Avis juridique important

|

31995L0028

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/28/EY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien sisäpuolisten rakenteiden valmistuksessa käytettävien materiaalien palo-ominaisuuksista

Virallinen lehti nro L 281 , 23/11/1995 s. 0001 - 0030

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 95/28/EY,annettu 24 päivänä lokakuuta 1995,tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien sisäpuolisten rakenteiden valmistuksessa käytettävien materiaalien palo-ominaisuuksista EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (3),sekä katsovat, ettäsisämarkkinat käsittävät sisäisistä rajoista vapaan alueen, jolla on varmistettu tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus; on tärkeää toteuttaa toimenpiteitä tämän tavoitteen toteuttamiseksi,tekniset vaatimukset, jotka tiettyjen ajoneuvoluokkien on täytettävä kansallisten lakien mukaan, koskevat muun muassa tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien sisärakenteissa käytettyjen materiaalien palo-ominaisuuksia,nämä vaatimukset vaihtelevat eri jäsenvaltioissa,siksi on välttämätöntä, että kaikki jäsenvaltiot ottavat käyttöön samat vaatimukset joko olemassa olevien määräystensä lisäksi tai niiden sijasta, jotta erityisesti neuvoston 6 päivänä helmikuuta 1970 antamalla direktiivillä 70/156/ETY (4) jäsenvaltioiden moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntämenettelyä koskevien lakien lähentämisestä säädettyä ETY-tyyppihyväksyntämenettelyä voidaan soveltaa edelleen kunkin ajoneuvolajin osalta,tämä direktiivi on yksi neuvoston direktiivillä 70/156/ETY säädettyä ETY-tyyppihyväksyntämenettelyä koskevista erillisistä direktiiveistä; tästä syystä direktiivin 70/156/ETY ajoneuvojärjestelmiä, niiden osia ja erillisiä teknisiä yksiköitä koskevia säännöksiä sovelletaan myös tämän direktiivin tavoitteisiin,olisi viitattava neuvoston direktiiviin 77/649/ETY (5), jossa määritetään istuinpaikkojen peruspisteen ("R-piste") paikka,matkustajien turvallisuuden ja liikenneturvallisuuden kannalta on tärkeää, että kaupunki- ja pitkänmatkan linja-autojen sisäpuolisissa korirakenteissa käytettävät materiaalit täyttävät vähimmäisvaatimukset liekkien syttymisen estämiseksi tai hidastamiseksi, jotta matkustajat ehtivät poistua ajoneuvosta palon sattuessa, jaon suotavaa ottaa käyttöön tämän direktiivin mukaisia vaihtoehtoisia ajoneuvojen tyyppihyväksyntämenettelyjä, t.s. järjestelmiä, jotka perustuvat joko moottoriajoneuvojen sisäpuolisten rakenteiden valmistuksessa käytettävien materiaalien palo-ominaisuuksien testeihin tai kunkin näiden ajoneuvojen sisärakenteeseen asennettavan materiaalin ja/tai varusteen, kuten penkit, verhot, ETY-komponenttityyppihyväksymiseen, jolloin on tarkistettava, että tällaiset materiaalit ja/tai varusteet on oikein asennettu,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan- "ajoneuvolla" kaikkia direktiivin 70/156/ETY 2 artiklassa määriteltyjä ajoneuvoja- "komponentilla" direktiivin 70/156/ETY 2 artiklassa määriteltyjä komponentteja.2 artikla Jäsenvaltiot eivät saa kieltäytyä- ajoneuvon ETY-tyyppihyväksynnästä tai kansallisesta tyyppihyväksynnästä tai ajoneuvon myynnistä, rekisteröinnistä, käyttöönoton tai käytön kieltämisestä tai estämisestä ajoneuvon korin sisäpuolisiin rakenteisiin käytettävien materiaalien palo-ominaisuuksiin liittyvistä syistä- ajoneuvon korin sisäpuolisissa rakenteissa käytettyjen komponenttien ETY-typpihyväksynnästä tai kansallisesta tyyppihyväksynnästä tai sen myynnin tai käytön kieltämisestä sen valmistuksessakäytettyjen materiaalien palo-ominaisuuksiin liittyvistä syistä,jos tämän direktiivin liitteissä I, IV, V ja VI vahvistetut vaatimukset täytetään.3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset 18 kuukauden kuluessa sen antamispäivästä. Niiden on ilmoitettava komissiolle tästä viipymättä.Yllä tarkoitetun päivämäärän jälkeen jäsenvaltiot eivät saa enää kieltää tämän direktiivin mukaisten ajoneuvojen ensimmäistä käyttöönottoa tai tämän direktiivin mukaisten komponenttien myyntiä tai käyttöä.Niiden on sovellettava näitä määräyksiä 48 kuukauden ajan tämän direktiivin antamisesta.2. Kun jäsenvaltiot antavat nämä määräykset, niissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 24 päivänä lokakuuta 1995.Euroopan parlamentin puolestaK. HÄNSCHPuhemiesNeuvoston puolestaL. ATIENZA SERNAPuheenjohtaja(1) EYVL N:o C 154, 19.6.1992, s. 4(2) EYVL N:o C 332, 16.12.1992, s. 12(3) Euroopan parlamentin kannanotto 29 päivänä lokakuuta 1992 (EYVL N:o C 305, 23.11.1992, s. 109), neuvoston yhteinen kanta 8 päivänä joulukuuta 1994 (EYVL N:o C 384, 31.12.1994, s. 1) ja Euroopan parlamentin päätös 15 päivänä kesäkuuta 1995 (EYVL N:o C 166, 3.7.1995).(4) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 93/81/ETY (EYVL N:o L 264, 23.10.1993, s. 49).(5) EYVL N:o L 267, 19.10.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 90/630/ETY (EYVL N:o L 341, 6.12.1990, s. 20).LIITE I ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN SOVELTAMISALA, MÄÄRITELMÄT JA HAKEMINEN, ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMINEN, ERITTELYT, TYYPIN MUUTTAMINEN, TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS, AJONEUVOON ASENTAMISTA KOSKEVAT VAATIMUKSET 1. SoveltamisalaTämä direktiivi koskee sellaisten M3-luokan yli 22 matkustajan kuljettamiseen tarkoitettujen ajoneuvojen sisämateriaalien palo-ominaisuuksia (syttymisherkkyys, palonopeus ja sulamisominaisuudet), joita ei ole suunniteltu seisovien matkustajien kuljetukseen eikä kaupunkiliikennöintiin (kaupunkilinja-autot).Jäsenvaltiot, joilla on ollut ennen tämän direktiivin 3 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettua päivämäärää lainsäädäntöä, jota sovelletaan muihin kuin yllä tarkoitettuihin ajoneuvoluokkiin, voivat jatkaa tämän lainsäädännön soveltamista edellyttäen, että ne hyväksyvät tyyppihyväksynnän muiden tämän direktiivin määräysten mukaisten ajoneuvoluokkien osalta.2. MääritelmätTässä direktiivissä tarkoitetaan2.1. "ajoneuvon hyväksynnällä" 2.2 kohdan mukaan määritellyn ajoneuvotyypin hyväksyntää matkustamossa käytettyjen sisäkomponenttien palo-ominaisuuksien suhteen.2.2. "ajoneuvotyypillä" ajoneuvoja, jotka eivät poikkea olennaisilta ominaisuuksiltaan kuten:2.2.1. matkustamon laitteet, kuten materiaalit, istuimet, verhot ja väliseinät jne.,2.2.2. käytettyjen laitteiden massa, sikäli kuin niillä on vaikutusta tässä direktiivissä määriteltyihin ominaisuuksiin,2.2.3. lisälaitteet ja -varusteet siltä osin kuin niillä ei ole haitallista vaikutusta tässä direktiivissä määriteltyihin ominaisuuksiin.2.3. "komponenttihyväksynnällä" laitteiden, kuten materiaalien, istuinten, verhojen ja väliseinien jne. hyväksyntää,2.4. "komponenttityypillä" osia, jotka eivät poikkea oleellisilta ominaisuuksiltaan, kuten:2.4.1. perusmateriaalit (esim. villa, muovi, kumi ja sekoitemateriaalit),2.4.2. käyttötarkoitus (istuinten verhoilu, katon vuoraus jne.),2.4.3. valmistajan tyyppimerkintä,2.4.4. komposiittimateriaalien kerrosmäärä,2.4.5. muut ominaisuudet, sikäli kuin niillä on olennaista vaikutusta tässä direktiivissä määriteltyihin ominaisuuksiin.2.5. "matkustamolla" matkustajille tarkoitettua tilaa (baari, keittiö, WC jne. mukaan lukien), jota rajaavat:- katto- lattia- sivuseinät- ovet- ulkoikkunat- väliseinä takatilaan tai takaistuimen selkänojan takapinnan muodostama pinta- ajoneuvon pitkittäisen pystykeskilinjan kuljettajan puolella, pystysuora poikkilinja kuljettajan R-pisteen läpi, kuten se on määritelty direktiivin 77/649/ETY liitteessä III- pitkittäisen pystykeskilinjan toisella puolella etuväliseinä.2.6. "istuimella" rakennetta, joka voi olla tai olla olematta sisäänrakennettu osa ajoneuvon rakennetta, sisältää päällisen ja on tarkoitettu yhden aikuisen istumapaikaksi. Termillä "istuin" tarkoitetaan sekä yksittäistä istuinta että penkin osaa, joka on tarkoitettu yhden aikuisen istumapaikaksi.2.7. "istuinryhmällä" joko penkin kaltaista istuinta tai vierekkäin asennettuja yksittäisiä istuimia (ts. istuimen etummaiset kiinnitykset takimmaisten kiinnitysten kanssa samassa linjassa tai niiden edessä ja samassa linjassa toisen istuimen etummaisten kiinnitysten kanssa tai niiden takana), jotka on tarkoitettu yhden tai useamman aikuisen istumapaikaksi.2.8. "istuinpenkillä" useamman kuin yhden aikuisen istumapaikaksi tarkoitettua rakennetta päällinen mukaan lukien.2.9. "palonopeudella" tämän direktiivin liitteiden IV ja/tai VI mukaisesti mitatun palaneen alueen pituuden ja sen palamiseen kuluneen ajan välistä suhdetta. Se ilmaistaan millimetreinä minuutissa.2.10. "komposiittimateriaalilla" useista samaa tai eri materiaalia olevaa toisiinsa liimaamalla, yhteensulauttamalla, pinnoittamalla, hitsaamalla jne. kiinteästi liitettyä kerrosta.Jos eri materiaalit on yhdistetty toisiinsa katkonaisella liitoksella (esimerkiksi ompelemalla, suurtaajuushitsauksella tai niittaamalla), niitä ei lueta komposiittimateriaaleiksi.2.11. "avopinnalla" materiaalin matkustamoon päin olevaa puolta, kun materiaali on asennettu ajoneuvoon.2.12. "verhouksella" sisäpuolisen täytteen ja pintamateriaalin yhdistelmää, jotka yhdessä muodostavat istuimen rungon päällysteen.2.13. "sisäpuolisella vuorauksella" materiaalia (materiaaleja), jo(t)ka (yhdessä) muodostaa (muodostavat) katon, seinän tai lattian ulkopuolisen pinnan ja aluskerroksen.3. ETY-tyyppihyväksynnän hakeminen ajoneuvolle3.1. Direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdan mukaista ETY-tyyppihyväksyntää koskevan hakemuksen ajoneuvotyypille matkustamossa käytettyjen materiaalien palo-ominaisuuksen suhteen tekee ajoneuvon valmistaja.3.2. Malli ilmoituslomakkeesta on liitteen II lisäyksessä 1.3.3. Tyyppihyväksyntätarkastuksista vastaavalle tekniselle tarkastuslaitokselle on toimitettava:3.3.1. Kun kyseessä ovat sisäpuolella käytettävät komponentit ilman ETY-tyypihyväksyntää: koekappaleet, joiden lukumäärä on määritelty jäljempänä 7.2, 7.3 ja 7.4 kohdassa komponenteista, joita käytetään hyväksyttävää tyyppiä edustavissa ajoneuvoissa.3.3.2. Kun kyseessä ovat jo tyyppihyväksytyt komponentit: tyyppihyäksyntäasiakirjat on liitettävä ajoneuvon tyyppihyväksyntähakemukseen.3.3.3. Hyväksyttävää tyyppiä edustava ajoneuvo.4. ETY-komponenttityyppihyväksynnän hakeminen4.1. Direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdan mukaista ETY-komponenttityyppihyväksyntää koskevan hakemuksen sisämateriaalityypille sen palo-ominaisuuksien suhteen tekee ajoneuvon valmistaja.4.2. Malli ilmoituslomakkeesta on liitteen II lisäyksessä 2.4.3. Tyyppihyväksyntätarkastuksista vastaavalle tekniselle tarkastuslaitokselle on toimitettava:4.3.1. Koekappaleet, joiden lukumäärä on määrätty jäljempänä 7.2, 7.3 ja 7.4 kohdassa. Koekappaleisiin on merkittävä selkeästi ja lähtemättömästi hakijan liikenimi tai merkki ja tyyppinimi.4.3.2. Sellaisten laitteiden kuten istuinten, verhojen ja väliseinien osalta 4.3.1 kohdassa mainitut koekappaleet sekä yksi edellä mainitun mukainen kokonainen laite.5. ETY-tyyppihyväksynnän myöntäminen5.1. Jos oleelliset vaatimukset täytetään, direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 3 kohdan ja tarvittaessa 4 artiklan 4 kohdan mukainen ETY-tyyppihyväksyntä myönnetään.5.2. Malli ETY-tyyppihyväksyntätodistuksesta annetaan5.2.1. liitteen III lisäyksessä 1, yllä 3.1 kohdassa, tarkoitettuihin hakemuksiin,5.2.2. liitteen III lisäyksessä 2, yllä 4.1 kohdassa, tarkoitettuihin hakemuksiin.5.3. Jokaiselle hyväksytylle ajoneuvotyypille ja komponenttityypille annetaan direktiivin 70/156/ETY liitteen VII mukainen hyväksyntänumero. Sama jäsenvaltio ei saa antaa samaa numeroa toiselle ajoneuvotyypille eikä toiselle komponenttityypille.6. Merkintä6.1. Jokainen tämän direktiivin mukaisesti hyväksytyn tyypin mukainen komponentti on varustettava ETY-tyyppihyväksyntämerkinnällä. Tässä merkinnässä on oltava:6.1.1. Pientä e-kirjainta ympäröivä suorakulmio, jota seuraa komponenttityyppihyväksynnän myöntänyttä jäsenvaltiota tarkoittava numero tai kirjainyhdistelmä:>TAULUKON PAIKKA>6.1.2. Suorakulmion läheisyydessä:6.1.2.1. perushyväksyntänumero, joka sisältyy direktiivin 70/156/ETY liitteessä VII tarkoitetun typpihyväksyntänumeron 4 osaan ja jota edeltää kaksi numeroa, jotka ilmaisevat juoksevan numeron, joka on annettu direktiivin . ./. . ./EY viimeisille suurille teknisille muutoksille sinä päivämääränä, jolloin ETY-komponenttiyyppihyväksyntä myönnettiin. Tässä direktiivissä juokseva numero on 00 (direktiivin muuttamaton muoto),6.1.2.2. symbolit, jotka ilmaisevat suunnan, johon palamisnopeus on määritetty:-  , . vaakasuoraan (liite IV),-  - / pystysuoraan (liite VI),-  , . - / vaaka- ja pystysuoraan (liitteet IV ja VI),6.1.2.3. symboli `V osoittaa, että komponentti on hyväksytty sulamisominaisuuksiensa suhteen (liite V) ja/tai symboli `CD osoittaa, että komponentti on hyväksytty kokonaisena laitteena, kuten istuimena, väliseinänä tai tavaratelineenä.6.2. Kun istuin on hyväksytty komponenttina tai kun istuimen tai istuinpenkin istuintyyny ja selkänoja on päällystetty samalla materiaalilla, riittää, kun merkintä esiintyy istuimessa tai istuinpenkissä vain yhden kerran.6.3. Merkintä täytyy kiinnittää