Avis juridique important

|

31998L0042

Komission direktiivi 98/42/EY, annettu 19 päivänä kesäkuuta 1998, alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) annetun neuvoston direktiivin 95/21/EY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 184 , 27/06/1998 s. 0040 - 0046

KOMISSION DIREKTIIVI 98/42/EY,annettu 19 päivänä kesäkuuta 1998,alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) annetun neuvoston direktiivin 95/21/EY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) 19 päivänä kesäkuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/21/EY (1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/25/EY (2), ja erityisesti sen 19 artiklan,sekä katsoo, ettäolisi otettava huomioon Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) yleissopimuksiin, pöytäkirjoihin, sääntöihin ja päätöslauselmiin tehdyt ja voimaan tulleet muutokset sekä Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan (MOU) puitteissa tapahtunut kehitys ja siihen liittyvät näkökohdat,direktiivin 95/21/EY antamisen jälkeen on pyritty kehittämään entistä parempi tarkastusten kohdentamisjärjestelmä; Pariisin MOU:n puitteissa kehitetty kohdentamistekijäjärjestelmä olisi sisällytettävä direktiiviin,direktiivin 95/21/EY liitteen II luettelo todistuskirjoista ja muista asiakirjoista olisi muutettava ottaen huomioon kansainväliseen lainsäädäntöön tehdyt ja voimaan tulleet muutokset,mainitun direktiivin liitteen III luetteloa yksityiskohtaisen tarkastuksen "ilmeisistä syistä" olisi täydennettävä ottaen huomioon IMO:n päätöslauselmaan A.787 (19) sisältyvä täydellisempi luettelo,direktiivin 95/21/EY liitteen IV mukaan alusten valvontaa koskevat menettelytavat ja periaatteet, joita tarkastajan on noudatettava, määritellään IMO:n päätöslauselmissa A.466 (XII), sellaisena kuin se on muutettuna, A.542 (13), MEPC.26 (23) ja A.742 (18); mainitun direktiivin liite IV olisi muutettava ottaen huomioon, että nämä päätöslauselmat on kumottu IMO:n päätöslauselmalla A.787 (19); päätöslauselmassa A. 787(19) esitetyt menettelyt on sisällytetty Pariisin MOU:n liitteeseen I "Satamavaltioiden suorittaman valvonnan menettelyt",tarkastajan on sovellettava mainitun direktiivin liitteessä VI esitettyjä perusteita voidakseen tehdä päätöksen siitä, onko alus pysäytettävä; on kuitenkin aiheetonta pysäyttää alus onnettomuudesta aiheutuneiden vahinkojen vuoksi silloin, kun tietyt edellytykset täyttyvät,mainittu liite VI olisi myös muutettava erityisesti niiden IMO:n päätöslauselman A.787 (19) määräysten vuoksi, jotka kuuluvat vuoden 1978 kansainvälisen merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevan yleissopimuksen (STCW) alaan, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat neuvoston direktiivin 93/75/ETY (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 97/34/EY (4), 12 artiklan mukaisesti perustetun komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivi 95/21/EY seuraavasti:1. Korvataan 5 artiklan 2 kohta seuraavasti:"2. Valikoidessaan aluksia tarkastusta varten toimivaltaisen viranomaisen on annettava ehdoton etusija liitteessä I olevassa I osassa mainituille aluksille. Muiden liitteessä I lueteltujen alusten tarkastuksen ensisijaisuusjärjestyksen määrittämisessä toimivaltaisen viranomaisen on käytettävä hyväksi liitteessä I olevassa II osassa tarkoitettua alusta koskevaa yleistä kohdentamistekijää."2. Muutetaan liitteet I, II, III, IV ja VI tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä syyskuuta 1998. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 19 päivänä kesäkuuta 1998.Komission puolestaNeil KINNOCKKomission jäsen(1) EYVL L 157, 7.7.1995, s. 1(2) EYVL L 133, 7.5.1998, s. 19(3) EYVL L 247, 5.10.1993, s. 19(4) EYVL L 158, 17.6.1997, s. 40LIITE 1. Korvataan liite I seuraavasti:"LIITE IENSISIJAISESTI TARKASTUKSEN TARPEESSA OLEVAT ALUKSET(5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut alukset)I. Ensisijaiset tekijätKohdentamistekijän arvosta riippumatta seuraavien alusten katsotaan olevan ehdottoman ensisijaisesti tarkastuksen tarpeessa:1. Alukset, joissa luotsien tai satamaviranomaisten tekemien ilmoitusten mukaan on puutteita, jotka voivat haitata niiden turvallista kulkua (annetun direktiivin 93/75/ETY ja tämän direktiivin 13 artiklan mukaan).2. Alukset, jotka eivät ole täyttäneet direktiivissä 93/75/ETY vahvistettuja velvoitteita.3. Alukset, joista toinen jäsenvaltio on tehnyt ilmoituksen.4. Alukset, joista aluksen päällikkö, muu laivaväen jäsen tai muu henkilö tai järjestö, jonka laillista etua aluksen turvallinen toiminta, aluksen asumis- tai työskentelyolosuhteet tai saastumisen ehkäiseminen koskee, on tehnyt ilmoituksen tai valituksen, jollei asianomainen jäsenvaltio pidä ilmoitusta tai valitusta selvästi perusteettomana; ilmoituksen tai valituksen tehneen henkilön henkilöllisyyttä ei saa paljastaa kyseisen aluksen päällikölle tai omistajalle.5. Alukset:- jotka ovat olleet osallisena yhteentörmäyksessä, saaneet pohjakosketuksen tai ajaneet karille matkallaan satamaan,- joita syytetään vahingollisten aineiden ja jätevesien tyhjentämistä koskevien määräysten epäillystä laiminlyönnistä,- joita ohjataan arvaamattomalla tai turvallisuutta vaarantavalla tavalla, jolloin IMO:n hyväksymiä reittijakojärjestelyjä tai turvallista kulkua koskevia käytäntöjä ja menettelyjä ei ole noudatettu, tai- joita on muutoin käytetty tavalla, joka aiheuttaa vaaraa henkilöille, omaisuudelle tai ympäristölle.6. Alukset, jotka on poistettu luokastaan turvallisuussyistä edeltävien kuuden kuukauden aikana.II. Yleinen kohdentamistekijäSeuraavien alusten katsotaan olevan ensisijaisesti tarkastuksen tarpeessa:>TAULUKON PAIKKA>Kohdentamistekijä on numeerinen arvo, joka annetaan yksittäiselle alukselle tämän liitteen säännösten mukaisesti ja joka näkyy Sirenac-tietojärjestelmässä.Edellä mainittujen alusten ensisijaisuusjärjestyksen määrittämisessä toimivaltaisen viranomaisen on otettava huomioon kohdentamistekijän osoittama järjestys. Kohdentamistekijän suurempi arvo tarkoittaa ensisijaisempaa tarkastusta. Kohdentamistekijä on edellä mainittujen sovellettavien kohdentamistekijän arvojen yhteenlaskettu määrä. Kohtia 5, 6 ja 7 sovelletaan ainoastaan viimeisten 12 kuukauden aikana suoritettuihin tarkastuksiin. Yleisen kohdantamistekijän arvo ei saa olla pienempi kuin kohtien 4, 8, 9, 10, 11 ja 12 yhteenlaskettu määrä."2. Muutetaan liite II seuraavasti:1. Korvataan 13 kohta seuraavasti:"13. Jäljennös vaatimustenmukaisuusasiakirjasta ja turvallisuusjohtamistodistuksesta, jotka on myönnetty Kansainvälisen alusten turvallisen käytön ja ympäristönsuojelun johtamisesta annetun koodin mukaisesti (SOLAS, IX luku)."2. Lisätään 14 kohdan jälkeen seuraavat kohdat:"15. Vaatimustenmukaisuusasiakirja, joka sisältää vaarallisia aineita kuljettavia aluksia koskevat erityisvaatimukset.16. Suurnopeusaluksen turvallisuuskirja ja suurnopeusaluksen liikennelupa.17. Vaarallisia aineita koskeva erityisluettelo tai tavaraluettelo taikka yksityiskohtainen lastikaavio.18. Aluksen lokikirja, jossa on tiedot testeistä ja harjoituksista, sekä tiedot hengenpelastuslaitteiden ja -järjestelmien tarkastuksesta ja huollosta.19. Erikoisaluksen turvallisuuskirja.20. Öljyn- tai kaasunporauslautan turvallisuuskirja.21. Öljysäiliöalusten osalta öljypäästöjen valvontajärjestelmää koskevat tiedot viimeisen painolastissa kuljetun matkan ajalta.22. Hälytysluettelo, palontorjuntakaavio ja matkustaja-alusten osalta vaurion torjuntakaavio.23. Aluksen valmiussuunnitelma öljyvahingon varalta.24. Huoltopäiväkirjat (irtolastialuksista ja öljysäiliöaluksista).25. Tarkastuskertomukset aikaisemmista satamavaltioiden suorittamista tarkastuksista.26. Ro-ro-matkustaja-alusten osalta tiedot A/A-maximum-suhdeluvusta.27. Viljan kuljettamiseen oikeuttava asiakirja.28. Lastinkiinnityskäsikirja."3. Korvataan liite III seuraavasti:"LIITE IIIESIMERKKEJÄ YKSITYISKOHTAISEN TARKASTUKSEN "ILMEISISTÄ SYISTÄ"(6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut)1. Liitteessä I olevassa I osassa ja II osan II-3, II-4, II-5b, II-5c, II-8 ja II-11 kohdassa mainitut alukset.2. Öljyn rahtikirjaa ei ole pidetty asianmukaisesti.3. Todistuskirjojen ja muiden asiakirjojen tarkastamisen yhteydessä (ks. 6 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 2 kohta) on ilmennyt epätarkkuuksia.4. On saatu viitteitä siitä, että laivaväki ei täytä merenkulkijoiden vähimmäiskoulutustasosta 22 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/58/EY (1) 8 artiklan vaatimuksia.5. On saatu todisteita siitä, että rahtia tai muita toimintoja ei ole hoidettu turvallisesti tai IMO:n sääntöjen mukaisesti, esimerkiksi tehottoman kaasun pääasiallinen syöttö lastisäiliöön on sallitun enimmäistason yläpuolella.6. Öljysäiliöaluksen päällikkö ei toimita tietoja öljypäästöjen valvontajärjestelmää koskevista tiedoista viimeisen painolastissa kuljetun matkan ajalta.7. Ajan tasalla oleva hälytysluettelo puuttuu tai laivaväki ei ole tietoinen velvollisuuksistaan tulipalon syttyessä tai jos laiva on hylättävä.8. On lähetetty aiheettomia hätäkutsuja, joita ei ole peruutettu asianmukaisin menettelyin.9. Yleissopimuksissa vaaditut olennaiset varusteet tai järjestelmät puuttuvat.10. Aluksella vallitsevat olosuhteet ovat erityisen epähygieeniset.11. Tarkastajan saama yleisvaikutelma ja havainnot osoittavat, että aluksen rungossa tai rakenteessa on vakavia vikoja tai puutteita, jotka voivat vaarantaa aluksen rakenteen kestävyyden, sen vesitiiviyden tai säänkestävyyden.12. On olemassa tietoa tai todisteita siitä, että päällikkö tai muu laivaväki ei tunne tärkeitä aluksen toimintoja, jotka liittyvät alusten turvallisuuteen tai saastumisen ehkäisemiseen, tai että näitä toimintoja ei ole suoritettu.(1) EYVL L 319, 12.12.1994, s. 28"4. Korvataan liite IV seuraavasti:"LIITE IVALUSTEN VALVONTAA KOSKEVAT MENETTELYTAVAT(6 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut)1. Turvallisen miehityksen periaatteet [(IMO:n päätöslauselma A.481 (XII) sekä liitteet: Miehitystodistuksen sisältö (liite 1) ja Ohjeet turvallisen miehityksen periaatteiden soveltamiseksi (liite 2)].2. Vaarallisten aineiden kansainvälisen merenkulkualan kuljetussäännöstön määräykset.3. Kansainvälisen työjärjestön (ILO) julkaisu "Työskentelyolosuhteiden tarkastus aluksella: ohjeita menettelytavoiksi."4. Pariisin MOU:n liite I "Satamavaltioiden suorittaman valvonnan menettelyt""5. Muutetaan liite VI seuraavasti:1. Lisätään johdantoon seuraava teksti:"Vahingot, jotka ovat aiheutuneet onnettomuudesta aluksen ollessa matkalla satamaan, eivät ole peruste aluksen pysäyttämiseen, jos1. on otettu asianmukaisesti huomioon SOLAS 74 -yleissopimuksen määräykseen I-11(c) sisältyvät vaatimukset, jotka koskevat lippuvaltion hallinnolle, nimetylle katsastajalle tai sille järjestölle tehtävää ilmoitusta, jonka on tunnustettu vastaavan asiaankuuluvan todistuskirjan myöntämisestä;2. aluksen päällikkö tai omistaja on ennen aluksen saapumista satamaan antanut satamavalvontaviranomaiselle yksityiskohtaiset tiedot onnettomuustilanteesta ja aiheutuneista vahingoista ja tiedot vaaditusta lippuvaltion hallinnolle annetusta ilmoituksesta;3. aluksella on toteutettu korjaavia toimenpiteitä viranomaista tyydyttävällä tavalla; ja4. sen jälkeen, kun viranomaiselle on ilmoitettu korjaavien toimenpiteiden toteuttamisesta, tämä on varmistanut, että selvän turvallisuus-, terveys- tai ympäristövaaran aiheuttavat puutteet on korjattu."2. Lisätään 3 kohtaan seuraava virke:"Kuitenkin STCW 78 -yleissopimuksen alaan kuuluvissa asioissa ovat jäljempänä 3.8 kohdassa luetellut puutteet kyseisen yleissopimuksen mukaan ainoat perusteet aluksen pysäyttämiseen."3. Lisätään 3.2 kohtaan seuraavat alakohdat:"13. Vakavat puutteet, jotka liittyvät aluksen käyttöä koskeviin vaatimuksiin, sellaisina kuin ne on esitetty MOU:n liitteessä I olevassa kohdassa 5.5.14. Laivaväen lukumäärä, kokoonpano tai pätevyys ei vastaa miehitystodistusta."4. Korvataan 3.8 kohta seuraavasti:"3.8 STWC-yleissopimuksen alaan kuuluvat asiat:1. Merenkulkijoilla ei ole asianmukaista pätevyyskirjaa, voimassa olevaa erivapautta tai asiakirjanäyttöä siitä, että kelpoisuustodistusta koskeva hakemus on tehty sen maan viranomaisille, jonka lipun alla alus purjehtii.2. Aluksella ei noudateta lippuvaltion hallinnon asettamia turvallista miehitystä koskevia vaatimuksia.3. Komentosiltavahti- tai konevahtijärjestelyt eivät täytä lippuvaltion hallinnon alukselle asettamia vaatimuksia.4. Vahdissa ei ole pätevää henkilöä käyttämässä laitteita, jotka liittyvät olennaisesti turvalliseen navigointiin, hätä- ja turvallisuusliikenteeseen tai meren saastumisen ehkäisemiseen.5. Ei ole esitetty todisteita ammattitaidosta, jota edellytetään alusturvallisuuteen ja saastumisen ehkäisemiseen liittyvien tehtävien hoitamiseksi.6. Aluksella ei ole riittävästi levänneitä ja muutoin työkuntoisia henkilöitä ensimmäiseen vahtivuoroon matkan alussa eikä seuraaviin vahtivuoroihin."


