Avis juridique important

|

31971L0118

Neuvoston direktiivi 71/118/ETY, annettu 15 päivänä helmikuuta 1971, terveyttä koskevista ongelmista tuoreen siipikarjanlihan kaupassa

Virallinen lehti nro L 055 , 08/03/1971 s. 0023 - 0039 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 3 s. 0144  Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1971(I) s. 0097  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 3 s. 0144  Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1971(I) s. 0106  Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 6 s. 0116  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 4 s. 0131  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 4 s. 0131

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 15 päivänä helmikuuta 1971,terveyttä koskevista ongelmista tuoreen siipikarjanlihan kaupassa (71/118/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsoo, ettämarkkinoiden yhteisistä järjestelyistä siipikarjanlihan alalla 13 päivänä kesäkuuta 1967 annetulla neuvoston asetuksella N:o 123/67/ETY(2) perustettiin tämän alan sisämarkkinat,kyseisen asetuksen täytäntöönpanolla ei ole toivottua vaikutusta niin kauan kuin siipikarjanlihaa koskevien jäsenvaltioiden terveysvaatimusten väliset erot ovat kaupan esteenä,näiden erojen poistamiseksi on tarpeen lähentää terveyttä koskevia jäsenvaltioiden säännöksiä,olisi aiheellista laatia tätä alaa varten yhteisön säännöksiä, joita ainoastaan yhteisön sisäiseen kauppaan sovellettavan siirtymäkauden jälkeen sovellettaisiin myös jäsenvaltioissa liikkeelle laskettuun siipikarjanlihaan; on kuitenkin tarpeen jättää tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle tuottajilta suoraan kuluttajille eräin edellytyksin toimitettava siipikarjanliha,suunnitellulla lähentämisellä olisi erityisesti yhdenmukaistettava säännökset siipikarjanlihan hygieniaolosuhteista teurastamoissa sekä varastoinnin ja kuljetuksen aikana; on aiheellista, että jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille annetaan toimivalta hyväksyä tässä direktiivissä säädettyjen hygieniavaatimusten mukaiset teurastamot sekä valvoa tämän hyväksymisen perusteina olevien edellytysten noudattamista; on tarpeen säätää jäsenvaltioiden hyväksynnästä myös pakastamojen osalta,tyydyttävän terveystarkastuksen varmistamiseksi ottaen huomioon sen suorittamisen erityisolosuhteet, olisi tarpeen sallia pätevien avustajien hoitaa tietyt tehtävät virkaeläinlääkärin vastuulla ja tämän valvonnassa,on tarpeen määrittää jäsenvaltioille yhteiset ja yhdenmukaiset vähimmäisvaatimukset näiden avustajien teoreettisen ja käytännön koulutuksen tason sekä muiden, näiden avustajien pätevyyden, rehellisyyden ja puolueettomuuden takaamiseksi välttämättömien edellytysten osalta, sulkematta pois mahdollisuutta yhdenmukaistaa asteittain heidän koulutustaan koskevia sääntöjä ja ohjelmia,lähettäjämaan virkaeläinlääkärin laatiman terveystodistuksen antamista pidetään yhteisön sisäisen kaupan osalta parhaana keinona antaa määrämaan toimivaltaisille viranomaisille takeet siitä, että siipikarjanlihalähetys on tämän direktiivin säännösten mukainen; tämän todistuksen on oltava lihalähetyksen mukana määräpaikkaan asti,jäsenvaltioilla on oltava mahdollisuus kieltää sellaisen toisesta jäsenvaltiosta peräisin olevan siipikarjanlihan tuonti alueelleen, joka osoittautuu ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi tai joka ei ole yhteisön terveyssäännösten mukaista,tällaisessa tapauksessa, jos terveydelliset syyt eivät sitä estä ja kun lähettäjä tai tämän edustaja niin pyytää, lihojen palauttaminen olisi sallittava,kiellon tai rajoituksen perusteena olevat seikat olisi saatettava lähettäjän tai tämän edustajan sekä, eräissä tapauksissa, lähettäjämaan toimivaltaisten viranomaisten tietoon, jotta asianomaiset voivat arvioida kiellon tai rajoituksen perusteet, lähettäjälle olisi tarpeen antaa mahdollisuus saada komission laatiman luettelon perusteella valittavan eläinlääkintäasiantuntijan lausunto siinä tapauksessa, että hakijan ja vastaanottajajäsenvaltion viranomaisten välille syntyy riita kiellon tai rajoituksen perusteista,olisi aiheellista käsitellä jäsenvaltioiden väliset, teurastamon hyväksymisperusteita koskevat riidat kiireellisenä asiana neuvoston 15 päivänä lokakuuta 1968 perustamassa pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa,jäsenvaltioiden säännösten lähentäminen joillakin erityisen ongelmallisilla aloilla on mahdollista vasta perusteellisemman tarkastelun jälkeen, jaterveyttä koskevia säännöksiä elävän siipikarjan sekä tuoreen siipikarjanlihan kaupan osalta käsitellään muissa yhteisön direktiiveissä; on jo osoittautunut tarpeelliseksi aloittaa näitä aloja koskevien kansallisten säännösten lähentäminen täsmentämällä eräitä edellytyksiä, joiden perusteella jäsenvaltiot voivat kansanterveydellisistä syistä kieltää siipikarjanlihan tuonnin tai rajoittaa sen tuontia niiden alueelle sekä säätämällä yhteisön kiireellisestä menettelystä edellä mainitussa pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa, jonka mukaisesti voitaisiin tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden sekä komission välillä tutkia ja tarvittaessa muuttaa tai kumota jäsenvaltion toteuttamat toimenpiteet,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:I OSASTO Yleiset säännökset 1 artikla 1. Tätä direktiiviä sovelletaan kotieläiminä pidettävistä kanoista, kalkkunoista, helmikanoista, sorsista, ankoista ja hanhista peräisin olevan tuoreen lihan kauppaan.2. Siipikarjanlihana pidetään kaikkia näiden eläinten ihmisravinnoksi kelpaavia osia.3. Tuoreena pidetään kaikkea siipikarjanlihaa, jota ei ole käsitelty sen säilyvyyden varmistamiseksi; tässä direktiivissä pidetään tuoreena myös jäähdytettyä ja pakastettua siipikarjanlihaa.2 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "ruholla" linnun koko ruumista verenlaskun, kynimisen ja sisäelinten poiston jälkeen; munuaisten poisto, raajojen poisto kinnernivelestä ja pään poisto ovat kuitenkin valinnaisia,b) "ruhon osilla" a kohdassa määritellyn ruhon osia,c) "sivutuotteilla" muuta kuin a kohdassa määriteltyyn ruhoon kuuluvaa tuoretta lihaa, vaikka se jäisi luonnollisesti ruhon yhteyteen,d) "sisäelimillä" rinta-, vatsa- ja lantio-ontelon elimiä mukaan luettuna henki- ja ruokatorvi sekä soveltuvin osin kupu,e) "ante mortem -terveystarkastuksella" elävän siipikarjan tarkastusta liitteessä I olevan III luvun mukaisesti,f) "post mortem -terveystarkastuksella" teurastetun siipikarjan tarkastusta teurastamossa välittömästi teurastuksen jälkeen liitteessä I olevan V luvun mukaisesti,g) "virkaeläinlääkärillä" jäsenvaltion toimivaltaisen keskusviranomaisen nimeämää eläinlääkäriä,h) "avustajalla" koulutettua henkilöä, jonka jäsenvaltion toimivaltainen keskusviranomainen on virallisesti nimennyt avustamaan virkaeläinlääkäriä,i) "lähettäjämaalla" jäsenvaltiota, josta tuore siipikarjanliha lähetetään toiseen jäsenvaltioon,j) "määrämaalla" jäsenvaltiota, johon tuore siipikarjanliha lähetetään toisesta jäsenvaltiosta,II OSASTO Yhteisön sisäistä kauppaa sekä jäsenvaltioiden sisäistä kauppaa koskevat säännökset 3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että ainoastaan sellaisen tuoreen siipikarjanlihan kauppa on sallittua, joka, 11 artiklan säännösten soveltamista rajoittamatta, täyttää seuraavat vaatimukset:a) sen on oltava saatu 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti hyväksytystä ja valvotusta teurastamosta,b) sen on oltava peräisin eläimestä, jolle virkaeläinlääkäri tai tämän avustaja on suorittanut ante mortem -tarkastuksen 4 artiklan säännösten mukaisesti, ja jonka on tällaisen tarkastuksen jälkeen todettu sopivan teurastettavaksi tuoreen siipikarjanlihan kauppaa varten,c) sen on oltava käsitelty tyydyttävissä hygieniaolosuhteissa liitteessä I olevan IV luvun määräyksiä noudattaen,d) virkaeläinlääkärin tai avustajan on täytynyt suorittaa sille post mortem -tarkastus 4 artiklan säännösten mukaisesti, ja sen on oltava todettu soveltuvan ihmisravinnoksi liitteessä I olevan VI luvun määräyksiä noudattaen,e) siinä on oltava liitteessä I olevan VII luvun määräysten mukainen hygieenisyysmerkintä,f) sen on oltava varastoitu post mortem -tarkastuksen jälkeen liitteessä I olevan IX luvun määräysten mukaisesti tyydyttävissä hygieniaolosuhteissa 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti hyväksytyssä ja valvotussa teurastamossa tai 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti hyväksytyssä ja valvotussa kylmävarastossa,g) sen on oltava pakattu sopivalla tavalla sekä kuljetettu tyydyttävissä hygieniaolosuhteissa liitteessä I olevan X ja XI luvun määräysten mukaisesti.2. Kaupasta suljetaan pois:a) tuore siipikarjanliha, jota on käsitelty vetyperoksidilla tai muilla valkaisuaineilla tai luonnollisilla tai keinotekoisilla väriaineilla,b) tuore siipikarjanliha, jota on käsitelty antibiooteilla, säilöntäaineilla tai mureuttamisaineilla,c) tuore siipikarjanliha, jota on käsitelty makuaineilla.3. Jos määrämaa sen sallii, 1 kohdassa tarkoitettujen edellytysten ei kuitenkaan tarvitse täyttyä, kun kyseessä on muuhun käyttöön kuin ihmisravinnoksi tarkoitettu liha; tässä tapauksessa määrämaan on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen estämiseksi, että lihaa käytetään muuhun kuin mihin se on tarkoitettu.4. Edellä 1 kohdan vaatimukset eivät koske tuoretta siipikarjanlihaa, joka yksittäisissä tapauksissa toimitetaan sen tuottajalta suoraan kuluttajalle tämän omaan käyttöön muutoin kuin kiertokaupan, postimyynnin tai torimyynnin kautta.4 artikla 1. Virkaeläinlääkäri voi käyttää alaisinaan ja omalla vastuullaan avustajia suorittaessaan ante mortem ja post mortem -terveystarkastuksia sekä valvoessaan teurastamojen täytettäväksi liitteessä I olevassa II ja IV luvussa määrättyjen hygieniavaatimusten noudattamista.2. Avustajiksi voidaan hyväksyä ainoastaan henkilöitä, jotka täyttävät liitteen II vaatimukset. Neuvosto antaa komission ehdotuksesta yksityiskohtaisemmat säännökset avustajilta liitteessä II olevan 1 kohdan b ja d alakohdan ja 4 kohdan mukaisesti vaadittavasta koulutustasosta.3. Avustajat voivat toimia virkaeläinlääkärin apuna ainoastaan seuraavissa tehtävissä:- liitteessä I olevan II ja IV luvun hygieniamääräysten noudattamisen valvonta,- sen tarkastaminen, että ante mortem -terveystarkastusta suoritettaessa liitteessä I olevan III luvun 12 kohdassa mainittuja oireita ei ilmene,- sen tarkastaminen, että post mortem -terveystarkastusta suoritettaessa liitteessä I olevan VI luvun 28 kohdassa mainittuja tapauksia ei ilmene.5 artikla 1. Sen jäsenvaltion toimivaltaisen keskusviranomaisen, jonka alueella teurastamo sijaitsee, on huolehdittava, että edellä 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu hyväksyntä annetaan vain, jos liitteessä I olevan I ja II luvun määräyksiä noudatetaan ja jos teurastamo voi täyttää kyseisen liitteen muut vaatimukset; sen on varmistettava myös näiden määräysten noudattamisen valvonta virkaeläinlääkärin avulla ja huolehdittava hyväksynnän peruuttamisesta kun yhtä tai useampaa näistä määräyksistä ei enää noudateta.2. Kaikki hyväksytyt teurastamot on rekisteröitävä luetteloon ja kullakin teurastamolla on oltava eläinlääkinnällinen