Avis juridique important

|

31982L0319

Komission direktiivi 82/319/ETY, annettu 2 päivänä huhtikuuta 1982, moottoriajoneuvojen turvavöitä ja turvajärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 77/541/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen

Virallinen lehti nro L 139 , 19/05/1982 s. 0017 - 0031 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 12 s. 0025  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 12 s. 0170  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 12 s. 0025  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 12 s. 0170

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 2 päivänä huhtikuuta 1982,moottoriajoneuvojen turvavöitä ja turvajärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 77/541/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen (82/319/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, JOKAottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 80/1267/ETY(2), ja erityisesti sen 11 artiklan,ottaa huomioon moottoriajoneuvojen turvavöitä ja turvajärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 28 päivänä kesäkuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/541/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 81/576/ETY(4), ja erityisesti sen 10 artiklan,sekä katsoo, ettäneuvosto on liikenneturvallisuuden edistämiseksi laajentanut direktiivillä 81/576/ETY direktiivin 77/541/ETY soveltamisalaa, johon siihen asti kuuluivat ainoastaan direktiivin 70/156/ETY liitteessä I määritellyt M1-luokan ajoneuvot, koskemaan kaikkia moottoriajoneuvoluokkia; sillä välin tapahtunut tekninen kehitys oli tehnyt tällaisen soveltamisalueen laajennuksen mahdolliseksi; tätä toimenpidettä täytäntöön pantaessa on kuitenkin välttämätöntä tarkistaa soveltamisalaltaan laajennetussa direktiivissä eriteltyjä vaatimuksia ja testejä ja lisäksi direktiivin täytäntöönpanosta saatujen kokemusten perusteella on tarpeen saattaa tietyt määräykset paremmin vastaamaan todellisia testiolosuhteita, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat moottoriajoneuvoalan kaupan teknisten esteiden poistamiseksi annettujen direktiivien mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivin 77/541/ETY liitteitä I, III, VI, VII, VIII, IX, X ja XIV tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla1. Jäsenvaltio ei 1 päivästä lokakuuta 1982 alkaen saa:a) turvavöihin ja turvajärjestelmiin liittyvistä syistä:- evätä ETY-tyyppihyväksyntää tai kieltäytyä antamasta direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettua todistusta tai evätä kansallista tyyppihyväksyntää M1-luokan moottoriajoneuvotyypiltä, taikka- kieltää M1-luokan ajoneuvojen ensimmäistä kertaa liikkeelle laskemista,jos tämäntyyppisten moottoriajoneuvojen turvavyöt ja turvajärjestelmät vastaavat direktiivin 77/541/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimuksia;b) - evätä osan ETY-tyyppihyväksyntää M1-luokan ajoneuvoon asennettavaksi tarkoitetulta turvavyö- tai turvajärjestelmätyypiltä, joka vastaa direktiivin 77/541/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimuksia,- kieltää sellaisten turvavöiden ja turvajärjestelmien käyttöön ottamista, joissa on tässä direktiivissä säädetyt osan ETY-tyyppihyväksyntämerkit.2. Alkaen 1 päivästä lokakuuta 1983 jäsenvaltio:a) - ei saa enää antaa direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettua asiakirjaa M1-luokan moottoriajoneuvotyypistä,- saa evätä kansallisen tyyppihyväksynnän sellaiselta M1-luokan moottoriajoneuvotyypiltä,jonka turvavyöt ja turvajärjestelmät eivät vastaa direktiivin 77/541/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimuksia;b) saa evätä osan ETY-tyyppihyväksyntää M1-luokan ajoneuvoon asennettavaksi tarkoitetulta turvavyö- tai turvajärjestelmätyypiltä, joka ei vastaa direktiivin 77/541/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimuksia.3. Alkaen 1 päivästä lokakuuta 1990 jäsenvaltio:- saa kieltää M1-luokan moottoriajoneuvojen ensimmäistä kertaa liikkeelle laskemisen, jos näiden turvavyöt ja turvajärjestelmät eivät vastaa direktiivin 77/541/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimuksia,- saa kieltää M1-luokan ajoneuvoihin asennettavaksi tarkoitettujen turvavöiden ja turvajärjestelmien käyttöön ottamista, jos niissä ei ole tässä direktiivissä säädettyjä osan ETY-tyyppihyväksyntämerkkejä.3 artiklaJäsenvaltio ei saa 1 päivästä lokakuuta 1982 alkaen:a) turvavöihin ja turvajärjestelmiin liittyvistä syistä:- evätä ETY-tyyppihyväksyntää tai kieltäytyä antamasta direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan 1 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettua asiakirjaa, tai evätä kansallista tyyppihyväksyntää muun kuin M1-luokan moottoriajoneuvotyypiltä,- kieltää näiden luokkien ajoneuvojen ensimmäistä kertaa liikkeelle laskemista,jos tämäntyyppisten ajoneuvojen turvavyöt ja turvajärjestelmät vastaavat direktiivin 77/541/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimuksia;b) - evätä osan ETY-tyyppihyväksyntää muihin kuin M1-luokan ajoneuvoihin asennettavaksi tarkoitetuilta turvavyö- tai turvajärjestelmätyypiltä, joka vastaa direktiivin 77/541/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimuksia,- kieltää näiden luokkien ajoneuvoihin asennettaviksi tarkoitettujen turvavöiden ja turvajärjestelmien käyttöön ottamista, jos niissä on tässä direktiivissä säädetyt osan ETY-tyyppihyväksyntämerkit.4 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä syyskuuta 1982. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.5 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 2 päivänä huhtikuuta 1982.Komission puolestaKarl-Heinz NARJESKomission jäsen(1) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1(2) EYVL N:o L 375, 31.12.1980, s. 34(3) EYVL N:o L 220, 29.8.1977, s. 95(4) EYVL N:o L 209, 29.7.1981, s. 32LIITEMuutokset direktiivin 77/541/ETY liitteisiinLIITE I - SOVELTAMISALA, MÄÄRITELMÄT, OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ, ASENNUSVAATIMUKSET Muutetaan 0 kohta seuraavasti:"0 SOVELTAMISALATätä direktiiviä sovelletaan turvavöihin ja kiinnitysjärjestelmiin, jotka on suunniteltu asennettaviksi 9 artiklan määritelmän mukaisiin ajoneuvoihin ja jotka on tarkoitettu eteenpäin suunnatuilla istuimilla istuvien täysikasvuisten henkilöiden henkilökohtaiseen käyttöön, esimerkiksi yhdelle hengelle tarkoitettuina erillisinä varusteina."Muutetaan 1.1.3 kohta seuraavasti:"1.1.3 "kolmipistevyöllä" olennaisesti lantionauhasta ja olkanauhasta koostuvaa yhdistelmää."Korvataan 1.1.4, 1.2.3, 1.6 ja 1.7 kohdassa ranskan- ja italiankielisissä toisinnoissa sanat "ensemble" ja "complesso" sanoilla "ceinture" ja "cintura" vastaavasti.Muutetaan 1.5 kohdan viimeinen virke seuraavasti:"Säätölaite saa olla yhdistettynä vyölukkoon, kelauslaitteeseen tai muuhun turvavyön osaan."Lisätään 1.8.4.2 kohdan jälkeen uusi 1.8.5 kohta seuraavasti:"1.8.5 "törmäyksessä lukittuvalla kelauslaitteella, jossa on suurempi vastekynnys" (tyyppi 4N) tarkoitetaan 1.8.4 kohdassa määritettyä kelauslaitetta kuitenkin niin, että se erityisominaisuuksiltaan soveltuu käytettäväksi M2-, M3-, N1-, N2- ja N3-luokan ajoneuvoissa(1);""(1) Ajoneuvoluokat määritellään direktiivin 70/156/ETY liitteen I mukaisesti (EYVL N:o L 42, 23.2.1970)."Lisätään 1.19 kohdan jälkeen uusi 1.20 ja 1.21 kohta seuraavasti:"1.20 "upotettu lukon aukaisupainike": lukko ei saa avautua, kun upotuskohtaa painetaan pallolla, jonka läpimitta on 40 mm;1.21 "upottamaton lukon aukaisupainike": lukon on avauduttava kun upotuskohtaa painetaan pallolla, jonka läpimitta on 40 mm."Muutetaan 2.1.2.1 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti:"vyötyyppiä koskeva tekninen kuvaus kolmena kappaleena niin, että kuvauksessa on vyössä käytetyistä vyönauhoista ja jäykistä osista tarkat tiedot ja että kuvaukseen liitetään asiaa koskevat piirustukset ja kelauslaitteiden ja anturien asennusohjeet."Muutetaan 2.1.2.2, 2.1.2.3 ja 2.1.2.4 kohta seuraavasti:"2.1.2.2 viisi näytekappaletta vyötyypistä; ja2.1.2.3 kymmenen metriä jokaista vyönauhatyyppiä, jota kyseisessä vyötyypissä käytetään;2.1.2.4 osan hyväksyntätestejä suorittavalla tutkimuslaitoksella on oikeus pyytää lisää näytekappaleita."Korvataan 2.4.1.2 kohdassa ranskan- ja italiankielisissä toisinnoissa sanat "ensemble" ja "complesso" sanoilla "ceinture" ja "cintura" vastaavasti.2.4.1.4 Korvataan