Avis juridique important

|

31968L0193

Neuvoston direktiivi 68/193/ETY, annettu 9 päivänä huhtikuuta 1968, viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan

Virallinen lehti nro L 093 , 17/04/1968 s. 0015 - 0023 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 2 s. 0032  Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1968(I) s. 0091  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 2 s. 0032  Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1968(I) s. 0093  - 0103 Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 3 s. 0039  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 2 s. 0124  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 2 s. 0124

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 9 päivänä huhtikuuta 1968,viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan (68/193/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),on kuullut talous- ja sosiaalikomiteaa asiasta,sekä katsoo, ettäviinin ja syötäviksi tarkoitettujen viinirypäleiden tuotannolla on tärkeä asema Euroopan talousyhteisön maataloudessa,tyydyttävien tulosten saavuttaminen viininviljelyssä riippuu suuresti sopivien kasvien käytöstä; tätä varten tietyt jäsenvaltiot ovat jo jonkin aikaa rajoittaneet viinin kasvullisen lisäysaineiston pitämisen kaupan korkealaatuisiin taimiin ja puuainekseen; nämä valtiot ovat hyötyneet useiden vuosikymmenien ajan jatkuneesta järjestelmällisestä kasvien valintatyöstä, jonka avulla on saatu pysyviä ja yhtenäisiä viiniköynnöslajikkeita, joiden ominaisuuksien perusteella voidaan olettaa niiden käytöllä saavutettavan olennaista hyötyä,yhteisössä saavutetaan viininviljelyssä parempi tuottavuus, jos jäsenvaltiot soveltavat yhdenmukaisia ja mahdollisimman tiukkoja sääntöjä kaupan pidettäviksi hyväksyttyjen lajikkeiden valikoinnissa,kaupan pitämisen rajoittaminen tiettyihin lajikkeisiin on kuitenkin perusteltua ainoastaan, jos viininviljelijällä on samanaikaisesti takeet siitä, että hän tosiasiallisesti saa juuri näiden lajikkeiden lisäysaineistoa,tämän vuoksi tietyt jäsenvaltiot soveltavat varmentamisjärjestelmiä, joissa virallisella tarkastuksella varmistetaan lajikkeiden tunnistettavuus ja puhtaus sekä niiden terveys, erityisesti virustautien osalta; nämä järjestelmät voivat muodostaa perustan yhteisön yhtenäiselle varmentamisjärjestelmälle,yhteisössä tuotettavaa lisäysaineistoa koskevaa järjestelmää olisi sovellettava niin jäsenvaltioiden väliseen kauppaan kuin kansallisilla markkinoilla kaupan pitämiseen,viinirypäleiden tai lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitettua lisäysaineistoa olisi yleensä voitava pitää kaupan ainoastaan, jos se on virallisesti tutkittu ja varmennettu varmentamissääntöjen mukaisesti peruslisäysaineistoksi tai varmennetuksi lisäysaineistoksi; teknisten nimitysten "peruslisäysaineisto" ja "varmennettu lisäysaineisto" valinta perustuu jo olemassaolevaan kansainväliseen alan sanastoon ja muiden kasvisukujen ja lajien osalta säädettyihin yhteisön järjestelmiin,on suotavaa rajoittaa varmennetun lisäysaineiston kaupan pitäminen kloonivalinnalla saatuun viiniin; tämän tavoitteen saavuttaminen ei nykyisin ole kuitenkaan mahdollista, koska tällainen aineisto ei riitä kattamaan yhteisön tarpeita kokonaisuudessaan; sen vuoksi olisi sallittava väliaikaisesti sellaisen tarkastetun vakioaineiston pitäminen kaupan, joka täyttää lajikkeiden tunnistettavuus ja puhtausvaatimukset, mutta ei tarjoa samanlaisia takeita kuin kloonivalinnalla saatu lisäysaineisto; tämä luokka on kuitenkin poistettava asteittain,jos jäsenvaltiossa ei lisätä viiniköynnöstä tai lisäysaineistoa ei pidetä kaupan, on perusteltua vapauttaa tämä valtio velvoitteesta järjestää vakiolisäysaineiston varmentaminen ja tarkastus, poistamatta kuitenkaan sen velvollisuutta rajoittaa aineiston pitäminen kaupan koskemaan varmennettua lisäysaineistoa ja vakiolisäysaineistoa,lisäysaineisto, jota ei pidetä kaupan, olisi jätettävä yhteisön sääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle, koska sen taloudellinen merkitys on vähäinen; tämä ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen antaa siitä erityismääräyksiä,yhteisön sääntöjä ei olisi sovellettava lisäysaineistoon, joka on todistetusti tarkoitettu vietäväksi kolmansiin maihin,neuvosto antaa myös kolmansissa maissa tuotettua ja yhteisössä kaupan pidettävää lisäysaineistoa koskevat yhteisön säännöt 31 päivään joulukuuta 1969 mennessä,lisäysaineiston geneettisen arvon lisäksi sen ulkoisen laadun parantamiseksi yhteisössä on säädettävä tietyistä teknistä puhtautta, laatua ja kokolajittelua koskevista edellytyksistä,lisäysaineiston tunnistettavuuden varmistamiseksi on vahvistettava yhteisön sääntöjä, jotka koskevat erien erottamista, pakkaamista, pakkausten sulkemista ja merkitsemistä; tätä varten etiketeissä on oltava tarvittavat tiedot virallista tarkastusta ja viininviljelijää varten, ja niistä on käytävä ilmi, että varmentaminen on tehty yhteisön järjestelmän mukaisesti,sen varmistamiseksi, että kaupan pitämisessä noudatetaan sekä lisäysaineiston laatua koskevia edellytyksiä että sen tunnistettavuuden varmistavia säännöksiä, jäsenvaltioiden on säädettävä aiheellisista tarkastusta koskevista säännöksistä,nämä edellytykset täyttävän lisäysaineiston kaupan pitämiselle on asetettava ainoastaan yhteisön sääntöjen mukaisia rajoituksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 36 artiklan soveltamista,yhteisen lajikeluettelon laatimiseen saakka näihin rajoituksiin olisi sisällytettävä erityisesti jäsenvaltioiden oikeus rajoittaa lisäysaineiston pitäminen kaupan sellaisiin lajikkeisiin, joilla on viljely- ja käyttöarvoa niiden alueella; ei ole tarkoituksenmukaista ratkaista tässä vaiheessa kysymystä siitä, voivatko jäsenvaltiot kieltää kokonaan tai osittain tiettyjen viiniköynnöslajikkeiden viljelyn niiden alueella ja mitkä ovat tällaisen kiellon edellytykset,on tarpeen tunnustaa tietyin edellytyksin, että jossakin jäsenvaltiossa varmennetusta peruslisäysaineistosta muissa jäsenvaltioissa tuotettu lisäysaineisto vastaa tässä jäsenvaltiossa tuotettua lisäysaineistoa,jos eri luokkien varmennetun lisäysaineiston tai vakiolisäysaineiston saatavuus vaikeutuu, olisi tilapäisesti hyväksyttävä lisäysaineistoa, johon sovelletaan lievennettyjä vaatimuksia,eri jäsenvaltioiden vakiolisäysaineiston teknisten varmentamismenetelmien ja tarkastusmenetelmien yhtenäistämiseksi ja yhteisössä varmennettujen tai tarkastettujen aineistojen ja kolmansista maista lähtöisin olevien aineistojen vertaamisen mahdollistamiseksi tulevaisuudessa jäsenvaltioissa on tehtävä yhteisön kokeita eri luokkien lisäysaineiston laadun arvioimiseksi,komission tehtäväksi olisi annettava tiettyjen soveltamista koskevien toimenpiteiden toteuttaminen; suunniteltujen toimenpiteiden täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden ja komission välinen tiivis yhteistyö maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevässä pysyvässä komiteassa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tämä direktiivi koskee yhteisössä tuotettua ja kaupan pidettyä viinin kasvullista lisäysaineistoa, jäljempänä "lisäysaineisto".2 artikla 1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:A "Viinillä": Vitis (L.) sukuisia kasveja, jotka on tarkoitettu viinirypäleiden tuottamiseen tai käytettäviksi saman kasvin lisäysaineistona.B "Lisäysaineistolla":>TAULUKON PAIKKA>C "Emokasviviljelmillä": viiniviljelmiä, jotka on tarkoitettu tuottamaan perusrunkopistokkaita vartettaviksi, juurrutettavia pistokkaita tai varttamisoksapistokkaita,D "Taimitarhalla": viiniviljelmiä, jotka on tarkoitettu tuottamaan juurtuneita pistokkaita tai vartteita,E "Peruslisäysaineistolla": lisäysaineistoaa) joka on tuotettu jalostajan vastuulla lajiketta koskevien säilyttävän valinnan sääntöjen mukaisesti;b) joka on tarkoitettu lisäysaineiston tuottamiseen;c) joka täyttää liitteissä I ja II peruslisäysaineistolle määrätyt edellytykset jad) josta on todettu virallisessa kokeessa, että edellä mainittuja edellytyksiä on noudatettu.F "Varmennetulla lisäysaineistolla": lisäysaineistoaa) joka on saatu suoraan jonkin lajikkeen peruslisäysaineistosta tai, jalostajan niin halutessa, peruslisäysaineistoa aikaisemman kasvullisen vaiheen lisäysaineistosta, joka on virallisessa kokeessa täyttänyt peruslisäysaineistolle liitteissä I ja II määrätyt edellytykset;b) joka on tarkoitettu- viinirypäleiden tuottamiseen tarkoitettujen taimien tai kasvin osien tuottamiseen, tai- viinirypäleiden tuottamiseen;c) joka täyttää liitteissä I ja II varmennetulle lisäysaineistolle määrätyt edellytykset, jad) josta on todettu virallisessa kokeessa, että se täyttää edellä mainitut edellytykset.G "Vakiolisäysaineistolla": lisäysaineistoaa) jonka lajikkeet ovat tunnistettavia ja puhtaita;b) joka on tarkoitettu- viinirypäleiden tuottamiseen tarkoitettujen taimien tai kasvin osien tuottamiseen, tai- viinirypäleiden tuottamiseen;c) joka täyttää liitteissä I ja II vakiolisäysaineistolle määrätyt edellytykset, jad) josta on todettu virallisessa kokeessa, että edellä mainittuja edellytyksiä on noudatettu.H "Virallisilla toimenpiteillä": toimenpiteitä, jotka on toteuttanuta) jonkin valtion viranomainen taib) julkis- tai yksityisoikeudellinen oikeushenkilö jonkin valtion vastuulla, taic) valantehnyt luonnollinen henkilö sellaisten lisätehtävien osalta, jotka ovat myös valtion valvonnassa,sillä edellytyksellä, että b ja c alakohdassa mainitut henkilöt eivät saa henkilökohtaista etua näiden toimenpiteiden vuoksi.2. Jäsenvaltiot voivat:a) säätää, että lisäysaineiston virallista varmennusta tai vakiolisäysaineiston tarkastusta ei tehdä, jos niiden alueella ei tavallisesti lisätä tai pidetä kaupan lisäysaineistoa;b) säätää väliaikaisena toimenpiteenä tämän direktiivin noudattamisen edellyttämien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten voimaan saattamisen jälkeen, että emokasviviljelmien tai taimitarhojen perustamiseen käytetty lisäysaineisto vastaa tämän direktiivin säännösten mukaisesti varmennettua tai tarkastettua lisäysaineistoa, jos tämä lisäysaineisto on ennen sen käyttöä tarjonnut samat takeet kuin tämän direktiivin mukaisesti varmennettu tai tarkastettu lisäysaineisto.3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että viinin lisäysaineistoa voidaan pitää kaupan ainoastaan:- jos se on virallisesti varmennettu "Peruslisäysaineistoksi" tai varmennetuksi "lisäysaineistoksi" tai jos kyseessä on virallisesti tarkastettu vakiolisäysaineisto, ja- jos se täyttää liitteessä II määrätyt edellytykset.2. Jäsenvaltiot voivat säätää poikkeuksia 1 kohdan säännöksistä:a) perusaineistoa aikaisemman kasvullisen vaiheen lisäysaineiston osalta;b) kokeiden tai tieteellisten tarkoitusten osalta;c) valintatyön osalta.3. Jäsenvaltiot voivat säätää vartettavien perusrunkopistokkaiden vähimmäispituutta koskevista poikkeuksista (liitteessä II olevan III osan 1 B a alakohta).4. Komissio voi 17 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti:a) oikeuttaa jäsenvaltiot liitteessä II olevan II osan 1 kohdan määräyksistä poiketen luokittelemaan vakiolisäysaineistolle vartetusta varmennetusta lisäysaineistosta saadut vartteet varmennetuksi lisäysaineistoksi; tämä oikeus myönnetään ainoastaan myöhemmin määriteltäväksi siirtymäkaudeksi ja enintään siihen saakka, kunnes jäsenvaltioilla on käytettävissään riittävästi peruslisäysaineistoa ja varmennettua lisäysaineistoa uusia istutuksia varten;b) säätää, että tiettyjen viiniköynnöslajikkeiden lisäysaineistoa voidaan määritetyistä ajankohdista alkaen pitää kaupan ainoastaan, jos se on virallisesti varmennettu "peruslisäysaineistoksi" tai varmennetuksi "lisäysaineistoksi".4 artikla Jäsenvaltiot voivat vahvistaa liitteessä I ja II määrättyjen edellytysten osalta lisäedellytyksiä tai tiukempia edellytyksiä vakiolisäysaineiston varmentamiseksi ja tarkastamiseksi.5 artikla 1. Kunkin jäsenvaltion on tehtävä luettelo viiniköynnöslajikkeista, jotka sen alueella hyväksytään virallisesti varmennettaviksi sekä tarkastettaviksi vakiolisäysaineistona. Luettelossa on mainittava tärkeimmät morfologiset ja fysiologiset ominaisuudet, joiden avulla lajikkeet voidaan erottaa toisistaan.2. Lajike hyväksytään varmennettavaksi tai tarkastettavaksi ainoastaan, jos viralliset tai virallisesti valvotut tutkimukset, erityisesti viljelykokeet, osoittavat lajikkeen olevan riittävän yhtenäinen ja pysyvä.Jos on tiedossa, että lajiketta pidetään kaupan toisessa valtiossa toisella nimikkeellä, tämä nimike on myös merkittävä luetteloon.3. Hyväksytyt lajikkeet tarkastetaan säännöllisesti ja virallisesti. Jos jotakin varmennukseen tai tarkastukseen hyväksymisen edellytyksistä ei täytetä, hyväksyminen peruutetaan ja lajike poistetaan luettelosta.4. Luettelosta ja siihen tehdyistä muutoksista on ilmoitettava välittömästi