materiaaliin siten, että se on selvästi luettavissa ja lähtemättömästi kiinnitetty silloinkin, kun materiaali on asennettu ajoneuvoon.6.4. Malli ETY-komponenttityyppihyväksyntämerkinnästä on tämän liitteen lisäyksenä.7. Erittelyt7.1. Tyyppihyväksyttävän ajoneuvon matkustamon sisämateriaalit on testattava yhdellä tai useammalla testillä, jotka mainitaan liitteissä IV, V ja VI.7.2. Seuraavasta materiaal(e)ista 5 koekappaletta isotrooppista materiaalia tai 10 koekappaletta ei-isotrooppista materiaalia (5 kumpaankin suuntaan) on testattava tämän direktiivin liitteessä IV kuvatulla kokeella:- minkä tahansa istuimen tai sen lisälaitteen (kuljettajan istuin mukaan lukien) verhoukseen käytetty/käytetyt materiaali(t)- katon sisäpuoliseen vuoraukseen käytetty/käytetyt materiaali(t)- sisä- ja takaseinien sisäpuoliseen vuoraukseen käytetty/käytetyt materiaali(t), väliseinät mukaan lukien- lämpö- ja/tai äänieristykseen käytetty/käytetyt materiaali(t)- lattian sisäpuoliseen vuoraukseen käytetty/käytetyt materiaali(t)- tavaratelineiden, lämmitys- ja ilmastointiputkien sisäpuoliseen vuoraukseen käytetty/käytetyt materiaali(t)- valaisimien kiinnitykseen käytetty/käytetyt materiaali(t).Lisäksi yksi koekappale on toimitettava tekniselle tarkastuslaitokselle tulevia vertailutarkoituksia varten.7.2.1. Kokeen tulosta on pidettävä tyydyttävänä, jos huonoin koetulos, mukaan lukien palamisnopeus vaakasuorassa, ei ylitä 100:aa mm/min tai jos liekki sammuu ennen kuin se saavuttaa viimeisen mittauspisteen.7.3. Seuraavasta/seuraavista materiaal(e)ista 4 koekappaletta, molemmilta puolilta (mikäli ne eivät ole samanlaiset), on toimitettava liitteessä V kuvattuun kokeeseen:- katon sisäpuoliseen vuoraukseen käytetty/käytetyt materiaali(t)- katossa sijaitsevien tavaratelineiden, lämmitys- ja ilmastointiputkien sisäpuoliseen vuoraukseen käytetty/käytetyt materiaali(t)- tavaratelineissä ja/tai katossa oleviin valaisimiin käytetty/käytetyt materiaali(t).Lisäksi yksi koekappale on toimitettava teknisille tarkastuslaitoksille tulevia vertailutarkoituksia varten.7.3.1. Kokeen tulosta on pidettävä tyydyttävänä, jos huonoimmat koetulokset mukaan lukien ei muodostu pisaroita, jotka sytyttävät puuvillavanun.7.4. Kolme koekappaletta isotrooppista tai 6 koekappaletta ei-isotrooppista, verhoihin ja kaihtimiin (ja/tai muihin riippuviin materiaaleihin) käytettyä/käytettyjä materiaalia (materiaaleja) testataan liitteessä VI kuvatulla kokeella.Lisäksi yksi koekappale on toimitettava tekniselle tarkastuslaitokselle tulevia vertailutarkoituksia varten.7.4.1. Kokeen tulosta on pidettävä tyydyttävänä, jos huonoimmat koetulokset mukaan lukien palamisnopeus pystysuorassa ei ylitä 100:aa mm/min.7.5. Seuraavia materiaaleja ei tarvitse testata liitteissä VI - VI kuvatuilla kokeilla:7.5.1. metallista tai lasista valmistetut osat,7.5.2. yksittäiset istuimen varusteet, joiden massan ei-metallisen materiaalin osuus on alle 200 g. Jos näiden varusteiden kokonaismassan ei-metallisen materiaalin osuus ylittää 400 g istuimelta, jokainen materiaali on testattava,7.5.3. osat, joiden pinta-ala tai tilavuus eivät ylitä:7.5.3.1. 100:aa cm² tai 40:tä cm³ niiltä osilta, jotka on liitetty yksittäiseen istumapaikkaan,7.5.3.2. 300:aa cm² tai 120:tä cm³ istunriviltä ja enintään juoksumetriä matkustamon sisäpuolelta osilta, jotka on sijoitettu erilleen ajoneuvoon eivätkä ole asennettuina yksittäiseen istuimeen.7.5.4. sähkökaapelit,7.5.5. osat, joista ei ole mahdollista irrottaa kuvatun kokoista koekappaletta liitteen IV 3.1 kohdan, liitteen V 3 kohdan ja liitteen VI 3.1 kohdan mukaisesti.8. Ajoneuvon ja materiaalityypin muuttaminen sekä näiden hyväksyntöjen muutokset8.1. Jos tämän direktiivin mukaisesti hyväksyttyä tyyppiä muutetaan, sovelletaan direktiivin 70/156/ETY 5 artiklan määräyksiä.9. Tuotannon vaatimustenmukaisuus9.1. Tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi on ryhdyttävä toimenpiteisiin direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan määräysten mukaisesti.10. Materiaalien ja laitteiden ajoneuvoon ja/tai komponentteina hyväksyttyihin laitteisiin asentamista koskevat vaatimukset10.1. Materiaalit ja/tai laitteet, joita käytetään matkustamossa ja/tai komponentteina hyväksytyissä laitteissa, on asennettava siten, että liekkien syttymisen ja liekkien etenemisen vaara on mahdollisimman vähäinen.10.2. Nämä sisämateriaalit ja/tai laitteet on asennettava yksinomaan niiden käyttötarkoituksen ja niille suoritetun (suoritettujen) kokeen (kokeiden) mukaisesti (ks. 7.2, 7.3 ja 7.4 kohta), erityisesti niiden palo- ja sulamisominaisuuksien suhteen (vaakasuora/pystysuora suunta).10.3. Sisämateriaalin tukirakenteen kiinnittämiseen käytetty liima ei saa, sikäli kuin se on mahdollista, heikentää materiaalin palo-ominaisuuksia.Lisäys Malli ETY-komponenttityyppihyväksyntämerkistä>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>Yllä oleva ETY-komponenttityyppihyväksyntämerkki osoittaa, että kyseinen sisämateriaali on hyväksytty Saksassa (e 1) tämän direktiivin (00) mukaisesti hyväksyntänumerolla 2439. Kaksi ensimmäistä numeroa osoittavat, että tämä komponentti on hyväksytty tämän direktiivin alkuperäisen muodon mukaan. Lisäsymboli  , - / . osoittaa, että tämä materiaalityyppi on hyväksytty sekä vaaka- että pystysuoran palamisnopeutensa suhteen.Symbolit `V ja/tai `CD osoittavat hyväksyntää liitteen V mukaan ja/tai hyväksyntää yhtenä kokonaisena laitteena, kuten istuimena tai väliseinänä. Lisäsymboleja käytetään vain soveltuvissa tapauksissa.LIITE II ILMOITUSLOMAKKEET Lisäys 1 neuvoston direktiivin 70/156/ETY liitteen I mukainen ilmoituslomake N:o . . . ajoneuvojen ETY-tyyppihyväksynnästä tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien sisäpuolisissa rakenteissa käytettävien materiaalien palo-ominaisuuksien suhteen (direktiivi . ./. . ./EY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä . ./. . ./EY)Seuraavat tiedot on tarvittaessa toimitettava kolmena kappaleena ja niihin on liitettävä sisällysluettelo. Kaikki piirustukset on toimitettava sopivassa mittakaavassa ja riittävän yksityiskohtaisina A4-kokoisena tai senkokoisessa kansiossa. Mahdollisten valokuvien on oltava tarpeeksi yksityiskohtaisia.Jos järjestelmät, komponentit tai erilliset tekniset yksiköt sisältävät sähköisiä ohjauksia, on toimitettava tiedot niiden toiminnasta.0. YLEISTÄ0.1. Merkki (valmistajan liikenimi):0.2. Tyyppi ja yleinen kaupallinen kuvaus (kuvaukset):0.3. Tyypin tunnistamistapa, jos tyyppi on merkitty ajoneuvoon:0.3.1. Merkin sijainti:0.4. Ajoneuvoluokka:0.5. Valmistajan nimi ja osoite:0.8. Kokoonpanolaitoksen (-laitosten) osoite (osoitteet):1. AJONEUVON YLEISET RAKENTEELLISET OMINAISUUDET1.1. Valokuvat ja/tai piirustukset tyyppiä edustavasta ajoneuvosta9. KORI9.10. Sisäpuoliset rakenteet9.10.3. Istuimet9.10.3.1. Lukumäärä:9.10.7. Tiettyjen moottoriajoneuvotyyppien sisäpuolisissa rakenteissa käytettyjen materiaalien palo-ominaisuudet9.10.7.1. Katon sisäpuolisessa vuorauksessa käytetty/käytetyt materiaali(t)9.10.7.1.1. Komponenttityyppihyväksyntänumero(t), jos saatavilla:9.10.7.1.2. Hyväksymättä jääneistä materiaaleista tai komponenteista9.10.7.1.2.1. Perusmateriaali(t)/nimitys: . . ./ . . .9.10.7.1.2.2. Komposiitti-/yksinkertainen (1) materiaali, kerrosten lukumäärä (2):9.10.7.1.2.3. Pinnoitteen tyyppi (3):Tässä ilmoituslomakkeessa käytetty kohtien numerointi ja alaviitteet vastaavat direktiivin 70/156/ETY liitteessä I käytettyjä. Tämän direktiivin osalta merkityksettömät kohdat on poistettu.9.10.7.1.2.4. Vähimmäis-/Enimmäispaksuus . . . mm9.10.7.2. Taka- ja sivuseiniin käytetty/käytetyt materiaali(t)9.10.7.2.1. Komponenttityyppihyväksyntänumero(t), jos saatavilla:9.10.7.2.2. Hyväksymättä jääneistä materiaaleista9.10.7.2.2.1. Perusmateriaali(t)/nimitys: . . .:9.10.7.2.2.2. Komposiitti-/yksinkertainen (4) materiaali, kerrosten lukumäärä (5):9.10.7.2.2.3. Pinnoitteen tyyppi (6)9.10.7.2.2.4. Vähimmäis-/Enimmäispaksuus . . . mm9.10.7.3. Lattiaan käytetty/käytetyt materiaali(t)9.10.7.3.1. Komponenttityyppihyväksyntänumero(t), jos saatavilla:9.10.7.3.2. Hyväksymättä jääneistä materiaaleista9.10.7.3.2.1. Perusmateriaali(t)/nimitys: . . .9.10.7.3.2.2. Komposiitti-/yksinkertainen (7) materiaali, kerrosten lukumäärä (8):9.10.7.3.2.3. Pinnoitteen tyyppi (9):9.10.7.3.2.4. Vähimmäis-/Enimmäispaksuus . . . mm9.10.7.4. Istuinten verhoukseen käytetty/käytetyt materiaali(t):9.10.7.4.1. Komponenttityyppihyväksyntänumero(t), jos saatavilla:9.10.7.4.2. Hyväksymättä jääneistä materiaaleista9.10.7.4.2.1. Perusmateriaali(t)/nimitys: . . ./. . .9.10.7.4.2.2. Komposiitti-/yksinkertainen (10) materiaali, kerrosten lukumäärä (11):9.10.7.4.2.3. Pinnoitteen tyyppi (12):9.10.7.4.2.4. Vähimmäis-/Enimmäispaksuus . . . mm9.10.7.5. Lämmitys- ja ilmastointiputkiin käytetty/käytetyt materiaali(t):9.10.7.5.1. Komponenttityyppihyväksyntänumero(t), jos saatavilla:9.10.7.5.2. Hyväksymättä jääneistä materiaaleista9.10.7.5.2.1. Perusmateriaali(t)/nimitys: . . ./. . .9.10.7.5.2.2. Komposiitti-/yksinkertainen (13) materiaali, kerrosten lukumäärä (14):9.10.7.5.2.3. Pinnoitteen tyypi (15):9.10.7.5.2.4. Vähimmäis-/Enimmäispaksuus . . . mm9.10.7.6. Tavaratelineisiin käytetty/käytetyt materiaali(t):9.10.7.6.1. Komponenttityyppihyväksyntänumero(t), jos saatavilla:9.10.7.6.2. Hyväksymättä jääneistä materiaaleista9.10.7.6.2.1. Perusmateriaali(t)/nimitys: . . ./. . .9.10.7.6.2.2. Komposiitti-/yksinkertainen (16) materiaali, kerrosten lukumäärä (17):9.10.7.6.2.3. Pinnoitteen tyyppi (18):9.10.7.6.2.4. Vähimmäis-/Enimmäispaksuus . . . mm9.10.7.7. Muihin tarkoituksiin käytetty/käytetyt materiaali(t)9.10.7.7.1. Käyttötarkoitukset:9.10.7.7.2. Komponenttityyppihyväksyntänumero(t), jos saatavilla:9.10.7.7.3. Hyväksymättä jääneistä materiaaleista9.10.7.7.3.1. Perusmateriaali(t)/nimitys: . . ./. . .9.10.7.7.3.2. Komposiitti-/yksinkertainen (19) materiaali, kerrosten lukumäärä (20):9.10.7.7.3.3. Pinnoitteen tyyppi (21):9.10.7.7.3.4. Vähimmäis-/Enimmäispaksuus . . . mm9.10.7.8. Kokonaisina laitteina hyväksytyt komponentit (istuimet, väliseinät, tavaratelineet jne.)9.10.7.8.1. Komponenttityyppihyväksyntänumero(t):9.10.7.8.2. Kokonaisista laitteista: istuin, väliseinä, tavaratelineet jne. (22).Lisäys 2 Ilmoituslomake n:o . . .ETY-komponenttityyppihyväksynnästä tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien sisäpuolisten materiaalien palo-ominaisuuksien suhteen (direktiivi . ./. . ./EY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä . ./. . ./EY)Seuraavat tiedot on toimitettava tarvittaessa kolmena kappaleena ja niihin on liitettävä sisällysluettelo. Kaikki piirustukset on toimitettava sopivassa mittakaavassa ja riittävän yksityskohtaisina A4-kokoisena tai senkokoisessa kansiossa. Mahdollisten valokuvien on oltava tarpeeksi yksityiskohtaisia.Jos järjestelmät, komponentit tai erilliset tekniset yksiköt sisältävät sähköisiä ohjauksia, on toimitettava tiedot niiden toiminnasta.0. YLEISTÄ0.1. Merkki (valmistajan liikenimi):0.2. Tyyppi ja yleinen kaupallinen kuvaus (kuvaukset):0.5. Valmistajan nimi ja osoite:0.7. Jos kyseessä ovat komponentit ja erilliset tekniset yksiköt, ETY-tyyppihyväksynnän sijainti ja kiinnitysmenetelmä:0.8. Kokoonpanolaitoksen (-laitosten) osoite (osoitteet):1. SISÄMATERIAALIT1.1. Katon sisäpuolisessa verhoilussa käytetty/käytetyt materiaali(t)1.1.1. Perusmateriaali(t)/nimitys: . . . / . . .1.1.2. Komposiitti-/yksinkertainen (23) materiaali, kerrosten lukumäärä (24):1.1.3. Pinnoitteen tyyppi (25):1.1.4. Vähimmäis-/Enimmäispaksuus . . . mm1.1.5. Tyyppihyväksyntänumero, jos saatavilla:1.2. Taka- ja sivuseiniin käytetty/käytetyt materiaali(t)1.2.1. Perusmateriaali(t)/nimitys: . . . / . . .1.2.2. Komposiitti-/yksinkertainen (26) materiaali, kerrosten lukumäärä (27):1.2.3. Pinnoitteen tyyppi (28):1.2.4. Vähimmäis-/Enimmäispaksuus . . . mm1.2.5. Tyyppihyväksyntänumero, jos saatavilla:1.3. Lattiaan käytetty/käytetyt materiaali(t)1.3.1 Perusmateriaali(t)/nimitys: . . . / . . .1.3.2. Komposiitti-/yksinkertainen (29) materiaali, kerrosten lukumäärä (30):1.3.3. Pinnoitteen tyyppi (31):1.3.4. Vähimmäis-/Enimmäispaksuus . . . mm1.3.5. Tyyppihyväksyntänumero(t), jos saatavilla:1.4. Istuinten verhoukseen käytetty/käytetyt materiaali(t):1.4.1. Perusmateriaali(t)/nimitys: . . . / . . .1.4.2. Komposiitti-/yksinkertainen (32) materiaali, kerrosten lukumäärä (33):1.4.3. Pinnoitteen tyyppi (34):1.4.4. Vähimmäis-/Enimmäispaksuus . . . mm1.4.5. Tyyppihyväksyntänumero(t), jos satavilla:1.5. Lämmitys- ja ilmastointiputkiin käytetty/käytetyt materiaali(t):1.5.1. Perusmateriaali(t)/nimitys: . . . / . . .1.5.2. Komposiitti-/yksinkertainen (35) materiaali, kerrosten lukumäärä (36):1.5.3. Pinnoitteen tyyppi (37):1.5.4. Vähimmäis-/Enimmäispaksuus . . . mm1.5.5. Tyyppihyväksyntänumero(t), jos saatavilla:1.6. Tavaratelineisiin käytetty/käytetyt materiaali(t):1.6.1. Komponentti- ja laitetyyppihyväksyntänumero(t)1.6.2. Perusmateriaali(t)/nimitys: . . . / . . .1.6.3. Pinnoitteen tyyppi (38):1.6.4. Vähimmäis-/Enimmäispaksuus . . . mm1.6.5. Tyyppihyväksyntänumero(t), jos saatavilla:1.7. Muihin tarkoituksiin käytetty/käytetyt materiaali(t)1.7.1. Käyttötarkoitukset:1.7.2. Perusmateriaali(t)/nimitys: . . . / . . .1.7.3. Komposiitti-/yksinkertainen (39) materiaali, kerrosten lukumäärä (40):1.7.4. Pinnoitteen tyyppi (41):1.7.5. Vähimmäis-/Enimmäispaksuus . . . mm1.7.6. Tyyppihyväksyntänumero(t), jos saatavilla:(1) Tarpeeton ylipyyhitään.