 1 kohdan E, F ja G osan säännöksistä enintään kolmen vuoden siirtymäkauden ajan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten voimaantulosta varmentaa varmennettuja siemeniä, jotka polveutuvat suoraan jossakin jäsenvaltiossa nykyisen järjestelmän mukaisesti virallisesti tarkastetuista siemenistä ja joilla on samat takeet kuin tämän direktiivin mukaisesti varmennetuilla perussiemenillä; tätä säännöstä sovelletaan myös 1 kohdan G osassa tarkoitettuihin ensimmäisen lisäyksen varmennettuihin siemeniin."3 artikla Poistetaan ilmaisu "maissin" 4 artiklan 1 kohdan b alakohdasta.4 artikla Korvataan ilmaisu "toimituksina" ilmaisulla "erinä" 8 artiklan 1 kohdassa.5 artikla Korvataan 9 artiklan 2 kohta seuraavasti:"2 Pakkaukset voidaan sulkea uudelleen ainoastaan virallisesti. Jos pakkaukset suljetaan uudelleen, viimeisen uudelleen sulkemisen päivämäärä ja toimenpiteen suorittanut viranomainen on ilmoitettava 10 artiklan 1 kohdassa säädetyssä etiketissä."6 artikla Korvataan 10 artiklan 1 kohdan b alakohta seuraavasti:"b) pakkauksessa on oltava etiketin värinen virallinen ilmoitus, jossa on liitteessä IV olevan A osan a alakohdan 3, 4 ja 5 alakohdassa vahvistetut etikettitiedot; tämä ilmoitus ei ole välttämätön, jos nämä tiedot on painettu pysyvästi pakkaukseen."7 artikla Korvataan 15 artikla seuraavasti:"15 artikla1 Jäsenvaltioiden on säädettävä, että sellaiset viljakasvien siemenet, jotka polveutuvat suoraan jossakin jäsenvaltiossa varmennetuista perussiemenistä tai ensimmäisen lisäyksen varmennetuista siemenistä ja jotka on korjattu toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa, voidaan varmentaa perussiementen tai ensimmäisen lisäyksen varmennettujen siementen tuottajavaltiossa, jos niille on tuotantopellolla tehty liitteessä I vahvistetut edellytykset täyttävä viljelytarkastus ja jos virallisessa tarkastuksessa on todettu, että liitteessä II varmennetuille siemenille vahvistetut edellytykset on täytetty.2 Edellä 1 kohtaa sovelletaan myös sellaisten varmennettujen siementen varmentamiseen, jotka polveutuvat suoraan perussiemeniä yhtä sukupolvea aikaisemmista siemenistä, jotka voivat täyttää ja ovat täyttäneet virallisessa tarkastuksessa liitteissä I ja II perussiemenille vahvistetut edellytykset."8 artikla Korvataan päivämäärä 16 artiklan 2 kohdan viimeisessä virkkeessä 1 päivällä heinäkuuta 1970.9 artikla Korvataan 17 artiklan 2 kohdassa ilmaisu "tummankeltainen" ilmaisulla "ruskea".10 artikla Lisätään 23 a artikla seuraavasti:"23 a artiklaEdellä 21 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen jäsenvaltio voidaan pyynnöstä joko osittain tai kokonaan vapauttaa soveltamasta tämän direktiivin säännöksiä tiettyihin lajeihin, jos sen alueella ei tavallisesti tuoteta ja pidetä kaupan näiden lajien siemeniä."11 artikla Lisätään pilkku ja ilmaisu "kanarianheinä" joka kerran ilmaisun "ruis" jälkeen liitteessä I olevan 2 kohdan A osan 4 alakohdassa.12 artikla 1 Korvataan liitteessä II olevan 2 kohdan toinen virke seuraavasti:"Perussiementen osalta sallitaan 500:aa grammaa kohti yksi osanen Claviceps purpureaa ja varmennettujen siementen osalta kolme murusta tai osasta."2 Korvataan liitteessä II olevan 3 kohdan A osan a alakohdan bb ja cc alakohdan sekä c alakohdan bb alakohdan seitsemännellä palstalla oleva ilmaisu "5" ilmaisulla "7".3 Muutetaan seitsemäs palsta liitteessä II olevan 3 kohdan A osan b alakohdassa seuraavasti:a) aa alakohdassa: korvataan ilmaisu "1 punainen siemen" ilmaisulla "2 punaista siementä",b) bb alakohdassa: korvataan ilmaisu "2" ilmaisulla "5",c) cc alakohdassa: korvataan ilmaisu "3" ilmaisulla "5".4 Lisätään liitteessä II olevan 3 kohdan A osan d alakohdan aa alakohdan kuudennessa palstassa ilmaisun "0" jälkeen ilmaisu "(250 grammassa)".5 Lisätään liitteessä II olevan 3 kohdan A osaan e alakohta seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>"6 Lisätään liitteessä II olevaan 3 alakohtaan C osa seuraavasti:"C. Lajien Avena fatua, Avena sterilis, Avena ludoviciana ja Lolium temulentum siementen enimmäispitoisuudesta:Lajien Avena fatua, Avena sterilis, Avena ludoviciana tai Lolium temulentum yhden siemenen esiintymistä 500 gramman näytteessä ei katsota epäpuhtaudeksi, jos toisessa 500 gramman näytteessä ei esiinny lajien Avena fatua, Avena sterilis, Avena ludoviciana tai Lolium temulentum siemeniä."13 artikla 1 Korvataan liitteessä IV olevan A osan a alakohdan 1 ja 2 alakohta seuraavasti:"1 'ETY-säännöt ja vaatimukset`2 Varmentava viranomainen ja jäsenvaltio tai niiden lyhennemerkki".2 Kuitenkin etikettejä, joissa on viljakasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin liitteessä IV olevan A osan a alakohdan 1 alakohdassa vahvistetut tiedot, voidaan käyttää enintään 30 päivään kesäkuuta 1970 asti.14 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1969. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.15 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 18 päivänä helmikuuta 1969.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. P. BUCHLER(1) EYVL N:o C 108, 19.10.1968, s. 30(2) EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2309/66