komissiolle, joka tiedottaa niistä muille jäsenvaltioille.6 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lajikkeita tarkastettaessa näytteet otetaan virallisesti ja sopivia menetelmiä käyttäen.7 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että korjuun, pakkaamisen, varastoinnin, kuljetuksen ja kasvatuksen aikana lisäysaineistot on pidettävä erillisinä erinä ja että ne on merkittävä lajikkeen ja tarvittaessa peruslisäysaineiston ja varmennetun lisäysaineiston osalta kloonin mukaan.8 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lisäysaineistoa voidaan pitää kaupan ainoastaan riittävän yhtenäisinä erinä ja suljetuissa pakkauksissa tai nipuissa, joissa on 9 ja 10 artiklan mukainen suljinjärjestelmä ja merkintä. Pakkaamisessa on noudatettava liitteen III määräyksiä.2. Jäsenvaltiot voivat säätää pieniä lopulliselle käyttäjälle toimitettavia määriä ja ruukuissa, pakkauslaatikoissa ja pahvilaatikoissa kaupan pidettäviä viinejä koskevia poikkeuksia 1 kohdan säännöksistä pakkauksen, suljinjärjestelmän ja merkitsemisen osalta.9 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että sulkemisesta vastaava henkilö sulkee lisäysaineistopakkaukset ja niput siten, että pakkausta avattaessa suljinjärjestelmä särkyy eikä sitä voida laittaa takaisin paikoilleen.10 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että sulkemisesta vastaava henkilö varustaa lisäysaineistopakkaukset ja niput liitteen IV mukaisella ulkopuolisella etiketillä, joka on laadittu jollakin yhteisön virallisista kielistä; sen kiinnitys varmistetaan suljinjärjestelmällä. Peruslisäysaineiston etiketti on valkoinen, varmennetun lisäysaineiston etiketti on sininen ja vakiolisäysaineiston etiketti on tummankeltainen.2. Jäsenvaltiot voivat säätää, että kunkin erän mukaan on liitettävä asiakirja, johon on merkitty etiketin tiedot.11 artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että lisäysaineiston tunnistettavuus varmistetaan korjuusta lopulliselle käyttäjälle toimittamiseen saakka niiden säätämällä tai hyväksymällä virallisella tarkastusjärjestelmällä. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta tämän direktiivin edellytysten noudattaminen varmistetaan kaupan pitämisen aikana vähintään pistokokein toteutettujen lisäysaineiston virallisten tarkastusten avulla.12 artikla 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että peruslisäysaineistoon ja varmennetuun lisäysaineistoon, jotka on virallisesti varmennettu ja joiden pakkaus on suljettu ja merkitty tämän direktiivin säännösten mukaisesti, sekä vakiolisäysaineistoon, jonka pakkaus on suljettu ja merkitty tämän direktiivin säännösten mukaisesti, sovelletaan ainoastaan tässä direktiivissä säädettyjä kaupan pitämisen rajoituksia niiden ominaisuuksien, koejärjestelyjen, merkitsemisen ja sulkemisen osalta.2. Jäsenvaltiot voivat:a) säätää, jos komission 3 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti säätämät säännökset eivät ole tulleet voimaan, että tiettyjen viiniköynnöslajikkeiden lisäysaineistoa voidaan pitää kaupan määritetyistä ajankohdista alkaen ainoastaan, jos on kyse lisäysaineistosta, joka on virallisesti varmennettu peruslisäysaineistoksi tai varmennetuksi lisäysaineistoksi;b) rajoittaa lisäysaineiston pitämisen kaupan niiden aluetta koskevan viljely- ja käyttöarvon perusteella laadittuun kansalliseen luetteloon kuuluvien lajikkeiden lisäysaineistoon, kunnes yhteinen lajikeluettelo voidaan ottaa käyttöön; muista jäsenvaltioista lähtöisin olevat lajikkeet hyväksytään tähän luetteloon samoin edellytyksin kuin kansalliset lajikkeet.13 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että yhdessä jäsenvaltiossa varmennetusta peruslisäysaineistosta suoraan saatu ja toisessa jäsenvaltiossa korjattu lisäysaineisto voidaan varmentaa siinä jäsenvaltiossa, jossa peruslisäysaineisto on tuotettu, jos sille on tehty viljelmällä viljelystarkastus, joka täyttää liitteessä I määrätyt edellytykset ja jos virallisessa kokeessa on todettu, että liitteen II edellytyksiä on noudatettu.14 artikla 1. Peruslisäysaineiston, varmennetun lisäysaineiston tai vakiolisäysaineiston yleisessä saatavuudessa ilmenevien väliaikaisten ja vähintään yhdessä jäsenvaltiossa esiintyvien sekä yhteisössä ylitsepääsemättömien vaikeuksien poistamiseksi komissio sallii 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen yhden tai useamman jäsenvaltion hyväksyvän pidettäväksi kaupan komission määräämäksi ajaksi lisäysaineistoa, johon sovelletaan lievennettyjä vaatimuksia.2. Määritetyn lajikkeen lisäysaineiston luokan osalta etiketin väri on sama kuin vastaavalle luokalle säädetty väri ja kaikissa muissa tapauksissa etiketti on ruskea. Etiketissä on aina ilmoitettava, että kyseessä on lievemmät vaatimukset täyttävän luokan lisäysaineisto.15 artikla 1. Tätä direktiiviä ei sovelleta lisäysaineistoon, joka todistetusti on tarkoitettu vietäväksi kolmansiin maihin.2. Neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta antaa 31 päivään joulukuuta 1969 mennessä säännökset kolmansissa maissa tuotetusta ja yhteisössä kaupan pidettävästä lisäysaineistosta.16 artikla 1. Yhteisön kokeet tehdään yhteisössä lisäysaineiston laadun arvioimiseksi; jäljempänä 17 artiklassa tarkoitettu komitea tutkii kokeet.2. Alkuvaiheessa kokeet auttavat yhdenmukaistamaan varmennetun lisäysaineiston varmentamismenetelmiä ja vakiolisäysaineiston tarkastusmenetelmiä tulosten vastaavuuden saavuttamiseksi. Kun tämä tavoite on saavutettu, kokeista laaditaan vuosittain kertomukset, jotka toimitetaan luottamuksellisina jäsenvaltioille ja komissiolle. Komissio asettaa 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ajankohdan, jolloin ensimmäinen kertomus annetaan.3. Komissio antaa 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen kokeiden tekemiseen tarvittavat säännökset. Kolmansissa maissa tuotettu lisäysaineisto voi sisältyä kokeisiin.17 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa 14 päivänä kesäkuuta 1966 tehdyllä neuvoston päätöksellä(2)perustetun maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean, jäljempänä "komitea", käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.2. Komiteassa jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. Komission edustaja tekee ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa toimenpiteistä määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan 12 äänen enemmistöllä.4. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä.Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin yhden kuukauden kuluessa.18 artikla Tämä direktiivi ei vaikuta kansallisen lainsäädännön määräyksiin, jotka ovat perusteltuja ihmisten ja eläinten terveyden ja elämän suojelemiseen, kasvien suojeluun tai teollisen tai kaupallisen omaisuuden suojelemiseen liittyvistä syistä.19 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1969. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.20 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 9 päivänä huhtikuuta 1968.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaE. FAURE(1) EYVL N:o 156, 15.7.1967, s. 30(2) EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2289/66LIITE I KASVUSTOA KOSKEVAT EDELLYTYKSET I Yleiset edellytykset 1. Kasvusto on lajikkeeltaan tunnistettava ja puhdas.2. Tuotantopellon tila ja kasvuston kehitysvaihe mahdollistavat lajikkeen tunnistettavuuden ja puhtauden riittävän tarkastuksen.3. On olemassa mahdollisimman suuret takeet siitä, että istutettaessa peruslisäysaineiston ja varmennetun lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitettuja taimikoita ja emokasviviljelmiä maaperä ei ole vahingollisten organismien, etenkään virusten saastuttamaa.4. Lisäysaineiston käyttöarvoa vähentävien haitallisten organismien esiintymistä sallitaan mahdollisimman vähän.5. Kasvustossa ei ole kasveja, joissa on virustautien oireita.6. Varmennetun lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitettujen emokasviviljelmien puuttuvien köynnösten osuus ei ole suurempi kuin 5 %; vakiolisäysaineiston tuottamiseen tarkoitettujen emoviiniköynnösten osalta osuus ei ole suurempi kuin 10 %. Puuttuvien köynnösten osuus voi poikkeuksellisesti olla suurempi kuin nämä osuudet, jos syynä ovat fysikaaliset tekijät.7. Vuosittain on tehtävä vähintään yksi viljelystarkastus; jos asiasta on erimielisyyttä, josta voidaan sopia vaikuttamatta lisäysaineiston laatuun, tehdään toinen viljelystarkastus.II Erityiset edellytykset 1. Taimitarhoja ei saa perustaa rypäleiden tuottamiseen tarkoitettujen viinitarhojen yhteyteen tai muutamien metrien päähän niistä.2. Juurtuneiden taimien tai vartteiden tuottamiseen käytettyjen viiniköynnösten osien on oltava lähtöisin tarkastuksessa hyväksytyiltä emokasviviljelmiltä.LIITE II LISÄYSAINEISTOA KOSKEVAT EDELLYTYKSET I Yleiset edellytykset 1. Lisäysaineiston on oltava lajikkeeltaan tunnistettavaa ja puhdasta; pidettäessä kaupan vakiolisäysaineistoa sallitaan 1 %:n poikkeama.2. Tekninen vähimmäispuhtaus: 96 %:Teknisesti epäpuhtaina pidetään:a) kokonaan tai osittain kuivunutta lisäysaineistoa, myös jos sitä on liotettu vedessä kuivumisen jälkeen;b) lisäysaineistoa, joka on pilaantunut, vääntynyt, vahingoittunut, rakeiden tai pakkasen vaurioittama, murskaantunut tai rikkoutunut.3. Lisäysaineiston käyttöarvoa vähentävien haitallisten organismien esiintymistä sallitaan mahdollisimman vähän.II Erityiset edellytykset 1. Vartteet:Peruslisäysaineistolle vartetusta peruslisäysaineistosta ja varmennetulle aineistolle vartetusta perusaineistosta saadut vartteet luokitellaan peruslisäysaineistoksi. Peruslisäysaineistolle vartetusta varmennetusta lisäysaineistosta ja varmennetulle lisäysaineistolle vartetusta varmennetusta lisäysaineistosta saadut vartteet luokitellaan varmennetuksi lisäysaineistoksi. Kaikki muut yhdistelmät luokitellaan vakiolisäysaineistoksi.2. Viinintaimien osat:Versot ovat riittävän puutuneita. Puuaineksen ja ytimen suhde on lajikkeelle tavanomainen.III Kokoluokittelu 1. Perusrunkopistokkaat vartettaviksi, juurrutettavat pistokkaat ja varttamisoksapistokkaat:A HalkaisijaPienimmän poikkileikkauksen suurin halkaisija:a) perusrunkopistokkaat vartettaviksi ja varttamisoksapistokkaat:aa) kapeimman osan halkaisija:i) Vitis rupestris ja sen ja lajin Vitis vinifera risteytykset 6 12 mm;ii) muut lajikkeet 6,5 12 mm;Lajin Vitis rupestris ja sen jalajin Vitis vinifera risteytysten osalta, halkaisijaltaan enintään 7 mm, ja muiden lajikkeiden osalta enintään 7,5 mm olevien köynnöksen osien osuus ei saa olla enemmän kuin 25 % erästä;bb) paksuimman osan halkaisija 14 mm, lukuun ottamatta paikalla vartettaviksi tarkoitettuja varttamisoksapistokkaita. Leikkaus tehdään vähintään 2 cm alimman silmun alapuolelta.b) juurrutettavat pistokkaat:kapeimman osan vähimmäishalkaisija: 3,5 mm.B PituusPituus mitataan alimman solmun alapuolelta, ylin solmuväli on säilytettävä.a) perusrunkopistokkaat vartettaviksi: vähimmäispituus 1,05 m;b) juurrutettavat pistokkaat: vähimmäispituus 55 cm; lajin Vitis vinifera osalta 30 cm;c) varttamisoksapistokkaat: vähimmäispituus 50 cm ja vähintään viisi käyttökelpoista silmua.2. Juurtuneet taimetA HalkaisijaSolmuvälin keskeltä, ylimmän verson alapuolelta ja suurimman poikkileikkauksen mukaan mitattu halkaisija on vähintään 5 mm.B PituusPituus mitataan tyvestä juurten kiinnityskohdasta ylimmän verson alaosaan ja on vähintään:a) perusrunkojen osalta 30 cm;b) muiden juurtuneiden osalta 22 cm.C JuuretKullakin kasvilla on oltava vähintään kolme hyvin kehittynyttä ja sopivasti jakautunutta juurta. Lajikkeella 420 A voi kuitenkin olla ainoastaan kaksi hyvin kehittynyttä juurta, jos ne ovat vastakkaisilla puolilla.3. Vartteeta) varren pituuden on oltava vähintään 20 cm;b) juuret: kullakin kasvilla on oltava vähintään kolme hyvin kehittynyttä ja sopivasti jakautunutta juurta. Lajikkeella 420 A voi kuitenkin olla ainoastaan kaksi hyvin kehittynyttä juurta, jos ne ovat vastakkaisilla puolilla;c) liitos: kullakin kasvilla on riittävä, tasainen ja kiinteä liitos.LIITE III PAKKAAMINEN Pakkausten ja nippujen koostumus:>TAULUKON PAIKKA>LIITE IV ETIKETTI A Vaaditut tiedot a) 1. "ETY-vaatimukset"2. Tuottajan nimi ja osoite tai tunnistusnumero3. Jäsenvaltion varmennus- tai tarkastuselin4. Erän viitenumero5. Vartteista perusrunkojen ja varttamisoksapistokkaiden osalta lajike ja tarvittaessa klooni6. Luokka7. Tuotantomaa8. Määrä9. Pituus - vartettavien perusrunkopistokkaiden osalta, jos jäsenvaltio myöntää poikkeuksia vähimmäispituuksista (3 artiklan 3 kohta).b) "Juurtuneesta lisäysaineistosta" ja "juurtuneista vartteista" riittävät a alakohdan 1, 2, 5, 6 ja 7 alakohdassa tarkoitetut tiedot.B Vähimmäiskoko a) Vartettavien perusrunkopistokkaiden, varttamisoksapistokkaiden ja juurrutettavien pistokkaiden osalta 110 mm × 67 mm;b) Juurtuneiden taimien ja vartteiden osalta 80 mm × 70 mm.