(2) Tarpeeton ylipyyhitään.LIITE III ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUKSET Lisäys 1 MALLI[Enimmäiskoko: A4 210 × 297 mm]ETY-tyyppihyväksyntätodistusIlmoitus- tyyppihyväksynnästä (1)- tyyppihyväksynnän laajennuksesta (2)- tyyppihyväksynnän epäämisestä (3)- tyyppihyväksynnän peruuttamisesta (4)ajoneuvon/komponentin/erillisen teknisen yksikön (5) osalta direktiivin . ./. . ./EY mukaisesti.Tyyppihyväksyntänumero:Laajennuksen syy:OSA I0.1. Merkki (valmistajan liikenimi):0.2. Tyyppi ja yleinen kaupallinen kuvaus (kuvaukset):0.3. Tyypin tunnistamistapa, jos tyyppi on merkitty ajoneuvoon/komponenttiin/erilliseen tekniseen yksikköön (6) (7):0.3.1. Merkinnän sijainti:0.4. Ajoneuvoluokka (8):0.5. Valmistajan nimi ja osoite:0.7. Jos kyseessä ovat komponentit ja erilliset tekniset yksiköt, ETY-tyyppihyväksynnän sijainti ja kiinnitysmenetelmä:0.8. Kokoonpanolaitoksen (-laitosten) osoite (osoitteet):OSA II1. Lisätiedot (sovellettavissa tapauksissa): katso lisäys2. Kokeiden suorittamisesta vastaava tekninen toimielin:3. Koeraportin päivämäärä:4. Koeraportin numero:5. Mahdolliset huomautukset: katso lisäys6. Paikka:7. Päivämäärä:8. Allekirjoitus:9. Sisällysluettelo tietopaketista, joka on hyväksyvän viranomaisen hallussa ja joka voidaan saada käyttöön pyynnöstä, on liitteenä.Lisäys ETY-tyyppihyväksyntätodistukseen N:o . . . ajoneuvon tyyppihyväksynnästä direktiivin . ./. . ./EY mukaisesti, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä . ./. . ./EY 1. LISÄTIEDOT1.1. Tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien sisäpuolisissa rakenteissa käytettyjen materiaalien palo-ominaisuudet1.1.1. Katon vuoraukseen käytetty/käytetyt materiaali(t)Komponentti- ja/tai laitetyyppihyväksyntänumero(t):taiPerusmateriaali(t)/nimitys: . . . / . . .1.1.2. Taka- ja sivuseiniin käytetty/käytetyt materiaali(t)Komponentti- ja/tai laitetyyppihyväksyntänumero(t):taiPerusmateriaali(t)/nimitys: . . . / . . .1.1.3. Lattiaan käytetty/käytetyt materiaali(t)Komponentti- ja/tai laitetyypihyväksyntänumero(t):taiPerusmateriaali(t)/nimitys: . . . / . . .1.1.4. Istuinten verhoukseen käytetty/käytetyt materiaali(t)Komponentti- ja/tai laitetyyppihyväksyntänumero(t):taiPerusmateriaali(t)/nimitys: . . . / . . .1.1.5. Lämmitys- ja ilmastointiputkiin käytetty/käytetyt materiaali(t)Komponentti- ja/tai laitetyyppihyväksyntänumero(t):taiPerusmateriaali(t)/nimitys: . . . / . . .1.1.6. Tavaratelineisiin käytetty/käytetyt materiaali(t)Komponentti- ja/tai laitetyyppihyväksyntänumero(t):taiPerusmateriaali(t)/nimitys: . . . / . . .1.1.7. Muihin tarkoituksiin käytetty/käytetyt materiaali(t)Käyttötarkoitus (-tarkoitukset)Komponentti- ja/tai laitetyyppihyväksyntänumero(t):taiPerusmateriaali(t)/nimitys: . . . / . . .1.1.8. Kokonaisina laitteina hyväksytyt komponentitKomponenttityyppihyväksyntänumero:istuimen, väliseinän, tavaratelineiden jne. (9) osalta tai nimettävä5. Huomautuksia: . . . . . . . . . . . . . .Lisäys 2 MALLI[Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm)]ETY-tyyppihyväksyntätodistusIlmoitus- tyyppihyväksynnästä (10)- tyyppihyväksynnän laajennuksesta (11)- tyyppihyväksynnän epäämisestä (12)- tyyppihyväksynnän peruuttamisesta (13)ajoneuvon/komponentin/erillisen teknisen yksikön (14) osalta direktiivin . ./. . ./EY mukaisesti.Tyyppihyväksyntänumero:Laajennuksen syy:OSA I0.1. Merkki (valmistajan liikenimi):0.2. Tyyppi ja yleinen kaupallinen kuvaus (kuvaukset):0.3. Tyypin tunnistamistapa, jos se on merkitty ajoneuvoon/komponenttiin/erilliseen tekniseen yksikköön (15) (16):0.3.1. Merkinnän sijainti:0.4. Ajoneuvoluokka (17):0.5. Valmistajan nimi ja osoite:0.7. Jos kyseessä ovat komponentit ja erilliset tekniset yksiköt, ETY-tyyppihyväksynnän sijainti ja kiinnitysmenetelmä:0.8. Kokoonpanolaitoksen (-laitosten) osoite (osoitteet):OSA II1. Mahdolliset lisätiedot: katso lisäys2. Kokeiden suorittamisesta vastaava tekninen tarkastuslaitos:3. Koeraportin päivämäärä:4. Koeraportin numero:5. Mahdolliset huomautukset: katso lisäys6. Paikka:7. Päivämäärä:8. Allekirjoitus:9. Sisällysluettelo tietopaketista, joka on hyväksyvän viranomaisen hallussa ja joka voidaan saada käyttöön pyynnöstä, on liitteenä.Lisäys ETY-tyyppihyväksyntätodistukseen n:o . . . ajoneuvon tyyppihyväksynnästä direktiivin . ./. . ./EY mukaisesti, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä . ./. . ./EY 1. LISÄTIEDOT1.1. Asennukseen soveltuvat materiaalit- katon vuoraukseen (18)- taka- tai sivuseinän vuoraukseen (19)- lattian päällystykseen (20)- istuimen verhoukseen (21) tai päällystykseen- lämmitys- ja ilmastointiputkiin (22)- tavaratelineeseen (23)- muuhun käyttötarkoitukseen(-iin) (nimettävä):Komponentit kokonaisina laitteina (istuimet, väliseinät, tavaratelineet jne. (24)) soveltuvat asennettaviksi M2/M3-ajoneuvoihin (25).1.2. Yhdenmukaisuus palonopeudelle asetettujen vaatimusten kanssa on tarkastettuvaakasuoraan ( , .)/pystysuoraan ( - /)/sekä vaaka- että pystysuoraan ( , - / .) (26).Komponenttien yhdenmukaisuus sulamisnopeudelle asetettujen vaatimusten kanssa on tarkastettu liitteen V mukaisesti, symboli `V.Kokonaisina laitteina hyväksyttyjen komponenttien yhdenmukaisuus on tarkastettu, symboli `CD.1.3. Käyttörajoitukset ja asennusvaatimukset:5. Huomautuksia:(1) Tarpeeton ylipyyhitään.(2) Jos tyyppimerkinnässä on ajoneuvo-, komponentti- tai erillisen teknisen yksikön tyypin tämän tyyppihyväksyntätodistuksen mukaiseen kuvaukseen liittymättömiä merkkejä, on nämä merkit esitettävä asiakirjoissa symbolilla "?" (esim.: ABC?? 123??).(3) Direktiivin 70/156/ETY liitteen IIA mukaisesti.(4) Tarpeeton ylipyyhitään.(5) Tarpeeton ylipyyhitään.(6) Jos tyyppimerkinnässä on ajoneuvo-, komponentti- tai erillisen teknisen yksiön tyypin tämän tyyppihyväksyntätodistuksen mukaiseen kuvaukseen liittymättömiä merkkejä, on nämä merkit esitettävä dokumentaatiossa symbolilla "?" (esim.: ABC?? 123??).(7) Direktiivin 70/156/ETY liitteen IIA mukaisesti.(8) Tarpeeton ylipyyhitään.LIITE IV KOE MATERIAALIEN VAAKASUORAN PALONOPEUDEN MÄÄRITTÄMISEKSI 1. PeriaateKoekappaletta pidetään vaakasuorassa U-muotoisessa pitimessä ja sitä altistetaan määritetyn matalaenergisen liekin vaikutukselle 15 sekunnin ajan palokammiossa, jolloin liekki vaikuttaa koekappaleen vapaaseen päähän. Kokeella määritetään se, sammuuko liekki ja milloin, tai aika, jona liekki etenee mitatun matkan.2. Laitteisto2.1. Palokammio (kuva 1), joka on mieluiten ruostumatonta terästä ja jonka mitat ovat kuvassa 2 annetut. Kammion etuseinässä on liekinkestävä tarkkailulasi, joka voi olla koko etuseinän kokoinen ja toimia kammion luukkuna.Kammion pohjassa on ilmastointiaukkoja, ja sen päällisessä on sitä ympäröivä ilmastointirako. Palokammio sijoitetaan neljän 10 mm korkuisen jalan päälle.Kammion toisessa päässä voi olla aukko koekappaleen pitimen ja siinä olevan koekappaleen sisäänasettamista varten; toisessa päässä on aukko kaasujohtimelle. Sulanut materiaali kerätään roiskekaukaloon (katso kuva 3), joka sijaitsee kammion pohjalla ilmastointiaukkojen välissä peittämättä ilmastointiaukkojen aluetta.>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>Kuva 1Esimerkki palokammiosta, koekappaleen pitimestä ja roiskekaukalosta>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>Kuva 2Esimerkki palokammiostaMitat millimetreinä>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>Kuva 3Tyypillinen roiskekaukaloMitat millimetreinä2.2. Koekappaleen pidin, joka koostuu kahdesta ruostumattomasta materiaalista valmistetusta U-muotoisesta metallilevystä tai kehikosta. Mitat on annettu kuvassa 4.Alempi levy on varustettu tapeilla, ylempi levy vastaavilla rei'illä koekappaleen kiinnipysymisen varmistamiseksi. Tapit toimivat myös mittapisteinä paloetäisyyden alussa ja lopussa.Käytettävissä on oltava tuki halkaisijaltaan 0,25 mm:n lämmönkestävästä teräslangasta, joka on pingotettu kehykseen 25 mm:n välein alemman U-muotoisen kehyksen yli (katso kuva 5).Koekappaleiden alapinnan on sijaittava 178 mm lattiatason yläpuolella. Koekappaleen pitimen etureunan etäisyyden kammion päädystä on oltava 22 mm; koekappaleen pitimen sivupintojen etäisyyden kammion seinämistä on oltava 50 mm (kaikki sisämittoja). (Katso kuvat 1 ja 2.)>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>Kuva 4Esimerkki koekappaleen pitimestäMitat millimetreinä.>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>Kuva 5Esimerkki alemmasta U-kehikosta, joka on tuettu teräslangallaMitat millimetreinä.2.3. KaasupoltinPienenä sytytyslähteenä toimii Bunsen-poltin, jonka sisähalkaisija on 9,5 ± 0,5 mm. Se sijaitsee koekaapissa siten, että sen suuttimen keskikohta on 19 mm koekappaleen avoimen pään alareunan keskikohdan alapuolella (katso kuva 2).2.4. KoekaasuPolttimeen johdetun kaasun lämpöarvon on oltava lähellä 38 MJ/m3 (esimerkiksi luonnonkaasu).2.5. Vähintään 110 m pitkä metallikampa, jossa on 7-8 pehmeästi pyöristettyä hammasta per 25 mm.2.6. Ajanottokello, jonka tarkkuus on 0,5 sekuntia.2.7. Savukaappi. Palokammio voidaan sijoittaa savukaappiin, edellyttäen, että kaapin sisätilavuus on vähintään 20 kertaa mutta ei enempää kuin 110 kertaa suurempi kuin palokammion tilavuus ja edellyttäen, ettei savukaapin mikään yksittäinen korkeus-, leveys- tai pituusmitta ole suurempi kuin 2 1/2 kertaa jompikumpi molemmista muista mitoista.Ennen koetta ilman pystysuora liikenopeus savukaapin läpi on mitattava 100 mm palokammion lopullisen sijoituskohdan etu- ja takapuolelta. Nopeuden on oltava välillä 0,10 ja 0,30 m/sekunnissa, jotta palamistuotteista ei olisi haittaa laitteiston käyttäjälle. On mahdollista käyttää savukaappia, jossa on luonnollinen ilmastointi ja sopiva ilman liikenopeus.3. Koekappaleet3.1. Muoto ja mitat3.1.1. Koekappaleiden muoto ja mitat on annettu kuvassa 6. Koekappaleen paksuus vastaa testattavan tuotteen paksuutta. Se ei saa olla paksumpi kuin 13 mm. Koekappaleen poikkileikkauksen on oltava sama kappaleen koko pituudella, jos tämä on näytteenoton osalta mahdollista.>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>Kuva 6KoekappaleMitat millimetreinä3.1.2. Jos tuotteen muoto ja mitat eivät mahdollista annettujen mittojen mukaisen koekappaleen ottamista, on sovellettava seuraavia vähimmäismittoja:a) koekappaleen, jonka leveys on 30-60 mm, pituuden on oltava 356 mm. Tässä tapauksessa materiaali testataan tuotteen leveysmitan mukaan.b) koekappaleen, jonka leveys on 60-100 mm, pituuden on oltava vähintään 138 mm. Tässä tapauksessa potentiaalinen paloetäisyys vastaa koekappaleen pituutta, kun mittaus aloitetaan ensimmäisestä mittauspisteestä.3.2. NäytteenottoKoekappaleet on otettava testattavasta materiaalista. Sellaisten materiaalien osalta, joiden palamisnopeus on erilainen materiaalin eri suuntiin, on testattava nopeus joka suuntaan. Koekappaleet on otettava ja asetettava koelaitteesseen siten, että mitataan korkein palonopeus.Jos materiaali toimitetaan leveyden mukaan, on leikattava vähintään 500 mm:n mittainen kappale, joka kattaa koko leveyden. Tästä otetaan koekappaleet siten, että etäisyys materiaalin reunasta on vähintään 100 mm ja koekappaleiden välinen etäisyys on sama.Koekappaleet otetaan samalla tavalla valmiista tuotteista, jos tuotteen muoto sen sallii. Kun tuotteen paksuus on yli 13 mm, sitä pienennetään 13 mm:iin mekaanisen menetelmän avulla siltä puolelta, joka ei ole matkustamoon päin. Jos tämä on mahdotonta, koe suoritetaan teknisen tarkastuslaitoksen ohjeiden mukaisesti käyttäen materiaalin alkuperäistä leveyttä, joka on mainittava koeraportissa.Komposiittimateriaalit (ks. 2.10 liitteessä I) testataan siten kuin ne olisivat yhtenäistä rakennetta.Kun kyseessä ovat materiaalit, jotka koostuvat päällekkäisistä eri koostumusta olevista kerroksista, jotka eivät ole komposiittimateriaaleja, kaikki matkustamoon päin olevasta pinnasta 13 mm:n syvyyteen asti ulottuvat materiaalikerrokset testataan erikseen.3.3. Koekappaleiden ilmastointiKoekappaleita on ilmastoitava vähintään 24 tunnin ajan mutta ei kauempaa kuin 7 päivää lämpötilan ollessa 23 ± 2 °C ja suhteellisen kosteuden 50 ± 5 %, ja niitä on pidettävä näissä olosuhteissa välittömästi kokeen alkuun asti.4. Menetelmä4.1. Aseta karhea- tai nukkapintaiset näytekappaleet tasaiselle alustalle ja kampaa kammalla (2.5.) kahdesti vastakarvaan.4.2. Aseta koekappale pitimeen (2.2.) siten, että avopinta osoittaa alas liekkiä kohti.4.3. Säädä kaasuliekki 38 mm korkeaksi käyttäen apuna kammiossa olevaa merkintää polttimen ilmanoton ollessa suljettuna. Ennen ensimmäisen kokeen aloittamista liekin on palettava vähintään 1 minuutin ajan, jotta se tasoittuisi.4.4. Paina koekappaleen pidin palokammioon siten, että koekappaleen pää altistuu liekin vaikutukselle, ja sulje kaasun syöttö 15 sekunnin kuluttua.4.5. Palamisajan mittaus alkaa siitä hetkestä, jolloin liekin juuri ohittaa ensimmäisen mittauspisteen. Seuraa liekin etenemistä toista puolta nopeammin palavalla puolella (ylä- tai alapuoli).4.6. Palamisajan mittaus lopetetaan, kun liekki on saavuttanut viimeisen mittauspisteen tai kun liekki sammuu, ennen kuin se saavuttaa viimeisen mittauspisteen. Jos liekki ei saavuta viimeistä mittauspistettä, mittaa palanut etäisyys liekin sammumispisteeseen asti. Palanut etäisyys on koekappaleen hajonnut osa, jonka pinta tai sisäosa on tuhoutunut palamalla.4.7. Jos koekappale ei syty tai ei jatka palamista polttimen sammuttamisen jälkeen tai kun liekki sammuu ennen kuin se saavuttaa ensimmäisen mittauspisteen, jolloin ei saada mitatuksi palamisaikaa, kirjataan koeraporttiin palamisnopeudeksi 0 mm/minuutissa.4.8. Kun tehdään testisarja tai toistetaan testejä, varmista, että palokammion ja koekappaleen pitimen lämpötila on enintään 30 °C ennen seuraavan kokeen aloittamista.5. LaskelmatPalamisnopeus B (1), millimetreinä minuutissa, saadaan kaavastaB = >NUM>s>DEN>t× 60jossas on palanut etäisyys millimetreinät on aika sekunteina, joka kului etäisyyden s palamiseen.