Avis juridique important

|

31999L0054

Komission direktiivi 1999/54/EY, annettu 26 päivänä toukokuuta 1999, viljakasvien siementen pitämisestä kaupan annetun neuvoston direktiivin 66/402/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 142 , 05/06/1999 s. 0030 - 0031

KOMISSION DIREKTIIVI 1999/54/EY,annettu 26 päivänä toukokuuta 1999,viljakasvien siementen pitämisestä kaupan annetun neuvoston direktiivin 66/402/ETY muuttamisestaEUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon viljakasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/402/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 1999/8/EY(2), ja erityisesti sen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 21 b artiklan,sekä katsoo, että(1) edellä mainitussa direktiivissä säädetään itsepölyttävien ruisvehnähybridien sisällyttämisestä kyseisen direktiivin soveltamisalaan ja valtuutetaan komissio tekemään tarvittavat muutokset direktiivin 2 artiklan 1 kohdan määritelmiin; koska ruisvehnän itsepölyttävien hybridien merkitys yhteisössä on kasvanut, ne olisi otettava mukaan direktiivin soveltamisalaan ja sen vuoksi olisi muutettava perussiementen ja varmennettujen siementen määritelmät,(2) edellä mainitussa direktiivissä ei vahvisteta edellytyksiä, jotka lajien Avena sativa, Hordeum vulgare, Oryza sativa, Triticum aestivum, Triticum durum, Triticum spelta sekä itsepölyttävä Triticosecale hybridien kasvustojen ja siementen on täytettävä; nämä edellytykset voidaan vahvistaa sekä tehdä vastaavat muutokset direktiivin 66/402/ETY liitteisiin I ja II; koska edellä mainittujen hybridien merkitys yhteisössä kasvaa, olisi vahvistettava edellytykset, jotka niiden kasvuston ja siementen on täytettävä erityisesti jos siementen tuotannossa käytetään kemiallista hybridisaation aiheuttajaa, ja(3) tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 66/402/ETY seuraavasti:1. korvataan 2 artiklan 1 kohdan C alakohdan a alakohdan johdantolause seuraavasti: "'Perussiemenillä' (kauran, ohran, riisin, rukiin, vehnän, durumvehnän, spelttivehnän ja itsepölyttävän ruisvehnän hybridit)";2. korvataan 2 artiklan 1 kohdan E alakohdan johdantolause seuraavasti: "'Varmennetuilla siemenillä' (kanarianhelpi, muut kuin hybridit, ruis, durra, sudaninruoho, maissi sekä kauran, ohran, riisin, vehnän, durumvehnän, spelttivehnän ja itsepölyttävän ruisvehnän hybridit): siemeniä";3. korvataan liitteessä I olevan 3 kohdan ensimmäinen ja toinen virke seuraavasti: "Kasvustolla on oltava riittävä tunnistettavuus ja lajikepuhtaus tai sisäsiitoslinjojen tapauksessa sillä on oltava ominaisuuksien osalta riittävä tunnistettavuus ja lajikepuhtaus. Hybridilajikkeiden siementen tuotannon osalta edellä olevia säännöksiä sovelletaan myös aineosien ominaisuuksiin, mukaan lukien hedesteriliteetti tai fertiliteetin palautuminen."4. lisätään liitteeseen I seuraava 3b kohta: "3b. Kauran, ohran, riisin, vehnän, durumvehnän, spelttivehnän ja itsepölyttävän ruisvehnän hybridien varmennettujen siementen tuottamiseen tarkoitetut kasvustot.a) Kasvuston on täytettävä seuraavat vaatimukset vähimmäisetäisyyksien osalta viereisistä kasvustoista, jotka voivat aiheuttaa muuta kuin toivottua pölytystä:- emiainesosan etäisyys mistä tahansa saman lajin toisesta lajikkeesta, hedeaineosan kasvustoa lukuun ottamatta, on oltava vähintään 25 metriä,- tätä etäisyyttä ei tarvitse noudattaa, jos muulta kuin toivotulta pölytykseltä on suojauduttu riittävästi.b) Kasvustolla on oltava ainesosien ominaisuuksien osalta riittävä tunnistettavuus ja lajikepuhtaus.Jos siementen tuotannossa käytetään kemiallista hybridisaation aiheuttajaa, kasvuston on täytettävä seuraavat vaatimukset tai edellytykset:i) kunkin ainesosan vähimmäislajikepuhtaus:- kaura, ohra, riisi, vehnä, durumvehnä ja spelttivehnä: 99,7 %,- itsepölyttävä ruisvehnä: 99,0 %;ii) vähimmäishybriditeetin on oltava 95 prosenttia. Hybriditeetin osuus todetaan nykyisten kansainvälisten menetelmien mukaisesti, jos sellaisia on käytettävissä. Jos hybriditeetti määritetään testattaessa siemenet ennen varmentamista, hybriditeettiä ei tarvitse määrittää peltotarkastuksessa.";5. korvataan liitteessä II olevan 1 kohdan ensimmäinen ja toinen virke seuraavasti: "Siemenillä on oltava riittävä tunnistettavuus ja lajikepuhtaus tai sisäsiitoslinjojen tapauksessa niillä on oltava ominaisuuksien osalta riittävä tunnistettavuus ja lajikepuhtaus. Hybridilajikkeiden siementen osalta edellä olevia säännöksiä sovelletaan myös ainesosien ominaisuuksiin.";6. lisätään liitteessä II olevaan jaksoon 1 Aa ilmauksen "Triticosecale" jälkeen ilmaus "muut kuin hybridit";7. lisätään liitteessä II olevaan jaksoon 1 Aa seuraava jakso: "Ab. Kauran, ohran, riisin, vehnän, durumvehnän, spelttivehnän hybridit ja itsepölyttävän ruisvehnän hybridit.Varmennettujen siementen luokkaan kuuluvien siementen lajikepuhtauden on oltava vähintään 90 prosenttia. Tämä tutkitaan näytteiden sopivasta osuudesta tehtävillä virallisilla pistokokeilla."2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2000. Niiden on ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle.2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan 20. päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä 26 päivänä toukokuuta 1999.Komission puolestaFranz FISCHLERKomission jäsen(1) EYVL 125, 11.7.1966, s. 2309/66(2) EYVL L 50, 26.2.1999, s. 26.