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/99/EU, annettu 13 päivänä joulukuuta 2011 , eurooppalaisesta suojelumääräyksestä

text:
               21.12.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 338/2

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2011/99/EU,
   annettu 13 päivänä joulukuuta 2011,
   eurooppalaisesta suojelumääräyksestä
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 82 artiklan 1 kohdan a ja d alakohdan,
   ottavat huomioon Belgian kuningaskunnan, Bulgarian tasavallan, Viron tasavallan, Espanjan kuningaskunnan, Ranskan tasavallan, Italian tasavallan, Unkarin tasavallan, Puolan tasavallan, Portugalin tasavallan, Romanian, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan aloitteen,
   sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
   noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Euroopan unioni on asettanut tavoitteekseen pitää yllä ja kehittää vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aluetta.

               (2)

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 82 artiklan 1 kohdassa määrätään, että oikeudellinen yhteistyö unionissa rikosoikeuden alalla perustuu tuomioistuinten tuomioiden ja oikeusviranomaisten päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteeseen.

               (3)

               Tukholman ohjelman – Avoin ja turvallinen Eurooppa kansalaisia ja heidän suojeluaan varten (2) – mukaan vastavuoroinen tunnustaminen olisi ulotettava koskemaan kaikentyyppisiä tuomioita ja luonteeltaan oikeudellisia päätöksiä, jotka voivat oikeusjärjestelmästä riippuen olla joko rikosoikeudellisia tai hallinnollisia. Siinä kehotetaan komissiota ja jäsenvaltioita myös tarkastelemaan, miten uhrien suojelua koskevaa lainsäädäntöä ja käytännön tukitoimenpiteitä voidaan parantaa. Ohjelmassa todetaan myös, että rikoksen uhreille voidaan tarjota erityisiä suojelutoimenpiteitä, joiden olisi oltava tehokkaita unioninlaajuisesti. Tämä direktiivi on osa uhrien oikeuksia koskevaa yhtenäistä ja kattavaa toimenpiteiden kokonaisuutta.

               (4)

               Naisiin kohdistuvan väkivallan poistamisesta 26 päivänä marraskuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa jäsenvaltioita kehotetaan parantamaan kaikenlaisen naisiin kohdistuvan väkivallan torjumista koskevaa lainsäädäntöään ja toimintalinjojaan ja ryhtymään toimiin, joilla puututaan naisiin kohdistuvan väkivallan syihin, etenkin ennaltaehkäisevin toimenpitein, ja siinä kehotetaan unionia varmistamaan, että kaikilla väkivallan uhreilla on oikeus apuun ja tukeen. Euroopan parlamentin 10 päivänä helmikuuta 2010 antamassa päätöslauselmassa naisten ja miesten tasa-arvosta Euroopan unionissa – 2009 tuetaan ehdotusta ottaa käyttöön uhrien hyväksi eurooppalainen suojelumääräys.

               (5)

               Etenemissuunnitelmasta uhrien oikeuksien ja heidän suojelunsa vahvistamiseksi erityisesti rikosoikeudellisissa menettelyissä 10 päivänä kesäkuuta 2011 antamassaan päätöslauselmassa neuvosto totesi, että unionin tasolla olisi toteutettava toimia rikoksen uhrien oikeuksien ja heidän suojelunsa tehostamiseksi, ja se kehotti komissiota tekemään tätä varten asianmukaisia ehdotuksia. Näissä puitteissa olisi luotava mekanismi, jolla varmistetaan rikosten uhrien suojelutoimenpiteitä koskevien päätösten vastavuoroinen tunnustaminen jäsenvaltioiden välillä. Mainitun päätöslauselman mukaan tätä direktiiviä, joka koskee rikosoikeudellisissa asioissa toteutettujen suojelutoimenpiteiden vastavuoroista tunnustamista, olisi täydennettävä asianmukaisella yksityisoikeudellisissa asioissa toteutettuja toimenpiteitä koskevalla mekanismilla.

               (6)

               Yhteisellä oikeusalueella, jolla ei ole sisärajoja, on välttämätöntä varmistaa, että luonnolliselle henkilölle yhdessä jäsenvaltiossa annettu suojelu pidetään voimassa ja sitä jatketaan muissa jäsenvaltioissa, joihin henkilö siirtyy tai on siirtynyt. Olisi myös varmistettava, että unionin kansalaiset eivät menetä suojeluaan sen seurauksena, että he käyttävät legitiimiä oikeuttaan liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan 2 kohdan ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 21 artiklan mukaisesti.

               (7)

               Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tässä direktiivissä olisi annettava säännöt, joiden mukaan yhden jäsenvaltion, jäljempänä ’määräyksen antanut valtio’, lainsäädännön mukaisesti määrättyihin tiettyihin suojelutoimenpiteisiin perustuva suojelu voidaan ulottaa toiseen jäsenvaltioon, jäljempänä ’täytäntöönpanovaltio’, jossa suojeltava henkilö päättää asua tai oleskella.

               (8)

               Tässä direktiivissä otetaan huomioon jäsenvaltioiden erilaiset oikeudelliset perinteet sekä se seikka, että tehokasta suojelua voidaan tarjota myös muun viranomaisen kuin rikostuomioistuimen antamin suojelumääräyksin. Tällä direktiivillä ei luoda velvoitetta muuttaa kansallisia järjestelmiä, jotka koskevat suojelutoimenpiteiden määräämistä eikä sillä luoda velvoitetta ottaa käyttöön tai muuttaa rikosoikeudellista järjestelmää eurooppalaisen suojelumääräyksen täytäntöönpanoa varten.

               (9)

               Tätä direktiiviä sovelletaan suojelutoimenpiteisiin, joilla pyritään erityisesti suojelemaan henkilöä, esimerkiksi estämällä kaikenlainen häirintä, toisen henkilön rikolliselta teolta, joka voi millä tahansa tavalla vaarantaa ensiksi mainitun henkilön hengen tai ruumiillisen, henkisen tai seksuaalisen koskemattomuuden, sekä suojelemaan häntä, esimerkiksi estämällä kaappaukset, vaaniminen tai muunlainen epäsuora pakottaminen, teolta tai käyttäytymiseltä, joka voi vaarantaa hänen ihmisarvonsa tai henkilökohtaisen vapautensa, ja joilla pyritään estämään uudet rikokset tai lievittämään aiempien rikosten seurauksia. Nämä suojeltavan henkilön henkilöä koskevat oikeudet vastaavat kaikkien jäsenvaltioiden tunnustamia ja vaalimia perusarvoja. Jäsenvaltiota ei kuitenkaan velvoiteta antamaan eurooppalaista suojelumääräystä sellaisen rikosoikeudellisen toimenpiteen perusteella, jolla ei pyritä nimenomaisesti suojelemaan henkilöä vaan jolla on pääasiassa muita tavoitteita, kuten esimerkiksi rikoksentekijän sosiaalinen kuntoutus. On tärkeää korostaa, että tätä direktiiviä sovelletaan suojelutoimenpiteisiin, joilla pyritään suojelemaan kaikkia uhreja eikä pelkästään sukupuoleen perustuvan väkivallan uhreja, ottamalla huomioon kunkin kyseessä olevan rikostyypin erityispiirteet.