(1) Palamisnopeus (B) jokaisen koekappaleen osalta lasketaan vain siinä tapauksessa, että liekki saavuttaa viimeisen mittauspisteen tai koekappaleen pään.LIITE V KOE MATERIAALIEN SULAMISOMINAISUUKSIEN MÄÄRITTÄMISEKSI 1. PeriaateKoekappale asetetaan vaakasuoraan asentoon ja altistetaan sähkölämpösäteilijälle. Kappaleen alle asetetaan astia, johon syntyvät pisarat kerätään. Astiaan laitetaan puuvillavanua, jotta voidaan todeta, syntyykö pisaroista liekkejä.2. LaitteistoLaitteiston on koostuttava seuraavista osista (kuva 1):a) sähkölämpösäteilijäb) ritilällinen koekappaleen tukic) keruuastia (syntyville pisaroille)d) tuki (laitteistolle).2.1. Lämmönlähde on sähkölämpösäteilijä, jonka hyötyteho on 500 W. Säteilypinnan on oltava läpinäkyvää kvartsilevyä, jonka halkaisija on 100 ± 5 mm.Laitteen säteilemän lämmön, joka mitataan säteilijän pinnan kanssa samansuuntaisesti asetetulta pinnalta 30 mm:n etäisyydeltä, on oltava 3 W/cm².2.2. KalibrointiLämpösäteilijän kalibroinnissa käytetään Gardon (foili) -tyyppistä lämpövuomittaria (radiometri), jonka toimialue ei ylitä 10 W/cm².Säteilyä ja mahdollisesti pienen määrän lämpövirtaa vastaanottavan kohteen on oltava tasainen, ympyränmuotoinen, enintään 10 mm halkaisijaltaan ja kestävällä mattamustalla pinnoitteella päällystetty. Kohteen on oltava vesijäähdytteisessä kotelossa, jonka etuseinän on oltava hyvin kiillotettua metallia, tasainen, samalla kohdalla kohteen tason kanssa, ympyränmuotoinen ja halkaisijaltaan noin 25 mm.Säteily ei saa kulkea yhdenkään ikkunan kautta ennen kuin se saavuttaa kohteen. Instrumentin on oltava tukeva, helppo asentaa ja käyttää, se ei saa reagoida helposti vetoon, ja sen on säilytettävä kalibrointinsa. Instrumentin tarkkuuden on oltava ± 3 % ja toistettavuuden 0,5 %.Lämpövuomittarin kalibrointi on tarkistettava aina, kun säteilijä kalibroidaan uudelleen, vertaamalla sitä instrumenttiin, jota käytetään vain vertailustandardina eikä muihin tarkoituksiin. Vertailustandardi-instrumentti on kalibroitava kokonaan vuoden välein kansallisen standardin mukaisesti.2.2.1. Kalibroinnin tarkistaminenSyötetyn tehon tuottama säteilyvoimakkuus, joka alkuperäisellä kalibroinnilla mitattuna vastaa 3 W/cm²:n säteilyvoimakkuutta, on tarkistettava usein (vähintään 50 käyttötunnin välein) ja laitteisto on kalibroitava uudelleen, jos tällaisessa tarkistuksessa paljastuu yli 0,06 W/cm²:n poikkeamia.2.2.2. KalibrointimenetelmäLaitteisto asetetaan tilaan, jossa ei tapahdu ilmavirtausta (enintään 0,2 m/sekunnissa).Aseta lämpövuomittari laitteistoon koekappaleen paikalle siten, että lämpövuomittarin kohdepinta sijaitsee keskisesti säteilijän pintaan nähden.Käynnistä virransyöttö ja säädä ohjausyksikön tehonotto siten, että se tuottaa 3 W/cm²:n säteilyn säteilijän pinnan keskellä. Kun teho on säädetty siten, että säteily on 3 W/cm², on tasapainon saavuttamiseksi pidettävä 5 minuutin jakso, jonka aikana ei tehdä lisäsäätöjä.2.3. Koekappaleen tukena käytetään metallirengasta (kuva 1). Tämän tuen päälle asetetaan ruostumattomasta teräslangasta valmistettu ritilä, jonka mitat ovat seuraavat:- sisähalkaisija 118 mm- reikien mitat 2,10 mm²- teräslangan halkaisija 0,70 mm.2.4. Keruuastian on oltava valmistettu lieriöputkesta, jonka sisähalkaisija on 188 mm ja syvyys 12 mm.Astia täytetään puuvillavanulla.2.5. Yllä 2.1, 2.3 ja 2.4 kohdassa eritellyt kappaleet on tuettava pystypilarilla.Säteilijä asetetaan tuen päälle siten, että säteilypinta on vaakasuorassa ja säteily tapahtuu alaspäin. Pilari on varustettava vivulla/polkimella, jotta säteilijän tukea voidaan nostaa hitaasti. Se on varustettava myös salvalla, jolla varmistetaan, että säteilijä voidaan saattaa takaisin normaaliasentoonsa.Normaaliasennossa säteilijän akseli, koekappaleen tuki ja astia ovat kohdakkain.3. KoekappaleetKoekappaleiden mitat ovat 70 mm × 70 mm.Koekappaleet otetaan samalla tavalla valmiista tuotteista, jos tuotteen muoto sen sallii. Kun tuotteen paksuus on yli 13 mm, sitä pienennetään 13 mm:iin mekaanisen menetelmän avulla siltä puolelta, joka ei tule matkustamoon päin. Jos tämä on mahdotonta, koe suoritetaan teknisen toimielimen ohjeiden mukaisesti käyttäen materiaalin alkuperäistä leveyttä, joka on mainittava koeraportissa.Komposiittimateriaalit (ks. 2.10 liitteessä I) testataan siten kuin ne olisivat yhtenäistä rakennetta.Kun kyseessä ovat materiaalit, jotka koostuvat päällekkäisistä eri koostumusta olevista kerroksista, jotka eivät ole komposiittimateriaaleja, kaikki matkustamoon päin olevasta pinnasta 13 mm:n syvyyteen asti ulottuvat materiaalikerrokset testataan erikseen.Testattavan koekappaleen massan on oltava vähintään 2 g. Jos yhden koekappaleen massa on pienempi, on lisättävä riittävä määrä koekappaleita.Jos materiaalin pinnat eivät ole samanlaisia, on molemmat pinnat testattava, mikä tarkoittaa sitä, että on testattava 8 koekappaletta.Koekappaleita ja puuvillavanua on ilmastoitava vähintään 24 tunnin ajan lämpötilan ollessa 23 ± 2° C ja suhteellisen kosteuden 50 ± 5 %, ja niitä on pidettävä näissä olosuhteissa välittömästi kokeen alkuun asti.4. MenetelmäKoekappale asetetaan tukeen ja tuki asetetaan siten, että säteilijän pinnan ja koekappaleen yläpinnan välinen etäisyys on 30 mm.Keruuastia ja siinä oleva puuvillavanu asetetaan tuen ritilän alle 300 mm:n etäisyydelle.Säteilijä asetetaan sivuun siten, ettei se voi säteillä koekappaleeseen, ja käynnistetään. Kun se toimii täydellä teholla, se asetetaan koekappaleen yläpuolelle ja aloitetaan ajanotto.Jos materiaali sulaa tai muuttaa muotoaan, säteilijän korkeutta muutetaan siten, että 30 mm:n etäisyys säilyy.Jos materiaali syttyy, säteilijä siirretään sivuun 3 sekunnin kuluttua. Se tuodaan takaisin toiminta-asentoon, kun liekki on sammunut, ja samat toiminnot toistetaan niin usein kuin on tarpeen kokeen 5 ensimmäisen minuutin aikana.Kokeen viidennen minuutin jälkeen:i) Jos koekappale on sammunut (siitä riippumatta, onko se syttynyt kokeen 5 ensimmäisen minuutin aikana vai ei), jätetään säteilijä asentoonsa, vaikka koekappale syttyisi uudestaan.ii) Jos materiaali on liekeissä, odotetaan sen sammumista, ennen kuin säteilijä saatetaan takaisin toiminta-asentoon.Kummassakin tapauksessa koetta jatketaan vielä 5 minuuttia.5. TuloksetHavaitut ilmiöt kirjataan koeraporttiin, esim.- mahdolliset pisarat, siitä riippumatta sytyttivätkö ne liekkejä vai eivät,- syttyikö puuvillavanu.>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>Kuva 1Mitat millimetreinä.LIITE VI KOE MATERIAALIEN PYSTYSUORAN PALAMISNOPEUDEN MÄÄRITTÄMISEKSI 1. PeriaateTässä kokeessa koekappaleita pidetään pystysuorassa asennossa ja altistetaan liekin vaikutukselle. Näin määritetään liekin etenemisnopeus testattavassa materiaalissa.2. LaitteistoLaitteisto koostuu seuraavista osista:a) koekappaleen pidinb) poltinc) ilmastointijärjestelmä kaasun ja palamistuotteiden poistamiseksid) mallinee) valkoisesta merseroidusta puuvillalangasta tehdyt merkintälangat, joiden lineaarinen tiheys on enintään 50 tex.2.1. Koekappaleen pidin koostuu suorakaiteen muotoisesta kehyksestä, jonka korkeus on 560 mm ja jossa on kaksi jäykästi kiinnitettyä samansuuntaista tankoa. Tankojen keskinäinen etäisyys on 150 mm. Niihin kiinnitetään tapit koekappaleen kiinnittämistä varten, joka asetetaan vähintään 20 mm:n etäisyydellä kehyksestä sijaitsevalle tasolle. Kiinnitystappien enimmäishalkaisija on 2 mm ja pituus vähintään 27 mm. Tapit sijoitetaan samansuuntaisiin tankoihin kuvassa 1 osoitettuihin kohtiin. Kehys kiinnitetään sopivaan tukeen siten, että tangot pysyvät pystysuorassa asennossa kokeen aikana. (Jotta koekappale voitaisiin asettaa tappeihin kehyksen ulkopuolella olevalle tasolle, voidaan tappien viereen asettaa välitapit, joiden halkaisija on 2 mm.)2.2. Poltin kuvataan kuvassa 3.Polttimeen syötetty kaasu voi olla joko kaupallista propaanikaasua tai kaupallista butaanikaasua.Poltin sijoitetaan koekappaleen eteen sen alapuolelle tasolle, joka kulkee koekappaleen pystysuoran keskilinjan läpi ja on kohtisuorassa sen pintaa vasten (katso kuva 2) siten, että pituusakseli on 30° kallellaan pystysuoraan suuntaan koekappaleen alareunaa kohti. Polttimen kärjen ja koekappaleen alareunan välisen etäisyyden on oltava 20 mm.2.3. Koelaitteisto voidaan sijoittaa savukaappiin, edellyttäen, että kaapin sisätilavuus on vähintään 20 kertaa mutta ei enempää kuin 110 kertaa suurempi kuin koelaitteiston tilavuus ja edellyttäen, ettei savukaapin mikään yksittäinen korkeus-, leveys- tai pituusmitta ole suurempi kuin 2 1/2 kertaa jompikumpi molemmista muista mitoista. Ennen koetta ilman pystysuora liikenopeus savukaapin läpi on mitattava 100 mm koelaitteiston lopullisen sijoituskohdan etu- ja takapuolelta. Nopeuden on oltava 0,10 ja 0,30 m/sekunnissa välillä, jotta palamistuotteista ei olisi haittaa laitteiston käyttäjälle. On mahdollista käyttää saavukaappia, jossa on luonnollinen ilmastointi ja sopiva ilman liikenopeus.2.4. Käytetään litteää ja jäykkää sopivasta materiaalista valmistettua mallinetta, jonka koko vastaa käytettävän koekappaleen kokoa. Mallineeseen porataan halkaisijaltaan 2 mm olevat reiät ja ne sijoitetaan siten, että reikien keskiöiden välinen etäisyys vastaa kehyksessä olevien tappien välistä etäisyyttä (katso kuva 1). Reiät sijoitetaan samalle etäisyydelle mallineen pystysuorista keskilinjoista.3. Koekappaleet3.1. Koekappaleiden mitat ovat 360 × 170 mm.3.2. Koekappaleita on ilmastoitava vähintään 24 tunnin ajan lämpötilan ollessa 23 ± 2 °C ja suhteellisen kosteuden 50 ± 5 %, ja niitä on pidettävä näissä olosuhteissa välittömästi kokeen alkuun asti.4. Menetelmä4.1. Koe suoritetaan ilmastossa, jonka lämpötila on 10-30 °C ja suhteellinen kosteus 15-80 %.4.2. Poltinta esilämmitetään kahden minuutin ajan. Liekin korkeudeksi säädetään 40 ± 2 mm poltinputken kärjen ja liekin keltaisen osan välisenä etäisyytenä mitattuna polttimen ollessa pystysuorassa asennossa liekkiä hämärässä valossa katsottaessa.4.3. Koekappale sijoitetaan koekehyksen tappeihin samalla varmistaen, että tapit kulkevat mallineen avulla merkittyjen pisteiden kautta ja että koekappale on vähintään 20 mm irti kehyksestä. Kehys kiinnitetään tukeen siten, että koekappale on pystysuorassa asennossa.4.4. Merkkilangat kiinnitetään vaakasuoraan koekappaleen eteen kuvassa 1 osoitettuihin kohtiin. Jokaisessa kohdassa lankalenkki sijoitetaan siten, että segmenttien etäisyydet koekappaleen etureunan tasosta ovat 1 mm ja 5 mm.Kukin silmukka kiinnitetään sopivaan ajanottolaitteeseen. Lanka kiristetään sopivaan kireyteen, jotta sen asema koekapaleeseen nähden säilyy oikeana.4.5. Koekappaletta altistetaan liekin vaikutukselle 5 sekunnin ajan. Syttyminen katsotaan tapahtuneeksi, jos koekappale on edelleen liekeissä 5 sekuntia sen jälkeen, kun kappaleen sytyttänyt liekki on viety pois. Jos syttymistä ei tapahdu, toinen ilmastoitu kappale altistetaan liekin vaikutukselle 15 sekunnin ajaksi.4.6. Jos jokin tulos jostakin 3 koekappaleen sarjasta ylittää vähimmäistuloksen vähintään 50 %:lla, testataan toinen kolmen koekappaleen sarja samaan suuntaan tai samalta puolelta. Jos yksi tai kaksi koekapaletta jostakin kolmen koekappaleen sarjasta ei pala ylempään merkkilankaan asti, testataan toinen kolmen koekappaleen sarja samaan suuntaan tai samalta puolelta.4.7. Mitataan seuraavat ajat sekunteina:a) sytyttävälle liekille altistamisen alusta ensimmäisen merkkilangan katkeamiseen (t1)b) sytyttävälle liekille altistamisen alusta toisen merkkilangan katkeamiseen (t2)c) sytyttävälle liekille altistamisen alusta kolmannen merkkilangan katkeamiseen (t3).5. TuloksetHavaitut ilmiöt kirjataan koeraporttiin:- palamisen kesto: t1, t2 ja t3 sekunteina,- vastaavat palaneet etäisyydet: d1, d2 ja d3 millimetreinä.Palamisnopeus V1 ja nopeudet V2 ja V3 lasketaan soveltuvissa tapauksissa (jokaisen koekappaleen osalta, jos liekki saavuttaa vähintään ensimmäisen merkkilangan) seuraavasti:vi = >NUM>di>DEN>ti× 60 (mm/min)Suurin palamisnopeuksista V1, V2 ja V3 otetaan huomioon.>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>Kuva 1Koekappaleen pidinMitat millimetreinä.>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>Kuva 2Sytytyspolttimen sijoitus>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>Kuva 3KaasupoltinMitat millimetreinä.