Avis juridique important

|

31984L0534

Neuvoston direktiivi 84/534/ETY, annettu 17 päivänä syyskuuta 1984, torninosturien sallittua äänitehotasoa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 300 , 19/11/1984 s. 0130 - 0141 Espanjank. erityispainos: Luku 15 Nide 5 s. 0073  Portugalink. erityispainos: Luku 15 Nide 5 s. 0073  Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 6 s. 0173  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 6 s. 0173

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 17 päivänä syyskuuta 1984,torninosturien sallittua äänitehotasoa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (84/534/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäEuroopan yhteisöjen toimintaohjelmissa vuosilta 1973 ja 1977(4) ympäristöalan toimenpiteiksi kiinnitetään huomiota meluhaittaongelman merkittävyyteen ja säätelyn tarpeeseen etenkin pahimpien melulähteiden osalta,eroavuudet torninosturien äänipäästötasojen rajoittamista koskevien, jäsenvaltioissa jo sovellettavien tai valmisteltavina olevien toimenpiteiden välillä saattavat johtaa eriarvoisten kilpailun edellytysten muodostumiseen ja vaikuttaa siten suoraan yhteismarkkinoiden toimintaan; sen vuoksi on suotavaa edetä tämän alan lainsäädännön lähentämisessä perustamissopimuksen 100 artiklassa määrätyllä tavalla,rakennuskoneisiin ja -laitteisiin liittyviä yleisiä määräyksiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 17 päivänä syyskuuta 1984 annetussa neuvoston direktiivissä 84/532/ETY(5) säädetään erityisesti ETY-tyyppitarkastusmenettelystä; mainitun direktiivin mukaisesti on tarpeen määrätä yhtenäistetyt vaatimukset, jotka kunkin laitetyypin on täytettävä,rakennuskoneiden ja -laitteiden melupäästöjen määrittämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetussa neuvoston direktiivissä 79/113/ETY(6), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 81/1051/ETY(7), säädetään erityisesti menetelmästä, jota on suotavaa käyttää torninosturien akustisten kriteerien määrittämiseen,torninosturien ympäristölle tuottaman melun ja erityisesti ihmisten hyvinvoinnille ja terveydelle aiheuttamien vaikutusten vuoksi on suotavaa alentaa torninosturien suurinta sallittua äänitehotasoa asteittain ja tuntuvasti,torninostureiden tuottaman ilmassa kantautuvan melun aiheuttamien haittojen rajoittamiseksi on tärkeää pystyä säätelemään torninosturien käyttöä tietyillä erityisen merkittävinä pidettävillä alueilla, jatekniset säännökset on nopeasti mukautettava tekniikan kehitykseen; sen vuoksi on tarpeen säätää direktiivin 79/113/ETY 5 artiklassa säädetyn menettelyn soveltamisesta,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Tätä direktiiviä sovelletaan tie- ja vesirakennuksen sekä talonrakennuksen työmailla käytettävien torninosturien sallittuun äänitehotasoon.2. Direktiivin 84/532/ETY, jäljempänä "kehysdirektiivi", 1 artiklan 3 kohdan säännöksistä poiketen tätä direktiiviä on pidettävä mainitun kehysdirektiivin 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna erityisdirektiivinä.2 artikla Tässä direktiivissä "torninosturilla" tarkoitetaan moottorikäyttöistä nostolaitetta, joka:- käytössä ollessaan koostuu pystysuorasta tornista, jonka yläosaan on asennettu puomi,- on varustettu siten, että se voi kohottaa ja laskea riippuvia taakkoja sekä liikuttaa tällaisia taakkoja vaakatasossa vaihtamalla taakan nostosädettä ja/tai koko laitetta kääntämällä ja/tai liikuttamalla,- on suunniteltu siten, että se voidaan siirtää pois, kun työ, jota varten se pystytettiin, on saatu päätökseen.3 artikla 1. Hyväksyttyjen tarkastuslaitosten on annettava ETYtyyppitarkastustodistus kaikille torninosturityypeille, joiden ilmassa kantautuvan melun äänitehotaso, mitattuna direktiivin 79/113/ETY liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna tämän direktiivin liitteellä I, määrätyin edellytyksin, ei ylitä seuraavassa taulukossa annettuja sallittuja äänitehotasoja:>TAULUKON PAIKKA>2. Kaikkien torninosturien sallittua äänitehotasoa koskevien hakemusten ETY-tyyppitarkastustodistuksen saamiseksi mukana on oltava ilmoituslomake, joka on liitteessä II esitetyn mallin mukainen.3. Hyväksytyn tarkastuslaitoksen on kunkin hyväksymänsä torninosturityypin osalta täytettävä kaikki kehysdirektiivin liitteessä III esitetyn mallin mukaisen ETYtyyppitarkastustodistuksen kohdat.4. ETY-tyyppitarkastustodistuksen