ranskan- ja italiankielisissä toisinnoissa sanat "ensemble" ja "complesso" sanoilla "ceinture" ja "cintura" vastaavasti. Korvataan englanninkielisessä toisinnossa sanat "muoviosat" sanoilla "muovista valmistetut osat".Muutetaan 2.4.2.2 kohdan kolmannen alakohdan toinen virke seuraavasti:"Kuormitettavalla pinnalla on oltava seuraavat mitat, kun painike on vapautusasennossa ja kun se on projisoituna tasolle, joka on kohtisuorassa painikkeen alkuperäiseen liikesuuntaan nähden:"Muutetaan 2.4.2.3 kohta seuraavasti:"2.4.2.3 Lukon on kestettävä jatkuvaa käyttöä ja ennen 2.7.8 kohdassa tarkoitettua dynaamista testiä lukolle on suoritettava 5 000 aukaisua ja lukitusta tavanomaisissa käyttöolosuhteissa."Muutetaan 2.4.5.2.1.1 kohta seuraavasti:"2.4.5.2.1.1 Tyyppiä 4 olevien kelauslaitteiden lukituksen on lukituttava, kun ajoneuvon hidastuvuus saavuttaa arvon 0,45 g, ja tyyppiä 4N olevien kelauslaitteiden lukituksen on lukituttava, kun ajoneuvon hidastavuus saavuttaa arvon 0,85 g."Muutetaan 2.4.5.2.1.2 kohta seuraavasti:"2.4.5.2.1.2 tyyppiä 4 olevien kelauslaitteiden lukitus ei saa lukittua, kun vyönauhan kiihtyvyys on vähemmän kuin 0,8 g, ja tyyppiä 4N olevien kelauslaitteiden lukitus ei saa lukittua, kun vyönauhan kiihtyvyys on vähemmän kuin 1,0 g;"Muutetaan 2.4.5.2.1.3 kohta seuraavasti:"2.4.5.2.1.3 lukitus ei myöskään saa lukittua, kun anturia on kallistettu enintään 12° johonkin suuntaan valmistajan ilmoittamasta asennusasennosta;"Muutetaan 2.4.5.2.1.4 kohta seuraavasti:"2.4.5.2.1.4 tyyppiä 4 olevien kelauslaitteiden lukituksen on lukituttava, kun anturia on kallistettu vähintään 27° johonkin suuntaan valmistajan ilmoittamasta asennusasennosta ja tyyppiä 4N olevien kelauslaitteiden lukituksen on lukituttava, kun anturia on kallistettu vähintään 40° johonkin suuntaan valmistajan ilmoittamasta asennusasennosta;"Lisätään 2.4.5.2.1.4 kohdan jälkeen uusi 2.4.5.2.1.5 kohta seuraavasti:"2.4.5.2.1.5 jos kelauslaitteen toiminta riippuu ulkoisesta signaalista tai voimanlähteestä, kelauslaitteen on lukituttava automaattisesti myös silloin, kun yhteys ulkoiseen signaaliin tai voimanlähteeseen ei toimi;"Muutetaan 2.4.5.2.2. kohta seuraavasti:"2.4.5.2.2 testattaessa 2.7.7.2 kohdan mukaisesti törmäyksessä lukittuvan kelauslaitteen lukittumista, joka perustuu monitoimiseen reagointiin sisältäen vyönauhareagoinnin, kelauslaitteen on täytettävä jäljempänä eritellyt vaatimukset, ja lisäksi tyyppiä 4 olevien kelauslaitteiden on lukituttava, kun vyönauhan kiihtyvyys on vähintään 1,5 g ja tyyppiä 4N olevien kelauslaitteiden vastaavasti, kun vyönauhan kiihtyvyys on vähintään 2,0 g, mitattuna vyönauhan uloskelaussuuntaan;"Korvataan 2.6 kohdassa ranskan- ja italiankielisissä toisinnoissa sanat "ensemble" ja "complesso" sanoilla "ceinture" ja "cintura" vastaavasti.Muutetaan 2.6.1.2 kohta seuraavasti:"2.6.1.2 Dynaaminen testi suoritetaan kahdelle aikaisemmin kuormittamattomalle asennelmalle, lukuun ottamatta turvajärjestelmiin kuuluvia asennelmia, jolloin dynaaminen testi suoritetaan yhteen istuinryhmään kuuluville aikaisemmin kuormittamille turvajärjestelmille. Testattavien vöiden lukkojen on täytettävä 2.4.2.3 kohdan vaatimukset."Muutetaan 2.6.1.2.1 kohta seuraavasti:"2.6.1.2.1 sen jälkeen, kun turvavöille on suoritettu 2.7.2 kohdassa määritelty syöpymistesti, turvavöiden lukoille on suoritettava uudelleen 500 aukaisua ja lukitusta tavanomaisissa käyttöolosuhteissa;"Muutetaan 2.6.1.2.2 kohtaa seuraavasti:"2.6.1.2.2 kelauslaitteilla varustettujen turvavöiden kelauslaitteille on oltava suoritettu 2.4.5.1 ja 2.4.5.2 kohdassa tarkoitetut testit. Jos kelauslaitteelle on kuitenkin jo suoritettu 2.6.1.2.1 kohdassa tarkoitettu syöpymistesti, tätä testiä ei tarvitse toistaa;"Lisätään 2.6.1.2 kohdan jälkeen uusi 2.6.1.3 kohta seuraavasti:"2.6.1.3 testin aikana seuraavien vaatimusten on täytyttävä:2.6.1.3.1 mikään osa henkilön suojaamiseen käytettävästä asennelmasta tai turvajärjestelmästä ei saa rikkoutua eikä lukko tai lukitus- tai säätölaite avautua lukituksestaan; ja2.6.1.3.2 lantiovyöllä kiinnitetty nukke saa siirtyä eteenpäin 80-200 mm lantion tasolta mitattuna. Muuntyyppisillä vöillä kiinnitetty nukke saa siirtyä eteenpäin 80-200 mm lantion tasolta ja 100-300 mm rinnan tasolta mitattuna. Nämä siirtymät mitataan liitteen VIII kuvassa 6 esitetyistä mittauspisteistä."Siirretään 2.6.1.3 kohta 2.6.1.4 kohdaksi.Siirretään 2.6.1.3.1 kohta 2.6.1.4.1 kohdaksi.Siirretään 2.6.1.3.2 kohta 2.6.1.4.2 kohdaksi ja muutetaan sitä seuraavasti:"2.6.1.4.2 ajoneuvoissa, joissa käytetään edellä tarkoitettuja laitteita, on dynaamisen testin jälkeen kyettävä käyttämään käsikäyttöisesti säätö- tai lukituslaitteita, jotka mahdollistavat kaikilla istuimilla matkustavien pääsyn ajoneuvosta ulos."Lisätään 2.6.2.1 kohtaan seuraavasti:"Tyyppien 1 ja 2 menettelyissä suoritetaan vetomurtolujuuden testi ainoastaan vyönauhanäytteillä (2.7.5 kohta). Tyypin 3 menettelyissä suoritetaan vetomurtolujuuden testi vyönauhalla ja siihen kuuluvilla jäykillä osilla (2.7.6 kohta)."Tyyppi 2 menettelyä ei sovelleta 2.6.2.2 kohdan taulukossa säätölaitteisiin.Muutetaan 2.7.1.1 kohtaa seuraava:"2.7.1.1 Vyölukon tarkastusta, vyölukon kylmänkestävyystestiä, tarvittaessa 2.7.6.4 kohdassa tarkoitettua kylmänkestävyystestiä, vyölukon kestävyystestiä, vyön syöpymistestiä, kelauslaitteen toimintatestejä ja dynaamisen testin jälkeen suoritettavaa vyölukon aukaisutestiä varten tarvitaan kaksi turvavyötä tai turvajärjestelmää. Toista näistä näytekappaleista käytetään vyön tai turvajärjestelmän tarkastukseen."Muutetaan 2.7.1.2 kohtaa seuraavasti:"2.7.1.2 Vyölukon tarkastusta ja lujuustestejä sekä kiinnityslaitteiden kiinnityksen, vyön säätölaitteiden ja tarvittaessa kelauslaitteiden tarkastusta varten tarvitaan yksi turvavyö tai turvajärjestelmä."Muutetaan 2.7.1.3 kohtaa seuraavasti:"2.7.1.3 Vyölukon tarkastusta sekä mikrosiirtymä- ja kulumistestejä varten tarvitaan kaksi turvavyötä tai turvajärjestelmää. Vyön säätölaitteen toimintaa koskeva testiin suoritetaan toisella näistä näytekappaleista."Siirretään 2.7.1.5 kohta 2.7.1.4 kohdaksi.Poistetaan 2.7.1.5 ja 2.7.1.6 kohta.Korvataan 2.7.2 kohdassa ranskan- ja italiankielisissä toisinnoissa sanat "ensemble" ja "complesso" sanoilla "ceinture" ja "cintura" vastaavasti.Muutetaan 2.7.3.2.1 kohdan ensimmäistä virkettä seuraavasti:"Sovelletaan suositusta ISO/R 105-B 02-1978."Muutetaan 2.7.3.2.2 kohtaa seuraavasti:"2.7.3.2.2 Vyönauhaa pidetään tämän jälkeen vähintään 24 tunnin ajan 20 ± 5 °C ilman lämpötilassa ja 65 ± 5 % suhteellisessa kosteudessa. Jollei testiä voida suorittaa välittömästi käsittelyn jälkeen, näytekappale on säilytettävä ilmatiiviisti suljetussa säiliössä testin alkuun asti. Vyönauhan vetomurtolujuus on mitattava viiden minuutin kuluessa huoneilmakäsittelyn tai vyönauhojensäiliöstä poistamisen jälkeen."Muutetaan 2.7.3.6.4.2 kohtaa seuraavasti:"2.7.3.6.4.2 Tyyppi 2 menettely: kun vyönauha muuttaa kerran suuntaa kulkiessaan jäykän osan läpi.Molempien vyönauhojen päiden on muodostettava toistensa suhteen liitteen XII kuvassa 2 esitetyt kulmat.Vyönauhaa on kuormitettava keskeytyksettä 0,5 daN:lla. Jos vyönauha muuttaa useammin kuin kerran suuntaa kulkiessaan jäykän osan läpi, 0,5 daN kuormitusta voidaan lisätä, kunnes vyönauha liikkuu vaaditut 300 mm:ä jäykän osan läpi."Korvataan 2.7.6 kohdassa ranskan- ja italiankielisissä toisinnoissa sanat "ensemble" ja "complesso" sanoilla "ceinture" ja "cintura" vastaavasti.Muutetaan 2.7.6.1 kohtaa seuraavasti:"2.7.6.1 Lukko ja vyönauhan säätölaite kiinnitetään vetomurtotestauskoneeseen tavanomaisilla kiinnityslaitteillaan ja niitä kuormitetaan 980 daN:lla. Jos lukko tai säätölaite kuuluu kiinnityslaitteeseen tai kolmipistevyön yhteiseen osaan, lukko tai säätölaite on testattava kiinnityslaitteen kanssa 2.7.6.2 kohdassa tarkoitetuin tavoin, ei kuitenkaan silloin kun kelauslaitteessa on vyönauhan yläkiinnityspisteessä oleva nauhanohjain. Tällöin testikuormituksen on oltava 980 daN ja kelauslaitteessa lukitushetkellä jäljellä olevan vyönauhan pituuden on oltava mahdollisimman lähellä 450 mm."Muutetaan 2.7.6.3 kohtaa seuraavasti:"2.7.6.3 Kaksi asennelman näytekappaletta asetetaan kahden tunnin ajaksi kylmäkaappiin, jossa ilman lämpötila on -10 ± 1 °C. Välittömästi kaapista poistamisen jälkeen lukon vastakappaleet on kiinnitettävä toisiinsa käsin."Korvataan 2.7.6.4 kohdassa