title: Neuvoston direktiivi 2006/18/EY, annettu  14 päivänä helmikuuta 2006 , direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta alennettujen arvonlisäverokantojen osalta

text:
               22.2.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 51/12

      NEUVOSTON DIREKTIIVI 2006/18/EY,
   annettu 14 päivänä helmikuuta 2006,
   direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta alennettujen arvonlisäverokantojen osalta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
   ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),

               (1)

               Olisi sallittava mahdollisuus soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa kaukolämpötoimituksiin samalla tavalla kuin maakaasu- ja sähkötoimituksiin, joiden osalta mahdollisuudesta soveltaa alennettua verokantaa säädetään jo jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetussa kuudennessa neuvoston direktiivissä 77/388/ETY (3).

               (2)

               Jotta voidaan paremmin ymmärtää alennettujen verokantojen vaikutukset, tarvitaan komission arviointikertomus paikallisesti tarjottaviin palveluihin sovellettavien alennettujen verokantojen vaikutuksista erityisesti työpaikkojen lisäyksen, talouskasvun ja sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta.

               (3)

               Työvaltaisiin palveluihin sovellettavia alennettuja verokantoja koskevaa kokeilua olisi näin ollen jatkettava 31 päivään joulukuuta 2010. Olisi säädettävä myös kaikkien jäsenvaltioiden mahdollisuudesta osallistua kokeiluun samoin edellytyksin.

               (4)

               Tästä syystä jäsenvaltioiden, jotka haluavat käyttää hyväkseen direktiivin 77/388/ETY 28 artiklan 6 kohdassa säädettyä mahdollisuutta ensimmäisen kerran, ja jäsenvaltioiden, jotka haluavat muuttaa niiden palvelujen luetteloa, joihin kyseiset jäsenvaltiot ovat aikaisemmin soveltaneet tätä säännöstä, on esitettävä siitä pyyntö komissiolle ja toimitettava tälle arviointiin tarvittavat tiedot. Tällainen komission suorittama ennakkoarviointi ei vaikuta tarpeelliselta, jos kyseiset jäsenvaltiot ovat jo aikaisemmin saaneet luvan ja ne ovat esittäneet selvityksen asiasta komissiolle.

               (5)

               Oikeudellisen jatkuvuuden varmistamiseksi tätä direktiiviä olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2006.

               (6)

               Tämän direktiivin täytäntöönpano ei edellytä jäsenvaltioiden lainsäädännön muuttamista,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivi 77/388/ETY seuraavasti:

               1)

               Muutetaan 12 artikla seuraavasti:

                           a)

                           Korvataan 3 kohdan b alakohta seuraavasti:

                                       ”b)

                                       Jäsenvaltiot voivat soveltaa alennettua verokantaa maakaasun, sähkön ja kaukolämmön toimituksiin, jos tämä ei aiheuta kilpailun vääristymisen vaaraa. Jäsenvaltion, joka aikoo soveltaa tällaista verokantaa, on annettava asia etukäteen tiedoksi komissiolle. Komissio ilmaisee kantansa siihen, onko kilpailun vääristymisen vaara olemassa. Jos komissio ei ole ilmaissut kantaansa kolmen kuukauden kuluessa tiedoksiannon saamisesta, ei kilpailun vääristymisen vaaraa katsota olevan.”

                           b)

                           Lisätään 4 kohtaan alakohta seuraavasti:
                           ”Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2007 riippumattoman taloudellisen mietintäryhmän selvitykseen perustuvan yleisarvioinnin paikallisesti tarjottaviin palveluihin, muun muassa ravintolapalveluihin, sovellettujen alennettujen verokantojen vaikutuksista erityisesti työpaikkojen lisäyksen, talouskasvun ja sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta.”

               2)

               Muutetaan 28 artiklan 6 kohta seuraavasti:

                           a)

                           Korvataan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
                           ”Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan soveltaa 31 päivään joulukuuta 2010 saakka 12 artiklan 3 kohdan a alakohdan kolmannessa alakohdassa säädettyjä alennettuja arvonlisäverokantoja liitteessä K lueteltuihin palveluihin enintään kahdessa siinä olevassa ryhmässä. Jäsenvaltio voi poikkeustapauksessa saada luvan soveltaa alennettua verokantaa kolmessa edellä mainituista ryhmistä lueteltuihin palveluihin.”

                           b)

                           Korvataan neljäs alakohta seuraavasti:
                           ”Jäsenvaltion, joka haluaa soveltaa ensimmäisen kerran 31 päivän joulukuuta 2005 jälkeen alennettua verokantaa yhteen tai useampaan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuun palveluun tämän säännöksen nojalla, on ilmoitettava siitä komissiolle 31 päivään maaliskuuta 2006 mennessä. Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle ennen tätä päivämäärää kaikki arvioinnin edellyttämät tiedot uusista toimenpiteistä, jotka se haluaa ottaa käyttöön, ja erityisesti seuraavat tiedot:

                                       a)

                                       toimenpiteen soveltamisala ja yksityiskohtainen kuvaus kyseisistä palveluista;

                                       b)

                                       tiedot, joista käy ilmi, että edellä toisessa ja kolmannessa alakohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät;

                                       c)

                                       tiedot, joista käy ilmi suunnitellun toimenpiteen vaikutukset talousarvioon.”

         2 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2006.
   3 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 14 päivänä helmikuuta 2006.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         K.-H. GRASSER

      (1)  EUVL C 89 E, 14.4.2004, s. 138.

      (2)  EUVL C 32, 5.2.2004, s. 113.

      (3)  EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2005/92/EY (EUVL L 345, 28.12.2005, s. 19).