hyväksyntänumero. Jäsenvaltioiden on toimitettava tämä luettelo hyväksymistään teurastamoista sekä näiden eläinlääkinnälliset hyväksyntänumerot muille jäsenvaltioille ja komissiolle sekä tarvittaessa ilmoitettava niille hyväksynnän peruuttamisesta.3. Jos jäsenvaltio arvioi, että hyväksyntään vaadittavia edellytyksiä ei noudateta tai ei enää noudateta toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevassa teurastamossa, sen on ilmoitettava tästä kyseisen valtion toimivaltaiselle keskusviranomaiselle. Tämän on toteutettava tarvittavat toimenpiteet ja ilmoitettava ensiksi mainitun jäsenvaltion toimivaltaiselle keskusviranomaiselle tehdyt päätökset sekä niiden perusteet.Jos tämä jäsenvaltio epäilee, että kyseisiä toimenpiteitä ei toteuteta tai että ne eivät ole riittäviä, se voi saattaa asian komission käsiteltäväksi, joka pyytää yhdeltä tai useammalta eläinlääkintäasiantuntijalta lausunnon. Lausunnon perusteella jäsenvaltioiden voidaan sallia, 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, kieltää väliaikaisesti siitä laitoksesta peräisin olevien tuotteiden saattaminen niiden alueelle.Edellä tarkoitettu lupa voidaan peruuttaa 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, uuden, yhden tai useamman eläinlääkintäasiantuntijan antaman lausunnon perusteella.Eläinlääkintäasiantuntijoiden on oltava muiden kuin riidan osapuolina olevien jäsenvaltioiden kansalaisia.Kuultuaan jäsenvaltioita komissio antaa yleiset tätä kohtaa ja erityisesti eläinlääkintäasiantuntijoiden nimeämistä ja lausuntojen laatimismenettelyjä koskevat säännökset täytäntöönpanosta.4. Myös teurastamojen ulkopuolella sijaitsevat kylmävarastot ovat tuoreen siipikarjanlihan säilytyksen osalta virkaeläinlääkärin valvonnan alaisia.Sen jäsenvaltion toimivaltainen keskusviranomainen, jonka alueella kylmävarasto sijaitsee, on tuoreen siipikarjanlihan varastoinnin osalta vastuussa tuon varaston hyväksynnästä ja tällaisen hyväksynnän peruuttamisesta.6 artikla Rajoittamatta, mitä 3 artiklan 2 kohdassa säädetään ja ennen mahdollisten yhteisön säännösten voimaantuloa, tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden säännöksiin, jotka:a) koskevat 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen kylmävarastojen hyväksynnän ja mahdollisen tällaisen hyväksynnän peruuttamisen edellytyksiä,b) koskevat siipikarjan käsittelyä aineilla, jotka saattavat tehdä tuoreen siipikarjanlihan nauttimisen ihmisten terveydelle vaaralliseksi tai haitalliseksi, sekä siipikarjalle annettavia aineita kuten antibiootteja, estrogeeniä, tyrostaatteja, mureuttajia, eläintorjunta-aineita, kasvintorjunta-aineita tai aineita, jotka sisältävät arseenia tai antimonia,c) koskevat vieraiden aineiden lisäämistä tuoreeseen siipikarjanlihaan ja sen käsittelyä ionisoivalla ja ultravioletilla säteilyllä.7 artikla Tämä direktiivi ei vaikuta keinoihin, joita voidaan jäsenvaltioissa voimassa olevan lainsäädännön mukaan käyttää muutoksen saamiseksi toimivaltaisten viranomaisten päätöksiin tässä direktiivissä tarkoitettuja toimivaltaisten viranomaisten päätöksiä vastaan.III OSASTO Ainoastaan yhteisön sisäistä kauppaa koskevat säännökset 8 artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että määrämaahan tapahtuvan kuljetuksen aikana toisen jäsenvaltion alueelle lähetetyn tuoreen siipikarjanlihan mukana on terveystodistus liitteessä I olevan VIII luvun mukaisesti.9 artikla 1. Jäsenvaltio voi kieltää toisesta jäsenvaltiosta peräisin olevan tuoreen siipikarjanlihan liikkeelle laskemisen alueellaan, tämän kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan toisessa virkkeessä säädettyjä valtuuksia, jos määrämaassa tapahtuneen terveystarkastuksen yhteydessä on todettu:a) että tämä liha on ihmisravinnoksi kelpaamatonta, taib) että 3, 8 tai 14 artiklan säännöksiä ei ole noudatettu.2. Edellä 1 kohdan mukaisesti tehdyissä päätöksissä on sallittava tuoreen siipikarjanlihan palauttaminen, jos lähettäjä tai tämän edustaja niin pyytää ja jos terveydelliset syyt eivät sitä estä. Joka tapauksessa on toteutettava tarvittavat turvatoimenpiteet näiden lihojen väärinkäytön estämiseksi.3. Tällaiset päätökset on toimitettava perusteluineen lähettäjälle tai tämän edustajalle tiedoksi. Pyydettäessä nämä perustellut päätökset on toimitettava kirjallisina hänelle viipymättä, samoin kuin tiedot voimassa olevan lainsäädännön mukaan hänen käytettävissään olevista muutoksenhakukeinoista sekä muodoista ja määräajoista muutoksenhaulle.4. Jos tällaisten päätösten perusteena on tartuntatauti, kansanterveydellinen vaara tai tämän direktiivin säännösten vakava laiminlyönti, päätökset on toimitettava perusteluineen viipymättä myös lähettäjämaan toimivaltaiselle keskusviranomaiselle.10 artikla Jäsenvaltioiden on annettava lähettäjälle, jonka tuoretta siipikarjanlihaa ei 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti voida laskea liikkeelle niiden alueella, mahdollisuus saada eläinlääkintäasiantuntijan lausunto. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä että, ennen kuin toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat muita toimenpiteitä, kuten lihan hävittäminen, eläinlääkintäasiantuntijoilla on mahdollisuus tarkastaa 9 artiklan 1 kohdan edellytysten täyttyminen.Eläinlääkintäasiantuntijan on oltava muun jäsenvaltion kuin lähettäjämaan tai määrämaan kansalainen.Komissio laatii jäsenvaltioiden ehdotuksesta luettelon eläinlääkintäasiantuntijoista, joita voidaan käyttää tällaisen lausunnon antamiseen. Kuultuaan jäsenvaltioita komissio antaa yleiset, erityisesti näiden lausuntojen laatimista koskevat säännökset täytäntöönpanosta.11 artikla 1. Elävän siipikarjan ja tuoreen siipikarjanlihan kauppaa koskevia jäsenvaltioiden kansanterveydellisiä säännöksiä sovelletaan kunnes mahdolliset yhteisön säännökset tulevat voimaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 4 kohdan säännösten soveltamista.2. Jäsenvaltio voi toteuttaa seuraavat toimenpiteet estääkseen eläintaudin leviämisen, joka uhkaa tuotaessa toisesta jäsenvaltiosta peräisin olevaa tuoretta siipikarjanlihaa sen alueelle:a) jos tuossa toisessa jäsenvaltiossa on esiintynyt eläinkulkutautia, tuonti voidaan väliaikaisesti kieltää tai sitä voidaan rajoittaa sellaisen tuoreen siipikarjanlihan osalta, joka on peräisin kyseisen jäsenvaltion niiltä alueilta, joissa tautia on esiintynyt,b) eläinkulkutaudin levitessä tai uuden, vakavan ja tarttuvan eläintaudin ilmetessä, tuonti voidaan väliaikaisesti kieltää tai sitä voidaan rajoittaa koko kyseisen jäsenvaltion alueelta peräisin olevan tuoreen siipikarjanlihan osalta.3. Jäsenvaltion on ilmoitettava viipymättä muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikista 2 kohdassa tarkoitettujen tautien ilmenemisistä sekä niiden torjumiseksi toteutetuista vastatoimenpiteistä. Sen on myös ilmoitettava niille viipymättä taudin häviämisestä.4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava viipymättä muille jäsenvaltioille ja komissiolle 2 kohdan mukaisesti toteutetuista toimenpiteistä ja niiden kumoamisesta sekä niiden perusteista.Jäljempänä 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan päättää, että näitä toimenpiteitä on muutettava erityisesti niiden yhteensovittamiseksi muiden jäsenvaltioiden toteuttamiin toimenpiteisiin, tai että ne on poistettava.5. Jos edellä 2 kohdassa tarkoitettu tilanne ilmenee ja osoittautuu tarpeelliseksi, että muut jäsenvaltiot soveltavat sanotun kohdan mukaisia ja mahdollisesti 4 kohtaa noudattaen muutettuja toimenpiteitä, tarvittavat säädökset annetaan 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.12 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa 15 päivänä lokakuuta 1968 annetulla neuvoston päätöksellä perustetun pysyvän eläinlääkintäkomitean, jäljempänä "komitea", käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä viipymättä.2. Komiteassa jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta kahden päivän kuluessa. Lausunnot annetaan 12 äänen enemmistöllä.4. Komissio päättää toimenpiteistä ja panee ne välittömästi täytäntöön, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset. Jos toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa neljätoista päivän kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio päättää toimenpiteistä, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt mainittuja toimenpiteitä.13 artikla Edellä 12 artiklan säännöksiä sovelletaan 18 kuukauden ajan siitä päivästä alkaen, jona komitea on kutsuttu ensimmäistä kertaa koolle, joko 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti, tai jonkin muun vastaavan säännöksen nojalla.14 artikla 1. Jäsenvaltioiden on kiellettävä nykyisin käytössä oleva siipikarjanlihan "Spinchiller"-jäähdyttämismenetelmä. Tämä kielto on voimassa 1 päivästä tammikuuta 1976.2. Kuultuaan jäsenvaltioita pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa komissio toimittaa neuvostolle ennen 1 päivää tammikuuta 1972 selostuksen mahdollisista korvaavista jäähdytysmenetelmistä.3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua määräpäivää lykätään 1 päivään tammikuuta 1977, jollei neuvosto komission ehdotuksesta totea 1 päivään tammikuuta 1972 mennessä, että on löytynyt yksi tai useampi teollisuuskäyttöön soveltuva menetelmä.IV OSASTO Loppusäännökset 15 artikla Ennen tuoreen siipikarjanlihan tuontia kolmansista maista koskevien yhteisön säännösten voimaantuloa, jäsenvaltioiden on sovellettava tällaiseen tuontiin säännöksiä, jotka vastaavat vähintään tämän direktiivin mukaisesti annettuja.16 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin sekä sen liitteiden noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan, tämän kuitenkaan rajoittamatta 14 artiklan säännösten soveltamista:a) yhteisön sisäisen kaupan osalta: direktiivin tiedoksi antamista seuraavan kahden vuoden kuluessa,b) niiden alueella saadun ja liikkeelle lasketun tuoreen siipikarjanlihan osalta: viimeistään viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin tiedoksi antamisesta.Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.17 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 15 päivänä helmikuuta 1971.