               (10)

               Tätä direktiiviä sovelletaan rikosoikeudellisissa asioissa määrättyihin suojelutoimenpiteisiin eikä se näin ollen kata yksityisoikeuden alalla määrättyjä suojelutoimenpiteitä. Jotta suojelutoimenpide olisi täytäntöönpanokelpoinen tämän direktiivin mukaisesti, ei ole välttämätöntä, että rikoksesta on annettu lainvoimainen päätös. Merkitystä ei myöskään ole sillä, onko suojelutoimenpiteen hyväksynyt viranomainen rikosoikeudellinen, hallinnollinen vai yksityisoikeudellinen. Tällä direktiivillä ei velvoiteta jäsenvaltioita muuttamaan kansallista lainsäädäntöään siten, että niillä olisi mahdollisuus määrätä suojelutoimenpiteitä rikosoikeudellisissa menettelyissä.

               (11)

               Tätä direktiiviä on tarkoitus soveltaa rikosten uhrien tai mahdollisten uhrien hyväksi määrättyihin suojelutoimenpiteisiin. Tätä direktiiviä ei olisi näin ollen sovellettava todistajansuojelua koskeviin toimenpiteisiin.

               (12)

               Jos tässä direktiivissä määritetty suojelutoimenpide on määrätty pääasiallisen suojeltavan henkilön sukulaisen hyväksi, eurooppalainen suojelumääräys voidaan antaa myös tämän sukulaisen pyynnöstä ja häntä koskevana tässä direktiivissä säädetyin edellytyksin.

               (13)

               Eurooppalaisen suojelumääräyksen antamista koskeva pyyntö olisi käsiteltävä riittävän nopeasti ottaen huomioon tapauksen erityisolosuhteet, muun muassa asian kiireellisyys, päivä, jona suojeltavan henkilön ennakoidaan saapuvan täytäntöönpanovaltion alueelle, ja – mikäli mahdollista – suojeltavaan henkilöön kohdistuvan vaaran suuruus.

               (14)

               Jos suojeltavalle henkilölle tai vaaraa aiheuttavalle henkilölle on annettava tietoja tämän direktiivin mukaisesti, nämä tiedot olisi tarvittaessa annettava myös asianomaisen henkilön edunvalvojalle tai edustajalle. Olisi myös kiinnitettävä asianmukaista huomiota suojeltavan henkilön, vaaraa aiheuttavan henkilön, edunvalvojan tai asian käsittelyssä toimivan edustajan tarpeeseen saada tämän direktiivin mukaisesti annettavat tiedot kielellä, jota asianomainen henkilö ymmärtää.

               (15)

               Toimivaltaisten viranomaisten olisi eurooppalaisen suojelumääräyksen antamista ja tunnustamista koskevissa menettelyissä otettava asianmukaisesti huomioon uhrien tarpeet, etenkin, jos he ovat erityisen suojattomia, kuten alaikäiset tai vammaiset henkilöt.

               (16)

               Tämän direktiivin soveltamiseksi on voitu määrätä suojelutoimenpide sellaisen tuomion seurauksena, jota tarkoitetaan vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta tuomioihin ja valvontapäätöksiin valvontatoimenpiteiden ja vaihtoehtoisten seuraamusten valvomiseksi 27 päivänä marraskuuta 2008 tehdyssä neuvoston puitepäätöksessä 2008/947/YOS (3), tai sellaisen valvontatoimia koskevan päätöksen seurauksena, jota tarkoitetaan vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta valvontatoimia koskeviin päätöksiin Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä tutkintavankeuden vaihtoehtona 23 päivänä lokakuuta 2009 tehdyssä neuvoston puitepäätöksessä 2009/829/YOS (4). Jos päätös on tehty määräyksen antaneessa valtiossa jommankumman edellä mainitun puitepäätöksen perusteella, tunnustamismenettelyä olisi noudatettava vastaavasti täytäntöönpanovaltiossa. Tämä ei kuitenkaan saisi sulkea pois mahdollisuutta siirtää eurooppalainen suojelumääräys muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, joka panee täytäntöön näihin puitepäätöksiin perustuvia päätöksiä.

               (17)

               Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevan yleissopimuksen 6 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toisen kohdan mukaisesti vaaraa aiheuttavalle henkilölle olisi tarjottava joko suojelutoimenpiteen määräämiseen johtavan menettelyn aikana tai ennen eurooppalaisen suojelumääräyksen antamista mahdollisuus tulla kuulluksi ja hakea muutosta suojelutoimenpiteeseen.

               (18)

               Jotta estetään uhrin joutuminen rikoksen kohteeksi täytäntöönpanovaltiossa, tällä valtiolla olisi oltava oikeudelliset keinot määräyksen antaneessa valtiossa aiemmin uhrin hyväksi tehdyn päätöksen tunnustamiseksi, samalla kun vältetään myös se, että uhri joutuu aloittamaan uuden menettelyn tai esittämään uudelleen todistelua täytäntöönpanovaltiossa, ikään kuin määräyksen antanut valtio ei olisi tehnyt tuota päätöstä. Eurooppalaisen suojelumääräyksen tunnustaminen täytäntöönpanovaltiossa edellyttää muun muassa, että tuon valtion toimivaltainen viranomainen hyväksyy, jollei tässä direktiivissä asetetuista rajoituksista muuta johdu, määräyksen antaneessa valtiossa määrätyn suojelutoimenpiteen olemassaolon ja pätevyyden sekä tunnustaa eurooppalaisessa suojelumääräyksessä kuvatun tosiasiallisen tilanteen sekä hyväksyy sen, että suojelua olisi annettava ja että sen antamista olisi jatkettava sen kansallisen lain mukaisesti.

               (19)

               Tämä direktiivi sisältää tyhjentävän luettelon kielloista ja rajoituksista, jotka, kun ne on asetettu määräyksen antaneessa valtiossa ja sisällytetty eurooppalaiseen suojelumääräykseen, olisi tunnustettava ja pantava täytäntöön täytäntöönpanovaltiossa, jollei tässä direktiivissä säädetyistä rajoituksista muuta johdu. Kansallisella tasolla voi olla käytössä muuntyyppisiä suojelutoimenpiteitä, joista voidaan säätää kansallisessa laissa, kuten vaaraa aiheuttavan henkilön velvollisuus pysyä määrätyssä paikassa. Tällaisia toimenpiteitä voidaan määrätä määräyksen antaneessa valtiossa sellaisen menettelyn puitteissa, joka johtaa jonkin sellaisen suojelutoimenpiteen määräämiseen, joka voi tämän direktiivin mukaisesti olla eurooppalaisen suojelumääräyksen perustana.

               (20)

               Koska jäsenvaltioissa on erilaisilla viranomaisilla (yksityisoikeudelliset, rikosoikeudelliset tai hallinnolliset) toimivalta määrätä ja panna täytäntöön suojelutoimenpiteitä, on aiheellista säätää tässä direktiivissä erittäin joustavasta jäsenvaltioiden välisestä yhteistyömekanismista. Tämän vuoksi täytäntöönpanovaltion toimivaltaisen viranomaisen ei tarvitse kaikissa tapauksissa toteuttaa samaa suojelutoimenpidettä kuin se, joka määräyksen antaneessa valtiossa on määrätty, ja sillä on tietty harkintavalta määrätä mikä tahansa kansallisen lakinsa mukaan vastaavanlaisessa tapauksessa riittäväksi ja sopivaksi katsomansa toimenpiteen antaakseen suojeltavalle henkilölle jatkuvaa suojelua ottamalla huomioon määräyksen antaneessa valtiossa määrätty suojelutoimenpide, sellaisena kuin se on esitetty eurooppalaisessa suojelumääräyksessä.

               (21)

               Kiellot tai rajoitukset, joihin tätä direktiiviä sovelletaan, sisältävät muun muassa toimenpiteitä, joilla pyritään rajoittamaan henkilökohtaista tai kaukoyhteydenpitoa suojeltavan henkilön ja vaaraa aiheuttavan henkilön välillä, esimerkiksi määräämällä tiettyjä ehtoja tällaiselle yhteydenpidolle tai asettamalla viestinnän sisältöä koskevia rajoituksia.

               (22)

               Täytäntöönpanovaltion toimivaltaisen viranomaisen olisi ilmoitettava vaaraa aiheuttavalle henkilölle, määräyksen antaneen valtion toimivaltaiselle viranomaiselle ja suojeltavalle henkilölle kaikki toimenpiteet, jotka eurooppalaisen suojelumääräyksen perusteella on hyväksytty. Vaaraa aiheuttavalle henkilölle annettavassa ilmoituksessa olisi otettava asianmukaisesti huomioon suojeltavan henkilön intressi olla paljastamatta tämän henkilön osoitetta tai muita yhteystietoja. Tällaisia tietoja ei saisi sisällyttää tiedoksiantoon, paitsi jos osoite tai muu yhteystieto sisältyy vaaraa aiheuttavalle henkilölle pakkotoimenpiteenä määrättyyn kieltoon tai rajoitukseen.

               (23)

               Kun määräyksen antaneen valtion toimivaltainen viranomainen on peruuttanut eurooppalaisen suojelumääräyksen, täytäntöönpanovaltion toimivaltaisen viranomaisen olisi lopetettava eurooppalaisen suojelumääräyksen täytäntöönpanemiseksi määräämänsä toimenpiteet, vaikkakin täytäntöönpanovaltion toimivaltainen viranomainen voi – itsenäisesti ja kansallisen lakinsa mukaisesti – määrätä minkä tahansa kansallisen lakinsa mukaisen suojelutoimenpiteen asianomaisen henkilön suojelemiseksi.

               (24)

               Koska tässä direktiivissä käsitellään tilanteita, joissa suojeltava henkilö siirtyy toiseen jäsenvaltioon, sen eurooppalaisen suojelumääräyksen antamisen tai täytäntöönpanon ei olisi merkittävä sellaisen toimivallan siirtämistä täytäntöönpanovaltiolle, joka koskee päärangaistuksia taikka lykättyjä, vaihtoehtoisia, ehdollisia tai oheisrangaistuksia taikka vaaraa aiheuttavalle henkilölle määrättyjä turvaamistoimenpiteitä, jos viimeksi mainittu henkilö jatkaa asumista suojelutoimenpiteen määränneessä valtiossa.

               (25)

               Tarvittaessa olisi voitava kansallisen lainsäädännön ja menettelyjen mukaisesti käyttää sähköisiä keinoja tämän direktiivin soveltamiseksi määrättyjen toimenpiteiden toteuttamiseksi käytännössä.

               (26)

               Suojeltavan henkilön suojaamisen varmistamiseen osallistuvien asianomaisten viranomaisten välisessä yhteistyössä olisi täytäntöönpanovaltion toimivaltaisen viranomaisen ilmoitettava määräyksen antaneen valtion toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista täytäntöönpanovaltiossa eurooppalaisen suojelumääräyksen täytäntöön panemiseksi määrättyjen toimenpiteiden rikkomisista. Tämän ilmoituksen avulla määräyksen antaneen valtion toimivaltaisen viranomaisen olisi voitava nopeasti päättää rikkomisesta vaaraa aiheuttavalle henkilölle tuossa valtiossa määrätyn suojelutoimenpiteen osalta johtuvasta seurauksesta. Tällainen seuraus voi tarvittaessa sisältää sellaisen vapaudenmenetyksen käsittävän toimenpiteen määräämisen, jolla korvataan muu kuin vapaudenmenetyksen käsittävä toimenpide, joka oli alun perin määrätty esimerkiksi vaihtoehtona ennaltaehkäisevälle vangitsemiselle tai rangaistuksen ehdollisen lykkäämisen seurauksena. Koska tällaisella päätöksellä ei määrätä uutta rikosoikeudellista seuraamusta uudesta rikoksesta, päätös ei estä sitä mahdollisuutta, että täytäntöönpanovaltio voi tarvittaessa määrätä seuraamuksia eurooppalaisen suojelumääräyksen täytäntöön panemiseksi määrättyjen toimenpiteiden rikkomisesta.

               (27)

               Jos täytäntöönpanovaltiossa ei ole käytettävissä mitään suojelutoimenpidettä tapauksessa, joka vastaa eurooppalaisessa suojelumääräyksessä kuvattua tosiasiallista tilannetta, olisi täytäntöönpanovaltion toimivaltaisen viranomaisen, jäsenvaltioiden erilaiset oikeudelliset perinteet huomioon ottaen, ilmoitettava määräyksen antaneelle valtiolle sellaisista eurooppalaisessa suojelumääräyksessä kuvatun suojelutoimenpiteen rikkomisista, joista se on tietoinen.

               (28)

               Jotta voidaan varmistaa tämän direktiivin soveltaminen saumattomasti kussakin tapauksessa, määräyksen antaneen valtion ja täytäntöönpanovaltion toimivaltaisten viranomaisten olisi käytettävä toimivaltaansa tämän direktiivin säännösten mukaisesti ja ottamalla huomioon ne bis in idem -periaate.