Avis juridique important

|

31974L0060

Neuvoston direktiivi 74/60/ETY, annettu 17 päivänä joulukuuta 1973, moottoriajoneuvojen sisustusta (muut matkustajatilan sisäiset osat kuin taustapeilit, hallintalaitteiden sijoittelu, katto tai kattoluukku, selkänojat ja istuimien takaosat) koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 038 , 11/02/1974 s. 0002 - 0021 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 3 s. 0187  Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 2 s. 0168  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 3 s. 0187  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 3 s. 0142  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 3 s. 0142

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 17 päivänä joulukuuta 1973,moottoriajoneuvojen sisustusta (muut matkustajatilan sisäiset osat kuin taustapeilit, hallintalaitteiden sijoittelu, katto tai kattoluukku, selkänojat ja istuimien takaosat) koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (74/60/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettätekniset vaatimukset, jotka moottoriajoneuvojen on kansallisen lainsäädännön mukaan täytettävä, liittyvät muun muassa sisustukseen matkustajien turvallisuuden kannalta,nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen, että jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko voimassa olevien määräystensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti, jotta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussa neuvoston direktiivin(3) säädetty ETY-tyyppihyväksyntämenettely voidaan ottaa käyttöön kaikkien ajoneuvotyyppien osalta,yhteisistä vaatimuksista sisäpuolisille taustapeileille säädetään 1 päivänä maaliskuuta 1971 annetussa neuvoston direktiivin(4); vaatimukset olisi annettava myös matkustajatilan sisustukselle, hallintalaitteiden sijoittelulle, katolle, selkänojille ja istuimen takaosille; muut sisustusta koskevat vaatimukset annetaan myöhemmin, erityisesti vaatimukset turvavöiden ja istuinten kiinnityksestä, niskatuesta, kuljettajan suojaamisesta ohjauspyörältä ja hallintalaitteiden sijoittelusta,yhdenmukaistetut vaatimukset vähentävät moottoriajoneuvojen kuljettajien loukkaantumisvaaraa ja vammojen vakavuutta, ja siten parantavat tieliikenneturvallisuutta koko yhteisössä, jateknisten vaatimusten osalta on suotavaa käyttää Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntöä N:o 21 (ajoneuvojen hyväksyntään koskevat yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat sisustusta), joka on 20 päivänä maaliskuuta 1958 tehdyn moottoriajoneuvojen varusteiden ja osien hyväksymisehtojen yhdenmukaistamista ja hyväksymisten vastavuoroista tunnustamista koskevan sopimuksen liitteenä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTässä direktiivissä "ajoneuvolla" tarkoitetaan tieliikenteeseen tarkoitettua M1-luokan moottoriajoneuvoa (määritelty 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun direktiivin liitteessä I), on vähintään nelipyöräinen ja suurin rakenteellinen nopeus on yli 25 km/h.2 artiklaJäsenvaltio ei saa evätä ajoneuvolta ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää sellaisista sisustukseen liittyvistä syistä kuin:- muut matkustajatilan sisäpuoliset osat kuin sisäpuolinen taustapeili tai peilit,- hallintalaitteiden sijoittelu,- katto tai kattoluukku,- selkänojat tai istuinten takaosat,jos nämä osat vastaavat liitteiden vaatimuksia.3 artiklaJäsenvaltio ei saa evätä ajoneuvon rekisteröintiä tai kieltää ajoneuvon myyntiä, liikkeelle laskemista tai käyttöä seuraavista syistä:- muut matkustajatilan sisäpuoliset osat kuin sisäpuolinen taustapeili tai peilit,- hallintalaitteiden sijoittelu,- katto tai kattoluukku,- selkänojat tai istuimien takaosat,jos nämä osat vastaavat liitteiden vaatimuksia.4 artiklaTyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että se saa tiedon kaikista liitteessä I olevassa 2.2 kohdassa tarkoitetuista laitteen osien tai ominaisuuksien muutoksista. Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on päätettävä, onko muutetulle ajoneuvotyypille tehtävä uusia testejä ja laadittava uusi seloste. Jos nämä testit osoittavat, ettei tässä direktiivissä vahvistettuja vaatimuksia ole noudatettu, muutosta ei saa hyväksyä.5 artiklaTarvittavat muutokset liitteiden vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen annetaan moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.6 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttävät säännökset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden tässä direktiivissä tarkoitettuja kysymyksiä koskevat keskeiset kansalliset säännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.7 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 1973.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaI. NØRGAARD(1) EYVL N:o C 112, 27.10.1972, s. 14(2) EYVL N:o C 123, 27.11.1972, s. 32(3) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1(4) EYVL N:o L 68, 22.3.1971, s. 1LIITE I(1)MÄÄRITELMÄT, ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN JA ERITELMÄT(1.)2. MÄÄRITELMÄTTässä direktiivissä tarkoitetaan:(2.1)2.2 "Ajoneuvotyypillä" matkustajatilan sisustuksen (lukuun ottamatta taustapeiliä tai -peilejä: hallintalaitteiden sijoittelua, kattoa tai kattoluukkua, selkänojia ja istuimien takaosia) osalta moottoriajoneuvoja, joiden ominaisuudet eivät eroa sellaisilta olennaisilta osilta kuin:2.2.1 matkustajatilan runkorakenteen ainesosien materiaalit;2.2.2 hallintalaitteiden sijoittelu;2.3 "viitealueella" liitteessä II määriteltyä pääniskualuetta, lukuun ottamatta:2.3.1 aluetta, jonka rajaa eteenpäin suunnattu vaakasuora projektio ympyrästä, joka ympäröi ohjauspyörän ulkoreunaa lisättynä kaistalla, jonka leveys on 127 mm, ja minkä alueen rajana alhaalla on vaakataso, joka sivuaa ohjauspyörän alareunaa, kun se on eteenpäinajoasennossa;2.3.2 sitä osaa kojelaudan pinnasta, joka on 2.3.1 kohdassa tarkoitetun alueen ja ajoneuvon lähimmän sisäseinän välissä ja jonka rajana alhaalla on vaakataso, joka sivuaa ohjauspyörän alareunaa; ja2.3.3 tuulilasin sivupilareita;2.4 "kojelaudan tasolla" suoraa, jonka määrittelevät kojelaudan pystysuuntaisten tangenttien kosketuspisteet;2.5 "katolla" ajoneuvon yläosaa, joka jatkuen tuulilasin yläreunasta takalasin yläreunaan rajoittuu sivuseinien yläosien kehyksiin;2.6 "vyötärölinjalla" linjaa, jonka muodostaa ajoneuvon sivuikkunoiden näkyvän osan alareuna;2.7 "avoautolla" ajoneuvoa, jossa joissakin tapauksissa ei vyötärölinjan yläpuolella ole muita kiinteitä rakenteellisia osia kuin tuulilasin sivupilarit tai turvakaari tai -kaaret;2.8 "kattoluukullisella ajoneuvolla" ajoneuvoa, jonka katto tai osa siitä voidaan taitella alas tai poistaa, jättäen ajoneuvon vyötärölinjan yläpuoliset rakenteet paikoilleen;3. ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN3.1 Ajoneuvon valmistajan tai tämän edustajan on haettava tyyppihyväksyntää.3.2 Hakemukseen on liitettävä seuraavat asiakirjat kolmena kappaleena sekä seuraavat tiedot:- yksityiskohtainen kuvaus ajoneuvotyypistä 2.2 kohdassa tarkoitettujen seikkojen osalta,- valokuva tai hajotuskuva ajoneuvon matkustajatilasta, ja- ajoneuvon tyyppiä yksilöivät numerot tai tunnukset.3.3 Testiä suorittavalle tekniselle tutkimuslaitokselle on toimitettava:3.3.1 valmistajan harkinnan mukaan joko hyväksytettävää ajoneuvotyyppiä edustava ajoneuvo tai osa (osia) ajoneuvosta, jotka ovat olennaisia tässä direktiivissä tarkoitettujen tarkastusten, ja testien suorittamiseksi, ja3.3.2 edellä tarkoitetun teknisen tutkimuslaitoksen pyynnöstä tiettyjä osia ja näytteitä käytetyistä materiaaleista.(4.)5. ERITELMÄT5.1 Matkustajatilan etupuolen sisäosat kojelaudan tason yläpuolella ja etuistuinten h-pisteiden etupuolella, ei kuitenkaan sivuovet5.1.1 Edellä 2.3 kohdassa määritellyllä viitealueella ei saa olla vaarallisia epätasaisuuksia tai teräviä reunoja, jotka lisäävät matkustajien vakavan loukkaantumisen vaaraa. Erityisesti jäljempänä 5.1.2-5.1.6 kohdassa tarkoitettuja osia pidetään hyväksyttävinä, jos ne vastaavat mainittuja vaatimuksia.5.1.2 Ajoneuvon viitealueella olevien osien, ei kuitenkaan kojelaudan ulkopuolinen osa tai ulkopuoliset osat, jotka ovat 10 cm:ä lähempänä laseja, on oltava liitteessä III tarkoitetulla tavalla energiaa vaimentavia. Niitä viitealueella olevia osia, jotka ovat molempien seuraavien edellytysten mukaisia ei myöskään oteta huomioon:- jos liitteen III vaatimusten mukaisessa testissä heiluri koskettaa viitealueen ulkopuolisia osia;- jos testattavat osat on sijoitettu alle 10 cm:n päähän osista, jotka ovat kosketuksissa viitealueen ulkopuolelle, etäisyys mitattuna viitealueen pinnasta,metallisella tukilaitteella ei saa olla ulkonevia reunoja.5.1.3 Kojelaudan alareuna on pyöristettävä vähintään 19 mm:n säteiseksi, jollei se täytä edellä 5.1.2 kohdassa osoitettuja vaatimuksia.5.1.4 Jäykästä materiaalista valmistettujen kytkimien, vetonuppien jne., jotka liitteessä V esitetyllä menetelmällä mitattuna ulkonevat 3,2-9,5 mm:ä kojelaudasta, on oltava poikkipinta-alaltaan vähintään 2 cm², mitattuna 2,5 mm:n etäisyydeltä eniten ulkonevasta pisteestä, ja reunojen on oltava pyöristettyjä vähintään 2,5 mm:n säteisiksi.5.1.5 Jos nämä osat ulkonevat enemmän kuin 9,5 mm:ä kojetaulun pinnasta, ne on suunniteltava ja rakennettava niin, että enintään 50 mm:ä halkaisijaltaan olevalla tasapäisellä painimella 37.8 daN pitkittäisellä ja vaakasuoralla voimalla painettaessa ne joko painuvat kojelaudan sisään niin, etteivät ne ulkone 9,5 mm enempää tai irtoavat; jälkimmäisessä tapauksessa ei saa jäädä yli 9,5 mm:n korkuisia vaarallisia ulkonemia; eikä 6,5 mm:ä lähempänä suurinta ulkonemaa saa olla poikkipinta-alaltaan 6,5 cm²:ä pienempää poikkileikkausta.5.1.6 Jos ulkoneman aiheuttaa kovuudeltaan enintään 50 Shore A -astetta oleva joustavasta materiaalista tehty osa, joka on kiinnitetty jäykkään tukeen, koskevat 5.1.4 ja 5.1.5 kohdan vaatimukset vain jäykkää tukea.5.2 Matkustajatilan etupuolen sisäosat kojetaulun alapuolella, etuistuinten H-pisteiden etupuolella, lukuun ottamatta sivuovia ja polkimia5.2.1 Lukuun ottamatta polkimia, niiden kiinnittimiä ja osia, joita liitteessä VI tarkoitettu painin ei voi koskettaa liitteessä kuvatulla tavalla, on 5.2 kohdassa tarkoitettujen osien täytettävä edellä 5.1.4-5.1.6 kohdan vaatimukset.5.2.2 Seisontajarrun vipu, jos se on asennettu kojelautaan tai tämän alle, on sijoitettava siten, etteivät matkustajat voi vivun ollessa vapautettuna osua siihen edestäpäin tulevan iskun voimasta. Jos tämä edellytys ei täyty, on vivun pinnan täytettävä 5.3.2.3 kohdan vaatimukset.5.2.3 Hyllyt tai vastaavat rakenteet on suunniteltava ja rakennettava siten, ettei niiden tukiin synny ulkonevia reunoja ja että ne täyttävät jonkin seuraavista edellytyksistä:5.2.3.1 ajoneuvon sisäpuolisen osan pinnan on oltava vähintään 25 mm:ä korkea ja reunojen on oltava pyöristettyjä vähintään 3,2 mm säteisiksi. Lisäksi tämän pinnan on oltava tai se on verhoiltava liitteessä III määritellyllä energiaa vaimentavalla materiaalilla; siihen kohdistetaan vaakasuora pitkittäissuuntainen isku.5.2.3.2 Hyllyjen tai vastaavien rakenteiden on halkaisijaltaan 110 mm:ä olevan pystyakselisen sylinterin aiheuttaman 37.8 daN suuruisen vaakasuoran pitkittäissuuntaisen voiman vaikutuksesta irrottava, rikkouduttava tai oleellisesti väännyttävä tai painuttava taaksepäin synnyttämättä vaarallisia muotoja hyllyn kehykseen. Voima on suunnattava hyllyjen tai vastaavien rakenteiden vahvimpaan osaan.5.2.4 Jos kysymyksessä olevissa rakenteissa on osa, joka on valmistettu materiaalista, jonka kovuus on enintään 50 Shore A -astetta ja joka on kiinnitetty jäykkään tukeen, edellä tarkoitettuja vaatimuksia on sovellettava, lukuun ottamatta liitteessä III tarkoitettuja energianvaimentumista koskevia vaatimuksia.5.3 Matkustajatilan muut sisäpuoliset osat poikittaisen tason etupuolella, joka kulkee takaistuimelle asetetun nuken vartalon vertailulinjan läpi.5.3.1 SoveltamisalaJäljempänä 5.3.2 kohdan vaatimuksia sovelletaan hallintalaitteisiin, vipuihin, nuppeihin ja muihin ulkoneviin osiin, joita ei tarkoiteta edellä 5.1 ja 5.2 kohdassa.5.3.2 VaatimuksetJos 5.3.1 kohdassa tarkoitetut kohteet on sijoitettu siten, että ajoneuvon matkustajat voivat joutua kosketukseen niiden kanssa, kohteiden on täytettävä 5.3.2.1-5.3.4 kohdan vaatimukset. Nämä vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos niitä voidaan koskettaa halkaisijaltaan 165 mm pallolla ja ne ovat etuistuinten alimman H-pisteen yläpuolella ja sen poikittaisen tason etupuolella, joka kulkee takaistuimelle asetetun nuken vartalon vertailulinjan kautta, ja ne ovat 2.3.1 ja 2.3.2 kohdassa määriteltyjen alueiden ulkopuolella.5.3.2.1 Niiden pinnat rajoittuvat pyöristettyihin reunoihin, käyrien säteiden ollessa vähintään 3,2 mm.5.3.2.2 Säätövivut ja nupit on suunniteltava ja rakennettava siten, että ne 37,8 daN suuruisen eteenpäin vaikuttavan pitkittäissuuntaisen ja vaakasuoran voiman vaikutuksesta joko painuvat sisäänpäin niin, että ulkoneman suurin arvo sen epäsuotuisimmassa asennossa pienenee enintään 25 mm:iin koelaudan pinnasta, tai ne irtoavat tai taipuvat; kahdessa jälkimmäisessä tapauksessa ei saa jäädä vaarallisia ulokkeita. Ikkunankammet saavat kuitenkin työntyä esiin kojelaudan pinnasta 35 mm.5.3.2.3 Käsijarrunvivun ollessa vapautettuna ja vaihdevivun ollessa jollakin eteenpäinajovaihteella, lukuun ottamatta 2.3.1 ja 2.3.2 kohdassa määriteltyjä alueita ja etuistuimien H-pisteiden kautta kulkevan vaakatason alapuolella olevaa aluetta, niiden pinnan poikkileikkauksen pinta-alan on oltava vähintään 6,5 cm² mitattuna pituussuuntaiselle vaakasuoran normaalille 6,5 mm:n etäisyydeltä ulkonevimmasta osasta, kaarevuussäteiden ollessa vähintään 3,2 mm.5.3.3 Edellä 5.3.2.3 kohdan vaatimuksia ei sovelleta lattiaan asennettuun käsijarrun käyttölaitteisiin, jos vipu vapautetussa asennossa on sellaisen vaakasuoran tason alapuolella, joka kulkee H-pisteen kautta (ks. liite IV).5.3.4 Muut ajoneuvon varusteet, joita edelliset kohdat eivät koske, kuten istuinten kiinnityskiskot, istuimen istuinosan ja selkänojan säätövivut, laitteet, joilla turvavyö vedetään sisään jne. eivät ole näiden määräysten alaisia, jos ne on asennettu jokaisen istuimen H-pisteen kautta kulkevan tason alapuolelle, vaikka matkustaja voikin joutua kosketukseen niiden kanssa.5.3.5 Jos kysymyksessä olevat varusteet on valmistettu materiaalista, jonka kovuus on enintään 50 Shore A -astetta, ja ne on kiinnitetty jäykkään tukeen, edellä olevia vaatimuksia sovelletaan vain kiinteään tukirakenteeseen.5.4. Katto5.4.1 Soveltamisala5.4.1.1 Jäljempänä 5.4.2 kohdan säädettyjä vaatimuksia sovelletaan kattojen sisäpuoleen.5.4.1.2 Niitä ei kuitenkaan sovelleta sellaisiin katon osiin, joita ei voida koskettaa halkaisijaltaan 165 mm pallolla.5.4.2 Vaatimukset5.4.2.1 Matkustajien ylä- tai etupuolella oleva katon sisäpuoli ei saa sisältää mitään taakse- tai alaspäin suuntautuvia epätasaisuuksia tai teräviä reunoja. Ulkonevien osien leveyden on oltava vähintään yhtä suuri kuin niiden alaspäin suuntautuva ulkonema ja reunojen kaarevuussäteen on oltava vähintään 5 mm. Erityisesti katon jäykät tuet eivät saa ulottua alaspäin 19 mm:ä enempää ja ne on virtaviivaistettava liitteen V mukaisesti.5.4.2.2 Jos katon tuet eivät täytä 5.4.2.1 kohdan vaatimuksia, ne on päällystettävä energiaa vaimentavalla materiaalilla liitteen III mukaisesti.5.5 Kattoluukku5.5.1 Vaatimukset5.5.1.1 Seuraavia ja edellä 5.4 kohdan kattoa koskevia vaatimuksia sovelletaan suljettuna olevaan ajoneuvon kattoluukkuun.5.5.1.2 Lisäksi avaus- ja käyttölaitteet:on suunniteltava ja rakennettava siten, että mahdollisuus niiden käyttämiseen vahingossa on mahdollisimman pieni;5.5.1.2.2 jos mahdollista, virtaviivaistettava liitteessä V esitetyllä tavalla: pintojen on rajoituttava pyöristettyihin reunoihin, joiden kaarevuussäde on vähintään 5 mm.5.5.1.2.3 on sovitettava lepoasennossaan alueille, joita ei voida koskettaa halkaisijaltaan 165 mm pallolla. Jos tätä vaatimusta ei voida täyttää, on avaus- ja käyttölaitteiden lepoasennossaan joko pysyttävä sisään vetäytyneessä asennossa tai ne on suunniteltava ja rakennettava niin, että 37,8 daN suuruinen voima liitteessä III määritellyssä suunnassa päänliikeradan tangentin suuntaisena, joko liitteessä V esitetty ulkonema pienenee enintään 25 mm:iin laitteiden kiinnityspinnasta tai laitteet irtoavat; jälkimmäisessä tapauksessa vaarallisia ulkonemia ei saa jäädä.5.6 Avoautot ja kattoluukulliset autot5.6.1 Ainoastaan avoautojen osalta turvakaaren yläosan alapuolen ja tuulilasin kehyksen yläosan on täytettävä 5.4 kohdan vaatimukset.5.6.2 Sellaisten ajoneuvojen osalta, joissa on kattoluukku, sovelletaan 5.5 kohdan kattoluukulla varustettuja ajoneuvoja koskevia vaatimuksia.5.7 