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. COINTAT(1) EYVL N:o 109, 9.7.1964, s. 1721/64(2) EYVL N:o 117, 19.6.1967, s. 2301/67LIITE I I LUKU TEURASTAMOJA KOSKEVAT HYGIENIAVAATIMUKSET 1. Teurastamoissa on oltava ainakin:a) Tila tai katettu paikka, joka on riittävän suuri ja helppo puhdistaa ja desinfioida siipikarjan ante mortem -tarkastusta varten.b) Erityiset tilat, jotka on helppo puhdistaa ja desinfioida, yksinomaan sairasta tai sairaaksi epäiltyä siipikarjaa varten.c) Teurastustilat, jotka ovat riittävän suuret yhtäältä tainnutuksen ja verenlaskun ja toisaalta kynimisen ja mahdollisen kalttauksen suorittamiseksi eri paikoissa. Teurastustilojen ja a alakohdassa tarkoitetun tilan tai paikan väliset yhteydet, ainoastaan teurassiipikarjalle tarkoitettua kapeata kulkuaukkoa lukuun ottamatta, on varustettava automaattisesti sulkeutuvalla ovella.d) Sisäelinten poistoon ja käsittelyyn tarkoitetut tilat, jotka on mitoitettu siten, että sisäelinten poisto voidaan suorittaa paikassa, joka on riittävän etäällä muista työpisteistä tai eristetty niistä väliseinällä saastumisen estämiseksi. Sisäelinten poistoon ja lintujen käsittelyyn tarkoitettujen tilojen ja teurastustilojen väliset yhteydet, ainoastaan teurastetulle siipikarjalle tarkoitettua kapeata aukkoa lukuun ottamatta, on varustettava automaattisesti sulkeutuvalla ovella.e) Tarvittaessa lähettämötilat.f) Yksi tai useampi riittävän suuri jäähdytys- tai pakastushuone.g) Tilat tai laitokset höyhenten keräämistä varten, ellei niitä käsitellä jätteenä.h) Erityiset lukittavat tilat, jotka on varattu yhtäältä siipikarjanlihan ja toisaalta ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi todetun epäterveellisen lihan ja jätteiden erillistä säilytystä varten, jos tällaista lihaa ja jätteitä ei kuljeteta joka päivä pois teurastamosta.i) Erityiset tilat yksinomaan 28 kohdan mukaisesti ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi todetun lihan, 29 kohdan mukaisesti ihmisravinnosta pois suljetun lihan, sekä jätteen ja teollisuutta varten tarkoitettujen teurastuksen sivutuotteiden teknistä käsittelyä tai hävittämistä varten, jos tämä tekninen käsittely tai hävittäminen suoritetaan teurastamon tiloissa.j) Pukuhuoneet, pesualtaat ja suihkut sekä huuhdeltavat käymälät, joista jälkimmäiset eivät avaudu suoraan työtiloihin; pesualtaissa on oltava kuuma ja kylmä juokseva vesi, käsien puhdistus- ja desinfiointiaineita sekä kertakäyttöisiä käsipyyhkeitä; käymälöiden lähellä on oltava pesualtaita.k) Erityinen paikka lantaa varten, jollei lantaa poisteta välittömästi ja hygieenisesti.l) Tilat ja riittävät välineet kuljetuslaatikoiden ja ajoneuvojen puhdistusta ja desinfiointia varten.m) Riittävästi varustettu lukittava tila yksinomaan eläinlääkintäviranomaisten käyttöön.n) Työtiloissa riittävät laitteet käsien ja työvälineiden puhdistusta ja desinfiointia varten; tällaisten laitteiden on oltava mahdollisimman lähellä työasemia; hanat eivät saa olla käsikäyttöisiä; näissä laitteissa on oltava kuuma ja kylmä juokseva vesi, puhdistus- ja desinfiointiaineita sekä kertakäyttöisiä käsipyyhkeitä; työvälineiden puhdistusta varten veden lämpötilan on oltava vähintään + 82 °C.o) Välineet, jotka mahdollistavat tässä direktiivissä säädettyjen eläinlääketieteellisten tarkastustoimenpiteiden tehokkaan suorittamisen milloin tahansa.p) Riittävä ympäröivä aitaus.q) Rakennuksen puhtaiden ja likaisten osien on oltava riittävästi erotetut toisistaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta a, b, c ja d alakohdan määräysten soveltamista.r) Edellä a j alakohdassa tarkoitetuissa tiloissa:- vedenpitävä lattiapäällyste, joka on helppo puhdistaa ja desinfioida, joka on lahosuojattu ja siten rakennettu, että veden poisjuoksuttaminen on helppoa,- tasaiset seinät, joissa on vaalea, pestävä päällyste tai maali vähintään kahden metrin korkeudelle ja joiden kulmat ja nurkat on pyöristetty.s) Riittävä tuuletus ja tarvittaessa höyryn poisto.t) Elävälle tai teurastetulle siipikarjalle tarkoitetuissa tiloissa riittävä luonnollinen tai keinotekoinen valaistus, joka ei vääristä värejä.u) Laitteet, jotka takaavat ainoastaan juomakelpoisen paineistetun veden riittävän saannin; juomakelvottoman veden käyttö voidaan kuitenkin poikkeuksellisesti sallia höyryn tuottamiseksi sillä edellytyksellä, että tätä tarkoitusta varten asennetut putket estävät tämän veden käytön muihin tarkoituksiin; lisäksi juomakelvottoman veden käyttö voidaan poikkeuksellisesti sallia jäähdytyslaitteiden jäähdytyksessä. Juomakelvottoman veden putket on maalattava punaisiksi eivätkä ne saa kulkea lihoja sisältävien huoneiden läpi.v) Riittävä määrä kuumaa paineistettua juomakelpoista vettä tuottava laitteisto.w) Hygieniavaatimukset täyttävä jäteveden poistojärjestelmä.x) Asianmukaiset välineet tuhoeläimiltä kuten hyönteisiltä ja jyrsijöiltä jne. suojautumista varten.y) Instrumentit ja työvälineet sekä siipikarjan kanssa säilytyksen aikana kosketuksiin joutuvat välineet, jotka on valmistettu korroosionkestävästä materiaalista ja jotka on helppo puhdistaa ja desinfioida.z) Erityiset ilma- ja vesitiiviit korroosionkestävät astiat, joita ei voida väkisin avata, VI luvun 28 kohdan mukaisesti ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi julistettujen lihojen keräämistä varten.II LUKU TEURASTAMOJEN HENKILÖKUNTAA, TILOJA, LAITTEITA JA INSTRUMENTTEJA KOSKEVAT HYGIENIAVAATIMUKSET 2. Henkilökunnan on tarkoin noudatettava yleisiä puhtausperiaatteita, tilat, laitteet ja instrumentit on pidettävä ehdottomasti puhtaina.a) Henkilökunnan on erityisesti käytettävä puhtaita, vaaleita ja helposti pestäviä työvaatteita ja päähineitä. Eläimiä teurastavan tai lihan kanssa työskentelevän tai sitä käsittelevän henkilökunnan on pestävä ja desinfioitava kätensä useita kertoja työpäivän aikana ja aina ryhtyessään uudelleen työhön. Sairaiden eläinten tai tartunnan saaneen lihan kanssa kosketuksissa olleiden henkilöiden on välittömästi pestävä kätensä ja käsivartensa huolellisesti kuumalla vedellä ja sitten desinfioitava ne. Tupakointi on kielletty työ- ja varastotiloissa.b) Teurastamossa ei saa olla, laitoksen tuotannossa käytettäviä työeläimiä lukuun ottamatta, kissoja, koiria eikä muita eläimiä kuin teuraaksi tarkoitettua ja 1 artiklan 1 kohdassa mainittua siipikarjaa. Tämä kielto ei koske kaneja tai lintuja, joita ei mainita 1 artiklan 1 kohdassa, ja jotka on tarkoitettu välittömästi teurastettaviksi sillä edellytyksellä, että niitä ei pidetä, teurasteta, valmisteta tai säilytetä samaan aikaan ja samoissa tiloissa kuin siipikarjaa.Jyrsijät, hyönteiset ja muut tuholaiset on järjestelmällisesti hävitettävä.c) Edellä I luvun 1 kohdan a, b, c, d ja e alakohdassa tarkoitetut tilat on puhdistettava ja desinfioitava tarpeen mukaan ja joka tapauksessa työpäivän päätteeksi.d) Siipikarjan kuljetukseen käytettävien laatikoiden on oltava valmistetut korroosionkestävästä materiaalista ja helppoja puhdistaa ja desinfioida ja niissä on oltava vedenpitävä pohja. Ne on puhdistettava ja desinfioitava aina kun ne tyhjennetään.e) Teurastukseen, lihan käsittelyyn ja säilytykseen käytetyt laitteet ja välineet on pidettävä puhtaina ja hyvässä kunnossa. Ne on huolellisesti puhdistettava ja desinfioitava useita kertoja työpäivän aikana, työpäivän päätteeksi ja ennen kuin niitä käytetään uudelleen, jos ne ovat saastuneet erityisesti taudinaiheuttajilla.f) Epäterveellisen, ihmisravinnoksi kelpaamattoman lihan ja sivutuotteiden astiat on tyhjennettävä käytön jälkeen ja puhdistettava ja desinfioitava aina kun ne tyhjennetään.3. Teurastukseen sekä lihan käsittelyyn ja varastointiin käytettyjä työtiloja, instrumentteja, työvälineitä ja -laitteita saa käyttää ainoastaan näihin tarkoituksiin.4. Siipikarjanliha ja liha-astiat eivät saa olla suoraan kosketuksissa lattian kanssa.5. Höyhenet on vietävä pois välittömästi kynimisen jälkeen.6. Pesu-, desinfiointi- ja torjunta-aineiden käyttö ei saa vaikuttaa lihan terveellisyyteen.7. Teurastus ja lihan käsittely on kiellettävä henkilöiltä, jotka ovat mahdollisia saastuttamisen lähteitä, erityisesti:a) sellaisilta, jotka sairastavat tai joiden epäillään sairastavan lavantautia, pikkulavantauti A:ta tai B:tä, tarttuvaa suolitulehdusta (salmonelloosia), punatautia, tarttuvaa keltatautia, tulirokkoa tai ovat näiden tautien kantajia,b) sellaisilta, jotka sairastavat tai joiden epäillään sairastavan tarttuvaa tuberkuloosia,c) sellaisilta, jotka sairastavat tai joiden epäillään sairastavan tarttuvaa ihotautia,d) sellaisilta, jotka harjoittavat samanaikaisesti toimia, joiden seurauksena mikrobit voisivat siirtyä lihaan,e) sellaisilta, joilla on muu side kädessä kuin sormessa olevaa, ei-märkivää haavaa suojaava vesitiivis side.8. Kaikilta siipikarjanlihan parissa työskenteleviltä henkilöiltä on vaadittava lääkärintodistus. Siinä on todettava, että tällaiselle työlle ei ole esteitä; todistus on uusittava vuosittain ja aina kun virkaeläinlääkäri sitä vaatii; sen on aina oltava virkaeläinlääkärin saatavilla.III LUKU ANTE MORTEM -TERVEYSTARKASTUS 9. Teurassiipikarja on tarkastettava 24 tunnin kuluessa siitä, kun se saapuu teurastamoon. Tarkastus on toistettava juuri ennen teurastusta, jos ante mortem -tarkastuksesta on kulunut yli 24 tuntia.10. Ante mortem -tarkastus voi rajoittua kuljetuksen aikana saatujen vammojen toteamiseen, jos siipikarja on tarkastettu alkuperätilalla viimeisten 24 tunnin aikana ja todettu terveeksi. Lisäksi siipikarjan alkuperä on todettava, kun se saapuu teurastamoon.Jos ante mortem -tarkastuksen suorittaa alkuperätilalla ja teurastamossa eri virkaeläinlääkäri, eläinten mukana on toimitettava terveystodistus, jossa ilmoitetaan liitteessä III vaaditut tiedot.11. Ante mortem -tarkastus on suoritettava sopivissa valaistusolosuhteissa.12. Tarkastuksessa on todettava:a) kärsiikö siipikarja taudista, joka voi tarttua ihmisiin tai eläimiin, onko siinä oireita tai onko sen yleistila sellainen, että tauti mahdollisesti ilmenee,b) onko siinä oireita sairaudesta tai häiriöstä, joka vaikuttaa sen yleistilaan ja voi tehdä sen ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi.13. Linturuttoa, Newcastlen tautia, raivotautia, salmonelloosia, kanakoleraa tai ornitoosia sairastava siipikarja on julistettava ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi.14. Eläimiä ei saa teurastaa ihmisravinnoksi tarkoitetuksi tuoreeksi lihaksi, jos- teurastamossa olevasta sairaasta siipikarjasta,- niiden alkuperään liittyvistä terveystiedoista todetaan, että ne ovat olleet yhteydessä linturuttoa, Newcastlen tautia, raivotautia, salmonelloosia, kanakoleraa tai ornitoosia sairastaviin lintuihin sellaisissa olosuhteissa, että tauti on voinut tarttua niihin.15. Edellä 12, 13 ja 14 kohdassa tarkoitettu siipikarja on teurastettava erikseen ja kaiken muun siipikarjan teurastuksen jälkeen.IV LUKU TEURASTUSHYGIENIA 16. Teurastamon tiloihin tuotu siipikarja on teurastettava välittömästi tainnutuksen jälkeen.17. Verenlasku on suoritettava loppuun asti ja siten, että veri ei voi aiheuttaa saastumista teurastuspaikan ulkopuolella.18. Teurastettu siipikarja on kynittävä välittömästi ja se on suoritettava loppuun asti.19. Sisäelinten poisto on suoritettava välittömästi. Ruho on avattava siten, että ontelot ja sisäelimet voidaan tarkastaa. Tätä tarkoitusta varten maksa, perna ja ruuansulatuskanava on poistettava ruhosta siten, että se ei saastu, ja että noiden sisäelinten luonnolliset yhteydet jäävät kiinni ruhoon kunnes tarkastus suoritetaan.20. Tarkastuksen jälkeen irrotetut sisäelimet on välittömästi erotettava ruhosta, ja ihmisravinnoksi kelpaamattomat osat on heti poistettava.Ruhoon jäävät sisäelimet tai sisäelinten osat on munuaisia lukuun ottamatta irrotettava, jos mahdollista, kokonaan, ja tyydyttävissä hygieniaolosuhteissa.21. On kiellettyä puhaltaa siipikarjan lihaan ilmaa, puhdistaa sitä kankaalla tai täyttää ruho jollakin muulla kuin käsittelylaitoksessa teurastetusta siipikarjasta saatavalla syötävällä sivutuotteella.Siipikarjan osat ja sivutuotteet on pakattava 35 kohdan mukaisesti.22. On kiellettyä leikata ruhoa tai irrottaa tai käsitellä siipikarjan lihaa ennen kuin tarkastus on suoritettu. Virkaeläinlääkäri voi vaatia kaikkia tarkastuksessa tarvittavia käsittelyjä.23. Pidätetyn lihan, lihan, joka on 28 kohdan mukaisesti todettu ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi tai 29 kohdan mukaan poissuljettu ihmisravinnosta, höyhenet ja jätteet on mahdollisimman pian vietävä pois tiloihin, paikkoihin tai säiliöihin, joista määrätään 1 kohdan g, h ja i alakohdassa, ja niitä on käsiteltävä siten, että saastuminen pidetään mahdollisimman vähäisenä.24. Tarkastuksen ja sisäelinten poiston jälkeen tuore siipikarjanliha on välittömästi puhdistettava ja jäähdytettävä hygieniavaatimusten mukaisesti.V LUKU POST MORTEM -TERVEYSTARKASTUS 25. Kaikki eläimen osat on tarkastettava välittömästi teurastuksen jälkeen.26. Post mortem -tarkastus on suoritettava sopivissa valaistusolosuhteissa.27. Post mortem -tarkastukseen on kuuluttava:a) teurastetun eläimen silmämääräinen tarkastus,b) tarvittaessa teurastetun eläimen tunnustelu ja viiltäminen,c) koostumuksen, värin, hajun ja tarvittaessa maun poikkeavuuksien tutkiminen,d) tarvittaessa laboratoriotestit.VI LUKU VIRKAELÄINLÄÄKÄRIN PÄÄTÖS POST MORTEM -TARKASTUKSEN YHTEYDESSÄ 28. 