voimassaoloaika rajoitetaan viiteen vuoteen. Voimassaoloaikaa voidaan jatkaa viidellä vuodella edellyttäen, että hakemus tehdään ensimmäisen viisivuotiskauden päättymistä edeltävien 12 kuukauden aikana.Tämän direktiivin tiedoksi antamista seuraavan viiden vuoden jakson päättyessä ETY-tyyppitarkastustodistukset lakkaavat kuitenkin olemasta voimassa, jollei niitä ole annettu torninostureille, jotka täyttävät tuona päivänä voimaan tulevat enimmäistasot.5. Kehysdirektiivin 19 artiklan 1 kohdan säännöksistä poiketen tässä artiklassa säädetyt edut eivät viiden ja puolen vuoden kuluttua direktiivin tiedoksi antamisesta enää koske torninostureita, joiden mukana toimitetaan vaatimustenmukaisuustodistus laadittuna ensimmäisen viisivuotiskauden vastaavia lukuja varten annetun tyyppitarkastustodistuksen perusteella; voimassaoloaika on vastaavasti esitettävä kyseisessä vaatimustenmukaisuustodistuksessa.6. Valmistajan on täytettävä kaikista ETY-tyyppitarkastuksessa hyväksytyn tyypin mukaisesti valmistetuista torninostureista vaatimustenmukaisuustodistus, jonka malli on esitetty kehysdirektiivin liitteen IV ETY-tyyppitarkastustodistusta koskevilla palstoilla.7. Jokaisessa torninosturissa, joka on rakennettu ETY- tyyppitarkastuksessa hyväksytyn tyypin mukaisesti, on oltava selvästi ja pysyvästi merkittyinä maininta valmistajan takaamasta äänitehotasosta dB(A)/1pW, joka on määritelty direktiivin 79/113/ETY liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna tämän direktiivin liitteellä I, säädetyllä tavalla, sekä merkki (epsilon). Merkin malli on esitetty tämän direktiivin liitteessä III.4 artikla Tämän direktiivin säännökset eivät vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen rajoittaa melutasoa torninosturien ohjauspaikalla, ottaen kuitenkin huomioon perustamissopimuksen ja erityisesti sen 30 36 artiklan säännökset, sillä edellytyksellä, että tähän ei liity velvoitetta mukauttaa tämän direktiivin mukaiset torninosturit muiden kuin direktiivin liitteessä I tarkoitettujen päästöstandardien mukaisiksi.5 artikla Jäsenvaltiot voivat toteuttaa torninosturien käyttöä koskevia toimenpiteitä merkittävinä pitämillään alueilla.6 artikla Tuotantomallien vaatimustenmukaisuus tarkastetun tyypin kanssa kehysdirektiivin 12 artiklan mukaisesti, on todennettava liitteessä IV vahvistettua teknistä menettelyä noudattaen.7 artikla Neuvosto päättää 18 kuukauden kuluessa yksimielisesti melutasojen alentamisesta komission ehdotuksesta, jonka se esittää mahdollisimman pian ja viimeistään viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin antamisesta.8 artikla Direktiivin 79/113/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 81/1051/ETY, 5 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti annetaan:- liitteen IV mukainen tekninen menettely, jolla tarkastetaan, että tuotantomallit ovat tarkastetun tyypin mukaisia;- muutokset, jotka ovat tarpeen liitteissä vahvistettujen vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen.9 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 2 artiklassa määriteltyjä torninostureita ei saateta markkinoille, elleivät ne ole tämän direktiivin ja kehysdirektiivin säännösten mukaisia.10 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta(8) ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.11 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 17 päivänä syyskuuta 1984.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaP. BARRY(1) EYVL N:o C 54, 8.3.1976, s. 63(2) EYVL N:o C 125, 8.6.1976, s. 43(3) EYVL N:o C 197, 23.8.1976, s. 11(4) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 1 ja EYVL N:o C 139, 13.6.1977, s. 1(5) EYVL N:o L 300, 19.11.1984, s. 111(6) EYVL N:o L 33, 8.2.1979, s. 15(7) EYVL N:o L 376, 30.12.1981, s. 49(8) Tämä direktiivi on annettu tiedoksi jäsenvaltioille 26 päivänä syyskuuta 1984.LIITE I TORNINOSTURIEN AIHEUTTAMAN ILMASSA KANTAUTUVAN MELUN MITTAUSMENETELMÄSOVELTAMISALATätä mittausmenetelmää sovelletaan torninostureihin. Menetelmässä täsmennetään testausmenettelyt, joita käytetään, kun määritetään tällaisten laitteiden äänitehotaso ETY-tyyppitarkastusta ja vaatimustenmukaisuuden testausta varten.Näiden teknisten menettelyjen on oltava direktiivin 79/113/ETY liitteen I mukaiset.Kaikkia direktiivin 79/113/ETY liitteen I kohtia sovelletaan torninostureihin seuraavin muutoksin:4. TULOSTEN ILMOITTAMISESSA