englanninkielisessä toisinnossa sana "muoviosat" sanoilla "muovista valmistetut osat".Korvataan 2.7.7.2.2 kohdan toisessa virkkeessä arvo "10 g" arvolla "25 g".Muutetaan 2.7.7.4 kohtaa seuraavasti:"2.7.7.4 Kelautumisvoima"Muutetaan 2.7.7.4.1 kohdassa ensimmäisen virkkeen alku seuraavasti:"Kelautumisvoima on mitattava . . ."Toinen virke päättyy seuraavasti:". . ., kun vyönauhaa kelataan sisään noin 0,6 metrin minuuttinopeudella."Korvataan 2.7.8 kohdassa ranskan- ja italiankielisissä toisinnoissa sanat "ensemble" ja "complesso" sanoilla "ceinture" ja "cintura" vastaavasti.Muutetaan 2.7.8.1.1 kohtaa seuraavasti:"2.7.8.1.1 Jos turvavyö kuuluu osana asennelmaan, jolle haetaan turvajärjestelmänä osan tyyppihyväksyntää, tämä turvavyö on kiinnitettävä siihen ajoneuvon rakenteen osaan, johon se tavanomaisesti kiinnitetään, ja tämä osa on kiinnitettävä testivaunuun jäljempänä määrätyllä tavalla:"Muutetaan 2.7.8.1.4 kohdan viimeistä virkettä seuraavasti:"Jos istuimen selkänojaa voidaan säätää, se on lukittava valmistajan ohjeiden mukaisesti tai, tällaisten tietojen puuttuessa, lukittava siten, että M1- ja N1-luokan ajoneuvoissa selkänojan tehollinen kulma on mahdollisimman lähellä 25° kulmaa ja muihin luokkiin kuuluvissa ajoneuvoissa mahdollisimman lähellä 15° kulmaa."Korvataan 2.7.8.1.5 kohdassa ilmaisu "2.6.1.3.1" ilmaisulla "2.6.1.4.1".Muutetaan 2.7.8.2 kohtaa seuraavasti:"2.7.8.2 Liitteessä VIII esitetty nukke kiinnitetään asennelmalla. Nuken selän ja istuimen selkänojan väliin asetetaan 25 mm paksu lauta. Vyö kiinnitetään lujasti nuken ympärille. Levy poistetaan ja nukke sijoitetaan siten, että sen selkä lepää koko pituudeltaan istuimen selkänojaa vasten."Korvataan 2.7.8.6 kohdassa ilmaisu "2.6.1.3.1" ilmaisulla "2.6.1.4.1".Korvataan 2.7.9 kohdassa ranskan- ja italiankielisissä toisinnoissa sanat "ensemble" ja "complesso" sanoilla "ceinture" ja "cintura" vastaavasti.Muutetaan 2.7.9.2 kohtaa seuraavasti:"2.7.9.2 Vyö on irrotettava testivaunusta lukkoa avaamatta. Lukkoon on kohdistettava suora 30 daN vetokuormitus. Jos lukko on yhdistetty jäykkään osaan, voiman kohdistuksessa on otettava huomioon lukon ja jäykän osan välinen kulma dynaamisen testin aikana. Kuormitus on kohdistettava 400 ± 20 mm/min nopeudella lukon avauspainikkeen geometriseen keskipisteeseen, kiinteää akselia pitkin painikkeen alkuliikkeen suunnassa. Aukaisuvoiman mittauksessa lukon on oltava kiinnitetty jäykkään alustaan. Jäljempänä tarkoitettu kuormitus ei saa olla suurempi kuin 2.4.2.5 kohdassa määrätty raja-arvo. Testiasennelman kosketuspisteen on oltava muodoltaan pallomainen ja säteeltään 2,5 ± 0,1 mm. Sen on oltava pinnaltaan kiillotettua metallia."Poistetaan 2.7.9.3 kohta.Siirretään 2.7.9.4 kohta 2.7.9.3 kohdaksi.Siirretään 2.7.9.5 kohta 2.7.9.4 kohdaksi.Korvataan 2.7.10 kohdassa ilmaisu "2.6.1.3.1" ilmaisulla "2.6.1.4.1". Korvataan ranskan- ja italiankielisissä toisinnoissa sanat "ensemble" ja "complesso" sanoilla "ceinture" ja "cintura" vastaavasti.Korvataan 2.8.1.1 ja 2.8.1.2 d kohdassa ilmaisu "asennelmien" ilmaisulla "vöiden ja turvajärjestelmien".Muutetaan 2.8.1.4.1 kohtaa seuraavasti:"2.8.1.4.1 Kaikkien turvavöiden ja turvajärjestelmien osalta, joissa on automaattiset, törmäyksessä lukittuvat kelauslaitteet, on tarkastettava, että ne täyttävät:- 2.4.5.2.1.1 kohdan vaatimukset 2.4.5.2.3 kohdassa määrättyjen testiolosuhteiden mukaisesti, tai- 2.4.5.2.1.4 kohdan vaatimukset.Jälkimmäisessä tapauksessa vähintään 10 % tuotantoerästä on testattava myös 2.4.5.2.1.1 kohdan vaatimusten mukaisesti."Korvataan 2.8.2.1. kohdan saksankielisessä toisinnossa ilmaisu "eine Anordnung" ilmaisulla "ein Exemplar". Korvataan ranskankielisessä toisinnossa ilmaisu "ensemble" ilmaisulla "exemplaire".Muutetaan 3 kohtaa seuraavasti:"3 AJONEUVOON ASENNUSTA KOSKEVAT VAATIMUKSET"Muutetaan 3.2.2.2 kohtaa seuraavasti:"3.2.2.2 oikein sijoitetun vyön olkapäältä luisumisen vaaran henkilön eteenpäin suuntautuvan liikkeen vaikutuksesta on oltava mahdollisimman vähäinen;"LIITE III - OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKKI Lisätään 1.1.1 kohtaan "GR Kreikka;"Lisätään uusi 1.1.4 kohta seuraavasti:"1.1.4 Turvavöihin, joissa on tyyppi 4N kelauslaite, on lisäksi merkittävä tunnus, joka muodostuu suorakulmiosta, jossa M1-luokan ajoneuvon päälle on tehty risti sen osoittamiseksi, että tämäntyyppisen kelauslaitteen käyttö on kielletty M1-luokan ajoneuvoissa."Korvataan 2.1, 2.2 ja 2.3 kohdassa ilmaisu "a = 8 mm" ilmaisulla "a ≥ 8 mm". Korvataan 2.3 kohdan hollanninkielisessä toisinnossa ilmaisu "harnastype" ilmaisulla "speciaal type".Lisätään 2.3 kohdan jälkeen uusi 2.4 kohta seuraavasti:"2.4.>VIITTAUS KAAVIOON>Vyö, jossa on edellä esitetty osan tyyppihyväksyntämerkki on monitoimisesti ("m") lukkiutuva kelauslaitetyypillä 4N ("r4N") varustettu kolmipistevyö ("A"), jolle on Alankomaissa ("e4") annettu osan ETY-tyyppihyväksyntä numerolla 2439. Tätä vyötä ei saa käyttää M1-luokan ajoneuvoissa."LIITE VI - ESIMERKKI PÖLYNKESTÄVYYSTESTISSÄ KÄYTETTÄVÄSTÄ LAITTEESTA Korvataan kaaviokuva seuraavasti:>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE VII - KUVAUS VAUNUSTA, ISTUIMESTA, KIINNITYSPISTEISTÄ JA PYSÄYTYSLAITTEESTA Korvataan 2 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti:"Lukuun ottamatta turvajärjestelmille suoritettavia testejä, istuimen on oltava tukevarakenteinen ja pinnaltaan sileä."Muutetaan 3 kohtaa seuraavasti:"3. KIINNITYSPISTEETKiinnityspisteiden sijainnin on oltava kuvan 1 mukainen. Kiinnityspisteitä vastaavat ympäröidyt merkit osoittavat paikat, joihin vyön päät kiinnitetään vaunussa tai mahdollisessa kuormituksen siirtolaitteessa. Vyön tavanomaiset kiinnityspisteet ovat A, B ja K, jos vyönauhan pituus mitattuna lukon yläreunasta nauhanpitimessä olevasta reiästä vyönauhan tuessa on enintään 250 mm. Muussa tapauksessa on käytettävä pisteitä A1 ja B1. Kiinnityspisteet on asennettava jäykkään alustaan. Yläkiinnityspiste saa siirtyä enintään 0,2 mm pituussuuntaan, kun siihen kohdistetaan 98 daN kuormitus tähän suuntaan. Vaunun on oltava rakenteeltaan sellainen, etteivät osat, joihin kiinnityspisteet on kiinnitetty, muuta pysyvästi muotoaan testin aikana.Jos kelauslaitetta varten tarvitaan neljäs kiinnityspiste, sen on:- sijaittava pystyssä pisteen K kautta kulkevalla pituussuuntaisella tasolla,- oltava rakenteeltaan sellainen, että kelauslaite voi kallistua valmistajan ilmoittamaan kulmaan,- sijaittava K keskipisteenä piirretyn, säteeltään KB1 = 790 mm ympyrän kaarella, jos nauhan pituus nauhan ohjaimesta kelauslaitteen nauha-aukkoon on vähintään 540 mm, tai muussa tapauksessa K keskipisteenä piirretyn, säteeltään 350 mm ympyrän kaarella."Muutetaan 4 kohdan kolmatta alakohtaa seuraavasti:"Tämän vaimentimen eri osien mitat esitetään kuvissa 2, 3 ja 4. Vaimentavan materiaalin ominaisuudet esitetään jäljempänä taulukossa. Välittömästi ennen jokaista testiä putkia on säilytettävä käyttämättöminä vähintään 12 tuntia 15-25 °C lämpötilassa. Pysäytyslaitteen lämpötilan turvavöiden ja turvajärjestelmien dynaamisten testien aikana on oltava sama kuin kalibrointitestissä, sallittu toleranssi on ± 2 °C.Pysäytyslaitetta koskevat vaatimukset esitetään liitteessä IX. On hyväksyttävää käyttää myös muunlaista laitetta, joka antaa vastaavat tulokset."TAULUKKO - VAIMENTAVAN MATERIAALIN OMINAISUUDET Muutetaan ensimmäinen rivi seuraavasti:" - Shore A -kovuus: 95 ± 2-20 ± 5 °C:ssa"Korvataan kuva 1 seuraavasti:>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE VIII - KUVAUS NUKESTA Korvataan kuva 6 seuraavasti:>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE IX - KUVAUS VAUNUN HIDASTUVUUTTA KUVAAVASTA KÄYRÄSTÄ AJAN FUNKTIONA Muutetaan ensimmäisen kappaleen viimeistä virkettä seuraavasti:"Pysähtymismatka pysäytyslaitteen kalibroinnin aikana on oltava 400 ± 20 mm ja vaunun nopeuden 50 ± 1 km/h."Muutetaan alaviitettä (1) seuraavasti:"(1) Nämä vaatimukset ovat ISO R 6478/1980 suosituksen mukaisia."LIITE X - KÄYTTÖOHJEET Lisätään 2 kohdan jälkeen uusi 3 kohta seuraavasti:"3. Tyyppi 4N kelauslaitteilla varustettujen turvavöiden asennusohjeisiin ja pakkauksiin on merkittävä, ettei tällainen vyö sovellu käytettäväksi henkilöautoissa, joissa on kuljettajan istuin mukaan lukien enintään 9 istuinta."LIITE XIV - TESTIEN SUORITUSJÄRJESTYS Korvataan taulukko seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>