1. Siipikarja on julistettava täysin ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi, jos post mortem -tarkastuksessa todetaan:- muusta kuin teurastuksesta aiheutunut kuolema,- yleinen saastuminen,- suuria ruhjeita ja mustelmia,- epänormaali haju, väri, maku,- mätäneminen,- epänormaali koostumus,- kuihtuminen,- ödeemi,- vesipöhö,- keltatauti,- tartuntatauti,- aspergilloosi,- toksoplasmoosi,- laajalle levinnyt ihonalainen tai lihasten loissairaus,- pahanlaatuisia tai useita kasvaimia,- leukoosi,- myrkytys.2. Teurastetun eläimen osat, joissa on paikallisia avohaavoja, jotka eivät vaikuta muun lihan terveyteen, julistetaan ihmisravinnoksi kelpaamattomiksi.29. Seuraavat sisäelimet suljetaan pois ihmisravinnosta: henkitorvi, ruhosta 20 kohdan mukaisesti irrotetut keuhkot, ruokatorvi, kupu, suoli ja sappirakko.VII LUKU TERVEYSMERKINTÄ 30. Terveysmerkintä on tehtävä virkaeläinlääkärin vastuulla, ja tämän on tätä varten pidettävä ja talletettava:a) lihan terveysmerkintään tarkoitetut instrumentit, jotka hän saa luovuttaa avustajille vain merkinnän ajankohtana ja siihen vaadittavaksi ajaksi,b) etiketit ja kääreet, jos nämä on jo leimattu tai merkitty 31 kohdan mukaisella merkillä, sekä 31 kohdassa tarkoitetut sinetit. Tarvittava määrä näitä etikettejä, kääreitä ja sinettejä annetaan avustajille silloin, kun niitä on tarkoitus käyttää.31. Terveysmerkinnän on koostuttava:a) pakkaamattomien ruhojen osalta niihin jokaiseen kiinnitettävästä sinetistä.Sinetin on oltava sellainen, että sitä ei voida käyttää uudelleen, sen on oltava kestävä, kaikkien hygieniavaatimusten mukainen sekä mitoiltaan sellainen, että seuraavat pakolliset tiedot saadaan merkityksi siihen täysin luettavassa muodossa:- yläosassa lähettäjämaan nimen kaksi ensimmäistä kirjainta suuraakkosin,- keskellä teurastamon eläinlääkinnällinen hyväksyntänumero,- alaosassa yksi seuraavista kirjainlyhenteistä: CEE, EEG tai EWG.Kirjainten ja numeroiden on oltava 0,2 cm korkeita,b) pakattujen ruhojen ja niiden osien osalta merkistä, joka painetaan suljettuun kääreeseen siten, että sitä ei voi avaamisen jälkeen käyttää uudelleen.Kääreen on oltava riittävän kestävää ainetta ja kaikkien hygieniavaatimusten mukainen; painetussa merkissä on oltava samat tiedot samankokoisin kirjaimin kuin edellä tarkoitetussa sinetissä,c) ruhon ulkopuolisten sivutuotteiden osalta merkistä, joka painetaan samanlaiseen suljettuun kääreeseen kuin edellä kuin edellä b alakohdassa on eritelty, tai pakkaukseen hyvin kiinnitetyn etiketin päälle näkyvästi liimatusta leimamerkistä. Tämä etiketti on kiinnitettävä siten, että se tuhoutuu pakkausta avatessa.Merkin on oltava mustetta ja muodoltaan soikea, leveydeltään 6,5 cm ja korkeudeltaan 4,5 cm. Tässä merkissä on oltava seuraavat tiedot täysin luettavassa muodossa:- yläosassa lähettäjämaan nimi suuraakkosin,- keskellä teurastamon eläinlääkinnällinen hyväksyntänumero,- alaosassa yksi seuraavista kirjainlyhenteistä: CEE, EEG tai EWG.Kirjainten on oltava 0,8 cm korkeita ja numeroiden 1,1 cm korkeita.VIII LUKU TERVEYSTODISTUS 32. Terveystodistuksen alkuperäiskappaleen, jonka on oltava tuoreen siipikarjanlihan mukana määrämaahan kuljetettaessa, on oltava virkaeläinlääkärin lastaushetkellä antama. Terveystodistuksen on oltava muodoltaan ja sisällöltään liitteessä IV esitetyn mallin mukainen; se on oltava ainakin määrämaan kielellä ja sisällettävä liitteessä IV olevassa mallissa eritellyt tiedot.IX LUKU VARASTOINTI 33. Edellä 24 kohdassa määrätyn jäähdytyksen jälkeen tuoretta siipikarjanlihaa on säilytettävä lämpötilassa, joka on jatkuvasti enintään + 4 °C.X LUKU PAKKAUS 34. a) Pakkausten (esimerkiksi pakkauslaatikot tai pahvilaatikot) on täytettävä kaikki hygieniavaatimukset, ja erityisesti:- se ei saa vaikuttaa lihan aistivaraisiin ominaisuuksiin,- siitä ei saa siirtyä lihoihin ihmisten terveydelle haitallisia aineita,- sen on oltava riittävän lujaa, jotta se suojaa lihaa tehokkaasti kuljetuksen ja käsittelyn aikana,b) Pakkauksia voidaan käyttää uudelleen lihoja varten vain, jos ne on valmistettu korroosionkestävästä materiaalista, ne on helppo puhdistaa, ja kun ne on ensin puhdistettu ja desinfioitu.35. Kun tuoretta siipikarjanlihaa kääritään pakkausmateriaaliin (esimerkiksi muovikelmuun), joka on suorassa kosketuksessa sen kanssa, tämä on tehtävä hygieniamääräysten mukaisesti.Tällaisten pakkausten on oltava läpinäkyviä ja värittömiä ja niiden on täytettävä 34 kohdan a alakohdan vaatimukset; niitä ei saa käyttää uudestaan lihan pakkaamiseen.Ruhosta irrotetut siipikarjanlihan osat tai sivutuotteet on aina pakattava tiiviisti sinetöityyn astiaan, jolla on yllä esitetyt ominaisuudet.XI LUKU KULJETUS 36. Tuore siipikarjanliha on kuljetettava kulkuneuvoissa tai konteissa, jotka on suunniteltu ja varustettu siten, että IX luvussa määrätty lämpötila säilyy koko kuljetuksen ajan.37. Tuoreen siipikarjanlihan kuljetukseen käytettäväksi tarkoitettuja kuljetusvälineitä ei saa käyttää elävien eläinten kuljetukseen tai sellaisten tuotteiden kuljetukseen, jotka voivat vaikuttaa haitallisesti lihaan tai saastuttaa sen, ellei niitä ole noiden tuotteiden purkamisen jälkeen perusteellisesti puhdistettu, desinfioitu ja tarvittaessa käsitelty hajunpoistoaineella.38. Tuoretta siipikarjanlihaa voidaan kuljettaa samaan aikaan kuin aineita, jotka voivat vaikuttaa siihen tai tartuttaa siihen hajun, vain jos toteutetaan tarvittavat varotoimenpiteet.39. Tuoretta lihaa ei saa kuljettaa ajoneuvossa tai kontissa, joka ei ole puhdas ja jota ei ole desinfioitu.40. Virkaeläinlääkärin on ennen kuormausta varmistettava, että kuljetusvälineet tai kontit ja lastausolosuhteet täyttävät tämän luvun hygieniavaatimukset.LIITE II AVUSTAJIA KOSKEVAT VAATIMUKSET 1. Avustajiksi voidaan hyväksyä ainoastaan henkilöitä, jotka:a) esittävät toimivaltaisen viranomaisen antaman todistuksen moitteettomista elämäntavoistaan.b) ovat saaneet riittävän peruskoulutuksen,c) sopivat fyysisesti tällaiseen tehtävään,d) osoittavat pätevyyskokeessa, että heillä on riittävät ammatilliset tiedot.2. Avustajaksi ei saa palkata henkilöä, joka:a) harjoittaa toimintaa, johon saattaa liittyä tuoreen siipikarjanlihan infektoitumisen riski,b) on ammatiltaan lihakauppias, johtaa siipikarjateurastamoa tai työskentelee sellaisessa, käy kauppaa siipikarjalla tai siipikarjan rehulla, on siipikarjan ruokinnan konsultti, on ammattimainen siipikarjatilan pitäjä tai työskentelee maatalousyrityksessä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteessä I olevan II luvun 7 ja 8 kohdan määräysten soveltamista.3. Edellä 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetun pätevyyskokeen järjestää jäsenvaltion toimivaltainen keskusviranomainen tai tuon jäsenvaltion nimeämä viranomainen. Vain ehdokkaat, jotka osoittavat, että he ovat saaneet kolmen kuukauden esikoulutuksen virkaeläinlääkärin alaisuudessa, voivat osallistua tähän testiin.4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettu pätevyyskoe koostuu teoriaosasta ja käytännöllisestä osasta, ja siinä käsitellään seuraavia aiheita:a) Teoriaosa:- Perustiedot siipikarjan anatomiasta ja fysiologiasta,- Perustiedot siipikarjapatologiasta,- Perustiedot siipikarjan anatomisesta patologiasta,- Perustiedot hygieniasta ja erityisesti teollisuushygieniasta,- Siipikarjan teurastuksen, valmistuksen, pakkauksen ja kuljetuksen menetelmät ja menettelyt,- Työn suorittamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten tuntemus.b) Käytännöllinen osa:- Teurassiipikarjan tarkastaminen ja arviointi,- Teurastetun siipikarjan tarkastaminen ja arviointi,- Eläinlajin määrittäminen eläimen tyypillisten osien tarkastuksen avulla,- Teurastetun siipikarjan muuttuneiden osien tunnistaminen ja niiden arviointi,- Kokemus tuotantolinjalla tapahtuvasta post mortem -tarkastuksesta.LIITE III MALLITERVEYSTODISTUSsiipikarjatilalta teurastamoon kuljetettavalle siipikarjalleToimivaltainen viranomainen. N:o(1)..................................I. Eläinten tunnistusEläinlaji:.Eläinten määrä:.Tunnistetiedot:.II. Eläinten alkuperätilaAlkuperätilan osoite:..III. Eläinten määräpaikkaNämä eläimet kuljetetaan seuraavaan teurastamoon:.seuraavilla kuljetusvälineillä:.IV. VakuutusMinä allekirjoittanut virkaeläinlääkäri todistan, että edellä mainituille eläimille on suoritettu ante mortem -tarkastus edellä mainitulla tilalla..............................(päivämäärä)..............................(kellonaika) ja ne on todettu terveiksi.Tehty.(paikka) (päiväys) Virkaeläinlääkärin allekirjoitus(. )(1) ValinnainenLIITE IV MALLITERVEYSTODISTUSEuroopan talousyhteisön jäsenvaltioon lähetettäväksi tarkoitettua tuoretta siipikarjanlihaa varten(1)Lähettäjämaa. N:o(2)..............................Ministeriö.Toimivaltainen viranomainen.Viite(3).I. Lihan tunnistetiedot. :n lihaa(eläinlaji)Palojen laatu.Pakkauksen laatu.Pakkausten määrä.Nettopaino.II. Lihan alkuperäHyväksytyn teurastamon tai hyväksyttyjen teurastamojen osoite tai osoitteet ja eläinlääkinnällinen(set)hyväksyntänumero(t)...III. Lihan määräpaikkaLiha lähetetään.(Lähetyspaikka).(Määrämaa ja -paikka)seuraavalla kuljetusvälineellä(4).Lähettäjän nimi ja osoite. .Vastaanottajan nimi ja osoite. .IV. VakuutusMinä allekirjoittanut virkaeläinlääkäri todistan, ettäa) - edellä esitetyissä siipikarjanlihassa(5),- edellä esitetyissä lihan pakkauksissa(6)on merkki, joka todistaa, että liha on peräisin hyväkysytyissä teurastamoissa teurastetuista eläimistä,b) tämä liha on terveyttä koskevista ongelmista tuoreen siipikarjanlihan kaupassa 15 päivänä helmikuuta 1971 annetun neuvoston direktiivin mukaisesti suoritetun eläinlääkärintarkastuksen jälkeen todettu kelpaavan ihmisravinnoksi,c) tämän lähetyksen kuljetusajoneuvot tai kontit ja lastausolosuhteet täyttävät mainitussa direktiivissä säädetyt hygieniavaatimukset.Tehty.(paikka) (päiväys) Virkaeläinlääkärin allekirjoitus(. )(1) Tuore siipikarjanliha: seuraavien lajien tuore liha: elävät kanat, kalkkunat, helmikanat, sorsat, ankat ja hanhet, joita ei ole käsitelty niiden säilyvyyden varmistamiseksi; jäähdytetyn ja pakastetun siipikarjanlihan katsotaan kuitenkin olevan tuoretta.(2) Valinnainen(3) Rautatievaunujen ja kuorma-autojen osalta ilmoitetaan rekisterinumero ja ilma-alusten osalta lennon numero.(4) Tarpeeton viivataan yli.