               (29)

               Suojeltavalta henkilöltä ei olisi perittävä eurooppalaisen suojelumääräyksen tunnustamiseen liittyviä kuluja, jotka ovat suhteettomia vastaavaan kansalliseen tapaukseen nähden. Jäsenvaltioiden olisi tätä direktiiviä täytäntöön pannessaan varmistettava, ettei suojeltavaa henkilöä eurooppalaisen suojelumääräyksen tunnustamisen jälkeen vaadita aloittamaan uutta kansallista menettelyä saadakseen täytäntöönpanovaltion toimivaltaiselta viranomaiselta eurooppalaisen suojelumääräyksen tunnustamisen välittömänä seurauksena päätöksen sellaisen toimenpiteen määräämisestä, jotka olisivat vastaavassa tapauksessa sen kansallisen lain nojalla käytettävissä suojeltavan henkilön suojelun varmistamiseksi.

               (30)

               Ottaen huomioon vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen, johon tämä direktiivi perustuu, jäsenvaltioiden olisi tätä direktiiviä soveltaessaan edistettävä mahdollisimman laajalti toimivaltaisten viranomaisten välisiä suoria yhteyksiä.

               (31)

               Jäsenvaltioiden olisi harkittava, onko eurooppalaisen suojelumääräyksen antamiseen tai tunnustamiseen johtaviin menettelyihin osallistuvien tuomareiden, syyttäjien, poliisien ja oikeuslaitoksen muun henkilöstön koulutuksesta vastaavia tahoja pyydettävä antamaan tarkoituksenmukaista koulutusta, joka koskee tämän direktiivin tavoitteita, tämän kuitenkaan vaikuttamatta oikeuslaitoksen riippumattomuuteen ja sen rakenteen eroihin unionissa.

               (32)

               Tämän direktiivin soveltamisen arvioinnin helpottamiseksi jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle asiaankuuluvia tietoja, jotka koskevat kansallisten menettelyjen soveltamista eurooppalaiseen suojelumääräykseen, ainakin siltä osin kuin on kyse pyydettyjen, annettujen ja/tai tunnustettujen eurooppalaisten suojelumääräysten lukumäärästä. Myös muun tyyppiset tiedot, esimerkiksi kyseessä olevat rikostyypit, olisivat hyödyllisiä.

               (33)

               Tämän direktiivin olisi edistettävä vaarassa olevien henkilöiden suojelua ja siten täydennettävä tällä alalla jo voimassa olevia välineitä, kuten puitepäätöstä 2008/947/YOS ja puitepäätöstä 2009/829/YOS, joiden soveltamiseen sillä ei kuitenkaan ole vaikutusta.

               (34)

               Kun suojelutoimenpidettä koskeva päätös kuuluu tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (5), tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa 27 päivänä marraskuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 (6) tai toimivallasta, sovellettavasta laista, tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä vanhempainvastuuseen ja lasten suojeluun liittyvissä asioissa vuonna 1996 tehdyn Haagin yleissopimuksen (7) soveltamisalaan, olisi päätöksen tunnustaminen ja täytäntöönpano toteutettava asianomaisen oikeudellisen välineen säännösten tai määräysten mukaisesti.

               (35)

               Jäsenvaltioiden ja komission olisi tarvittaessa sisällytettävä eurooppalaista suojelumääräystä koskevia tietoja olemassa oleviin rikoksen uhrien suojelua käsitteleviin valistus- ja tiedotuskampanjoihin.

               (36)

               Tämän direktiivin täytäntöönpanon yhteydessä käsiteltävät henkilötiedot olisi suojattava rikosasioissa tehtävässä poliisi- ja oikeudellisessa yhteistyössä käsiteltävien henkilötietojen suojaamisesta tehdyn puitepäätöksen 2008/977/YOS (8) ja yksilöiden suojelusta henkilötietojen automaattisessa tietojenkäsittelyssä tehdyssä Euroopan neuvoston vuoden 1981 yleissopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti.

               (37)

               Tässä direktiivissä olisi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan mukaisesti kunnioitettava perusoikeuksia, jotka taataan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä yleissopimuksessa (Euroopan ihmisoikeussopimus).

               (38)

               Jäsenvaltioita rohkaistaan ottamaan tämän direktiivin täytäntöönpanossa huomioon kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevassa vuoden 1979 Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksessa määritellyt oikeudet ja periaatteet.

               (39)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on vaarassa olevien henkilöiden suojeleminen, vaan se voidaan laajuutensa ja vaikutustensa vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.

               (40)

               Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa (N:o 21) olevan 3 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta on ilmoittanut haluavansa osallistua tämän direktiivin hyväksymiseen ja soveltamiseen.

               (41)

               Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa (N:o 21) olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Irlanti ei osallistu tämän direktiivin hyväksymiseen, se ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista.

               (42)

               Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa (N:o 22) olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän direktiivin hyväksymiseen, se ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,

         OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Tarkoitus
   Tässä direktiivissä annetaan säännöt, joiden mukaisesti oikeusviranomainen tai vastaava viranomainen voi jäsenvaltiossa, jossa on määrätty suojelutoimenpide henkilön suojelemiseksi toisen henkilön rikokselta, joka voi vaarantaa ensiksi mainitun hengen, ruumiillisen tai henkisen koskemattomuuden, ihmisarvon, henkilökohtaisen vapauden tai seksuaalisen koskemattomuuden, antaa eurooppalaisen suojelumääräyksen, jonka perusteella toisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi jatkaa tämän toisen jäsenvaltion alueella asianomaisen henkilön suojelua määräyksen antaneen valtion lainsäädännön mukaisesti rikoksen tai väitetyn rikoksen johdosta.
   2 artikla
   Määritelmät
   Tässä direktiivissä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

               1)

               ’eurooppalaisella suojelumääräyksellä’ tarkoitetaan jäsenvaltion oikeusviranomaisen tai vastaavan viranomaisen suojelutoimenpiteestä tekemää päätöstä, jonka perusteella toisen jäsenvaltion oikeusviranomainen tai vastaava viranomainen toteuttaa kansallisen lakinsa mukaan minkä tahansa yhden tai useamman aiheellisen toimenpiteen suojeltavan henkilön suojelun jatkamiseksi;

               2)

               ’suojelutoimenpiteellä’ tarkoitetaan suojelumääräyksen antaneen valtion kansallisen lakinsa ja kansallisten menettelyjen mukaisesti rikosasiassa tekemää päätöstä, jolla vaaraa aiheuttavalle henkilölle asetetaan yksi tai useampi 5 artiklassa tarkoitettu kielto tai rajoitus suojeltavan henkilön suojelemiseksi rikolliselta teolta, joka voi vaarantaa hänen henkensä, ruumiillisen ja henkisen koskemattomuutensa, ihmisarvonsa, henkilökohtaisen vapautensa tai seksuaalisen koskemattomuutensa;

               3)

               ’suojeltavalla henkilöllä’ tarkoitetaan luonnollista henkilöä, joka on määräyksen antaneen valtion määräämään suojelutoimenpiteeseen perustuvan suojelun kohteena;

               4)

               ’vaaraa aiheuttavalla henkilöllä’ tarkoitetaan luonnollista henkilöä, jolle on määrätty yksi tai useampi 5 artiklassa tarkoitettu kielto tai rajoitus;

               5)

               ’määräyksen antaneella valtiolla’ tarkoitetaan jäsenvaltiota, jossa eurooppalaisen suojelumääräyksen antamisen perustana oleva suojelutoimenpide on määrätty;

               6)

               ’täytäntöönpanovaltiolla’ tarkoitetaan jäsenvaltiota, johon eurooppalainen suojelumääräys on toimitettu sen tunnustamista varten;

               7)

               ’valvontavaltiolla’ tarkoitetaan jäsenvaltiota, johon puitepäätöksen 2008/947/YOS 2 artiklassa tarkoitettu tuomio tai puitepäätöksen 2009/829/YOS 4 artiklassa tarkoitettu valvontatoimia koskeva päätös on siirretty.

         3 artikla
   Toimivaltaisten viranomaisten nimeäminen
   1.   Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle, millä yhdellä tai useammalla oikeusviranomaisella tai vastaavalla viranomaisella on sen kansallisen lainsäädännön nojalla toimivalta antaa eurooppalainen suojelumääräys ja tunnustaa sellainen määräys tämän direktiivin mukaisesti, kun tämä jäsenvaltio on määräyksen antanut valtio tai täytäntöönpanovaltio.
   2.   Komissio asettaa saamansa tiedot kaikkien jäsenvaltioiden saataville. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikki 1 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin tehdyt muutokset.
   4 artikla
   Keskusviranomaiseen turvautuminen
   1.   Kukin jäsenvaltio voi nimetä keskusviranomaisen tai, jos sen oikeusjärjestelmä sitä edellyttää, useamman kuin yhden keskusviranomaisen avustamaan sen toimivaltaisia viranomaisia.
   2.   Jäsenvaltio voi, jos sen oikeusjärjestelmän rakenne sitä edellyttää, antaa yhden tai useamman keskusviranomaisensa tehtäväksi eurooppalaisten suojelumääräysten sekä kaiken muun niihin liittyvän virallisen kirjeenvaihdon hallinnollisen lähettämisen ja vastaanottamisen. Näin ollen kaikki toimivaltaisten viranomaisten väliset viestit, neuvottelut, tietojenvaihdot, tiedustelut ja ilmoitukset voidaan tarvittaessa käsitellä asianomaisen jäsenvaltion yhden tai useamman nimetyn keskusviranomaisen avustuksella.
   3.   Jäsenvaltioiden, jotka haluavat käyttää tässä artiklassa tarkoitettuja mahdollisuuksia, on toimitettava nimettyä yhtä tai useampaa keskusviranomaista koskevat tiedot komissiolle. Nämä tiedot sitovat määräyksen antaneen jäsenvaltion kaikkia viranomaisia.
   5 artikla
   Kansallisen lain mukaisen suojelutoimenpiteen olemassaolon tarve
   Eurooppalainen suojelumääräys voidaan antaa vain, jos määräyksen antaneessa valtiossa on aiemmin määrätty suojelutoimenpide, jolla vaaraa aiheuttavalle henkilölle on asetettu yksi tai useampi seuraavista kielloista tai rajoituksista:

               a)

               kielto mennä tietyille paikkakunnille, tiettyihin paikkoihin tai määritellyille alueille, joilla suojeltava henkilö asuu tai vierailee;

               b)

               kaikenlaista yhteydenpitoa suojeltavaan henkilöön koskeva kielto tai sen sääntely, mukaan lukien yhteydenpito puhelimitse, sähköpostitse tai postitse, telekopioitse tai muilla keinoin; tai

               c)

               kielto lähestyä suojeltavaa henkilöä määriteltyä etäisyyttä lähemmäksi tai tällaisen lähestymisen sääntely.

         6 artikla
   Eurooppalaisen suojelumääräyksen antaminen
   1.   Eurooppalainen suojelumääräys voidaan antaa, kun suojeltava henkilö päättää asua tai jo asuu toisessa jäsenvaltiossa tai kun suojeltava henkilö päättää oleskella tai jo oleskelee toisessa jäsenvaltiossa. Päättäessään eurooppalaisen suojelumääräyksen antamisesta määräyksen antaneen valtion toimivaltaisen viranomaisen on otettava huomioon muun ohessa niiden yhden tai useamman ajanjakson kesto, jotka suojeltava henkilö aikoo oleskella täytäntöönpanovaltiossa, ja suojelun tarpeen vakavuus.
   2.   Määräyksen antaneen valtion oikeusviranomainen tai vastaava viranomainen voi antaa eurooppalaisen suojelumääräyksen vain suojeltavan henkilön pyynnöstä ja tarkistettuaan, että suojelutoimenpide täyttää kaikki 5 artiklassa asetetut edellytykset.
   3.   Suojeltava henkilö voi toimittaa eurooppalaisen suojelumääräyksen antamista koskevan pyynnön joko määräyksen antaneen valtion toimivaltaiselle viranomaiselle tai täytäntöönpanovaltion toimivaltaiselle viranomaiselle. Jos tällainen pyyntö toimitetaan täytäntöönpanovaltiolle, sen toimivaltaisen viranomaisen on siirrettävä pyyntö mahdollisimman pian määräyksen antaneen valtion toimivaltaiselle viranomaiselle.
   4.   Ennen kuin eurooppalainen suojelumääräys annetaan, vaaraa aiheuttavalle henkilölle on annettava oikeus tulla kuulluksi ja oikeus hakea muutosta suojelutoimenpiteeseen, jos hänelle ei ole myönnetty näitä oikeuksia suojelutoimenpiteen määräämiseen johtaneessa menettelyssä.
   5.   Yhden tai useamman 5 artiklassa tarkoitetun kiellon tai rajoituksen sisältävän suojelutoimenpiteen määrätessään on toimivaltaisen viranomaisen ilmoitettava suojeltavalle henkilölle sopivalla tavalla ja oman kansallisen lainsäädäntönsä mukaisten menettelyjen mukaisesti mahdollisuudesta pyytää eurooppalaista suojelumääräystä, mikäli asianomainen henkilö päättää siirtyä toiseen jäsenvaltioon, sekä tällaisen pyynnön perusedellytyksistä. Viranomaisen on neuvottava suojeltavaa henkilöä toimittamaan pyyntö ennen poistumistaan määräyksen antaneen valtion alueelta.
   6.   Jos suojeltavalla henkilöllä on edunvalvoja tai edustaja, tämä edunvalvoja tai edustaja voi toimittaa 2 ja 3 kohdassa tarkoitetun pyynnön suojeltavan henkilön puolesta.
   7.   Jos eurooppalaisen suojelumääräyksen antamista koskeva pyyntö hylätään, määräyksen antaneen valtion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava suojeltavalle henkilölle sen kansallisen lainsäädännön nojalla saatavilla olevista tällaista päätöstä koskevista muutoksenhakukeinoista.
   7 artikla
   Eurooppalaisen suojelumääräyksen muoto ja sisältö
   Eurooppalainen suojelumääräys on annettava tämän direktiivin liitteessä I olevan mallin mukaisesti. Siinä on oltava erityisesti seuraavat tiedot:

               a)

               suojeltavan henkilön henkilöllisyys ja kansalaisuus sekä hänen edunvalvojansa tai edustajansa henkilöllisyys ja kansalaisuus, jos suojeltava henkilö on alaikäinen tai oikeustoimikelvoton;

               b)

               päivämäärä, josta alkaen suojeltava henkilö aikoo asua tai oleskella täytäntöönpanovaltiossa, ja oleskelun ajankohdat, jos ne ovat tiedossa;

               c)

               määräyksen antaneen valtion toimivaltaisen viranomaisen nimi, osoite, puhelin- ja telekopionumerot sekä sähköpostiosoite;

               d)

               sen säädöksen yksilöintitiedot (esimerkiksi numero ja päiväys), joka sisältää suojelutoimenpiteen, jonka perusteella eurooppalainen suojelumääräys annetaan;

               e)

               tiivistelmä tosiseikoista ja olosuhteista, jotka määräyksen antaneessa valtiossa ovat johtaneet suojelutoimenpiteen määräämiseen;

               f)

               kiellot ja rajoitukset, jotka vaaraa aiheuttavalle henkilölle on asetettu eurooppalaisen suojelumääräyksen perustana olevassa suojelutoimenpiteessä, niiden kesto sekä maininta mahdollisesta seuraamuksesta, jos jotain kieltoa tai rajoitusta rikotaan;

               g)

               sellaisen teknisen laitteen käyttö, joka on mahdollisesti annettu suojeltavalle henkilölle tai vaaraa aiheuttavalle henkilölle keinona panna suojelutoimenpide täytäntöön;

               h)

               vaaraa aiheuttavan henkilön henkilöllisyys ja kansalaisuus sekä hänen yhteystietonsa;

               i)

               onko suojeltavalle henkilölle ja/tai vaaraa aiheuttavalle henkilölle myönnetty maksuton oikeusapu määräyksen antaneessa valtioissa, jos tämä tieto on määräyksen antaneen viranomaisen tiedossa ilman eri tiedusteluja;

               j)

               tarvittaessa kuvaus muista olosuhteista, joilla voi olla vaikutusta suojeltavalle henkilölle aiheutuvan vaaran arviointiin;

               k)

               tapauksen mukaan nimenomainen maininta siitä, että puitepäätöksen 2008/947/YOS 2 artiklassa tarkoitettu tuomio tai puitepäätöksen 2009/829/YOS 4 artiklassa tarkoitettu valvontatoimia koskeva päätös on jo siirretty valvontavaltioon, mikäli se on toinen kuin eurooppalaisen suojelumääräyksen täytäntöönpanovaltio, sekä tuon valtion sen viranomaisen yksilöintitiedot, jolla on toimivalta tällaisen tuomion tai päätöksen täytäntöönpanon osalta.

         8 artikla
   Toimittamismenettely
   1.   Määräyksen antaneen valtion toimivaltaisen viranomaisen on toimittaessaan eurooppalaisen suojelumääräyksen täytäntöönpanovaltion toimivaltaiselle viranomaiselle tehtävä se millä tahansa tavalla, josta jää kirjallinen todiste, jotta täytäntöönpanovaltion toimivaltainen viranomainen voi todeta sen aitouden. Myös kaikki virallinen yhteydenpito tapahtuu suoraan näiden toimivaltaisten viranomaisten kesken.
   2.   Jos joko täytäntöönpanovaltion tai määräyksen antaneen valtion toimivaltainen viranomainen ei ole toisen valtion toimivaltaisen viranomaisen tiedossa, viimeksi mainitun viranomaisen on saadakseen tarvittavat tiedot suoritettava kaikki asiaankuuluvat tiedustelut, myös Euroopan oikeudellisesta verkostosta 16 päivänä joulukuuta 2008 tehdyssä neuvoston päätöksessä 2008/976/YOS (9) tarkoitettujen Euroopan oikeudellisen verkoston yhteysviranomaisten, oman valtionsa Eurojustin kansallisen jäsenen tai Eurojustin kansallisen koordinointijärjestelmän kautta.
   3.   Jos eurooppalaisen suojelumääräyksen vastaanottavalla täytäntöönpanovaltion viranomaisella ei ole toimivaltaa tunnustaa sitä, tämän viranomaisen on viran puolesta toimitettava eurooppalainen suojelumääräys toimivaltaiselle viranomaiselle ja ilmoitettava asiasta viipymättä määräyksen antaneen valtion toimivaltaiselle viranomaiselle millä tahansa tavalla, josta jää kirjallinen todiste.
   9 artikla
   Täytäntöönpanovaltiossa määrättävät toimenpiteet
   1.   Vastaanotettuaan 8 artiklan mukaisesti toimitetun eurooppalaisen suojelumääräyksen täytäntöönpanovaltion toimivaltaisen viranomaisen on viipymättä tunnustettava tuo määräys ja tehtävä päätös minkä tahansa sellaisen toimenpiteen määräämisestä, joka olisi vastaavanlaisessa tapauksessa sen kansallisen lainsäädännön mukaan käytettävissä suojeltavan henkilön suojelemisen varmistamiseksi, jollei se päätä vedota johonkin 10 artiklassa tarkoitettuun perusteeseen kieltäytyä tunnustamisesta. Täytäntöönpanovaltio voi kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti soveltaa rikosoikeudellisia, hallinnollisia tai yksityisoikeudellisia toimenpiteitä.
   2.   Täytäntöönpanovaltion toimivaltaisen viranomaisen 1 kohdan mukaisesti määräämän toimenpiteen ja minkä tahansa muun 11 artiklassa tarkoitetun myöhemmän päätöksen perusteella toteutetun toimenpiteen on vastattava mahdollisimman pitkälle määräyksen antaneessa valtiossa määrättyä suojelutoimenpidettä.
   3.   Täytäntöönpanovaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava vaaraa aiheuttavalle henkilölle, määräyksen antaneen valtion toimivaltaiselle viranomaiselle sekä suojeltavalle henkilölle kaikista 1 kohdan mukaisesti määrätyistä toimenpiteistä sekä tällaisen toimenpiteen rikkomisen mahdollisista oikeudellisista seuraamuksista, joista säädetään kansallisessa laissa ja 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Suojeltavan henkilön osoitetta tai muita yhteystietoja ei saa paljastaa vaaraa aiheuttavalle henkilölle, elleivät tällaiset tiedot ole välttämättömiä 1 kohdan mukaisesti määrätyn toimenpiteen täytäntöön panemiseksi.
   4.   Jos täytäntöönpanovaltion toimivaltainen viranomainen katsoo, että eurooppalaisen suojelumääräyksen mukana 7 artiklan mukaisesti toimitetut tiedot ovat puutteellisia, sen on viipymättä ilmoitettava asiasta määräyksen antaneen valtion toimivaltaiselle viranomaiselle millä tahansa tavalla, josta jää kirjallinen todiste, ja määrättävä sille kohtuullinen määräaika, jonka kuluessa toimittaa puuttuvat tiedot on toimitettava.
   10 artikla
   Perusteet kieltäytyä eurooppalaisen suojelumääräyksen tunnustamisesta
   1.   Täytäntöönpanovaltion toimivaltainen viranomainen voi kieltäytyä tunnustamasta eurooppalaista suojelumääräystä seuraavissa olosuhteissa:

               a)

               eurooppalainen suojelumääräys on puutteellinen, tai sitä ei ole täydennetty täytäntöönpanovaltion toimivaltaisen viranomaisen asettamassa määräajassa;

               b)

               edellä 5 artiklassa säädetyt vaatimukset eivät täyty;

               c)

               suojelutoimenpide liittyy tekoon, joka ei ole täytäntöönpanovaltion lainsäädännön mukaan rikos;

               d)

               suojelu johtuu sellaisen rangaistuksen tai toimenpiteen täytäntöönpanosta, joka kuuluu täytäntöönpanovaltion lainsäädännön mukaan armahduksen piiriin ja joka liittyy tekoon tai menettelyyn, joka kuuluu tuon lainsäädännön mukaan sen toimivaltaan;

               e)

               vaaraa aiheuttavalle henkilölle myönnetään täytäntöönpanovaltion lainsäädännössä koskemattomuus, mikä tekee mahdottomaksi toimenpiteiden määräämisen eurooppalaisen suojelumääräyksen perusteella;

               f)

               syyteoikeus vaaraa aiheuttavaa henkilöä vastaan on täytäntöönpanovaltion lainsäädännön mukaan vanhentunut sen teon tai menettelyn osalta, johon liittyen suojelutoimenpide on määrätty, jos teko tai menettely kyseisen valtion kansallisen lain mukaan kuuluu sen toimivaltaan;

               g)

               eurooppalaisen suojelumääräyksen tunnustaminen olisi ne bis in idem -periaatteen vastaista;

               h)

               vaaraa aiheuttavaa henkilöä ei täytäntöönpanovaltion lainsäädännön mukaan voida asianomaisen henkilön iän johdosta asettaa rikosoikeudelliseen vastuuseen teosta tai menettelystä, johon liittyen suojelutoimenpide on määrätty;

               i)

               suojelutoimenpide liittyy rikokseen, joka täytäntöönpanovaltion lainsäädännön nojalla katsotaan tehdyksi kokonaan, pääosin tai olennaiselta osaltaan täytäntöönpanovaltion alueella.

         2.   Jos täytäntöönpanovaltion toimivaltainen viranomainen kieltäytyy tunnustamasta eurooppalaista suojelumääräystä jollakin 1 kohdassa tarkoitetulla perusteella, sen on:

               a)

               ilmoitettava viipymättä kielteinen päätöksensä ja sen perusteet määräyksen antaneelle valtiolle ja suojeltavalle henkilölle;

               b)

               ilmoitettava tarvittaessa suojeltavalle henkilölle mahdollisuudesta pyytää suojelutoimenpiteen määräämistä täytäntöönpanovaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti;

               c)

               ilmoitettava suojeltavalle henkilölle sellaisista soveltuvista oikeussuojakeinoista, jotka ovat täytäntöönpanovaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti käytettävissä muutoksen hakemiseen tällaiseen päätökseen.

         11 artikla
   Sovellettava laki ja täytäntöönpanovaltion toimivalta
   1.   Täytäntöönpanovaltiolla, joka on tunnustanut eurooppalaisen suojelumääräyksen, on oltava toimivalta määrätä ja panna täytäntöön toimenpiteitä kyseisessä valtiossa. Täytäntöönpanovaltion lakia sovelletaan 9 artiklan 1 kohdassa säädetyn päätöksen tekemiseen ja täytäntöönpanoon, myös niitä muutoksenhakukeinoja koskevia sääntöjä, jotka koskevat täytäntöönpanovaltiossa tehtyjä eurooppalaiseen suojelumääräykseen liittyviä päätöksiä.
   2.   Jos yhtä tai useampaa täytäntöönpanovaltion eurooppalaisen suojelumääräyksen tunnustamisen jälkeen määräämää toimenpidettä rikotaan, täytäntöönpanovaltion toimivaltaisella viranomaisella on 1 kohdan mukaisesti toimivalta:

               a)

               määrätä rikosoikeudellisia seuraamuksia ja toteuttaa mikä tahansa muu toimenpide tällaisen toimenpiteen rikkomisen johdosta, jos asianomainen rikkominen on täytäntöönpanovaltion lainsäädännön mukaan rikos;

               b)

               tehdä muita kuin rikosoikeudellisia päätöksiä, jotka liittyvät rikkomiseen;

               c)

               jos se on tarpeen, toteuttaa kiireellisiä ja väliaikaisia toimenpiteitä rikkomisen lopettamiseksi, kunnes määräyksen antanut valtio on tehnyt päätöksensä.