title: Komission direktiivi 2009/145/EY, annettu 26 päivänä marraskuuta 2009 , sellaisten maatiaiskantojen ja -lajikkeiden, joita on perinteisesti kasvatettu erityisissä paikallisissa ja alueellisissa olosuhteissa ja joita uhkaa geneettinen köyhtyminen, sekä lajikkeiden, joilla ei ole varsinaista merkitystä kaupallisen viljelytuotannon kannalta mutta jotka on kehitetty erityisiä kasvuolosuhteita varten, hyväksymiseen ja siementen kaupan pitämiseen tehtävistä poikkeuksista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               27.11.2009

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 312/44

      KOMISSION DIREKTIIVI 2009/145/EY,
   annettu 26 päivänä marraskuuta 2009,
   sellaisten maatiaiskantojen ja -lajikkeiden, joita on perinteisesti kasvatettu erityisissä paikallisissa ja alueellisissa olosuhteissa ja joita uhkaa geneettinen köyhtyminen, sekä lajikkeiden, joilla ei ole varsinaista merkitystä kaupallisen viljelytuotannon kannalta mutta jotka on kehitetty erityisiä kasvuolosuhteita varten, hyväksymiseen ja siementen kaupan pitämiseen tehtävistä poikkeuksista
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon vihannesten siementen pitämisestä kaupan 13 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/55/EY (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 4 kohdan, 44 artiklan 2 kohdan ja 48 artiklan 1 kohdan b alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Kansainvälisellä ja yhteisön tasolla tapahtunut kehitys osoittaa, että biologiseen monimuotoisuuteen ja kasvigeenivarojen säilyttämiseen liittyvien asioiden merkitys on kasvanut viime vuosina. Esimerkkeinä kehityksestä ovat biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen tekemisestä 25 päivänä lokakuuta 1993 tehty neuvoston päätös 93/626/ETY (2), elintarvikkeiden ja maatalouden kasvigeenivaroja koskevan kansainvälisen sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta 24 päivänä helmikuuta 2004 tehty neuvoston päätös 2004/869/EY (3), maatalouden geenivarojen säilyttämistä, kuvaamista, keräämistä ja käyttöä koskevasta yhteisön ohjelmasta ja asetuksen (EY) N:o 1467/94 kumoamisesta 24 päivänä huhtikuuta 2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 870/2004 (4) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20 päivänä syyskuuta 2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1698/2005 (5). Tämän kehityksen huomioon ottamiseksi vihannesten siementen kaupan pitämisessä olisi vahvistettava erityiset edellytykset direktiivin 2002/55/EY nojalla.

               (2)

               Kasvigeenivarojen alkuperäisellä paikalla tapahtuvan suojelun, jäljempänä ’in situ -suojelun’, ja kestävän käytön varmistamiseksi maatiaiskantoja tai -lajikkeita, joita on perinteisesti viljelty paikallisissa ja alueellisissa olosuhteissa ja joita uhkaa geneettinen köyhtyminen, jäljempänä ’suojeltavat lajikkeet’, olisi viljeltävä ja pidettävä kaupan, vaikka ne eivät täyttäisikään lajikkeiden hyväksymistä ja siementen kaupan pitämistä koskevia yleisiä vaatimuksia. Kasvigeenivarojen suojelua koskevan yleisen tavoitteen lisäksi näiden lajikkeiden säilyttämistä puoltaa erityisesti se, että ne ovat sopeutuneet paikallisiin olosuhteisiin erittäin hyvin.

               (3)

               Kasvigeenivarojen kestävän käytön varmistamiseksi lajikkeita, joilla ei ole varsinaista merkitystä kaupallisen viljelytuotannon kannalta, mutta jotka on kehitetty erityisiä kasvuolosuhteita varten, jäljempänä ’erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitetty lajike’, olisi viljeltävä ja pidettävä kaupan, vaikka ne eivät täyttäisikään lajikkeiden hyväksymistä ja siementen kaupan pitämistä koskevia yleisiä vaatimuksia. Kasvigeenivarojen suojelua koskevan yleisen tavoitteen lisäksi näiden lajikkeiden säilyttämistä puoltaa erityisesti se, että ne ovat sopeutuneet viljeltäviksi erityisissä ilmasto-, maaperä- ja maatalousteknisissä olosuhteissa (esim. hoito käsin, toistuva sadonkorjuu).

               (4)

               Suojeltavien lajikkeiden ja erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyjen lajikkeiden säilyttämiseksi on tarpeen säätää niiden hyväksymistä sekä siementen tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevista poikkeuksista.

               (5)

               Edellä tarkoitetut poikkeukset olisi tehtävä lajikkeen hyväksymistä koskeviin ominaisuus- ja menettelytapavaatimuksiin, jotka on vahvistettu täytäntöönpanotoimenpiteistä neuvoston direktiivin 2002/55/EY 7 artiklan soveltamiseksi eräiden vihanneslajien lajiketarkastuksiin sisältyvien ominaisuuksien vähimmäismäärän sekä tarkastusten vähimmäisedellytyksien osalta 6 päivänä lokakuuta 2003 annetussa komission direktiivissä 2003/91/EY (6).

               (6)

               Jäsenvaltioille olisi erityisesti myönnettävä lupa antaa omia erotettavuutta, pysyvyyttä ja yhtenäisyyttä koskevia säännöksiä. Näiden säännösten olisi erotettavuuden ja pysyvyyden osalta perustuttava vähintään niihin ominaisuuksiin, jotka on lueteltu teknisessä kyselykaavakkeessa, jonka hakija täyttää lajikkeen hyväksymishakemuksen yhteydessä direktiivin 2003/91/EY liitteiden I ja II mukaisesti. Kun yhtenäisyys määritellään lajikkeesta poikkeavien kasvien perusteella, säännösten olisi perustuttava määriteltyihin standardeihin.

               (7)

               Olisi vahvistettava menettelytapavaatimukset, joiden perusteella suojeltava lajike tai erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitetty lajike voidaan hyväksyä ilman virallista tarkastusta. Kyseisten lajikkeiden lajikenimien osalta olisi säädettävä poikkeuksista, jotka koskevat direktiivissä 2002/55/EY ja viljelykasvi- ja vihanneslajien lajikenimien sopivuutta koskevista täytäntöönpanosäännöistä 22 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 637/2009 (7) vahvistettuja vaatimuksia.

               (8)

               Suojeltavien lajikkeiden osalta olisi säädettävä siementen tuottamiseen ja kaupan pitämiseen liittyvistä rajoituksista, jotka koskevat erityisesti alkuperäaluetta, jotta varmistetaan, että siementen kaupan pitäminen tapahtuu in situ -suojelun ja kasvigeenivarojen kestävän käytön puitteissa. Jäsenvaltioilla olisi tässä yhteydessä oltava mahdollisuus hyväksyä lisäalueita, joilla siemeniä sallitaan pitää kaupan enemmän kuin on tarpeen kyseisen lajikkeen säilyttämiseksi alkuperäalueella, edellyttäen, että kyseiset lisäalueet vastaavat luonnonympäristöltään ja perinneympäristöltään lajikkeen alkuperäaluetta. Jotta yhteys alkuperäalueeseen säilyy, tätä käytäntöä ei pitäisi soveltaa, jos jäsenvaltio on hyväksynyt tuotantoa varten lisäalueita.

               (9)

               Kullekin suojeltavalle lajikkeelle ja erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitetylle lajikkeelle olisi vahvistettava kaupan pitämistä koskevat määrälliset rajoitukset.

               (10)

               Suojeltavien lajikkeiden osalta kunkin lajikkeen siemeniä ei saisi saattaa markkinoille enempää kuin mikä on tarpeen kyseisen vihanneslajikkeen tuottamiseksi rajatulla alueella, jonka pinta-ala vahvistetaan sen mukaan, miten tärkeää kyseisen lajin viljeleminen on. Jotta näitä määriä noudatettaisiin, jäsenvaltioiden olisi vaadittava tuottajia ilmoittamaan suunnitelmissaan olevat suojeltavien lajikkeiden siementen määrät, sekä tarvittaessa osoitettava määrät tuottajille.

               (11)

               Erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyihin lajikkeisiin olisi sovellettava vaatimusta, jonka mukaan siemeniä olisi pidettävä kaupan pienpakkauksissa, jolloin pienpakkauksissa myytävien siementen suhteellisen korkea hinta toimisi määrällisenä rajoituksena.

               (12)

               Suojeltavien lajikkeiden ja erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyjen lajikkeiden siementen jäljitettävyys olisi varmistettava asianmukaisilla sinetöinti- ja merkintävaatimuksilla.