Ajoneuvon istuimien takaosat5.7.1 Vaatimukset5.7.1.1 Istuinten takaosissa ei saa olla vaarallisia epätasaisuuksia tai teräviä reunoja, jotka saattavat lisätä matkustajien loukkaantumisvaaraa tai pahentaa vammojen vakavuutta.5.7.1.2 Jäljempänä 5.7.1.2.1, 5.7.1.2.2, ja 5.7.1.2.3 kohdassa vahvistettua lukuun ottamatta sen etuistuimen selkänojan osan, joka on liitteessä II tarkoitetulla pääniskualueella, on oltava liitteessä III esitettyä energiaa hajoittavaa materiaalia. Määritettäessä pään iskuvyöhykettä etuistuinten on oltava taaimmaisessa asennossa, jos niitä voidaan säätää siten, että selkänojat ovat taaimmaisessa asennossa mahdollisimman lähellä 25° kulmaa, jollei valmistaja toisin osoita.5.7.1.2.1 Jos etuistuimet ovat erillisiä takamatkustajien pääniskualuetta on laajennettava 10 cm:ä molemmin puolin istuimen keskilinjalta selkänojan takaosan yläosassa.5.7.1.2.1a(2) Jos istuimet ovat niskatuellisia, kaikki testit on suoritettava niskatuet ala-asennossaan siten, että pystysuora kulkee suoraan niskatuen läpi.5.7.1.2.1b(3) Jos istuimet on suunniteltu useaan eri ajoneuvotyyppiin sopiviksi, pääniskualue määritetään ajoneuvossa, jossa takimmainen ajoasento on eri tyypeistä epäedullisin; näin määriteltyä iskualuetta voidaan pitää riittävänä muille ajoneuvoille.5.7.1.2.2 Kun on kyse yhtenäisistä etuistuimista pääniskualuetta jatketaan pituus- ja pystysuuntaisten tasojen väliin, jotka ovat 10 cm reunimmaisten istumapaikkojen keskilinjojen molemmille puolille. Reunimmaisten istumapaikkojen keskilinjan määrittelee valmistaja.5.7.1.2.3 Pääniskualueella 5.7.1.2.1-5.7.1.2.2 kohdassa vahvistetun rajatun alueen ulkopuolella istuin on pehmustettava estämään pään suoraa kosketusta siihen: ja näillä alueilla kaarevuussäteiden on oltava vähintään 5 mm. Vaihtoehtoisesti nämä osat voivat olla sellaisia, että ne täyttävät liitteen III energianvaimentamista koskevat vaatimukset.5.7.2 Jos istuinten, niskatukien tai niiden tukirakenteiden iskuvyöhykkeillä olevat osat on päällystetty pehmeämmällä materiaalilla kuin 50 shore A, edellä mainitut vaatimukset, liitteessä III mainittua energian vaimentamista lukuun ottamatta, koskevat vain jäykkiä osia. Näitä vaatimuksia ei sovelleta takimmaisiin istuimiin, pitkittäisiin tai sivusuuntaisiin istuimiin, taaksepäin suunnattuihin istuimiin eikä selkänojat vastakkain oleviin istuimiin.5.8 Edellä 5 kohdan vaatimuksia sovelletaan sellaisiin rakenteisiin, joita ei ole mainittu aikaisemmissa kohdissa ja jotka 5.1-5.7 kohdan eri menetelmissä tarkoitetussa merkityksessä ja niiden sijainnin vuoksi ovat sellaisia, joita matkustajat voivat koskettaa. Jos tälläiset osat on tehty materiaalista, jonka kovuus on pienempi kuin 50 shore A ja kiinnitetty jäykkään tukeen tai jäykkiin tukiin, kyseisiä vaatimuksia sovelletaan vain jäykkään tukeen tai jäykkiin tukiin.(6.)(7.)(8.)(9.)(1) Liitteiden teksti on yhdenmukainen Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission säännön N:o 21 kanssa; erityisesti alakohtien alajaottelu on sama. Jos säännön N:o 21 jollekin kohdalle ei löydy vastinetta tässä direktiivissä, kohdan numero annetaan suluissa(2) Näitä kohtia ei ole säännössä N:o 21LIITE IIPÄÄNISKUALUEEN MÄÄRITTÄMINEN1. Pääniskualue käsittää sisustuksen lasittamattomat pinnat, jotka voivat joutua staattiseen kosketukseen halkaisijaltaan 165 mm pallomaisen pään kanssa. Pallomainen pää on kiinteä osa sellaista mittalaitetta, jonka pituus lantion nivelpisteestä pään kärkeen on portaattomasti säädettävissä 736 mm ja 840 mm välillä.2. Tämän määrityksen osalta seuraavaa menettelyä tai vastaavaa graafista menettelyä on sovellettava:2.1 Mittalaitteen nivelpiste sijoitetaan jokaiselle valmistajan antamalle mahdolliselle istuma-asennolle seuraavalla tavalla:2.1.1 säädettävien istuinten osalta2.1.1.1 H-pisteeseen (ks. liite IV), ja2.1.1.2 pisteeseen, joka sijaitsee 127 mm vaakasuoraan H-pisteestä eteenpäin, sekä korkeuteen, joka aiheutuu H-pisteen korkeudenmuutoksesta istuimen siirtyessä eteenpäin joko 127 mm tai 19 mm;2.1.2 ei säädettävissä olevien istuinten osalta tarkastelun alaisen istuimen H-pisteeseen.2.2 Kaikkien tuulilasin alapuolella ja H-pisteen etupuolella olevien kosketuspisteiden etäisyys on määritettävä nivelpisteestä päälakeen, jos ne voidaan mitata mittauslaitteella ajoneuvon sisäpuolella.2.3 Jos edellä esitetyn mukaisesti säädettynä ei ole kosketuspisteitä, mittauslaitteen ollessa pystysuorassa, mahdolliset kosketuspisteet määritetään kääntämällä mittauslaitetta eteen- ja alaspäin kaikkien niiden pystysuuntaisten tasojen kulmien kautta, jotka saavuttavat jopa 90°:n kulman H-pisteen kautta kulkevan pituus- ja pystysuuntaisen tason kanssa.3. Kosketuspiste on piste, jossa mittalaitteen pää koskettaa ajoneuvon sisustuksen osaa. Suurin alaspäin suuntautuva liike on rajoitettava asentoon, jossa mittalaitteen pää sivuaa vaakatasoa, joka on 25,4 mm H-pisteen yläpuolella.LIITE IIIMENETTELY ENERGIAA VAIMENTAVIEN MATERIAALIEN TESTAAMISEKSI1. ASETTELU, TESTAUSLAITE JA MENETTELY1.1 Asettelu1.1.1 Energiaa vaimentava materiaali on testattava kiinnitettynä tukirakenteeseen, johon kiinnitettynä se asennetaan ajoneuvoon. Testi on mieluiten suoritettava, jos mahdollista, ajoneuvon korissa. Tukirakenne tai kori kiinnitetään tukevasti testipenkkiin siten, ettei se pääse liikkumaan iskun aikana.1.1.2 Valmistajan pyynnöstä kohde voidaan kuitenkin asentaa laitteeseen, jolla jäljitellään kohteen asennusta ajoneuvoon, kuitenkin niin, että "osa/laite"-yhdistelmällä on samanlainen geometrinen järjestely, vähintään yhtä suuri jäykkyys eikä suurempaa energian vaimentamiskykyä kuin todellisella osa/tukirakenne-yhdistelmällä.1.2 Testauslaite1.2.1 Tämä laite koostuu heilurista, jonka nivel on kuulalaakeroitu ja jonka pelkistetty massa(1) on 6,8 kg iskun keskipisteessä. Heilurin alemman pään muodostaa jäykkä halkaisijaltaan 165 mm pallomainen pää, jonka keskipiste on samanlainen kuin heilurin iskukeskipiste.1.2.2 Päähän on asennettava kaksi hidastuvuusanturia ja nopeusanturi, joilla kaikilla on voitava mitata myös iskun suunnan arvoja.1.3 Tallentavat mittalaitteetTallentavien mittalaitteiden on oltava sellaiset, että mittaukset voidaan tehdä seuraavilla tarkkuuksilla:1.3.1 kiihtyvyys:- tarkkuus: ± 5 % todellisesta arvosta- taajuusvaste: aina 1 000 Hz saakka- herkkyys kohtisuoraa akselia vasten: (1) Huomautus: Heilurin pelkistetyn massan "mr" suhde heilurin kokonaismassaan "m", kun "a" on etäisyys iskukeskipisteestä heilurin akselille ja etäisyys "l" on massakeskipisteen etäisyysheilurin akselista, annetaan kaavana:mr = m >NUM>1>DEN>aLIITE IVMENETTELY H-PISTEEN MÄÄRITTÄMISEKSI JA R- JA H-PISTEIDEN SUHTEELLISEN SIJAINNIN TARKASTAMISEKSI1. MÄÄRITELMÄ1.1 "H-piste", joka osoittaa ajoneuvon matkustajatilassa istuvan henkilön sijainnin, on nuken jalkojen ja rintaosan välisen nivelen teoreettinen rotaatioakselin jälki pituussuuntaisella pystysuoralla tasolla.1.2 "R-piste" eli "istuimen vertailupiste" on ajoneuvon valmistajan määrittelemä vertailupiste:1.2.1 joka ilmoittaa jokaisen valmistajan toimittamien istuimen takimmaisen tavallisen ajo- tai matkustusasennon;1.2.2 jolla on suhteessa ajoneuvon koriin määritetyt koordinaatit;1.2.3 joka vastaa rinta- ja jalkaosan akselin sijaintia (H-piste).2. H-PISTEIDEN MÄÄRITTÄMINEN2.1 H-piste on määritettävä jokaiselle ajoneuvon valmistajan toimittamalle istuimelle. Jos saman istuinrivin istuimet voidaan katsoa samanlaisiksi (penkki-istuimet, samanlaiset istuimet jne.), riittää yhden H-pisteen määrittäminen istuinriviä kohden, jolloin 3 kohdassa tarkoitettu nukke asetetaan koko riviä edustavalle paikalle. Tämän paikan on oltava:2.1.1 ensimmäisellä rivillä kuljettajan paikka;2.1.2 takarivillä tai -riveillä uloin paikka;2.2 H-pistettä määritettäessä istuin on asetettava takimmaiseen tavanomaiseen ajoasentoon tai ajoneuvon valmistajan tarkoittamaan käyttöasentoon, selkänoja, jos se on säädettävissä, lukittuna asentoon joka vastaa mahdollisimman tarkoin 25° selkänojan todellista kulmaa 3 kohdan mukaan, jollei valmistaja ole muuta ilmoittanut.3. NUKEN OMINAISUUDET3.1 Käytettävän kolmiulotteisen nuken on oltava massaltaan ja ääriviivoiltaan keskimittaisen aikuisen mieshenkilön kokoinen. Nukke esitetään tämän liitteen lisäyksen kuvissa 1 ja 2.3.2 Nuken on koostuttava:3.2.1 kahdesta osasta, joista toinen jäljittelee selkää ja toinen lantiota ja jotka on saranoitu toisiinsa rinta-osan ja reiden välistä rotaationiveltä kuvaavaa akselia myöten. Tämän akselin ja nuken poikittaisen symmetriatason leikkauspiste nuken sivulla on sen H-piste;3.2.2 kahdesta jalkoja jäljittelevästä osasta, jotka on saranoitu lantiota jäljittelevään osaan;3.2.3 kahdesta jalkateriä jäljittelevästä osasta, jotka on liitetty sääriin nilkkoja kuvaavilla nivelillä;3.2.4 lisäksi lantiota jäljittelevässä osassa on oltava vesivaaka, jolla voidaan tarkastaa sen poikittainen kallistuminen.3.3 Kehon osia vastaavat painot on asetettava osien painopisteisiin siten, että nuken kokonaismassa on noin 75,6 kg. Eri painojen suuruudet esitetään tämän liitteen lisäyksen kuvassa 2.4. NUKEN ASETTAMINENKolmiulotteinen nukke on asetettava seuraavasti:4.1 Ajoneuvon on oltava vaakatasossa ja istuinten oltava säädettyinä edellä 2.2 kohdassa tarkoitetulla tavalla;4.2 Testattava istuin on peitettävä kankaalla nuken paikalleen asettamisen helpottamiseksi;4.3 Nukke on asetettava istuimelle siten, että sen rotaatioakseli on kohtisuorassa ajoneuvon pitkittäistä symmetriatasoa vastaan;4.4 Nuken jalat on asetettava seuraavasti:4.4.1 etuistuimilla siten, että sivuttaista kallistusta osoittava vesivaaka nuken lantio-osassa näyttää vaakasuoraa;4.4.2 takaistuimilla, mahdollisimman kauas eteen siten, että ne koskettavat etuistuimeen. Jos jalat koskettavat tällöin lattiaa eri korkeuksilla olevissa kohdissa, on ensiksi etuistuinta koskettava jalka otettava vertailupisteeksi ja asetettava toinen jalka siten, että nuken lantio-osassa sivuttaista kallistusta osoittava vesivaaka osoittaa vaakasuoraa;4.4.3 jos H-piste määritetään keskimmäiselle istuimelle, jalat on asetettava keskitunnelin molemmin puolin.4.5 Jalkoihin tulevat painot on asetettava paikalleen, ja säädettävä nuken lantio-osassa poikittaista kallistusta osoittava vesivaaka uudelleen vaakasuoraan, jonka jälkeen nuken lantio-osaan asetetaan painot;4.6 Nukkea siirretään poispäin selkänojasta käyttämällä saranoitua polvitankoa ja nuken selkää taitetaan eteenpäin. Nukke asetetaan uudelleen istuimelle työntämällä sitä taaksepäin niin pitkälle kuin se menee ja sen jälkeen nuken selkä nojaa jälleen istuimen selkänojaan;4.7 Nukkeen on kohdistettava 10 ± 1 daN suuruinen vaakasuora voima kahdesti. Voiman suunta ja vaikutuspiste esitetään mustalla nuolella lisäyksen kuvassa 2;4.8 Lantio-osan painot asetetaan oikealle ja vasemmalle, jonka jälkeen vartalon painot asennetaan paikalleen. Nuken sivuttaisen vesivaa'an on oltava vaakasuorassa;4.9 Nuken selkää on taitettava eteenpäin pitämällä sivuttainen vesivaaka edelleen vaakasuorassa, kunnes rintaosan painot ovat H-pisteen yläpuolella, jotta hankaus istuimen selkänojaa vasten vältetään;4.10 Asetuksen lopuksi nuken selkä taitetaan varovasti takaisin selkänojaa vasten. Sivuttaisen vesivaa'an on oltava vaakasuorassa. Jos näin ei käy, edellä tarkoitettu menettely on toistettava.5. TULOKSET5.1 Kun nukke on asetettu 4 kohdan mukaisesti, katsotaan nuken H-piste kyseisen ajoneuvon istuimen H-pisteeksi.5.2 H-pisteen kaikki koordinaatit mitataan mahdollisimman tarkasti. Sama koskee myös matkustajatilan koordinaatteja. Näiden pisteiden projektiot pituus- ja pystysuuntaisille tasoille merkitään kaavioon.6. R- JA H- PISTEIDEN SUHTEEN TARKASTAMINEN6.1 Edellä 5.2 kohdan H-pisteen mittausta koskevia tuloksia on verrattava ajoneuvon valmistajan ilmoittamiin R-pisteen koordinaaatteihin.6.2 Näiden kahden pisteen suhteen tarkastus katsotaan hyväksyttäväksi kyseisen istuinpaikan osalta, jos H-pisteen koordinaatit sijaitsevat pitkittäisen suorakulmion sisällä, jonka vaakasuorat ja pystysuorat sivut ovat 30 mm ja 20 mm pitkät, ja jonka lävistäjät leikkaavat R-pisteessä. Tässä tapauksessa R-pistettä on käytettävä testissä ja tarvittaessa nukke on säädettävä siten, että H-piste yhtyy R-pisteeseen.6.3 Jos H-piste ei sijaitse 6.2 kohdassa esitetyn suorakulmion sisällä, H-piste on määritettävä vielä kahdesti (kaikkiaan kolme määritystä). Jos kaksi kolmesta tällä tavalla määritetystä pisteestä sijaitsee suorakulmion sisällä, testi on katsottava hyväksytyksi.6.4 Jos ainakin kaksi kolmesta määritetystä pisteestä sijaitsee suorakulmion ulkopuolella, testin tulosta ei katsota hyväksyttäväksi.6.5 Jos 6.4 kohdassa tarkoitettu tilanne ilmenee, tai jos vertailua ei voida suorittaa, koska ajoneuvon valmistaja ei ole toimittanut tietoja R-pisteen sijainnista, voidaan käyttää kolmen H-pisteen määrityksen tulosten keskiarvoa, ja soveltaa sitä kaikissa tapauksissa, kun tässä direktiivissä viitataan R-pisteeseen.6.6 Tarkastettaessa sarjatuotannossa olevan ajoneuvon R- ja H-pisteiden suhdetta, 6.2 kohdassa määritelty suorakulmio on korvattava neliöllä, jonka sivu on 50 mm pitkä.LIITE VMENETELMÄ ULKONEMIEN MITTAAMISEKSI1. Määritettäessä ulkoneman suuruutta pinnasta, johon se on kiinnitetty, halkaisijaltaan 165 mm olevaa palloa siirretään pintaa pitkin kunnes se sivuaa tarkasteltavaa kohdetta.Nousun katsotaan muodostuvan pallon keskipisteen ollessa kohtisuorassa pintaa vastaan mitatun "y":n muutoksen suhteesta samasta pisteestä pinnan suuntaisesti mitatun "x":n muutokseen.Muoto on katsottava virtaviivaiseksi, jos pysty- ja vaakasuorainen nousu on vähemmän kuin 1. Kun nousu on 1 tai enemmän, ulkoneman arvo on sama kuin "y".Jos pinnat tai osat jne. on päällystetty pehmeämmällä materiaalilla kuin 50 shore A, edellä esitetty menettely muotojen ja ulkonemien mittaamiseksi suoritetaan vasta tällaisten materiaalien poiston jälkeen.2. Viitealueella olevien kytkinten ja nuppien jne. mittaus on suoritettava käyttämällä jäljempänä esitettävää testauslaitetta ja menettelyä:2.1 Laite2.1.1 Projektion mittauslaite koostuu halkaisijaltaan 165 mm päänmuotoisesta kappaleesta ja halkaisijaltaan 50 mm olevasta säädettävästä painimesta.2.1.2 Painimen tylpän pään ja päänmuotoisen kappaleen suhteelliset etäisyydet täytyy näkyä asteikolta, jolla liikkuva osoitin tallentaa suurimman mitatun etäisyyden, kun laite poistetaan testattavan esineen päältä. Pienin mitattava etäisyys on oltava 30 mm; mitta-asteikon on jakaannuttava puolen millimetrin pituisiin osiin, jotta kyseessä olevan ulottuvuuden määrälle saadaan näyttämä.2.1.3 Kalibrointimenettely:2.1.3.1 Mittalaite asetetaan tasaiselle pinnalle niin, että sen akseli on kohtisuoraan pintaa vastaan. Kun painimen tylppä pää koskettaa pintaa, on laite säädettävä näyttämään nollaa.2.1.3.2 Tylpän pään ja pinnan väliin asetetaan 10 mm:n pala; tehdään tarkastus sen varmistamiseksi, että liikkuva osoitin tallentaa tämän mittauksen.2.1.4 Mittalaite ulkoneman mittaukseen esitetään kuvassa 1.2.2 Testausmenettely2.2.1 Päänmuotoiseen kappaleeseen muodostetaan syvennys vetämällä painin taakse ja liikkuva osoitin asetetaan paininta vasten.2.2.2 Laite painetaan mitattavan osan päälle niin, että päänmuotoinen kappale koskettaa mahdollisimman suurta pinta-alaa enintään 2 daN:n voimalla.2.2.3 Paininta työnnetään eteenpäin, kunnes se koskettaa mitattavan ulkoneman pintaa ja ulkoneman arvo luetaan asteikolta.2.2.4 Päänmuotoinen kappale säädetään siten, että saadaan aikaan mahdollisimman suuri ulkoneman arvo. Ulkoneman arvo tallennetaan.2.2.5 Jos yksi tai useampia kohteita sijaitsee niin lähellä toisiaan, että päänmuotoinen kappale ja painin koskettavat niitä yhtäaikaa, toimitaan seuraavasti:2.2.5.1 Moniosaiset kohteet, jotka kaikki mahtuvat päänmuotoisen kappaleen syvennykseen, katsotaan yhdeksi ulkonemaksi.2.2.5.2 Jos muut hallintalaitteet estävät tavanomaisen testauksen, koska hallintalaitteet koskettavat päänmuotoista kappaletta, ne poistetaan, ja testi suoritetaan ilman niitä. Ne voidaan myöhemmin asentaa takaisin ja testata vuorollaan muiden kohteiden kanssa, jotka on jouduttu poistamaan menettelyn helpottamiseksi.LIITE VILAITE JA MENETTELY LIITTEESSÄ I OLEVAN 5.2.1 KOHDAN SOVELTAMISEKSIOsat (kytkimet, vetonupit jne.), joita voidaan koskettaa jäljempänä esitettävällä laitteella ja menettelyllä, katsotaan sellaisiksi, että matkustajan polvet todennäköisesti osuvat niihin:1. LaiteLaitteen kaaviokuva>VIITTAUS KAAVIOON>2. MenettelyLaite voidaan asettaa mihin tahansa asentoon kojelaudan tason alapuolelle niin, että:- leikkaus XX` pysyy yhdensuuntaisena ajoneuvon pitkittäisen keskitason kanssa;- akseli X:ää voidaan pyörittää vaakatason ala- ja yläpuolelle aina 30°:seen saakka.3. Tämän testin tekemiseksi kaikki 50 Shore A -astetta pehmeämmät materiaalit on poistettava.>VIITTAUS KAAVIOON>