Avis juridique important

|

31998L0005

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/5/EY, annettu 16 päivänä helmikuuta 1998, asianajajan ammatin pysyvän harjoittamisen helpottamisesta muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu

Virallinen lehti nro L 077 , 14/03/1998 s. 0036 - 0043

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 98/5/EY,annettu 16 päivänä helmikuuta 1998,asianajajan ammatin pysyvän harjoittamisen helpottamisesta muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 49 artiklan sekä 57 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan ensimmäisen ja kolmannen lauseen,ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),toimivat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen (3),sekä katsovat, että1) perustamissopimuksen 7 a artiklan nojalla sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja, ja perustamissopimuksen 3 artiklan c kohdan mukaisesti yhteisön tavoitteisiin kuuluu poistaa henkilöiden ja palveluiden vapaan liikkuvuuden esteet jäsenvaltioiden väliltä; jäsenvaltioiden kansalaisille tämä merkitsee erityisesti mahdollisuutta harjoittaa ammattia joko itsenäisenä ammatinharjoittajana tai palkatussa työssä muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa he ovat hankkineet ammatillisen pätevyytensä,2) vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY (4) mukaisesti asianajaja, joka on täysin pätevöitynyt yhdessä jäsenvaltiossa voi jo nyt hakea tutkintotodistuksensa tunnustamista ryhtyäkseen harjoittamaan toisessa jäsenvaltiossa asianajajan ammattia tämän jäsenvaltion käyttämällä ammattinimikkeellä; mainitun direktiivin tarkoituksena on mahdollistaa asianajajan pääsy ammattiin vastaanottavassa jäsenvaltiossa, eikä pyrkiä muuttamaan toisenlaisiksi ammatillisia sääntöjä, joita kyseisessä valtiossa sovelletaan eikä vapauttaa asianajajaa näiden sääntöjen noudattamisesta,3) kun jotkut asianajajat voivat päästä nopeasti ammattiin vastaanottavassa jäsenvaltiossa, erityisesti läpäisemällä kelpoisuuskokeen, josta säädetään direktiivissä 89/48/ETY, toisten täysin pätevien asianajajien taas on voitava päästä siihen harjoitettuaan ammattiaan määräajan vastaanottavassa jäsenvaltiossa alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen tai jatkaa ammattinsa harjoittamista alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen,4) tämän määräajan tulee mahdollistaa asianajajan pääsy ammattiin vastaanottavassa jäsenvaltiossa sen jälkeen, kun on varmennettu hänen hankkineen ammattikokemusta tässä jäsenvaltiossa,5) toiminta tässä asiassa yhteisön tasolla on perusteltua ei ainoastaan siksi, että se tutkintotodistusten tunnustamista koskevaan yleiseen järjestelmään verrattuna tarjoaa asianajajille helpomman väylän sallimalla heidän päästä ammattiin vastaanottavassa jäsenvaltiossa, vaan myös siksi, että se antamalla asianajajille mahdollisuuden alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen harjoittaa pysyvästi ammattiaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa vastaa tarpeisiin, joita on asianajajapalvelujen käyttäjillä, jotka erityisesti sisämarkkinoiden aiheuttaman vilkastuneen liiketoiminnan vuoksi hakevat neuvoja sellaisten rajoja ylittävien liiketoimien suhteen, joihin usein sovelletaan samalla sekä kansainvälistä oikeutta, yhteisön oikeutta että kansallista oikeutta,6) toiminta yhteisön tasolla on perusteltua myös sen vuoksi, että vain muutamat jäsenvaltiot tällä hetkellä sallivat muista jäsenvaltioista tulevien asianajajien harjoittaa alueellaan alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen muuta asianajotoimintaa kuin palvelujen tarjoamista; jäsenvaltioissa, joissa tämä mahdollisuus on olemassa, on kuitenkin sen osalta hyvin erilaisia sääntöjä esimerkiksi toiminta-alasta ja velvollisuudesta kirjoittautua toimivaltaisten viranomaisten pitämään luetteloon; tällaiset erot aiheuttavat epätasa-arvoa ja kilpailun vääristymiä jäsenvaltioiden asianajajien välille ja muodostavat esteen vapaalle liikkuvuudelle; ainoastaan direktiivillä, jossa vahvistetaan edellytykset niiden asianajajien muulle ammatinharjoittamiselle kuin palvelujen tarjoamiselle, jotka harjoittavat asianajotoimintaa alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen, voidaan ratkaista nämä ongelmat ja tarjota asianajajille ja heidän palveluidensa käyttäjille samat mahdollisuudet kaikissa jäsenvaltioissa,7) tällä direktiivillä pidätytään sen tavoitteen mukaisesti sääntelemästä puhtaasti sisäisiä tilanteita eikä sillä pyritä muuttamaan kansallisia ammatillisia sääntöjä muutoin kuin siltä osin kuin se on välttämätöntä direktiivin tavoitteiden tehokkaan toteutumisen kannalta; erityisesti direktiivillä ei ole tarkoitus loukata sitä kansallista sääntelyä, joka koskee pääsyä asianajajan ammattiin ja asianajajan ammatin harjoittamista sillä ammattinimikkeellä, jota vastaanottavassa jäsenvaltiossa käytetään,8) tässä direktiivissä tarkoitetut asianajajat olisi velvoitettava kirjoittautumaan vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pitämään luetteloon, jotta tämä voisi varmistua siitä, että he noudattavat vastaanottavan jäsenvaltion ammatillisia ja ammattieettisiä sääntöjä; tämän kirjoittautumisen vaikutukset siihen, missä tuomiopiireissä, oikeusasteissa ja eri tyyppisissä tuomioistuimissa asianajajat voivat toimia, määräytyvät vastaanottavan jäsenvaltion asianajajiin sovellettavan lainsäädännön perusteella,9) asianajajien, jotka eivät ole päässeet ammattiin vastaanottavassa jäsenvaltiossa, on harjoitettava ammattiaan tässä alkuperäisellä ammattinimikkeellään, jotta palvelujen käyttäjille taattaisiin asianmukaiset tiedot ja jotta olisi mahdollista tehdä ero näiden asianajajien ja niiden vastaanottavan jäsenvaltion asianajajien välillä, jotka harjoittavat ammattia vastaanottavassa jäsenvaltiossa käytettävällä ammattinimikkeellä,10) olisi sallittava niiden asianajajien, joihin tätä direktiiviä sovelletaan, antaa lainopillisia neuvoja, jotka koskevat erityisesti sen jäsenvaltion oikeutta, josta he ovat peräisin, yhteisön oikeutta, kansainvälistä oikeutta sekä vastaanottavan jäsenvaltion oikeutta; tämä on palvelujen tarjoamisen osalta sallittua jo asianajajien palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamisesta 22 päivänä maaliskuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/249/ETY (5) nojalla; olisi kuitenkin, samoin kuin direktiivissä 77/249/ETY, säädettävä mahdollisuudesta estää sellaisia asianajajia, jotka harjoittavat asianajotoimintaa alkuperäisellä ammattinimikkeellään Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa, suorittamasta tiettyjä kiinteistö- ja perintöasioihin liittyviä toimia; tämä direktiivi ei millään tavoin vaikuta niihin määräyksiin, jotka kussakin jäsenvaltiossa varaavat tietyn toiminnan harjoittamisen muun kuin asianajajan ammatin harjoittajille; direktiivissä 77/249/ETY olisi omaksuttava myös vastaanottavan jäsenvaltion oikeus vaatia, että ammattia alkuperäisellä ammattinimikkeellään harjoittava asianajaja työskentelee yhdessä paikallisen asianajajan kanssa edustaessaan tai puolustaessaan asiakastaan oikeudessa; velvoitetta työskennellä yhdessä sovelletaan sen tulkinnan mukaisesti, jota Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on soveltanut erityisesti asiassa 427/85, komissio v. Saksa 25 päivänä helmikuuta 1988 antamassaan tuomiossa (6),11) oikeuden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi olisi jäsenvaltioille annettava mahdollisuus erityissäännöillä varata pääsy niiden ylimpiin tuomioistuimiin erikoistuneille asianajajille, tämän kuitenkaan estämättä jäsenvaltioiden sellaisten asianajajien ammattiin pääsyä, jotka täyttävät vaaditut edellytykset;12) asianajajan, joka on kirjattu vastaanottavassa jäsenvaltiossa luetteloon alkuperäisellä ammattinimikkeellään, on pysyttävä sen jäsenvaltion, josta hän on peräisin, toimivaltaisen viranomaisen pitämässä luettelossa voidakseen säilyttää oikeutensa asianajajana ja jotta tätä direktiiviä sovellettaisiin häneen; tästä syystä läheinen yhteistyö toimivaltaisten viranomaisten välillä on välttämätöntä erityisesti mahdollisten kurinpidollisten menettelyjen osalta,13) asianajajat, joihin tätä direktiiviä sovelletaan, voivat riippumatta siitä, toimivatko he palkattuina asianajajina vai itsenäisinä ammatinharjoittajina siinä jäsenvaltiossa, josta he ovat peräisin, harjoittaa ammattiaan palkansaajina vastaanottavassa jäsenvaltiossa siinä määrin kuin vastaanottava jäsenvaltio antaa tämän mahdollisuuden omille asianajajilleen,14) vaikka tämä direktiivi tarjoaa asianajajille mahdollisuuden harjoittaa ammattiaan toisessa jäsenvaltiossa alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen, sen tavoitteena on myös helpottaa tämän vastaanottavan jäsenvaltion ammattinimikkeen saamista; perustamissopimuksen 48 ja 52 artiklan nojalla, sellaisina kuin yhteisöjen tuomioistuin on tulkinnut niitä, vastaanottava jäsenvaltio on aina velvollinen ottamaan huomioon alueellaan hankitun ammattikokemuksen; sen jälkeen kun nämä asianajajat ovat toimineet kolme vuotta tosiasiallisesti ja säännöllisesti vastaanottavassa jäsenvaltiossa ja tämän jäsenvaltion oikeuden parissa, mukaan lukien yhteisön oikeus, on kohtuullista olettaa, että he ovat hankkineet tarvittavan soveltuvuuden voidakseen ilman rajoituksia päästä asianajajan ammattiin vastaanottavassa jäsenvaltiossa; tämän määräajan päätyttyä asianajajan, joka voi todistettavasti osoittaa hankkineensa ammatillisen pätevyyden vastaanottavassa jäsenvaltiossa, on voitava saada tämän jäsenvaltion ammattinimike; jos vähintään kolme vuotta kestävään tosiasialliseen ja säännölliseen toimintaan sisältyy tätä lyhytaikaisempi toiminta vastaanottavan jäsenvaltion oikeuden parissa, toimivaltaisen viranomaisen on otettava huomioon muutkin vastaanottavan jäsenvaltion oikeudesta hankitut tiedot, jotka se voi tarkistaa haastattelussa; jos mainittujen edellytysten täyttymisestä ei ole esitetty todisteita, vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on perusteltava tekemänsä päätös olla myöntämättä tämän valtion ammattinimikettä näihin edellytyksiin liittyvien helpotuksia koskevien sääntöjen mukaisesti ja päätökseen on voitava hakea muutosta kansallisen oikeuden mukaisilla muutoksenhakukeinoilla,15) taloudellinen ja ammatillinen kehitys yhteistyössä osoittaa, että on mahdollista harjoittaa asianajajan ammattia yhdessä myös yhteenliittymänä; olisi estettävä se, että ammatin harjoittamista ryhmänä siinä jäsenvaltiossa, josta asianajaja on peräisin, käytetään tekosyynä ryhmään kuuluvien asianajajien estämiseksi sijoittautumasta vastaanottavaan jäsenvaltioon tai tämän haittaamiseksi; jäsenvaltioilla on kuitenkin oltava lupa toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä sen oikeutetun tavoitteen saavuttamiseksi, että turvataan ammatin riippumaton harjoittaminen; olisi säädettävä tietyistä takeista kaikissa jäsenvaltioissa, jotka sallivat asianajajan ammatin harjoittamisen ryhmänä,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tavoite, soveltamisala ja määritelmät 1. Tämän direktiivin tavoitteena on helpottaa asianajajan ammatin pysyvää harjoittamista joko itsenäisenä ammatinharjoittajana tai palkatussa työssä muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa ammatillinen pätevyys on hankittu.2. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "asianajajalla" jokaista, joka on jäsenvaltion kansalainen ja jolla on oikeus harjoittaa ammattiaan käyttäen jotakin seuraavista ammattinimikkeistä:>TAULUKON PAIKKA>b) "jäsenvaltiolla, josta asianajaja on peräisin" jäsenvaltiota, jossa asianajaja on saanut oikeuden käyttää jotakin a alakohdassa mainittua ammattinimikettä ennen asianajajan ammatin harjoittamista toisessa jäsenvaltiossa,c) "vastaanottavalla jäsenvaltiolla" jäsenvaltiota, jossa asianajaja harjoittaa ammattiaan tämän direktiivin säännösten mukaisesti,d) "alkuperäisellä ammattinimikkeellä" siinä jäsenvaltiossa käytettyä ammattinimikettä, jossa asianajaja on saanut oikeuden käyttää tätä ammattinimikettä ennen asianajajan ammatin harjoittamista vastaanottavassa jäsenvaltiossa,e) "ryhmällä" jokaista yhteisöä, riippumatta siitä, onko se oikeushenkilö vai ei, joka on perustettu jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti ja jonka puitteissa asianajajat harjoittavat ammattiaan yhdessä ja käyttäen yhteistä nimikettä,f) "asianmukaisella ammattinimikkeellä" tai "asianmukaisella ammatilla" sen toimivaltaisen viranomaisen käyttämää ammattinimikettä tai ammattia, jonka luetteloon asianajaja on merkitty 3 artiklan säännösten mukaisesti, ja "toimivaltaisella viranomaisella" kyseistä viranomaista.3. Tätä direktiiviä sovelletaan sekä niihin asianajajiin, jotka harjoittavat ammattiaan itsenäisesti, että niihin, jotka harjoittavat sitä palkattuina siinä jäsenvaltiossa, josta he ovat peräisin, sekä jollei 8 artiklasta muuta johdu, vastaanottavassa jäsenvaltiossa.4. Tässä direktiivissä tarkoitettu asianajajan ammatin harjoittaminen ei koske sellaista palvelujen tarjoamista, josta on säädetty direktiivissä 77/249/ETY.2 artikla Asianajajan oikeus harjoittaa ammattiaan alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen Jokaisella asianajajalla on oikeus harjoittaa pysyvästi asianajotoimintaa, sellaisena kuin se on määritelty 5 artiklassa, missä tahansa muussa jäsenvaltiossa käyttäen alkuperäistä ammattinimikettään.Asianajajan ammattiin vastaanottavassa jäsenvaltiossa pääsyä koskevat 10 artiklan säännökset.3 artikla Merkitseminen toimivaltaisen viranomaisen luetteloon 1. Asianajajan, joka haluaa harjoittaa ammattiaan muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa hän on hankkinut ammatillisen pätevyytensä, on kirjoittauduttava kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pitämään luetteloon.2. Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on merkittävä asianajaja luetteloon saatuaan nähtäväkseen todistuksen siitä, että asianajaja on merkitty sen jäsenvaltion, josta hän on peräisin, toimivaltaisen viranomaisen pitämään luetteloon. Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi vaatia, että tämä sen jäsenvaltion, josta asianajaja on peräisin, toimivaltaisen viranomaisen antama todistus ei ole sitä esitettäessä kolmea kuukautta vanhempi. Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ilmoittaa sen jäsenvaltion, josta asianajaja on peräisin, toimivaltaiselle viranomaiselle tästä luetteloon merkitsemisestä.3. Edellä olevan 1 kohdan soveltamiseksi:- Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa on asianajajat, jotka harjoittavat ammattiaan käyttäen muuta kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa tai Irlannissa käytettävää ammattinimikettä, merkittävä joko "barrister"- tai "advocate"- ammatin tai "solicitor" -ammatin osalta toimivaltaisen viranomaisen pitämään luetteloon.- Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivaltainen viranomainen Irlannin "barrister" -asianajajan osalta on Yhdistyneessä kuningaskunnassa "barrister" -asianajajan tai "advocate" -asianajajan osalta toimivaltainen viranomainen ja Irlannin "solicitor" -asianajajan osalta "solicitor" -asianajajan ammatin osalta toimivaltainen viranomainen.