               (13)

               Jotta varmistetaan, että tätä direktiiviä sovelletaan oikein, suojeltavien lajikkeiden ja erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyjen lajikkeiden siemenkasvustojen olisi täytettävä tietyt siementen varmentamista ja tarkastamista koskevat edellytykset. Siemenille olisi tehtävä viralliset jälkitarkastukset. Viralliset valvontatoimet olisi toteutettava kaikissa tuotanto- ja kaupanpitämisvaiheissa. Siementen toimittajien olisi ilmoitettava markkinoille saatettujen suojeltavien lajikkeiden siementen määrä jäsenvaltiolle, jonka olisi ilmoitettava se komissiolle.

               (14)

               Komission olisi kolmen vuoden kuluttua arvioitava, ovatko tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet, erityisesti suojeltaviin lajikkeisiin sekä tiettyjä kasvuolosuhteita varten kehitettyihin lajikkeisiin sovellettavat määrälliset rajoitukset tehokkaita.

               (15)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

      I   LUKU

         Kohde ja määritelmät

   1 artikla
   Kohde
   1.   Tässä direktiivissä vahvistetaan direktiivin 2002/55/EY soveltamisalaan kuuluvia vihanneslajeja koskevat in situ -suojeluun ja kasvigeenivarojen kestävään käyttöön viljelemällä ja pitämällä kaupan liittyvät poikkeukset, jotka koskevat

               a)

               perinteisesti erityisissä paikallisissa ja alueellisissa olosuhteissa viljeltyjen maatiaiskantojen ja -lajikkeiden, joita uhkaa geneettinen köyhtyminen, jäljempänä ’suojeltavat lajikkeet’, hyväksymistä kansallisiin vihanneslajien lajikeluetteloihin direktiivin 2002/55/EY mukaisesti; sekä

               b)

               sellaisten lajikkeiden, joilla ei ole varsinaista merkitystä kaupallisen viljelytuotannon kannalta mutta jotka on kehitetty erityisiä kasvuolosuhteita varten, jäljempänä ’erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitetyt lajikkeet’, hyväksymistä a alakohdassa tarkoitettuihin lajikeluetteloihin; sekä

               c)

               edellä tarkoitettujen suojeltavien lajikkeiden ja erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyjen lajikkeiden siementen kaupan pitämistä.

         2.   Sovelletaan direktiiviä 2002/55/EY, jollei tässä direktiivissä toisin säädetä.
   2 artikla
   Määritelmät
   Tässä direktiivissä tarkoitetaan

               a)

               ’in-situ -suojelulla’ geeniaineksen säilyttämistä sen luonnollisessa ympäristössä ja viljelykasvilajien osalta siinä maatilaympäristössä, jossa ne ovat kehittäneet erityisominaisuutensa;

               b)

               ’geneettisellä köyhtymisellä’ ajan myötä tapahtuvaa geneettisen monimuotoisuuden vähenemistä saman lajin populaatioiden tai lajikkeiden välillä tai niiden sisällä taikka lajin geneettisen perustan vähenemistä ihmisen toimenpiteiden tai ympäristönmuutoksen vuoksi;

               c)

               ’maatiaiskannalla’ kasvilajin populaatioita tai klooneja, jotka ovat luonnostaan sopeutuneet kasvualueensa ympäristöolosuhteisiin.

      II   LUKU

         Suojeltavat lajikkeet

   I   jakso

         Suojeltavien lajikkeiden hyväksyminen

   3 artikla
   Suojeltavat lajikkeet
   1.   Jäsenvaltiot voivat hyväksyä suojeltavat lajikkeet, jollei 4 ja 5 artiklassa säädetyistä vaatimuksista muuta johdu.
   2.   Suojeltavat lajikkeet on hyväksyttävä seuraavasti:

               a)

               Jäsenvaltiot voivat hyväksyä lajikkeen joko lajikkeena, jonka siemenet saa joko varmentaa ”suojeltavan lajikkeen varmennettuina siemeninä” tai tarkastaa ”suojeltavan lajikkeen vakiosiemeninä”. Tällainen lajike on merkittävä vihanneslajien yhteiseen lajikeluetteloon ”suojeltavana lajikkeena, jonka siemen on varmennettava komission direktiivin 2009/145/EY 10 artiklan mukaisesti tai tarkastettava mainitun direktiivin 11 artiklan mukaisesti”.

               b)

               Jäsenvaltiot voivat hyväksyä lajikkeen lajikkeena, jonka siemenet saa tarkastaa ainoastaan ”suojeltavan lajikkeen vakiosiemeninä”. Tällainen lajike voidaan sisällyttää vihanneslajien yhteiseen lajikeluetteloon ”suojeltavana lajikkeena, jonka siemen on tarkastettava komission direktiivin 2009/145/EY 11 artiklan mukaisesti.”

         4 artikla
   Ominaisuusvaatimukset
   1.   Jotta 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu maatiaiskanta tai -lajike voidaan hyväksyä suojeltavana lajikkeena, sillä on oltava merkitystä kasvigeenivarojen säilyttämisen kannalta.
   2.   Poiketen siitä, mitä direktiivin 2003/91/EY 1 artiklan 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat antaa omia säännöksiä suojeltavien lajikkeiden erotettavuuden, pysyvyyden ja yhtenäisyyden osalta.
   Tällöin jäsenvaltioiden on varmistettava, että erotettavuuden ja pysyvyyden osalta noudatetaan ainakin niitä ominaisuuksia, jotka on mainittu

               a)

               direktiivin 2003/91/EY liitteessä I lueteltujen lajien osalta yhteisön kasvilajikeviraston (CPVO) testiprotokolliin liittyvissä kyseisiä lajeja koskevissa teknisissä kyselykaavakkeissa; tai

               b)

               direktiivin 2003/91/EY liitteessä II lueteltujen lajien osalta kansainvälisen uusia kasvilajikkeita suojaavan liiton (UPOV) antamien testauksen yleisohjeiden kyseisiä lajeja koskevissa teknisissä kyselykaavakkeissa.

         Yhtenäisyyden arvioimisessa sovelletaan direktiiviä 2003/91/EY.
   Jos yhtenäisyysaste määritellään lajikkeesta poikkeavien kasvien perusteella, sovelletaan kuitenkin 10 prosentin populaatiostandardia ja vähintään 90 prosentin hyväksymistodennäköisyyttä.
   5 artikla
   Menettelytapavaatimukset
   Poiketen siitä, mitä direktiivin 2002/55/EY 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä säädetään, virallisia kokeita ei vaadita, jos suojeltavien lajikkeiden hyväksymistä koskeva päätös on mahdollista tehdä seuraavien tietojen perusteella:

               a)

               suojeltavan lajikkeen kuvaus ja nimi;

               b)

               epävirallisten kokeiden tulokset;

               c)

               viljelyn, jalostuksen ja käytön aikana käytännön kokemuksen kautta saatu tietous, jonka hakija on ilmoittanut asianomaiselle jäsenvaltiolle; ja

               d)

               muut tiedot, erityisesti kasvigeenivaroista vastaavilta viranomaisilta tai muilta jäsenvaltioiden tätä tarkoitusta varten hyväksymiltä laitoksilta saadut tiedot.

         6 artikla
   Hyväksymättä jättäminen
   Suojeltavaa lajiketta ei saa hyväksyä kansalliseen lajikeluetteloon, jos

               a)

               se on jo lueteltu vihanneslajien yleisessä lajikeluettelossa muuna lajikkeena kuin ”suojeltavana lajikkeena”, tai se on poistettu kyseisestä luettelosta viimeksi kuluneiden kahden vuoden aikana tai direktiivin 2002/55/EY 15 artiklan 2 kohdan nojalla myönnetty määräaika on päättynyt alle kaksi vuotta sitten; tai

               b)

               se on suojattu neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2100/94 (8) säädetyin yhteisön kasvinjalostajanoikeuksin tai kansallisin kasvinjalostajanoikeuksin taikka tällaisia oikeuksia koskeva hakemus on vireillä.

         7 artikla
   Lajikenimi
   1.   Sellaisten suojeltavien lajikkeiden nimien osalta, jotka olivat tiedossa ennen 25 päivää toukokuuta 2000, jäsenvaltiot voivat sallia poikkeuksia asetukseen (EY) N:o 637/2009, paitsi jos tällaiset poikkeukset rikkoisivat kolmannen osapuolen aikaisempia kyseisen asetuksen 2 artiklan nojalla suojattuja oikeuksia.
   2.   Poiketen siitä, mitä direktiivin 2002/55/EY 9 artiklan 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat hyväksyä lajikkeelle useamman kuin yhden nimen, jos kyseiset nimet ovat perinteisesti tunnettuja.
   8 artikla
   Alkuperäalue
   1.   Kun jäsenvaltio hyväksyy suojeltavan lajikkeen, sen on määriteltävä paikkakunta tai paikkakunnat tai alue tai alueet, joilla lajiketta on perinteisesti kasvatettu ja johon se on luonnostaan sopeutunut, jäljempänä ’alkuperäalue’. Jäsenvaltion on otettava huomioon tiedot, jotka se on saanut kasvigeenivaroista vastaavilta viranomaisilta tai muilta jäsenvaltioiden tätä tarkoitusta varten hyväksymiltä laitoksilta.
   Jos alkuperäalue sijaitsee useamman kuin yhden jäsenvaltion alueella, kaikkien asianomaisten jäsenvaltioiden on määriteltävä kyseinen alue yhteisellä sopimuksella.
   2.   Alkuperäalueen määrittelevän jäsenvaltion tai jäsenvaltioiden on ilmoitettava määritellystä alueesta komissiolle.
   9 artikla
   Ylläpitäminen
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että suojeltavaa lajiketta ylläpidetään sen alkuperäalueella.

      II   jakso

         Suojeltavien lajikkeiden siementen tuotanto ja kaupan pitäminen

   10 artikla
   Varmentaminen
   Poiketen siitä, mitä direktiivin 2002/55/EY 20 artiklassa säädetään, jäsenvaltiot voivat säätää, että suojeltavan lajikkeen siemenet voidaan varmentaa suojeltavan lajikkeen varmennettuina siemeninä, jos ne täyttävät seuraavat vaatimukset:

               a)

               siemenet polveutuvat siemenistä, jotka on tuotettu tiukkojen lajiketta koskevien ylläpitosääntöjen mukaisesti;

               b)

               siemenet täyttävät direktiivin 2002/55/EY 2 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädetyt ”varmennettujen siementen” varmentamista koskevat vaatimukset, lukuun ottamatta vähimmäislajikepuhtautta ja virallisia kokeita tai virallisesti valvottuja kokeita koskevia vaatimuksia;

               c)

               siemenet ovat riittävän lajikepuhtaita.