Avis juridique important

|

32001L0050

Komission direktiivi 2001/50/EY, annettu 3 päivänä heinäkuuta 2001, elintarvikkeissa sallittujen väriaineiden erityisistä puhtausvaatimuksista annetun komission direktiivin 95/45/EY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 190 , 12/07/2001 s. 0014 - 0017

Komission direktiivi 2001/50/EY,annettu 3 päivänä heinäkuuta 2001,elintarvikkeissa sallittujen väriaineiden erityisistä puhtausvaatimuksista annetun komission direktiivin 95/45/EY muuttamisesta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon elintarvikkeissa sallittuja lisäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/107/ETY(1), sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 94/34/EY(2), ja erityisesti sen 3 artiklan 3 kohdan a alakohdan,on kuullut elintarvikealan tiedekomiteaa,sekä katsoo seuraavaa:(1) Elintarvikkeissa käytettäväksi tarkoitetuista väriaineista 30 päivänä kesäkuuta 1994 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 94/36/EY(3), luetellaan ne aineet, joita voidaan käyttää elintarvikkeiden väriaineina.(2) Elintarvikkeissa sallittujen väriaineiden erityisistä puhtausvaatimuksista 26 päivänä heinäkuuta 1995 annetussa komission direktiivissä 95/45/EY(4), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 1999/75/EY(5), vahvistetaan direktiivissä 94/36/EY tarkoitetut väriaineiden puhtausvaatimukset.(3) Tekniikan kehityksen vuoksi on tarpeen muuttaa direktiivissä 95/45/EY karotenoideille (E 160 a (i)) ja beta-karotiinille (E 160 a (ii)) säädettyjä puhtausvaatimuksia.(4) On tarpeen ottaa huomioon makeutusaineiden spesifikaatiot ja analyyttiset tekniikat, sellaisina kuin Joint FAO/WHO Expert Committee on Food Additives (JECFA) (FAO:n ja WHO:n yhteinen elintarvikelisäaineita käsittelevä asiantuntijakomitea) on ne vahvistanut Codex alimentariuksessa.(5) Direktiiviä 95/45/EY on näin ollen mukautettava.(6) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän elintarvikekomitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaKorvataan direktiivin 95/45/EY liitteessä B osassa aineita karotenoidit (E 160 a (i)) ja beta-karoteeni (E 160 a (ii)) koskeva teksti tämän direktiivin liitteessä olevalla tekstillä.2 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 3 päivänä heinäkuuta 2001.Komission puolestaDavid ByrneKomission jäsen(1) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 27.(2) EYVL L 237, 10.9.1994, s. 1.(3) EYVL L 237, 10.9.1994, s. 13.(4) EYVL L 226, 22.9.1995, s. 1.(5) EYVL L 206, 5.8.1999, s. 19.LIITE">TAULUKON PAIKKA>"