- Irlannissa toimivaltainen viranomainen Yhdistyneen kuningaskunnan "barrister" -asianajajan tai "advocate" -asianajajan osalta Irlannissa on "barrister" -asianajajan osalta toimivaltainen viranomainen ja Yhdistyneen kuningaskunnan "solicitor" -asianajajan osalta "solicitor" -asianajajan ammatin osalta toimivaltainen viranomainen.4. Kun vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen julkaisee niiden asianajajien nimet, jotka on merkitty sen pitämään luetteloon, se julkaisee myös niiden asianajajien nimet, jotka se on merkinnyt luetteloon tämän direktiivin nojalla.4 artikla Ammatin harjoittaminen alkuperäistä ammattinimikettä käyttäen 1. Asianajajan, joka vastaanottavassa jäsenvaltiossa harjoittaa ammattiaan alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen, on ilmoitettava ammattinimikkeensä käyttämällä sen jäsenvaltion, josta hän on peräisin, virallista kieltä tai jotakin sen virallisista kielistä, selkeästi ja siten, ettei aiheudu mitään sekaannusta vastaanottavan jäsenvaltion ammattinimikkeen kanssa.2. Vastaanottava jäsenvaltio voi 1 kohdan soveltamiseksi vaatia, että asianajaja, joka harjoittaa ammattiaan alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen, ilmoittaa sen lisäksi sen ammatillisen järjestön, johon hän kuuluu siinä jäsenvaltiossa, josta hän on peräisin, tai sen tuomioistuimen, jossa hänellä tämän jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti on oikeus toimia. Vastaanottava jäsenvaltio voi vaatia myös, että asianajaja, joka harjoittaa ammattiaan käyttäen alkuperäistä ammattinimikettään, mainitsee kirjoittautumisestaan tämän jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pitämään luetteloon.5 artikla Toiminta-ala 1. Jollei 2 ja 3 kohdasta muuta johdu, asianajaja, joka harjoittaa ammattiaan käyttäen alkuperäistä ammattinimikettään, harjoittaa samaa ammatillista toimintaa kuin asianajaja, joka toimii vastaanottavan jäsenvaltion asianmukaista ammattinimikettä käyttäen, ja hän voi erityisesti antaa lainopillisia neuvoja, jotka koskevat sen jäsenvaltion oikeutta, josta hän on peräisin, yhteisön oikeutta, kansainvälistä oikeutta ja vastaanottavan jäsenvaltion oikeutta. Hänen on joka tapauksessa noudatettava kansallisissa tuomioistuimissa sovellettavia menettelytapasääntöjä.2. Jäsenvaltiot, jotka alueellaan antavat määrätylle asianajajien ryhmälle oikeuden laatia tiettyjä asiakirjoja, joissa annetaan valtuus hallita kuolinpesää tai joissa perustetaan tai siirretään oikeus kiinteään omaisuuteen, mitkä tehtävät joissakin muissa jäsenvaltioissa on varattu muille kuin asianajajan ammattia harjoittaville, voivat kieltää asianajajaa, joka toimii käyttäen sellaista alkuperäistä ammattinimikettä, joka on myönnetty jossakin viimeksi mainituista jäsenvaltioista, harjoittamasta tätä toimintaa.3. Asiakkaan edustamiseen tai puolustamiseen oikeudessa liittyvän toiminnan harjoittamiseksi ja sikäli kuin vastaanottavan jäsenvaltion oikeudessa varataan tällainen toiminta kyseisen jäsenvaltion ammattinimikettä käyttäen ammattiaan harjoittaville asianajajille, vastaanottava jäsenvaltio voi velvoittaa asianajajat, jotka harjoittavat ammattiaan käyttäen alkuperäistä ammattinimikettään, toimimaan yhdessä joko sellaisen asianajajan kanssa, joka toimii kyseisessä tuomioistuimessa ja joka on tarvittaessa vastuussa tälle tuomioistuimelle, tai yhdessä tässä tuomioistuimessa toimivan "avouén" kanssa.Oikeuden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi jäsenvaltiot voivat kuitenkin vahvistaa erityissääntöjä niiden ylimpiin tuomioistuimiin pääsylle, kuten varata sen erikoistuneille asianajajille.6 artikla Sovellettavat ammatilliset ja ammattieettiset säännöt 1. Riippumatta ammatillisista ja ammattieettisistä säännöistä, joita asianajajaan sovelletaan siinä jäsenvaltiossa, josta hän on peräisin, asianajajan on harjoittaessaan ammattiaan alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen kaikessa vastaanottavan jäsenvaltion alueella harjoittamassaan toiminnassa noudatettava niitä vastaanottavan jäsenvaltion ammatillisia ja ammattieettisiä sääntöjä, joita sovelletaan vastaanottavan jäsenvaltion asianmukaista ammattinimikettä käyttäviin asianajajiin.2. Alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen vastaanottavassa jäsenvaltiossa ammattiaan harjoittavien asianajajien asianmukainen edustus vastaanottavan jäsenvaltion ammatillisissa järjestöissä on turvattava. Tämä sisältää ainakin äänioikeuden järjestöjen toimielimiä valittaessa.3. Vastaanottava jäsenvaltio voi velvoittaa asianajajan, joka harjoittaa ammattiaan käyttäen alkuperäistä ammattinimikettään, joko hankkimaan ammatillista vastuuta koskevan vastuuvakuutuksen tai liittymään jäseneksi ammatilliseen takuurahastoon niiden sääntöjen mukaisesti, jotka jäsenvaltio vahvistaa alueellaan harjoitettavalle ammattitoiminnalle. Asianajaja, joka harjoittaa ammattia käyttäen alkuperäistä ammattinimikettään, on kuitenkin vapautettu tästä velvoitteesta, jos hän osoittaa, että hänellä sen jäsenvaltion sääntöjen mukaisesti, josta hän on peräisin, on otettu vakuutus tai takuu, ja jos kyseinen vakuutus tai takuu on säännöiltään ja kattavuudeltaan vastaava. Jos vastaavuus on ainoastaan osittainen, vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi vaatia lisävakuutuksen tai -takuun hankkimista kattamaan sellaiset alueet, joita sen jäsenvaltion, josta asianajaja on peräisin, sääntöjen mukainen vakuutus tai takuu ei kata.7 artikla Kurinpitomenettelyt 1. Jos asianajaja, joka harjoittaa ammattiaan alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen, rikkoo niitä velvoitteita, jotka ovat voimassa vastaanottavassa jäsenvaltiossa, sovelletaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa voimassa olevia menettelytapasääntöjä, seuraamuksia ja muutoksenhakukeinoja.2. Ennen kuin kurinpitomenettely ammattiaan alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen harjoittava asianajajaa vastaan aloitetaan, vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ilmoittaa siitä mahdollisimman pian sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, josta asianajaja on peräisin, ja antaa tälle kaikki tarvittavat tiedot.Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan soveltuvin osin silloin, kun sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, josta asianajaja on peräisin, aloittaa kurinpitomenettelyn, jolloin tämä viranomainen ilmoittaa siitä vastaanottavan jäsenvaltion tai vastaanottavien jäsenvaltioiden toimivaltaiselle viranomaiselle.3. Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen toimii koko kurinpitomenettelyn ajan yhteistyössä sen jäsenvaltion, josta asianajaja on peräisin, toimivaltaisen viranomaisen kanssa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen ratkaisuvaltaa. Vastaanottava jäsenvaltio toteuttaa erityisesti tarvittavat toimenpiteet, jotta sen jäsenvaltion, josta asianajaja on peräisin, toimivaltainen viranomainen voi esittää huomautuksiaan oikeussuojaelimissä.4. Sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, josta asianajaja on peräisin, päättää omien menettelyä ja sisältöä koskevien sääntöjensä mukaisesti niistä seurauksista, joita aiheutuu vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen päätöksestä, joka koskee alkuperäistä ammattinimikettä käyttäen ammattiaan harjoittavaa asianajajaa.5. Sen jäsenvaltion, josta asianajaja on peräisin, toimivaltaisen viranomaisen kyseiselle asianajajalle antaman ammatin harjoittamista koskevan luvan väliaikainen tai pysyvä peruuttaminen johtaa ilman eri toimenpiteitä väliaikaiseen tai pysyvään kyseistä asianajajaa koskevaan kieltoon harjoittaa ammattiaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen, vaikka tämä ei olisikaan edellytys vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tekemälle päätökselle.8 artikla Asianajajan ammatin harjoittaminen palkansaajana Asianajaja, joka on merkitty luetteloon vastaanottavassa jäsenvaltiossa alkuperäisellä ammattinimikkeellään, voi harjoittaa asianajajan ammattia toisen asianajajan, asianajajien muodostaman yhtymän tai yhteisön taikka julkisen tai yksityisen yrityksen palkkaamana samassa laajuudessa kuin vastaanottava jäsenvaltio sen sallii niille asianajajille, jotka on merkitty luetteloon vastaanottavan jäsenvaltion ammattinimikkeellä.9 artikla Perustelut ja muutoksenhaku Edellä 3 artiklassa tarkoitettua asianajajan luetteloon merkitsemistä koskevat kielteiset päätökset sekä kurinpidollisia seuraamuksia koskevat päätökset on perusteltava.Näihin päätöksiin voidaan hakea muutosta kansallisen oikeuden mukaisilla muutoksenhakukeinoilla.10 artikla Yhdenvertaisuus vastaanottavan jäsenvaltion asianajajan kanssa 1. Alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen ammattiaan harjoittavaan asianajajaan, joka osoittaa toimineensa tosiasiallisesti ja säännöllisesti vähintään kolmen vuoden ajan vastaanottavassa jäsenvaltiossa ja sen oikeuden parissa, mukaan luettuna yhteisöoikeus, ei sovelleta direktiivin 89/48/ETY 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja vaatimuksia, jotka koskevat vastaanottavan jäsenvaltion asianajajan ammattiin pääsyä. Tosiasiallisella ja säännöllisellä toiminnalla tarkoitetaan toiminnan harjoittamista ilman muita kuin jokapäiväisestä elämästä aiheutuvia keskeytyksiä.Asianomaisen asianajajan on esitettävä vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle todisteet tosiasiallisesta ja säännöllisestä, vähintään kolme vuotta kestäneestä toiminnasta vastaanottavan jäsenvaltion oikeuden parissa. Tätä varten:a) asianajajan on toimitettava vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle kaikki tiedot ja kaikki tarvittavat asiakirjat, erityisesti hänen käsittelemiensä tapausten lukumäärän ja luonteen osalta;b) vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi tarkistaa harjoitetun toiminnan tosiasiallisen ja säännöllisen luonteen ja pyytää tarvittaessa asianajajalta 1 a alakohdassa mainittuja tietoja ja asiakirjoja koskevia suullisia tai kirjallisia selvennyksiä tai lisätäsmennyksiä.Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on perusteltava päätös olla myöntämättä erivapautta siinä tapauksessa, että ensimmäisessä alakohdassa vahvistettujen ehtojen täyttymisestä ei ole esitetty todisteita, ja päätökseen on voitava hakea muutosta kansallisen oikeuden mukaisilla muutoksenhakukeinoilla.2. Vastaanottavassa jäsenvaltiossa alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen ammattiaan harjoittava asianajaja voi milloin tahansa pyytää tutkintotodistuksensa tunnustamista direktiivin 89/48/ETY mukaisesti päästäkseen vastaanottavan jäsenvaltion asianajajan ammattiin ja harjoittaakseen ammattiaan käyttäen ammattinimikettä, joka vastaa tätä ammattia kyseisessä jäsenvaltiossa.3. Alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen ammattiaan harjoittava asianajaja, joka osoittaa toimineensa tosiasiallisesti ja säännöllisesti vähintään kolmen vuoden ajan vastaanottavassa jäsenvaltiossa, mutta vähemmän aikaa vastaanottavan jäsenvaltion oikeuden parissa, voi saada kyseisen valtion toimivaltaiselta viranomaiselta luvan päästä vastaanottavan jäsenvaltion asianajajan ammattiin ja harjoittaa ammattiaan käyttäen ammattinimikettä, joka vastaa tätä ammattia kyseisessä jäsenvaltiossa, ilman, että direktiivin 89/48/ETY 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja vaatimuksia sovelletaan häneen, seuraavin edellytyksin ja ehdoin:a) Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ottaa huomioon tosiasiallisen ja säännöllisen toiminnan edellä tarkoitettuna ajanjaksona sekä vastaanottavan jäsenvaltion oikeutta koskevan tuntemuksen ja ammattikokemuksen sekä osallistumisen vastaanottavan jäsenvaltion oikeutta, mukaan lukien ammatillinen oikeus ja ammattietiikka, koskeviin kursseihin ja seminaareihin.b) Asianajaja toimittaa toimivaltaiselle viranomaiselle kaikki tarvittavat tiedot ja asiakirjat, erityisesti hoitamistaan tapauksista. Asianajajan vastaanottavassa valtiossa harjoittaman toiminnan tosiasiallisuuden ja säännöllisyyden arviointi sekä arviointi, joka koskee hänen kykyään jatkaa kyseisessä valtiossa harjoittamaansa toimintaa, suoritetaan vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen suorittamassa haastattelussa, jonka tarkoituksena on tarkistaa harjoitetun toiminnan säännöllisyys ja tosiasiallisuus.Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on perusteltava päätös olla myöntämättä lupaa siinä tapauksessa, että ensimmäisessä alakohdassa vahvistettujen vaatimusten täyttymisestä ei ole esitetty todisteita, ja päätökseen on voitava hakea muutosta kansallisen oikeuden mukaisilla muutoksenhakukeinoilla.4. Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi perustellulla päätöksellä, johon on oikeus hakea tuomioistuimelta muutosta kansallisen oikeuden mukaisilla muutoksenhakukeinoilla, hylätä asianajajan pyynnön, että tämän artiklan säännöksiä sovellettaisiin häneen, jos se katsoo yleisen edun tämän johdosta vaarantavan erityisesti kurinpitomenettelyjen, valitusten tai muiden mahdollisten tapahtumien vuoksi.5. Toimivaltaisen viranomaisen edustajat, jotka ovat vastuussa hakemuksen käsittelystä, varmistavat saamiensa tietojen salassa pysymisen.6. Asianajajalla, joka pääsee vastaanottavan jäsenvaltion asianajajan ammattiin 1, 2 ja 3 kohdassa olevien sääntöjen mukaisesti, on oikeus vastaanottavan jäsenvaltion asianajajan ammattia vastaavan ammattinimikkeen rinnalla käyttää alkuperäistä ammattinimikettään ilmaistuna sen jäsenvaltion, josta asianajaja on peräisin, virallisella kielellä tai jollakin sen virallisista kielistä.11 artikla Ammatin harjoittaminen ryhmänä Jos ammatin harjoittaminen ryhmänä on vastaanottavassa jäsenvaltiossa sallittu asianajajille, jotka harjoittavat ammattiaan asianmukaista ammattinimikettä käyttäen, sovelletaan seuraavia määräyksiä asianajajiin, jotka haluavat harjoittaa ammattiaan tätä nimikettä käyttäen tai merkityttävät itsensä toimivaltaisen viranomaisen pitämään luetteloon:1. Yksi tai useampi asianajaja, jotka harjoittavat ammattiaan alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen vastaanottavassa jäsenvaltiossa ja jotka ovat saman ryhmän jäseniä siinä jäsenvaltiossa, josta he ovat peräisin, voivat harjoittaa ammatillista toimintaansa pitämällä ryhmänsä sivutoimistoa tai edustustoa vastaanottavassa jäsenvaltiossa. Jos perussäännöt, jotka koskevat tätä ryhmää siinä jäsenvaltiossa, josta se on peräisin, eivät ole yhteensopivia vastaanottavan jäsenvaltion lakeihin, asetuksiin tai hallinnollisiin määräyksiin perustuvien perussääntöjen kanssa, sovelletaan kuitenkin jälkimmäisiä säännöksiä siinä määrin kun niiden noudattaminen on perusteltua yleisen edun vuoksi asiakkaan ja kolmansien osapuolten suojelemiseksi.2. Jokainen jäsenvaltio tarjoaa kahdelle tai useammalle asianajajalle, jotka kuuluvat samaan ryhmään tai ovat peräisin samasta jäsenvaltiosta ja jotka harjoittavat ammattiaan alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen kyseisen jäsenvaltion alueella, mahdollisuuden harjoittaa ammattiaan ryhmänä. Jos vastaanottava jäsenvaltio sallii asianajajiensa harjoittavan ammattiaan erilaisten ryhmien muodossa, näiden toimintamuotojen tulee olla myös edellä mainittujen asianajajien käytettävissä. Sääntöjä, joiden mukaisesti nämä asianajajat harjoittavat ammattiaan yhteenliittymänä vastaanottavassa jäsenvaltiossa, säännellään kyseisen jäsenvaltion laeilla, asetuksilla ja hallinnollisilla määräyksillä.3. Vastaanottava jäsenvaltio toteuttaa tarvittavat toimenpiteet salliakseen ammatinharjoittamisen yhteenliittymänä myös:a) useiden alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen toimivien asianajajien kesken, jotka ovat peräisin eri jäsenvaltioista,b) yhden tai useamman a alakohdassa tarkoitetun asianajajan ja yhden tai useamman vastaanottavan jäsenvaltion asianajajan kesken.Yksityiskohtaisia sääntöjä, joiden mukaisesti nämä asianajajat harjoittavat ammattiaan yhteenliittymänä vastaanottavassa jäsenvaltiossa, säännellään tämän jäsenvaltion laeilla, asetuksilla ja hallinnollisilla määräyksillä.4. Asianajajan, joka haluaa harjoittaa ammattiaan alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen, on ilmoitettava vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle siitä, että hän on ryhmän jäsen siinä jäsenvaltiossa, josta hän on peräisin, ja annettava kaikki tarpeelliset tätä ryhmää koskevat tiedot.5. Poiketen siitä, mitä 1-4 kohdassa säädetään, mikäli vastaanottava jäsenvaltio kieltää sen omalla asianmukaisella ammattinimikeellään ammattiaan harjoittavilta asianajajilta tämän ammatin harjoittamisen sellaisena ryhmänä, jossa on myös muita kuin asianajajia, se voi kieltää asianajajaa, joka on merkitty luetteloon alkuperäisellä ammattinimikkeellään, harjoittamatta ammattiaan vastaanottavan jäsenvaltion alueella ryhmänsä jäsenenä. Ryhmään katsotaan kuuluvan muita kuin asianajajan ammattia harjoittavia henkilöitä, jos- sen pääoman omistavat kokonaan tai osittain, tai- sen nimeä käyttävät, tai- sen päätöksentekovaltaa käyttävät tosiasiallisesti tai oikeudellisestisellaiset henkilöt, jotka eivät ole 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja asianajajia.Jos tällaisen asianajajaryhmän toimintaa sääntelevät sen jäsenvaltion keskeiset säännöt, josta asianajajat ovat peräisin, eivät ole yhteensopivia joko vastaanottavassa jäsenvaltiossa voimassa olevien sääntöjen tai ensimmäisen alakohdan säännösten kanssa, vastaanottava jäsenvaltio voi ilman 1 kohdassa säädettyjä rajoituksia vastustaa sivutoimiston tai edustuston avaamista alueellaan.12 artikla Ryhmän nimi Riippumatta yksityiskohtaisista säännöistä, jotka koskevat alkuperäistä ammattinimikettään käyttäen vastaanottavassa jäsenvaltiossa ammattiaan harjoittavia asianajajia, he voivat mainita sen ryhmän nimen, jonka jäseniä he ovat siinä jäsenvaltiossa, josta he ovat peräisin.Vastaanottava jäsenvaltio voi vaatia, että ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun nimen mainitsemisen lisäksi mainitaan ryhmän oikeudellinen muoto siinä jäsenvaltiossa, josta se on peräisin ja/tai niiden ryhmän jäsenten nimet, jotka harjoittavat ammattiaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa.13 artikla Vastaanottavan ja sen jäsenvaltion, josta asianajaja on peräisin, toimivaltaisten viranomaisten välinen yhteistyö ja luottamuksellisuus Tämän direktiivin soveltamisen helpottamiseksi ja tarvittaessa sen estämiseksi, että sen säännökset syrjäytetään vain vastaanottavassa jäsenvaltiossa sovellettavan sääntöjen noudattamisen välttämiseksi, vastaanottavan jäsenvaltion ja sen jäsenvaltion, josta asianajaja on peräisin, toimivaltaiset viranomaiset ovat läheisessä yhteistyössä ja antavat molemminpuolista apua.Ne varmistavat vaihtamiensa tietojen säilymisen luottamuksellisina.14 artikla Toimivaltaisten viranomaisten nimeäminen Jäsenvaltioiden on viimeistään 14 päivänä maaliskuuta 2000 nimettävä ne toimivaltaiset viranomaiset, joilla on valtuudet ottaa vastaan hakemuksia ja tehdä tässä direktiivissä tarkoitettuja päätöksiä. Niiden on ilmoitettava nimeämisestä muille jäsenvaltioille ja komissiolle.15 artikla Komission kertomus Viimeistään kymmenen vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen direktiivin soveltamisesta.Kuultuaan kaikkia tarvittavia osapuolia komissio esittää tässä yhteydessä päätelmänsä ja voimassa olevaan järjestelmään tehtävät mahdolliset muutokset.16 artikla Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 1. Jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 14 päivänä maaliskuuta 2000. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus,kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset komissiolle.17 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.18 artikla Direktiivin osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 16 päivänä helmikuuta 1998.Euroopan parlamentin puolestaJ.M. GIL-ROBLESPuhemiesNeuvoston puolestaJ. CUNNINGHAMPuheenjohtaja(1) EYVL C 128, 24.5.1995, s. 6 ja EYVL C 355, 25.11.1996, s. 19.(2) EYVL C 256, 2.10.1995, s. 14(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 19.6.1996, (EYVL C 198, 8.7.1996, s. 85), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 24. heinäkuuta 1997 (EYVL C 297, 29.9.1997, s. 6), Euroopan parlamentin päätös, tehty 19. marraskuuta 1997. (Neuvoston päätös tehty 15. joulukuuta 1997).(4) EYVL L 19, 24.1.1989, s. 16(5) EYVL L 78, 26.3.1997, s. 17, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.(6) Kok. 1988, s. 1123.