KÄYTETTÄVÄT KRITEERITa) Kun torninosturin voimanlähteenä on erillinen energian lähde, torninosturin ympäristön akustinen kriteeri on nostomekanismin äänitehotaso.b) Kun energianlähde on osa nosturia, torninosturin ympäristön akustinen kriteeri on joko:- energianlähteen ja nostomekanismin äänitehotasot, kun näitä kahta laitetta ei ole yhdistettytai- energianlähteen ja nostomekanismin yhdistetty äänitehotaso.6. MITTAUSOLOSUHTEET6.2. Äänilähteen toiminta mittauksen aikanaKun nostolaite sijaitsee puomin vastapuolella, melun mittaukset on suoritettava mekanismi kiinnitettynä puomiin tai maahan.Kun nosturin voimanlähteenä oleva energian lähde on erillinen (sähkövirtageneraattori, verkkovirta, hydraulinen tai pneumaattinen voimanlähde), vain vinssimekanismin melutaso mitataan.Kun energianlähde on yhdistetty nosturiin, energianlähde ja nostomekanismi on mitattava erikseen, jollei niitä ole yhdistetty.Kun nämä kaksi komponenttia on yhdistetty, mittaukset suoritetaan koko kokoonpanosta.Äänitasomittauksia varten nostomekanismi ja energianlähde on asennettava valmistajan ohjeiden mukaisesti, ja niitä on käytettävä ohjeiden mukaisesti. Nosturiin yhdistetyn energianlähteen on toimittava täydellä valmistajan ilmoittamalla teholla. Nostomekanismin on toimittava 6.2.1 ja 6.2.2 kohdassa tarkoitetulla tavalla nosto- ja laskutyövaiheissa.6.2.1. Äänilähteen testaus ilman kuormitusta (joutokäynti)Nostomekanismin on toimittava ilman kuormitusta siten, että sen rulla pyörii nopeudella, joka vastaa koukun siirtymisen enimmäisnopeutta. Tämän nopeuden määrittelee valmistaja.6.2.2. Testaus kuormitettunaNostomekanismin on toimittava siten, että kaapelin kireys rullalla vastaa enimmäiskuormitusta minimisäteellä, kun koukku liikkuu enimmäisnopeudella.Kuormitus- ja nopeusluvut määrittelee valmistaja.Nopeus tarkastetaan testin aikana.Huomautus: Testin tuloksiin käytetään suurempaa kahdesta saadusta äänitehotasosta (nosto tai lasku).6.3. Mittauspaikka6.3.1. Nostomekanismin mittauksetMelun mittauksia varten nostomekanismi on asennettava jollakin jäljempänä selostetuista tavoista; käytetty sijoitus on selostettava testausselosteessa.a) Nostomekanismi maanpinnan tasolla:asennettu nosturi sijoitetaan tasaiselle heijastavalle pinnalle, joka on betonia tai tiivistä asfalttia;b) Nostomekanismi puomin vastapuolella:nostomekanismin on oltava vähintään 12 m korkeudella maanpinnasta;c) Nostomekanismi kiinnitetty maahan:nostomekanismi on kiinnitettävä tasaiselle ja heijastavalle pinnalle, joka on betonia tai tiivistä asfalttia.6.3.2. Energianlähteen mittauksetKun energianlähde on kiinnitetty nosturiin, nosturi on sijoitettava tasaiselle heijastavalle pinnalle, joka on betonia tai tiivistä asfalttia, riippumatta siitä, onko energianlähde kytketty nostomekanismiin.6.4. Mittauspinta, mittausetäisyys, mittauspisteiden sijainti ja määrä6.4.1. Mittauspinta, mittausetäisyysa) Maanpinnan tasossa suoritettavat mittauksetMaanpinnan tasossa suoritettavaan mittaukseen käytettävä mittauspinta on puolipallo (kuvat 1 ja 2). Puolipallon keskipisteen on oltava tasaisella heijastavalla pinnalla nostomekanismin rungon tai energianlähteen tai molempien geometrisen keskipisteen pystyprojektiossa.Säteen on oltava:- 4 m, kun nostomekanismin, energianlähteen tai yhdistetyn yksikön suurin mitta on enintään 1,5 m,- 10 m, kun nostomekanismin, energianlähteen tai yhdistetyn yksikön suurin mitta on enemmän kuin 1,5 m.b) Puomin korkeudella suoritettavat mittauksetKun nostomekanismi sijaitsee puomin vastapuolella, mittauspinta on säteeltään 4 m oleva pallo, jonka keskipiste on sama kuin vinssin geometrinen keskipiste (kuva 3).6.4.2. Mittauspisteiden sijainti ja määräa) Maanpinnan tasossa tapahtuva mittausMaanpinnan tasolla tapahtuvia melun mittauksia varten on kuusi mittauspistettä, jotka ovat 2, 4, 6, 8, 10 ja 12 ja jotka on sijoitettu direktiivin 79/113/ETY liitteessä I olevan 6.4.2.2 kohdan mukaisesti.Nostomekanismin tai energianlähteeseen liitetyn mekanismin mittauksia varten mittauspisteiden koordinaattijärjestelmän x-akselin on oltava yhdensuuntainen nostomekanismin rullan akselin kanssa.b) Puomin korkeudella tapahtuva mittausKun nostomekanismi sijaitsee nosturin puomin vastapuolella, mittauspisteiden on oltava seuraavat, kuten kuvassa 3 on esitetty.Neljä mittauspistettä vaakasuoralla tasolla, joka kulkee mekanismin geometrisen keskipisteen kautta (H = h/2)>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>ja d = 2,80 m - 1 2 r = mittauspinnan säde = 4 mL = puolet kahden peräkkäisen mittauspisteen etäisyydestäl = mekanismin pituus (puomin akselin suunnassa)b = mekanismin leveysh = mekanismin korkeusd = mikrofonituen ja mekanismin etäisyys puomin suunnassa.Kahden muun mittauspisteen on sijaittava pallon ja mekanismin geometrisen keskipisteen kautta kulkevan pystysuoran viivan leikkauspisteissä.Huomautus:Mittaus voi olla helpompaa, jos käytetään laitetta, jolla mikrofonien sijainti ja kalibrointi tarkistetaan maanpinnan tasolta. Mittauksia varten tämä laite on asennettava nostomekanismiin mikrofonien kanssa.7. MITTAUKSET7.1.1. Vain taustamelu otetaan huomioon korjauksia varten.Huomautus:Kun tehdään mittauksia, joiden tarkoituksena on määrittää nostomekanismin äänitehotaso, on ryhdyttävä kaikkiin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että energianlähteen suoraan tai epäsuorasti aiheuttama muu melu ei vaikuta nostomekanismin melun mittauksiin.7.1.5. EsteetSilmämääräinen tarkastus riittää varmistamaan ympyränmuotoisella alueella, jonka säde on kolme kertaa niin suuri kuin mittauspuolipallo ja jonka keskipiste vastaa puolipallon keskustaa, että direktiivin 79/113/ETY liitteessä I olevan 6.3 kohdan 3 alakohtaa noudatetaan.7.2. Äänenpainetason LpA mittausNostomekanismin ja/tai energianlähteen äänenpainetasot mitataan direktiivin 79/113/ETY liitteessä I olevan 7.2 kohdan 1 alakohdassa vahvistetulla tavalla.Äänenpainetasot LpA mitataan vähintään kolme kertaa. Jos mitkään kahdesta mittauksessa saaduista äänitehotasoista eivät eroa toisistaan yli 1 dB:ä, lisämittauksia ei tarvitse tehdä; muutoin mittauksia jatketaan, kunnes kolmessa mittauksesta kahdessa saadaan tulokset, jotka eivät poikkea toisistaan yli 1 dB:ä. Tällä tavalla saatujen, korkeintaan 1 dB:ä toisistaan eroavien lukemien neliöllinen keskiarvo on mittaustulos.Nostomekanismin äänenpainetasojen mittausta varten mittausaika on (tr + tf) sekuntia, missä:- tr on jarrun käynnistämistä edeltävä aika sekunteina, kun nostomekanismi toimii 6.2.1 ja 6.2.2 kohdassa määritetyllä tavalla. Testejä varten tr = 3 s.- tf on jarrun käynnistymishetken ja koukun täydellisen pysähtymisen välinen aika sekunteina.Jos käytetään integroijaa, integrointiajanjakson on vastattava (tr + tf) sekuntia.8. TULOSTEN KÄYTTÖTämän direktiivin säännösten soveltamista varten torninostureille annettavan äänitehotason on oltava korkein 7.2 kohdan mukaisesti lasketuista arvoista, jotka saadaan 6.2 kohdassa vahvistetulla tavalla kuormitettuna ja ilman kuormitusta suoritetuista testeistä.8.1.1. Neliöllinen keskiarvo i mittauspisteessäNeliöllinen keskiarvo mittauspisteessä ilmoitetaan:Lpi = 10 log10 1 tr + tf (100,1 L1i  7 tr + 100,1 L2i  7 tf)jossatf - annettu 7.2 kohdassa,tr - annettu 7.2 kohdassa,L1i = äänen painetaso mittauspisteessä i aikana tr kuten 7.2 kohdassa on osoitettu,L2i = äänenpainetaso mittauspisteessä i jarrutusaikana tf kuten 7.2 kohdassa on osoitettu.8.2. Ei sovelleta.8.3. Mittauspinnan alan S laskeminena) Mittauspinnan ollessa puolipalloMittauspinnan ala S m2:einä on:S = 2 ðr2Huomautus: Pinta-alataso 10 log10 S S° on 20 dB kun r = 4 m 28 dB kun r = 10 mb) Mittaustason ollessa palloMittauspinnan ala S m2:einä on seuraava:S = 4 ðr2äBOà>= 200 m2Huomatus: Pinta-alataso 10 log10 S S° on 23 dB.8.6.2. Direktiivin 79/113/ETY liitteessä I olevan 6.3 kohdan osalta vakiota C ei ole sovelleta ja K2 = 0.Mittauspinta nosturin sijoituspaikan mukaisesti >VIITTAUS FILMIIN>Figure 1Mittauspisteiden sijainti, kun nostomekanismi on maanpinnan tasossa.Mittauspisteet ovat: 2, 4, 6, 8, 10 ja 12.>VIITTAUS FILMIIN>LIITE II ETY-TYYPPITARKASTUSTA VARTEN TOIMITETTAVAN TORNINOSTURITYYPPIÄ KOSKEVAN ILMOITUSLOMAKKEEN MALLI1. YLEISTÄ1.1. Valmistajan nimi ja osoite .1.2. Valmistajan mahdollisen edustajan nimi ja osoite .1.3. Merkki (toiminimi) .1.4. Myyntinimitys (kaikki muunnelmat mainittava ) .1.5. Tyyppi .1.6. Luokka .1.7. Pakollisten tietokilpien sijainti, tekstit ja kiinnitysmenetelmä .2. TOIMINTA3. KÄYTTÖOHJEET4. Oheen on liitettävä selostava myyntiesite, jos sellainen on.LIITE III ÄÄNITEHOTASON MERKIN MALLI >VIITTAUS FILMIIN>LIITE IV TEKNINEN MENETTELY, JOLLA TARKASTETAAN, ETTÄ TUOTANTOMALLIT OVAT TUTKITUN TYYPIN MUKAISIA Pistokokeilla varmistetaan, että tuotantomallit ovat tutkitun tyypin mukaisia.