         3.   Jollei kansallisella tasolla ole käytettävissä toimenpidettä, joka voitaisiin toteuttaa täytäntöönpanovaltiossa vastaavassa tapauksessa, täytäntöönpanovaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava määräyksen antaneen valtion toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista sellaisista eurooppalaisessa suojelumääräyksessä kuvatun suojelutoimenpiteen rikkomisista, joista se on tietoinen.
   12 artikla
   Ilmoittaminen rikkomistapauksessa
   Täytäntöönpanovaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava määräyksen antaneen valtion tai valvontavaltion toimivaltaiselle viranomaiselle eurooppalaisen suojelumääräyksen perusteella toteutetun yhden tai useamman toimenpiteen rikkomisesta. Ilmoitus on tehtävä käyttäen liitteessä II esitettyä vakiolomaketta.
   13 artikla
   Määräyksen antaneen valtion toimivalta
   1.   Määräyksen antaneen valtion toimivaltaisella viranomaisella on yksinomainen toimivalta tehdä päätökset, jotka liittyvät

               a)

               suojelutoimenpiteen ja siten myös eurooppalaisen suojelumääräyksen uusimiseen, uudelleentarkasteluun, muuttamiseen, kumoamiseen ja peruuttamiseen;

               b)

               vapauden menetyksen käsittävän toimenpiteen määräämiseen suojelutoimenpiteen kumoamisen seurauksena edellyttäen, että suojelutoimenpiteen soveltaminen on perustunut puitepäätöksen 2008/947/YOS 2 artiklassa tarkoitettuun tuomioon tai puitepäätöksen 2009/829/YOS 4 artiklassa tarkoitettuun valvontatoimia koskevaan päätökseen.

         2.   Edellä 1 kohdan nojalla tehtyihin päätöksiin sovelletaan määräyksen antaneen valtion lainsäädäntöä.
   3.   Jos puitepäätöksen 2008/947/YOS 2 artiklassa tarkoitettu tuomio tai puitepäätöksen 2009/829/YOS 4 artiklassa tarkoitettu valvontatoimia koskeva päätös on jo siirretty tai siirretään eurooppalaisen suojelumääräyksen antamisen jälkeen toiseen jäsenvaltioon, näissä puitepäätöksissä säädetyt myöhemmät päätökset tehdään näiden puitepäätösten asiaankuuluvien säännösten mukaisesti.
   4.   Jos suojelumääräys sisältyy puitepäätöksen 2008/947/YOS 2 artiklassa tarkoitettuun tuomioon, joka on siirretty tai siirretään eurooppalaisen suojelumääräyksen antamisen jälkeen toiseen jäsenvaltioon, ja valvontavaltion toimivaltainen viranomainen on tehnyt myöhempiä päätöksiä, jotka vaikuttavat suojelutoimenpiteeseen sisältyviin velvollisuuksiin tai ohjeisiin tuon puitepäätöksen 14 artiklan mukaisesti, määräyksen antaneen valtion toimivaltaisen viranomaisen on tämän mukaisesti uusittava, tarkistettava, muutettava, kumottava tai peruutettava eurooppalainen suojelumääräys viipymättä.
   5.   Määräyksen antaneen valtion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava viipymättä täytäntöönpanovaltion toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista 1 tai 4 kohdan mukaisesti tehdyistä päätöksistä.
   6.   Jos määräyksen antaneen valtion toimivaltainen viranomainen on kumonnut tai peruuttanut eurooppalaisen suojelumääräyksen 1 kohdan a alakohdan tai 4 kohdan mukaisesti, täytäntöönpanovaltion toimivaltaisen viranomaisen on lopetettava 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrättyjen toimenpiteiden täytäntöönpano heti, kun määräyksen antaneen valtion toimivaltainen viranomainen on ilmoittanut sille asiasta asianmukaisesti.
   7.   Jos määräyksen antaneen valtion toimivaltainen viranomainen on muuttanut eurooppalaista suojelumääräystä 1 kohdan a alakohdan tai 4 kohdan mukaisesti, täytäntöönpanovaltion toimivaltaisen viranomaisen on tarvittaessa

               a)

               muutettava eurooppalaisen suojelumääräyksen perusteella hyväksytyt toimenpiteet 9 artiklan mukaisesti; tai

               b)

               kieltäydyttävä panemasta täytäntöön muutettua kieltoa tai rajoitusta, jos se ei kuulu 5 artiklassa tarkoitettuihin kieltoihin tai rajoituksiin tai jos eurooppalaisen suojelumääräyksen mukana 7 artiklan mukaisesti toimitetut tiedot ovat puutteelliset eikä niitä ole täydennetty täytäntöönpanovaltion toimivaltaisen viranomaisen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti asettamassa määräajassa.

         14 artikla
   Perusteet keskeyttää eurooppalaisen suojelumääräyksen perusteella toteutetut toimenpiteet
   1.   Täytäntöönpanovaltion toimivaltainen viranomainen voi keskeyttää eurooppalaisen suojelumääräyksen täytäntöönpanemiseksi toteutetut toimenpiteet

               a)

               jos on selviä viitteitä siitä, että suojeltava henkilö ei asu tai oleskele täytäntöönpanovaltion alueella tai on poistunut tältä alueelta lopullisesti;

               b)

               jos eurooppalaisen suojelumääräyksen täytäntöönpanemiseksi määrättyjen toimenpiteiden enimmäismääräaika on sen kansallisen lainsäädännön mukaan päättynyt;

               c)

               13 artiklan 7 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa; tai

               d)

               jos puitepäätöksen 2008/947/YOS 2 artiklassa tarkoitettu tuomio tai puitepäätöksen 2009/829/YOS 4 artiklassa tarkoitettu valvontatoimia koskeva päätös siirretään täytäntöönpanovaltioon eurooppalaisen suojelumääräyksen tunnustamisen jälkeen.

         2.   Täytäntöönpanovaltion toimivaltaisen viranomaisen on viipymättä ilmoitettava tällaisesta päätöksestä määräyksen antaneen valtion toimivaltaiselle viranomaiselle ja mahdollisuuksien mukaan suojeltavalle henkilölle.
   3.   Ennen toimenpiteiden keskeyttämistä 1 kohdan b alakohdan mukaisesti täytäntöönpanovaltion toimivaltainen viranomainen voi pyytää määräyksen antaneen valtion toimivaltaista viranomaista antamaan tietoja siitä, onko eurooppalaisessa suojelumääräyksessä annettava suojelu edelleen tarpeen kyseessä olevan tapauksen olosuhteissa. Määräyksen antaneen valtion toimivaltaisen viranomaisen on vastattava tällaiseen pyyntöön viipymättä.
   15 artikla
   Eurooppalaisen suojelumääräyksen tunnustamisen ensisija
   Eurooppalaisen suojelumääräyksen tunnustamiselle on annettava sama etusija, joka sille annettaisiin käsiteltäessä vastaavaa kansallista tapausta, ottaen huomioon tapauksen erityisolosuhteet, mukaan lukien asian kiireellisyys, päivä, jona suojeltavan henkilön ennakoidaan saapuvan täytäntöönpanovaltion alueelle ja, mikäli mahdollista, suojeltavaan henkilöön kohdistuvan vaaran suuruus.
   16 artikla
   Toimivaltaisten viranomaisten väliset neuvottelut
   Määräyksen antaneen valtion ja täytäntöönpanovaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat tarvittaessa neuvotella keskenään tämän direktiivin sujuvan ja tehokkaan soveltamisen helpottamiseksi.
   17 artikla
   Kielet
   1.   Määräyksen antaneen valtion toimivaltaisen viranomaisen on käännettävä eurooppalainen suojelumääräys täytäntöönpanovaltion viralliselle kielelle tai jollekin sen virallisista kielistä.
   2.   Täytäntöönpanovaltion toimivaltaisen viranomaisen on käännettävä 12 artiklassa tarkoitettu lomake määräyksen antaneen valtion viralliselle kielelle tai jollekin sen virallisista kielistä.
   3.   Jäsenvaltio voi tämän direktiivin hyväksymisen yhteydessä tai myöhemmin ilmoittaa komissioon tallettamassaan ilmoituksessa, että se hyväksyy yhdelle tai useammalle muulle unionin viralliselle kielelle tehdyn käännöksen.
   18 artikla
   Kulut
   Tämän direktiivin soveltamisesta aiheutuvista kuluista vastaa täytäntöönpanovaltio kansallisen oikeutensa mukaisesti, lukuun ottamatta kuluja, jotka syntyvät pelkästään määräyksen antaneen valtion alueella.
   19 artikla
   Suhde muihin sopimuksiin ja järjestelyihin
   1.   Jäsenvaltiot voivat edelleen soveltaa tämän direktiivin voimaan tullessa voimassa olevia kahden- tai monenvälisiä sopimuksia tai järjestelyjä, sikäli kuin niiden avulla voidaan edetä tämän direktiivin tavoitteita pidemmälle tai laajemmalle sekä omalta osin yksinkertaistaa tai helpottaa menettelyjä, joilla suojelutoimenpiteitä toteutetaan.
   2.   Jäsenvaltiot voivat tehdä tämän direktiivin voimaantulon jälkeen kahden- tai monenvälisiä sopimuksia tai järjestelyjä, sikäli kuin niiden avulla voidaan soveltaa tämän direktiivin säännöksiä pidemmälti tai laajemmalti ja omalta osin yksinkertaistaa tai helpottaa menettelyjä, joilla suojelutoimenpiteitä toteutetaan.
   3.   Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 11 päivään huhtikuuta 2012 mennessä ne 1 kohdassa tarkoitetut voimassa olevat sopimukset ja järjestelyt, joiden soveltamista ne haluavat jatkaa. Jäsenvaltioiden on myös ilmoitettava komissiolle kaikista 2 kohdassa tarkoitetuista uusista sopimuksista ja järjestelyistä kolmen kuukauden kuluessa niiden allekirjoittamisesta.
   20 artikla
   Suhde muihin välineisiin
   1.   Tämä direktiivi ei vaikuta asetuksen (EY) N:o 44/2001 eikä asetuksen (EY) N:o 2201/2003 eikä toimivallasta, sovellettavasta laista, tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä vanhempainvastuuseen ja lasten suojeluun liittyvissä asioissa vuonna 1996 tehdyn Haagin yleissopimuksen eikä kansainvälisen lapsikaappauksen siviilioikeudellisista näkökohdista vuonna 1980 tehdyn Haagin yleissopimuksen soveltamiseen.
   2.   Tämä direktiivi ei vaikuta puitepäätöksen 2008/ 947/YOS eikä puitepäätöksen 2009/829/YOS soveltamiseen.
   21 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 11 päivänä tammikuuta 2015. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säännellyistä kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   22 artikla
   Tietojen keruu
   Jäsenvaltioiden on tämän direktiivin soveltamisen arvioinnin helpottamiseksi toimitettava komissiolle asiaankuuluvia tietoja kansallisten menettelyjen soveltamisesta eurooppalaiseen suojelumääräykseen, mukaan lukien ainakin tieto pyydettyjen, annettujen ja/tai tunnustettujen eurooppalaisten suojelumääräysten lukumäärästä.
   23 artikla
   Arviointi
   Komissio toimittaa 11 päivään tammikuuta 2016 mennessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta. Kertomukseen liitetään tarvittaessa säädösehdotuksia.
   24 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   25 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti.

      Tehty Strasbourgissa 13 päivänä joulukuuta 2011.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         J. BUZEK

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         M. SZPUNAR

      (1)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 14. joulukuuta 2010 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta, vahvistettu 24. marraskuuta 2011 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 13. joulukuuta 2011 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

      (2)  EUVL C 115, 4.5.2010, s. 1.

      (3)  EUVL L 337, 16.12.2008, s. 102.

      (4)  EUVL L 294, 11.11.2009, s. 20.

      (5)  EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1.

      (6)  EUVL L 338, 23.12.2003, s. 1.

      (7)  EYVL L 48, 21.2.2003, s. 3.

      (8)  EUVL L 350, 30.12.2008, s. 60.

      (9)  EUVL L 348, 24.12.2008, s. 130.

      LIITE I

         EUROOPPALAISESTA SUOJELUMÄÄRÄYKSESTÄ 13 PÄIVÄNÄ JOULUKUUTA 2011 ANNETUN EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIN 2011/99/EU

      7 artiklassa tarkoitettu

         EUROOPPALAINEN SUOJELUMÄÄRÄYS

         Tämän lomakkeen sisältämiä tietoja on käsiteltävä asianmukaista luottamuksellisuutta noudattaen

      LIITE II

         EUROOPPALAISESTA SUOJELUMÄÄRÄYKSESTÄ 13 PÄIVÄNÄ JOULUKUUTA 2011 ANNETUN EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIN 2011/99/EU

      12 artiklassa tarkoitettu

         LOMAKE

         ILMOITUS EUROOPPALAISEN SUOJELUMÄÄRÄYKSEN PERUSTEELLA TOTEUTETUN TOIMENPITEEN RIKKOMISESTA

         Tämän lomakkeen sisältämiä tietoja on käsiteltävä asianmukaista luottamuksellisuutta noudattaen.