title: Komission direktiivi 2014/84/EU, annettu 30 päivänä kesäkuuta 2014 , lelujen turvallisuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/48/EY liitteessä II olevan lisäyksen A muuttamisesta nikkelin osalta  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               1.7.2014

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 192/49

         KOMISSION DIREKTIIVI 2014/84/EU,
   annettu 30 päivänä kesäkuuta 2014,
   lelujen turvallisuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/48/EY liitteessä II olevan lisäyksen A muuttamisesta nikkelin osalta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon lelujen turvallisuudesta 18 päivänä kesäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/48/EY (1) ja erityisesti sen 46 artiklan 3 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivissä 2009/48/EY vahvistetaan yleiset vaatimukset aineille, jotka on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1272/2008 (2) luokiteltu karsinogeenisiksi, mutageenisiksi tai lisääntymistoksisiksi, jäljempänä ’CMR-aineet’. Luokkaan 2 kuuluvia CMR-aineita ei saa käyttää leluissa, lelujen osissa eikä mikrorakenteellisesti erillisissä lelujen osissa, paitsi jos kyseiset aineet sisältyvät yksittäisinä pitoisuuksina, jotka ovat yhtä suuret tai pienemmät kuin mainittuja aineita sisältävien seosten CMR-aineiksi luokittelulle vahvistetut pitoisuudet, eivätkä aineet ole lasten ulottuvissa tai niiden käyttö on sallittu. Komissio voi sallia luokkaan 2 kuuluvien CMR-aineiden käytön leluissa, jos aineen käyttö on arvioitu tiedekomiteassa ja se on todettu turvalliseksi, erityisesti altistumisen osalta, eikä aineen käyttöä kulutustavaroissa ole kielletty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1907/2006 (3). Direktiivin 2009/48/EY liitteessä II olevassa lisäyksessä A on luettelo CMR-aineista ja niiden sallituista käyttötarkoituksista.