Avis juridique important

|

31981L0075

Neuvoston direktiivi 81/75/ETY, annettu 17 päivänä helmikuuta 1981, kahden tekstiilikuidun sekoitteisiin sovellettavia tiettyjä kvantitatiivisiä analyysimenetelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 72/276/ETY liitteessä II olevan 2 jakson muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 057 , 04/03/1981 s. 0023 - 0026 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 11 s. 0108  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 11 s. 0163  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 11 s. 0108  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 11 s. 0163

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 17 päivänä helmikuuta 1981,kahden tekstiilikuidun sekoitteisiin sovellettavia tiettyjä kvantitatiivisiä analyysimenetelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 72/276/ETY liitteessä II olevan 2 jakson muuttamisesta(81/75/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettätekstiilien nimityksiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 26 päivänä heinäkuuta 1971 annetussa neuvoston direktiivissä 71/307/ETY(4) säädetään tekstiilituotteiden kuitukoostumusta koskevista pakollisista selosteista,direktiivin 71/307/ETY 13 artiklan mukaisesti kahden tekstiilikuidun sekoitteisiin sovellettavia tiettyjä kvantitatiivisiä analyysimenetelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 17 päivänä heinäkuuta 1972 annetussa neuvoston direktiivissä 72/276/ETY(5) säädetään 13 yhtenäisestä analyysimenetelmästä, jotka kattavat useimmat markkinoilla olevat kahden komponentin sekoitteista koostuvat tekstiilituotteet, jadirektiivi 72/276/ETY ei koske polypropeenikuiduista ja tietyistä muista kuiduista koostuvia tekstiilituotteita eikä vinyylikloridin homopolymeereihin pohjautuvista klorokuiduista ja tietyistä muista kuiduista koostuvia tekstiilituotteita, joita direktiivissä 71/307/ETY säädetty selostevelvollisuus myös koskee; näihin tuotteisiin sovellettavat yhtenäiset analyysimenetelmät tulisi saada aikaan,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaLisätään direktiivin 72/276/ETY liitteessä II olevaan 2 jaksoon tämän direktiivin liitteessä esitetyt erityismenetelmät N:o 14 ja N:o 15.2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan yhden vuoden kuluessa sen tiedoksi antamisesta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Kun tämä direktiivi on annettu tiedoksi, jäsenvaltioiden on huolehdittava, että valmisteilla olevat ehdotukset tässä direktiivissä tarkoitettuja kysymyksiä koskeviksi laeiksi, asetuksiksi ja hallinnollisiksi määräyksiksi, jotka jäsenvaltiot aikovat antaa, toimitetaan komissiolle riittävän ajoissa, jotta se voi esittää huomautuksensa.3 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 17 päivänä helmikuuta 1981.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaD. F. van der MEI(1) EYVL N:o C 283, 13.11.1979, s. 4(2) EYVL N:o C 117, 12.5.1980, s. 80(3) EYVL N:o C 113, 7.5.1980, s. 35(4) EYVL N:o L 185, 16.8.1971, s. 16(5) EYVL N:o L 173, 31.7.1972, s. 1LIITETIETTYJEN KAHDEN TEKSTIILIKUIDUN SEKOITTEIDEN KVANTITATIIVISIAANALYYSIMENETELMIÄMENETELMÄ N:o 14POLYPROPEENIKUIDUT JA TIETYT MUUT KUIDUT(Ksyleenimenetelmä)1. SOVELTAMISALATätä menetelmää käytetään analysoitaessa ei-kuituaineiden poiston jälkeen kahden komponentin sekoitteita, joissa komponentteina ovat:1. polypropeeni (31)ja2. villa (1), eläimen karva (2 ja 3), silkki (4), puuvilla (5), asetaatti (17), kupro (19) modaali (20), triasetaatti (22), viskoosi (23), akryyli (24), "polyamidi" tai "nailon" (28), polyesteri (29) ja lasikuitu (38).2. PERIAATEPolypropeenikuidut liuotetaan kuivasta punnitusta näytteestä kiehuvaan ksyleeniin. Jäännös kootaan, pestään, kuivataan ja punnitaan; sen tarvittaessa kertoimilla korjattu massa esitetään prosentteina näytteen kuivasta massasta. Polypropeenin osuus saadaan erotuksena.3. LAITTEET JA REAGENSSIT (muut kuin yleisessä osassa mainitut)3.1. Laitteeti) Lasitulpalla varustettu, vähintään 200 ml erlenmeyerpullo.ii) Palautusjäähdytin, joka sopii korkean kiehumispisteen nesteiden käsittelyyn sekä erlenmeyerpulloon i).3.2. ReagenssiKsyleeni, tislautuvuus 137 P142 °C.Huomaa:Ksyleeni on palava ja myrkyllinen aine. Sen käyttö edellyttää riittäviä varotoimenpiteitä.4. MENETTELYNoudatetaan yleisessä osassa esitettyjä ohjeita ja edetään seuraavasti:Näyte pannaan erlenmeyerpulloon (3.1,i) ja näytegrammaa kohti lisätään 100 ml ksyleeniä (3.2). Pulloon kiinnitetään palautusjäähdytin (3.1,ii), sisältö kuumennetaan kiehumispisteeseen ja pidetään kiehumispisteessä kolme minuuttia. Kuuma neste dekantoidaan punnitun lasisuodattimen läpi (ks. huomautus 1). Sama toistetaan vielä kahdesti käyttämällä kummallakin kerralla 