         11 artikla
   Tarkastaminen
   Poiketen siitä, mitä direktiivin 2002/55/EY 20 artiklassa säädetään, jäsenvaltiot voivat säätää, että suojeltavan lajikkeen siemenet voidaan tarkastaa suojeltavan lajikkeen vakiosiemeninä, jos ne täyttävät seuraavat vaatimukset:

               a)

               siemenet täyttävät direktiivissä 2002/55/EY säädetyt ”vakiosiementen” kaupan pitämistä koskevat vaatimukset, lukuun ottamatta vähimmäislajikepuhtautta koskevia vaatimuksia;

               b)

               siemenet ovat riittävän lajikepuhtaita.

         12 artikla
   Siementarkastus
   1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että suoritetaan testit sen tarkastamiseksi, että suojeltavien lajikkeiden siemenet täyttävät 10 ja 11 artiklassa säädetyt vaatimukset.
   2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetut testit on suoritettava käytössä olevien kansainvälisten menetelmien mukaisesti, tai jos tällaisia menetelmiä ei ole, muiden asianmukaisten menetelmien mukaisesti.
   3.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 kohdassa tarkoitettuja testejä varten otetut näytteet ovat peräisin tasalaatuisista eristä. Niiden on varmistettava, että direktiivin 2002/55/EY 25 artiklan 2 kohdassa säädettyjä erän ja näytteen painoa koskevia sääntöjä noudatetaan.
   13 artikla
   Siementen tuotantoalue
   1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että suojeltavan lajikkeen siementen tuotanto sallitaan vain alkuperäalueella.
   Jos siemeniä ei voida tuottaa kyseisellä alueella erityisen ympäristöongelman vuoksi, jäsenvaltiot voivat hyväksyä lisäalueita siementen tuotantoa varten ottaen huomioon kasvigeenivaroista vastaavilta viranomaisilta tai muilta jäsenvaltioiden tätä tarkoitusta varten hyväksymiltä laitoksilta saadut tiedot. Kyseisillä lisäalueilla tuotettuja siemeniä saa kuitenkin käyttää ainoastaan alkuperäalueilla.
   2.   Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille lisäalueet, jotka ne aikovat 1 kohdan nojalla hyväksyä siementen tuotantoa varten.
   Komissio ja muut jäsenvaltiot voivat 20 työpäivän kuluessa kyseisten ilmoitusten vastaanottamisesta pyytää asian siirtämistä maataloudessa, puutarhanviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean käsiteltäväksi. Jos on tarpeen säätää rajoituksista tai edellytyksistä tällaisten alueiden nimeämiseksi, asiasta on tehtävä päätös direktiivin 2002/55/EY 48 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti.
   Jos komissio tai jäsenvaltiot eivät esitä toisen alakohdan mukaista pyyntöä, asianomainen jäsenvaltio voi hyväksyä ilmoittamansa lisäalueet siementen tuotantoa varten.
   14 artikla
   Kaupan pitämistä koskevat edellytykset
   1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että suojeltavan lajikkeen siemeniä voidaan pitää kaupan ainoastaan silloin, kun seuraavat edellytykset täyttyvät:

               a)

               ne on tuotettu niiden alkuperäalueella tai 13 artiklassa tarkoitetulla alueella;

               b)

               niitä pidetään kaupan vain niiden alkuperäalueella.

         2.   Poiketen 1 kohdan b alakohdan säännöksistä jäsenvaltiot voivat hyväksyä omalla alueellaan lisäalueita suojeltavan lajikkeen siementen kaupan pitämiseksi edellyttäen, että tällaiset lisäalueet vastaavat luonnonympäristöltään ja perinneympäristöltään kyseisen lajikkeen alkuperäaluetta.
   Kun jäsenvaltiot hyväksyvät tällaisia lisäalueita, niiden on varmistettava, että vähintään se määrä siemeniä, joka on 15 artiklassa tarkoitetun määrän tuottamiseksi tarpeen, varataan lajikkeen säilyttämiseksi sen alkuperäalueella.
   Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tällaisten lisäalueiden hyväksymisestä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
   3.   Jos jäsenvaltio hyväksyy lisäalueita siementen tuotantoa varten 13 artiklan mukaisesti, se ei voi soveltaa tämän artiklan 2 kohdassa säädettyä poikkeusta.
   15 artikla
   Määrälliset rajoitukset
   Jokaisen jäsenvaltion on varmistettava, että vuosittain kaupan pidettävien siementen määrä kunkin suojeltavan lajikkeen osalta ei ylitä kyseisen lajin vihannesten tuotantoon liitteessä II vahvistetun hehtaarimäärään viljelyyn tarvittavaa määrää.
   16 artikla
   Määrällisten rajoitusten soveltaminen
   1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat ilmoittavat niille siementuotantoon käytettävän alueen koon ja sijainnin ennen kunkin tuotantokauden alkamista.
   2.   Jos 1 kohdassa tarkoitettujen ilmoitusten perusteella on todennäköistä, että jäsenvaltioiden 15 artiklan mukaisesti vahvistamat määrät ylittyvät, jäsenvaltioiden on ilmoitettava kullekin asianomaiselle tuottajalle määrät, joita ne saavat pitää kaupan kyseisellä kasvukaudella.
   17 artikla
   Pakkausten sinetöini
   1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että suojeltavien lajikkeiden siemeniä pidetään kaupan vain suljetuissa pakkauksissa, joissa on sinetöintijärjestelmä.
   2.   Toimittajan on suljettava siemenpakkaukset siten, että pakkausta ei voi avata ilman, että suljinjärjestelmä vahingoittuu tai että pakkauksen avaamisesta jää selvät jäljet joko toimittajan etikettiin tai pakkaukseen.
   3.   Edellä olevan 2 kohdan mukaisen sinetöimisen varmistamiseksi sinetöintijärjestelmän on koostuttava vähintään etiketistä tai kiinnitettävästä sinetistä.
   18 artikla
   Merkinnät
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että suojeltavien lajikkeiden siementen pakkauksissa tai säiliöissä on toimittajan etiketti tai painettu tai leimattu ilmoitus, joka sisältää seuraavat tiedot:

               a)

               ilmaisu ”EY-säännöt ja -vaatimukset”;

               b)

               merkintöjen kiinnittämisestä vastuussa olevan henkilön nimi ja osoite tai tunnistenumero;

               c)

               sinetöintivuosi ilmaistuna seuraavasti: ”sinetöity… ” (vuosi), tai vuosi, jolloin näytteet viimeksi tehtyjä itävyyskokeita varten on otettu, ilmaistuna seuraavasti: ”näytteet otettu… ” (vuosi);

               d)

               laji;

               e)

               suojeltavan lajikkeen nimi;

               f)

               ilmaisu ”suojeltavan lajikkeen varmennettu siemen” tai ”suojeltavan lajikkeen vakiosiemen”;

               g)

               alkuperäalue;

               h)

               siementen tuotantoalue, jos se poikkeaa alkuperäalueesta;

               i)

               erän viitenumero, jonka antaa merkintöjen kiinnittämisestä vastuussa oleva henkilö;

               j)

               ilmoitettu netto- tai bruttopaino tai ilmoitettu siementen lukumäärä;

               k)

               jos paino ilmoitetaan ja torjunta-ainerakeita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita käytetään, on kemiallisen käsittelyn tai lisäaineen laatu ja arvioitu sykeröiden tai puhtaiden siementen painon suhde kokonaispainoon ilmoitettava.

         19 artikla
   Viralliset jälkitarkastukset
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän direktiivin nojalla kaupan pidettäville suojeltavien lajikkeiden siemenille tehdään viralliset jälkitarkastukset järjestämällä satunnaistarkastuksia siementen lajikkeen tunnistettavuuden ja lajikeaitouden varmentamiseksi.
   Edellä 1 kohdassa tarkoitetut viralliset jälkitarkastukset on suoritettava käytössä olevien kansainvälisten menetelmien mukaisesti, tai jos tällaisia menetelmiä ei ole, muiden asianmukaisten menetelmien mukaisesti.
   20 artikla
   Seuranta
   Jäsenvaltioiden on varmistettava tuotannon ja kaupan pitämisen aikana toteutettavilla virallisilla valvontatoimilla, että siemenet täyttävät tämän luvun vaatimukset, ja kiinnitettävä erityistä huomiota lajikkeeseen, siementuotantoon käytettävien alueiden sijaintiin sekä määriin.

      III   LUKU

         Erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitetyt lajikkeet

   I   jakso

         Erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyjen lajikkeiden hyväksyminen

   21 artikla
   Erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitetyt lajikkeet
   1.   Jäsenvaltiot voivat hyväksyä erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyjä lajikkeita, jollei 22 ja 23 artiklassa säädetyistä vaatimuksista muuta johdu.
   2.   Jäsenvaltiot voivat hyväksyä erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitetyn lajikkeen lajikkeena, jonka siemenet saa tarkastaa ainoastaan ”erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitetyn lajikkeen vakiosiemenenä”. Tällainen lajike on merkittävä vihanneslajien yhteiseen lajikeluetteloon ”erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettynä lajikkeena, jonka siemen on tarkastettava komission direktiivin 2009/145/EY 26 artiklan mukaisesti”.
   22 artikla
   Ominaisuusvaatimukset
   1.   Jotta lajike voidaan hyväksyä 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuna erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettynä lajikkeena, sillä ei saa olla varsinaista merkitystä kaupallisen viljelytuotannon kannalta, vaan sen on oltava kehitetty erityisiä kasvuolosuhteita varten.
   Lajiketta on pidettävä erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettynä lajikkeena, jos se on kehitetty viljeltäväksi erityisissä ilmasto-, maaperä- ja maatalousteknisissä olosuhteissa.
   2.   Poiketen siitä, mitä direktiivin 2003/91/EY 1 artiklan 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat antaa omia säännöksiä erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyjen lajikkeiden erotettavuuden, pysyvyyden ja yhtenäisyyden osalta.
   Tällöin jäsenvaltioiden on varmistettava, että erotettavuuden ja pysyvyyden osalta sovelletaan ainakin niitä ominaisuuksia, jotka on mainittu:

               a)

               direktiivin 2003/91/EY liitteessä I lueteltujen lajien osalta yhteisön kasvilajikeviraston (CPVO) testiprotokolliin liittyvissä, kyseisiä lajeja koskevissa teknisissä kyselykaavakkeissa; tai

               b)

               direktiivin 2003/91/EY liitteessä II lueteltujen lajien osalta kansainvälisen uusia kasvilajikkeita suojaavan liiton (UPOV) testauksen yleisohjeiden kyseisiä lajeja koskevissa teknisissä kyselykaavakkeissa.