               (2)

               Nikkeli (CAS-numero 7440-02-0) on tyypillinen metalli. Sen merkittävimmät ensisijaiset käyttötarkoitukset ovat nikkeliä sisältävien metalliseosten (myös ruostumattoman teräksen) tuotannossa, nikkelipinnoitteiden, paristojen ja hitsauselektrodien kaltaisten nikkeliä sisältävien tuotteiden tuotannossa ja nikkeliä sisältävien kemikaalien tuotannossa. Nikkeliä käytetään myös leluissa, esimerkiksi pienoisrautateiden kiskoissa ja paristokoskettimissa, koska se kestää hyvin korroosiota ja sen sähkönjohtavuus on hyvä.

               (3)

               Nikkeli luokitellaan asetuksella (EY) N:o 1272/2008 karsinogeenisuusluokkaan 2. Koska erityisiä vaatimuksia ei ole, nikkeliä voi sisältyä leluihin pitoisuuksina, jotka ovat yhtä suuret tai pienemmät kuin sitä sisältävien seosten CMR-aineiksi luokittelulle vahvistettu pitoisuus, joka on 1 prosentti.

               (4)

               Nikkeliä arvioitiin kattavasti neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 793/93 (4). Vuoden 2008 Euroopan unionin riskinarviointiraportissa (5) (European Union Risk Assessment Report, RAR) todetaan, että karsinogeenisuutta koskevasta työperäisestä arviosta tarvitaan lisää tutkimuksia nikkelin inhalaatio-karsinogeenisuuden arvioimiseksi. Euroopan unionin riskinarviointiraporttiin vuonna 2009 tehdyssä lisäyksessä (6), joka laadittiin asetuksen (EY) N:o 1907/2006 mukaisia siirtymätoimenpiteitä varten, todettiin, ettei uusia toimenpiteitä unionin tasolla tarvita, koska rotilla tehdyn kaksivuotisen metalliselle nikkelille inhalaatioaltistumisen karsinogeenisuustutkimuksen tulokset eivät viittaa siihen, että nykyistä karsinogeenisuusluokitusta olisi tarkistettava.

               (5)

               Direktiivin 2009/48/EY liitteessä II olevassa lisäyksessä A sallitaan jo nikkelin käyttö ruostumatonta terästä olevissa leluissa, sillä nikkeli on ruostumattomassa teräksessä osoittautunut karsinogeenisiltä ominaisuuksiltaan turvalliseksi.

               (6)

               Komissio pyysi terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevältä tiedekomitealta (SCHER) lausuntoa sähkökäyttöisissä leluissa (sähkönjohtavuuden mahdollistava pinnoite, päällyste ja seokset) olevan metallisen nikkelin terveysriskeistä. SCHER toteaa 25 päivänä syyskuuta 2012 antamassaan lausunnossa ”Assessment of the Health Risks from the Use of Metallic Nickel (CAS No 7440-02-0) in Toys”, ettei nikkelille altistumisesta leluja käsiteltäessä aiheudu kasvainten vaaraa, koska metallisen nikkelin inhalaatio leluista on erittäin epätodennäköistä. SCHER toteaa edelleen, että nikkelin käyttö lelujen sähköisen toiminnan mahdollistavissa lelujen osissa johtaa hyvin alhaiseen mahdollisuuteen altistua nikkelille suun ja ihon kautta, koska metalleja sisältävistä lelujen osista vapautuvaan nikkeliin sovelletaan rajoituksia, metallia sisältävät osat eivät ole helposti ulotettavissa ja sähkökäyttöisten lelujen moitteettoman toiminnan mahdollistavien nikkeliä sisältävien osien pinta-ala on pieni. Näistä syistä SCHER ei oleta terveydelle aiheutuvan vaaraa.

               (7)

               Direktiivin 2009/48/EY liitteessä II olevan III osan 5 kohdan c alakohdan ii alakohdan mukaisesti luokkaan 2 kuuluvien CMR-aineiden käyttöä ei voida sallia, jos aineen käyttö kulutustavaroissa on kielletty asetuksella (EY) N:o 1907/2006. Mainitun asetuksen liitteessä XVII olevassa nimikkeessä 27 rajoitetaan ainoastaan nikkelin käyttöä ensiasennuskoruissa, jotka on tarkoitettu lävistettyihin korviin ja muihin lävistettyihin ihmiskehon osiin, ihon kanssa suoraan ja pitkäaikaiseen kosketukseen tarkoitetuissa esineissä sekä ihon kanssa suoraan ja pitkäaikaiseen kosketukseen tarkoitetuissa esineissä, kun niissä on nikkelitön päällyste. Asetuksen (EY) N:o 1907/2006 liitteessä XVII olevaa nimikettä 27 koskeviin rajoituksiin ei sisälly täydellistä käyttökieltoa kaikissa kulutustavaroissa mainitun asetuksen mukaisesti. Tämä direktiivi ei saisi vaikuttaa asetuksen (EY) N:o 1907/2006 liitteessä XVII olevan nimikkeen 27 soveltamiseen sellaisiin leluihin, jotka ovat ihon kanssa suoraan ja pitkäaikaiseen kosketukseen tarkoitettuja esineitä.

               (8)

               Sen vuoksi direktiiviä 2009/48/EY olisi muutettava.

               (9)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 2009/48/EY 47 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Korvataan direktiivin 2009/48/EY liitteessä II oleva lisäys A seuraavasti:

         ”Lisäys A

            Luettelo CMR-aineista ja niiden III osan 4, 5 ja 6 kohdan mukaisista sallituista käyttötarkoituksista

                     Aine

                     Luokittelu

                     Sallitut käyttötarkoitukset

                     Nikkeli

                     CMR 2

                     Ruostumattomasta teräksestä valmistetuissa leluissa ja lelujen osissa.
                     Sähkövirran johtamiseen tarkoitetuissa lelujen osissa.”

   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2015. Niiden on toimitettava viipymättä nämä säännökset kirjallisina komissiolle.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä heinäkuuta 2015.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 30 päivänä kesäkuuta 2014.

            Komission puolesta,

            puheenjohtaja

         José Manuel BARROSO

      (1)  EUVL L 170, 30.6.2009, s. 1.

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1272/2008, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta (EUVL L 353, 31.12.2008, s. 1).

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta (EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1).

      (4)  Neuvoston asetus (ETY) N:o 793/93, annettu 23 päivänä maaliskuuta 1993, olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta (EYVL L 84, 5.4.1993, s. 1).

      (5)  http://echa.europa.eu/documents/10162/cefda8bc-2952-4c11-885f-342aacf769b3

      (6)  http://echa.europa.eu/documents/10162/13630/nickel_denmark_en.pdf


Avis juridique important

|

31993L0057

Neuvoston direktiivi 93/57/ETY, annettu 29 päivänä kesäkuuta 1993, viljoissa ja eläinkunnasta peräisin olevissa elintarvikkeissa olevien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamista koskevien direktiivien 86/362/ETY ja 86/363/ETY liitteiden muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 211 , 23/08/1993 s. 0001 - 0005 Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 52 s. 0003  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 52 s. 0003

NEUVOSTON DIREKTIIVI 93/57/ETY,annettu 29 päivänä kesäkuuta 1993,viljoissa ja eläinkunnasta peräisin olevissa elintarvikkeissa olevien torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamista koskevien direktiivien 86/362/ETY ja 86/363/ETY liitteiden muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon viljojen torjunta-ainejäämien enimmäismääristä 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/362/ETY(1) ja erityisesti sen 11 artiklan,ottaa huomioon eläinkunnasta peräisin olevissa elintarvikkeissa ja niiden pinnassa olevien torjunta-ainejäämien enimmäismääristä 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/363/ETY(2) ja erityisesti sen 11 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettäon suotavaa saattaa ajan tasalle direktiivien 86/362/ETY ja 86/363/ETY liitteen I nimikkeistö, jotta ne olisivat komission asetuksen (ETY) N:o 2587/91(3) mukaiset,on samoin suotavaa laajentaa direktiivin 86/362/ETY liitteen I soveltamisalaa siten, että sitä sovelletaan raakariisin ja luonnonriisin lisäksi esikuorittuun, osittain ja kokonaan hiottuun riisiin, kun merkittävä määrä riisiä näillä nimityksillä lasketaan liikkeelle,ottaen huomioon tieteen ja tekniikan edistyksen ja kansanterveyden ja maatalouden asettamat rajoitukset on suotavaa täydentää direktiivin 86/363/ETY liitettä II linnunmunien ja munankeltuaisten enimmäismäärien vahvistamista koskevien säännösten osalta ja vahvistaa liitteissä lueteltujen torjunta-aineiden määrät; selvyyden vuoksi on suotavaa, että kyseisestä liitteestä tehtäisiin konsolidoitu toisinto,samasta syystä on suotavaa muuttaa direktiivejä 86/362/ETY ja 86/363/ETY siten että niihin lisätään muiden torjunta-aineiden jäämiä viljoissa ja eläinkunnasta peräisin olevissa tuotteissa koskevia säännöksiä, nimittäin asefaatin, benomyylin, karbendatsimin, kloropyrifossin, kloropyrifossi-metyylin, klorotaloniilin, kypermetriinin, deltametriinin, fenvaleraatin, glyfosaatin, imatsaliilin, iprodionin, mankotsebin, manebin, metamidofossin, metiramin, permetriinin, prokymidonin, propinebin, tiofanaatti-metyylin, vinklotsoliinin, zinebin,eräitä torjunta-aineiden ja viljelykasvien sekä torjunta-aineiden ja eläinkunnasta peräisin olevien tuotteiden yhdistelmiä koskevat tiedot ovat kuitenkin riittämättömät; näiden tietojen tuottamiseen tarvitaan enintään neljän vuoden pituinen ajanjakso; tämän seurauksena enimmäismäärät olisi vahvistettava näiden tietojen perusteella viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1998; riittävien tietojen puute johtaisi tavallisesti asianmukaista käyttömäärää vastaavien määrien vahvistamiseen,ruuasta imeytyvän suurimman mahdollisen torjunta-aineiden jäämämäärän arvioimiseksi paremmin on harkittua vahvistaa samanaikaisesti, jos mahdollista, kunkin torjunta-aineen jäämien enimmäispitoisuudet kaikissa ruokavalion pääasiallisissa osissa; nämä pitoisuudet vastaavat torjunta-aineiden pienintä mahdollista riittävään torjuntaan tarvittavaa määrää, joka on levitettävä siten, että jäämämäärät ovat joko mahdollisimman pienet tai toksikologisesti hyväksyttävät, jatässä direktiivissä vahvistettuja jäämien enimmäismääriä on käsiteltävä uudelleen torjunta-aineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY(4) 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa alustavassa ohjelmassa säädettyjen aktiivisten aineiden uudelleenarviointien yhteydessä,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivi 86/362/ETY seuraavasti.1 Korvataan liite I seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>"2 Lisätään seuraavat torjunta-ainejäämät liitteessä II olevaan A osaan:>TAULUKON PAIKKA>2 artikla Muutetaan direktiivi 86/363/ETY seuraavasti.1) Korvataan liite I seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>2 Entisestä liitteestä II tulee liitteen II A osa, ja sitä muutetaan ja muokataan seuraavasti.>TAULUKON PAIKKA>3 Lisätään liitteeseen II seuraava:"B OSA>TAULUKON PAIKKA>"3 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttävät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1993.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 29 päivänä kesäkuuta 1993.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaS. AUKEN(1) EYVL N:o L 221, 7.8.1986, s. 37. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 90/654/ETY(EYVL N:o L 353, 17.12.1990, s. 48)(2) EYVL N:o L 221, 7.8.1986, s. 43(3) EYVL N:o L 259, 26.7.1991, s. 1(4) EYVL N:o L 230, 19.8.1991, s. 1