50 ml tuoretta liuotinta.Pulloon jäänyt kuitu huuhdotaan ensin peräkkäin (kahdesti) käyttämällä 30 ml kiehuvaa ksyleeniä ja sitten käyttämällä tislattua petrolieetteriä (yleisten ohjeiden I.3.2.1 kohta) (kahdesti). Viimeisen petrolieetteripesun jälkeen pullon sisältö suodatetaan lasisuodattimen läpi, pulloon mahdollisesti jääneet kuidut huuhdotaan suodattimeen pienellä määrällä petrolieetteriä ja liuoksen annetaan haihtua. Suodatin ja jäännös kuivataan, jäähdytetään ja punnitaan.Huomaa:1. Lasisuodatin, jonka läpi ksyleeni dekantoidaan, on esilämmitettävä.2. Kun pullo on käsitelty kiehuvalla ksyleenillä, se täytyy jäähdyttää ennen petrolieetterin käyttöä.3. Palo- ja myrkytysvaarojen vähentämiseksi voidaan käyttää myös kuumauuttolaitetta, jolla saadaan sopivia menetelmiä käyttäen vastaavia tuloksia(1).5. TULOSTEN LASKEMINEN JA ILMOITTAMINENTulokset lasketaan yleisessä osassa kuvatulla tavalla. d:n arvo on 1,00.6. MENETELMÄN TARKKUUSTasa-aineisista tekstiilikuitusekoitteista tällä menetelmällä saatujen tulosten varmuusrajat ovat enintään ± 1 todennäköisyyden ollessa 95 prosenttia.MENETELMÄ N:o 15KLOROKUIDUT (VINYYLIKLORIDIN HOMOPOLYMEERIT) JA TIETYT MUUT KUIDUT(Väkevää rikkihappoa käyttävä menetelmä)1. SOVELTAMISALATätä menetelmää käytetään analysoitaessa ei-kuituaineiden poiston jälkeen kahden komponentin sekoitteita, joissa komponentteina ovat:1. (mahdollisesti jälkiklooratun) vinyylikloridin homopolymeereihin pohjautuvat klorokuidut (25)ja2. puuvilla (5), asetaatti (17), kupro (19) modaali (20), triasetaatti (22), viskoosi (23), tietyt akryylit (24), tietyt modakryylit (27), "polyamidi" tai "nailon" (28) ja polyesteri (29).Kyseiset tietyt modakryylikuidut muodostavat kirkkaan liuoksen upotettaessa väkevään rikkihappoon (tiheys 20 °C:ssa 1,84).Tätä menetelmää voidaan käyttää menetelmien N:o 8 ja 9 asemesta.2. PERIAATEMuu kuin klorokuitukomponentti eli 1 kohdan 2 alakohdassa mainitut kuidut liuotetaan kuivasta punnitusta näytteestä väkevään rikkihappoon (suhteellinen tiheys 20 °C:ssa 1,84). Klorokuidusta koostuva jäännös kootaan, pestään, kuivataan ja punnitaan; sen tarvittaessa kertoimilla korjattu massa ilmoitetaan prosentteina sekoitteen kuivasta massasta. Toisen komponentin osuus saadaan erotuksena.3. LAITTEET JA REAGENSSIT (muut kuin yleisessä osassa mainitut)3.1. Laitteeti) Lasitulpalla varustettu, vähintään 200 ml erlenmeyerpullo.ii) Päästään litistetty lasisauva.3.2. Reagenssiti) Väkevä rikkihappo (suhteellinen tiheys 20 °C:ssa 1,84).ii) Laimennettu rikkihappo, noin 50 painoprosenttinen.Valmistetaan lisäämällä varovasti ja jäähdyttäen 400 ml rikkihappoa (suhteellinen tiheys 20 °C:ssa 1,84) 500 millilitraan tislattua tai ionivaihdettua vettä. Jäähdytetään huoneenlämpöön ja laimennetaan vedellä yhden litran tilavuuteen.iii) Ammoniakki, laimea liuos60 ml väkevää ammoniakkiliuosta (suhteellinen tiheys 20 °C:ssa 0,880) laimennetaan tislatulla vedellä yhden litran tilavuuteen.4. MENETTELYNoudatetaan yleisessä osassa esitettyjä ohjeita ja edetään seuraavasti:Näyte pannaan erlenmeyerpulloon (3.1,i) ja näytegrammaa kohti lisätään 100 ml rikkihappoa (3.2,i).Pullon sisältö jätetään huoneenlämpöön 10 minuutiksi, minä aikana näytettä sekoitetaan aika ajoin lasisauvalla. Jos analyysi tehdään kudotusta tai neulotusta kankaasta, sitä puristetaan kevyesti pullon seinän ja lasisauvan välissä rikkihapon liuottaman materiaalin erottamiseksi.Neste dekantoidaan punnitun lasisuodattimen läpi. Pulloon lisätään 100 ml tuoretta rikkihappoa (3.2,i) ja sama toistetaan. Pullon sisältö siirretään lasisuodattimeen ja pulloon jääneet kuidut siirretään suodattimeen lasisauvan avulla. Pullon seinämiin mahdollisesti liimautuneet kuidut huuhdotaan tarvittaessa ulos pienellä määrällä väkevää rikkihappoa (3.2,i). Lasisuodatin imetään kuivaksi, tisle poistetaan tyhjentämällä tai vaihtamalla suodatinpullo, suodatinupokkaassa oleva jäännös pestään ensin 50 prosenttisella rikkihappoliuoksella (3.2,ii), sitten yleisissä ohjeissa I.3.2.3 kohdassa mainitulla tislatulla tai ionivaihdetulla vedellä, sen jälkeen ammoniakkiliuoksella (3.2,iii) ja lopuksi perusteellisesti tislatulla tai ionivaihdetulla vedellä, minkä jälkeen lasisuodatin imetään kuivaksi kunkin pesukerran jälkeen. (Imua ei saa käyttää pesun aikana, vaan vasta, kun neste on valunut itsestään pois.)Suodatin ja jäännös kuivataan, jäähdytetään ja punnitaan.5. TULOSTEN LASKEMINEN JA ILMOITTAMINENTulokset lasketaan yleisessä osassa kuvatulla tavalla. d:n arvo on 1,00.6. MENETELMÄN TARKKUUSTasa-aineisista tekstiilikuitusekoitteista tällä menetelmällä saatujen tulosten varmuusrajat ovat enintään ± 1 todennäköisyyden ollessa 95 prosenttia.(1) Ks. esim. julkaisussa "Melliand Textilberichte" 56 (1975) s. 643 P645 kuvattu laite.