         Yhtenäisyyden arvioimiseksi sovelletaan direktiiviä 2003/91/EY.
   Jos yhtenäisyysaste määritellään lajikkeesta poikkeavien kasvien perusteella, sovelletaan kuitenkin 10 prosentin populaatiostandardia ja vähintään 90 prosentin hyväksymistodennäköisyyttä.
   23 artikla
   Menettelytapavaatimukset
   Poiketen siitä, mitä direktiivin 2002/55/EY 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä säädetään, virallisia kokeita ei vaadita, jos erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyjen lajikkeiden hyväksymistä koskeva päätös on mahdollista tehdä seuraavien tietojen perusteella:

               a)

               erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitetyn lajikkeen kuvaus ja nimi;

               b)

               epävirallisten kokeiden tulokset;

               c)

               viljelyn, jalostuksen ja käytön aikana käytännön kokemuksen kautta saatu tietous, jonka hakija on ilmoittanut asianomaiselle jäsenvaltiolle; ja

               d)

               muut tiedot, erityisesti kasvigeenivaroista vastaavilta viranomaisilta tai muilta jäsenvaltioiden tätä tarkoitusta varten hyväksymiltä laitoksilta saadut tiedot.

         24 artikla
   Hyväksymättä jättäminen
   Erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyä lajiketta ei saa hyväksyä kansalliseen lajikeluetteloon, jos

               a)

               se on jo lueteltu vihanneslajien yleisessä lajikeluettelossa muuna lajikkeena kuin ”erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettynä lajikkeena”, tai se on poistettu kyseisestä luettelosta viimeksi kuluneiden kahden vuoden aikana tai direktiivin 2002/55/EY 15 artiklan 2 kohdan nojalla myönnetty määräaika on päättynyt alle kaksi vuotta sitten; tai

               b)

               se on suojattu asetuksessa (EY) N:o 2100/94 säädetyin yhteisön kasvinjalostajanoikeuksin tai kansallisin kasvinjalostajanoikeuksin taikka tällaisia oikeuksia koskeva hakemus on vireillä.

         25 artikla
   Lajikenimi
   1.   Sellaisten erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyjen lajikkeiden nimien osalta, jotka olivat tiedossa ennen 25 päivää toukokuuta 2000, jäsenvaltiot voivat sallia poikkeuksia asetukseen (EY) N:o 637/2009, paitsi jos tällaiset poikkeukset rikkoisivat kolmannen osapuolen aikaisempia kyseisen asetuksen 2 artiklan nojalla suojattuja oikeuksia.
   2.   Poiketen siitä, mitä direktiivin 2002/55/EY 9 artiklan 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat hyväksyä lajikkeelle useamman kuin yhden nimen, jos kyseiset nimet ovat perinteisesti tunnettuja.

      II   jakso

         Erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyjen lajikkeiden kaupan pitäminen

   26 artikla
   Tarkastus
   Poiketen siitä, mitä direktiivin 2002/55/EY 20 artiklassa säädetään, jäsenvaltiot voivat säätää, että erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitetyn lajikkeen siemeniä voidaan tarkastaa erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitetyn lajikkeen vakiosiemeninä, jos ne täyttävät seuraavat vaatimukset:

               a)

               siemenet täyttävät direktiivissä 2002/55/EY säädetyt ”vakiosiementen” kaupan pitämistä koskevat vaatimukset, lukuun ottamatta vähimmäislajikepuhtautta koskevia vaatimuksia;

               b)

               siemenet ovat riittävän lajikepuhtaita.

         27 artikla
   Siementarkastus
   1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että suoritetaan testit sen tarkastamiseksi, että erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyjen lajikkeiden siemenet täyttävät 26 artiklassa säädetyt vaatimukset.
   2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetut testit on suoritettava käytössä olevien kansainvälisten menetelmien mukaisesti, tai jos tällaisia menetelmiä ei ole, muiden asianmukaisten menetelmien mukaisesti.
   28 artikla
   Määrälliset rajoitukset
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyjen lajikkeiden siemeniä pidetään kaupan pienpakkauksissa, joiden nettopaino on enintään liitteessä II kutakin lajia varten vahvistettu nettopaino.
   29 artikla
   Pakkausten sinetöinti
   1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyjen lajikkeiden siemeniä voidaan pitää kaupan vain suljetuissa pakkauksissa, joissa on sinetöintijärjestelmä.
   2.   Toimittajan on suljettava siemenpakkaukset siten, että pakkausta ei voi avata ilman, että suljinjärjestelmä vahingoittuu tai että pakkauksen avaamisesta jää selvät jäljet joko toimittajan etikettiin tai pakkaukseen.
   3.   Edellä olevan 2 kohdan mukaisen sinetöimisen varmistamiseksi sinetöintijärjestelmän on koostuttava vähintään etiketistä tai kiinnitettävästä sinetistä.
   30 artikla
   Merkinnät
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyjen lajikkeiden siementen pakkauksissa on toimittajan etiketti tai painettu tai leimattu ilmoitus, joka sisältää seuraavat tiedot:

               a)

               ilmaisu ”EY-säännöt ja -vaatimukset”;

               b)

               merkintöjen kiinnittämisestä vastuussa olevan henkilön nimi ja osoite tai tunnistenumero;

               c)

               sinetöintivuosi ilmaistuna seuraavasti: ”sinetöity… ” (vuosi), tai vuosi, jolloin näytteet viimeksi tehtyjä itävyyskokeita varten on otettu, ilmaistuna seuraavasti: ”näytteet otettu… ” (vuosi);

               d)

               laji;

               e)

               lajikkeen nimi;

               f)

               ilmaisu ”erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyjen lajikkeiden hyväksyminen”;

               g)

               erän viitenumero, jonka antaa merkintöjen kiinnittämisestä vastuussa oleva henkilö;

               h)

               ilmoitettu netto- tai bruttopaino tai puhtaiden siementen ilmoitettu lukumäärä;

               i)

               jos paino ilmoitetaan ja torjunta-ainerakeita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita käytetään, on kemiallisen käsittelyn tai lisäaineen laatu ja arvioitu sykeröiden tai puhtaiden siementen painon suhde kokonaispainoon ilmoitettava.

         31 artikla
   Viralliset jälkitarkastukset
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyjen lajikkeiden siemenille tehdään viralliset jälkitarkastukset järjestämällä satunnaistarkastuksia siementen lajikkeen tunnistettavuuden ja lajikeaitouden varmentamiseksi.
   Edellä 1 kohdassa tarkoitetut viralliset jälkitarkastukset on suoritettava käytössä olevien kansainvälisten menetelmien mukaisesti, tai jos tällaisia menetelmiä ei ole olemassa, muiden asianmukaisten menetelmien mukaisesti.
   32 artikla
   Seuranta
   Jäsenvaltioiden on varmistettava tuotannon ja kaupan pitämisen aikana toteutettavilla virallisilla valvontatoimilla, että siemenet täyttävät tämän luvun vaatimukset, ja kiinnitettävä erityistä huomiota lajikkeeseen ja määriin.

      IV   LUKU

         Yleiset ja loppusäännökset

   33 artikla
   Raportointi
   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden alueella toimivat toimittajat ilmoittavat kunkin kasvukauden osalta kunkin suojeltavan lajikkeen ja erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitetyn lajikkeen siementen markkinoille saatetun määrän.
   Jäsenvaltioiden on pyydettäessä ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kunkin alueellaan markkinoille saatetun suojeltavan lajikkeen ja erityisiä kasvuolosuhteita varten kehitettyjen lajikkeiden siementen määrän.
   34 artikla
   Kasvigeenivaroista vastaavista hyväksytyistä laitoksista ilmoittaminen
   Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 5 artiklan d alakohdassa, 8 artiklan 1 kohdassa, 13 artiklan 1 kohdassa ja 23 artiklan d alakohdassa tarkoitetut hyväksytyt laitokset.
   35 artikla
   Arviointi
   Komissio arvioi 31 päivään joulukuuta 2013 mennessä tämän direktiivin täytäntöönpanon.
   36 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2010. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   37 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   38 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 26 päivänä marraskuuta 2009.

            Komission puolesta

         Androulla VASSILIOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 193, 20.7.2002, s. 33.

      (2)  EYVL L 309, 13.12.1993, s. 1.

      (3)  EUVL L 378, 23.12.2004, s. 1.

      (4)  EUVL L 162, 30.4.2004, s. 18.

      (5)  EUVL L 277, 21.10.2005, s. 1.

      (6)  EUVL L 254, 8.10.2003, s. 11.

      (7)  EUVL L 191, 23.7.2009, s. 10.

      (8)  EYVL L 227, 1.9.1994, s. 1.

      LIITE I

         15 artiklassa tarkoitetut suojeltavien lajikkeiden siementen kaupan pitämistä koskevat määrälliset rajoitukset

                  Kasvitieteellinen nimi

                  Vihannesten tuotantoon vahvistettu enimmäishehtaarimäärä suojeltavaa lajiketta kohti jäsenvaltioittain

                     Allium cepa L. (Cepa-ryhmä)

                     Brassica oleracea L.

                     Brassica rapa L.

                     Capsicum annuum L.

                     Cichorium intybus L.

                     Cucumis melo L.

                     Cucurbita maxima Duchesne

                     Cynara cardunculus L.

                     Daucus carota L.

                     Lactuca sativa L.

                     Lycopersicon esculentum Mill.

                     Phaseolus vulgaris L.

                     Pisum sativum L. (partim)

                     Vicia faba L. (partim)

                  40

                     Allium cepa L. (Aggregatum-ryhmä)

                     Allium porrum L.

                     Allium sativum L.

                     Beta vulgaris L.

                     Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. ja Nakai

                     Cucumis sativus L.

                     Cucurbita pepo L.

                     Foeniculum vulgare Mill.

                     Solanum melongena L.

                     Spinacia oleracea L.

                  20

                     Allium fistulosum L.

                     Allium schoenoprasum L.

                     Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                     Apium graveolens L.

                     Asparagus officinalis L.

                     Cichorium endivia L.

                     Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                     Phaseolus coccineus L.

                     Raphanus sativus L.

                     Rheum rhabarbarum L.

                     Scorzonera hispanica L.

                     Valerianella locusta (L.) Laterr.

                     Zea mays L. (partim)

                  10

      LIITE II

         28 artiklassa tarkoitettu enimmäisnettopaino pakkausta kohti

                  Kasvitieteellinen nimi

                  Enimmäisnettopaino pakkausta kohti grammoina

                     Phaseolus coccineus L.

                     Phaseolus vulgaris L.

                     Pisum sativum L. (partim)

                     Vicia faba L. (partim)

                     Spinacia oleracea L.

                     Zea mays L. (partim)

                  250

                     Allium cepa L. (Cepa-ryhmä, Aggregatum-ryhmä)

                     Allium fistulosum L.

                     Allium porrum L.

                     Allium sativum L.

                     Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                     Beta vulgaris L.

                     Brassica rapa L.

                     Cucumis sativus L.

                     Cucurbita maxima Duchesne

                     Cucurbita pepo L.

                     Daucus carota L.

                     Lactuca sativa L.

                     Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                     Raphanus sativus L.

                     Scorzonera hispanica L.

                     Valerianella locusta (L.) Laterr.

                  25

                     Allium schoenoprasum L.

                     Apium graveolens L.

                     Asparagus officinalis L.

                     Brassica oleracea L. (all)

                     Capsicum annuum L.

                     Cichorium endivia L.

                     Cichorium intybus L.

                     Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. ja Nakai

                     Cucumis melo L.

                     Cynara cardunculus L.

                     Lycopersicon esculentum Mill.

                     Foeniculum vulgare Mill.

                     Rheum rhabarbarum L.

                     Solanum melongena L.

                  5


title: Komission direktiivi 2006/124/EY, annettu 5 päivänä joulukuuta 2006 , vihannesten lisäys- ja taimiaineiston, lukuun ottamatta siemeniä, pitämisestä kaupan annetun neuvoston direktiivin 92/33/ETY ja vihannesten siementen pitämisestä kaupan annetun neuvoston direktiivin 2002/55/EY muuttamisesta   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               6.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 339/12

      KOMISSION DIREKTIIVI 2006/124/EY,
   annettu 5 päivänä joulukuuta 2006,
   vihannesten lisäys- ja taimiaineiston, lukuun ottamatta siemeniä, pitämisestä kaupan annetun neuvoston direktiivin 92/33/ETY ja vihannesten siementen pitämisestä kaupan annetun neuvoston direktiivin 2002/55/EY muuttamisesta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon vihannesten lisäys- ja taimiaineiston, lukuun ottamatta siemeniä, pitämisestä kaupan 28 päivänä huhtikuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/33/ETY (1) ja erityisesti sen 1 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon vihannesten siementen pitämisestä kaupan 13 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/55/EY (2) ja erityisesti sen 2 artiklan 2 kohdan ja 45 artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivi 2002/55/EY ei sisällä kaikkia kasvisukuja ja -lajeja, jotka kuuluvat direktiivin 92/33/ETY soveltamisalaan. On asianmukaista laajentaa direktiivin 2002/55/EY soveltamisalaa siten, että sitä sovelletaan samoihin kasvisukuihin ja -lajeihin kuin direktiiviä 92/33/ETY.

               (2)

               Direktiivit 2002/55/EY ja 92/33/ETY eivät sisällä Zea mays L. -kasvia (paukkumaissi tai sokerimaissi), jota viljellään laajasti tietyissä uusissa jäsenvaltioissa. On asianmukaista laajentaa kummankin direktiivin soveltamisalaa kattamaan Zea mays L. -kasvi. Vaikka maissi, myös paukkumaissi ja sokerimaissi, luokitellaan viljaksi yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevassa lainsäädännössä, sokerimaissin ja paukkumaissin kylvösiemenet on sisällytettävä vihannesten siementen pitämistä kaupan koskevaan erityiseen lainsäädäntöön.

               (3)

               Tieteellisen tiedon kehityksen perusteella useat direktiiveissä 92/33/ETY ja 2002/55/EY käytetyt kasvien nimet ovat osoittautuneet virheellisiksi tai luotettavuudeltaan kyseenalaisiksi. Nämä nimet olisi muutettava vastaamaan tavanomaisesti hyväksyttyjä kansainvälisiä nimiä.

               (4)

               Sen vuoksi direktiivejä 92/33/ETY ja 2002/55/EY olisi muutettava.

               (5)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat maataloudessa, puutarhanviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Korvataan direktiivin 92/33/ETY liitteessä II luetellut suvut ja lajit tämän direktiivin liitteessä luetelluilla suvuilla ja lajeilla.
   2 artikla
   Muutetaan direktiivi 2002/55/EY seuraavasti:

               1)

               Korvataan 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa luetellut suvut ja lajit tämän direktiivin liitteessä luetelluilla suvuilla ja lajeilla.

               2)

               Muutetaan liitteessä II olevan 3 kohdan a alakohta seuraavasti:

                           a)

                           Lisätään seuraavat kohdat aakkosjärjestyksessä:

                                       ”Allium fistulosum

                                       97

                                       0,5

                                       65”

                                       ”Allium sativum

                                       97

                                       0,5

                                       65”

                                       ”Allium schoenoprasum

                                       97

                                       0,5

                                       65”

                                       ”Rheum rhabarbarum

                                       97

                                       0,5

                                       70”

                                       ”Zea mays

                                       98

                                       0,1

                                       85”.

                           b)

                           Korvataan ilmaisu ”Brassica oleracea (muut alalajit)” ilmaisulla ”Brassica oleracea (muut kuin kukkakaali)”.

                           c)

                           Korvataan ilmaisu ”Brassica pekinensis” ilmaisulla ”Brassica rapa (kiinankaali)”.

                           d)

                           Korvataan ilmaisu ”Brassica rapa” ilmaisulla ”Brassica rapa (nauris)”.

                           e)

                           Korvataan ilmaisu ”Lycopersicon lycopersicum” ilmaisulla ”Lycopersicon esculentum”.

               3)

               Muutetaan liitteessä III oleva 2 kohta seuraavasti:

                           a)

                           Lisätään seuraavat kohdat aakkosjärjestyksessä:

                                       ”Allium fistulosum

                                       15”

                                       ”Allium sativum

                                       20”

                                       ”Allium schoenoprasum

                                       15”

                                       ”Rheum rhabarbarum

                                       135”

                                       ”Zea mays

                                       1 000”.

                           b)

                           Poistetaan ”Brassica pekinensis”.

                           c)

                           Korvataan ilmaisu ”Lycopersicon lycopersicum” ilmaisulla ”Lycopersicon esculentum”.

         3 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2007. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä heinäkuuta 2007. Ne voivat kuitenkin lykätä säännösten soveltamista Allium cepa L.- (aggregatum-ryhmä), Allium fistulosum L.-, Allium sativum L.-, Allium schoenoprasum L.-, Rheum rhabarbarum L.- ja Zea mays L. -lajien lajikkeiden virallisen hyväksymisen osalta 31 päivään joulukuuta 2009 asti.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   4 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   5 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 5 päivänä joulukuuta 2006.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 157, 10.6.1992, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 2005/55/EY (EUVL L 22, 26.1.2005, s. 17).

      (2)  EYVL L 193, 20.7.2002, s. 33. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/117/EY (EUVL L 14, 18.1.2005, s. 18).

      LIITE

                     ”Allium cepa L.

                                 —

                                    Cepa-ryhmä

                     Ruokasipuli

                                 —

                                    Aggregatum-ryhmä

                     Salottisipuli

                        Allium fistulosum L.

                     Pillisipuli

                        Allium porrum L.

                     Purjo

                        Allium sativum L.

                     Valkosipuli

                        Allium schoenoprasum L.

                     Ruohosipuli

                        Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                     Kirveli

                        Apium graveolens L.

                     Lehtiselleri
                     Mukulaselleri

                        Asparagus officinalis L.

                     Parsa

                        Beta vulgaris L.

                     Punajuurikas, mukaan lukien Cheltenham-juurikas
                     Lehtijuurikas tai lehtimangoldi

                        Brassica oleracea L.

                     Lehtikaali
                     Kukkakaali
                     Parsakaali
                     Ruusukaali
                     Kurttukaali
                     Valkokaali
                     Punakaali
                     Kyssäkaali

                        Brassica rapa L.

                     Kiinankaali
                     Nauris

                        Capsicum annuum L.

                     Paprika, chilipaprika

                        Cichorium endivia L.

                     Kähäräendiivi
                     Siloendiivi

                        Cichorium intybus L.

                     Salaattisikuri eli suppusikuri
                     Isolehtisikuri tai italiansikuri
                     Teollisuussikuri

                        Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                     Vesimeloni

                        Cucumis melo L.

                     Meloni

                        Cucumis sativus L.

                     Kurkku
                     Avomaankurkku

                        Cucurbita maxima Duchesne

                     Jättikurpitsa

                        Cucurbita pepo L.

                     Kesäkurpitsa

                        Cynara cardunculus L.

                     Latva-artisokka
                     Kardoni

                        Daucus carota L.

                     Porkkana
                     Porkkana

                        Foeniculum vulgare Mill.

                     Fenkoli

                        Lactuca sativa L.

                     Salaatti

                        Lycopersicon esculentum Mill.

                     Tomaatti

                        Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                     Persilja

                        Phaseolus coccineus L.

                     Ruusupapu

                        Phaseolus vulgaris L.

                     Tarhapapu
                     Salkopapu

                        Pisum sativum L. (partim)

                     Silpoydinherne
                     Silpoherne
                     Sokeriherne

                        Raphanus sativus L.

                     Retiisi
                     Retikka

                        Rheum rhabarbarum L.

                     Raparperi

                        Scorzonera hispanica L.

                     Kaurajuuri tai mustajuuri

                        Solanum melongena L.

                     Munakoiso

                        Spinacia oleracea L.

                     Pinaatti

                        Valerianella locusta (L.) Laterr.

                     Vuonankaali

                        Vicia faba L. (partim)

                     Härkäpapu

                        Zea mays L. (partim)

                     Sokerimaissi
                     Paukkumaissi”