title: Komission direktiivi 2005/43/EY, annettu 23 päivänä kesäkuuta 2005, viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan annetun neuvoston direktiivin 68/193/ETY liitteiden muuttamisesta

text:
               24.6.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 164/37

         KOMISSION DIREKTIIVI 2005/43/EY,
   annettu 23 päivänä kesäkuuta 2005,
   viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan annetun neuvoston direktiivin 68/193/ETY liitteiden muuttamisesta
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan 9 päivänä huhtikuuta 1968 annetun neuvoston direktiivin 68/193/ETY (1) ja erityisesti sen 2 artiklan 1 kohdan DA alakohdan c alakohdan, 8 artiklan 2 kohdan, 10 artiklan 3 kohdan ja 17 a artiklan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivissä 68/193/ETY vahvistetaan yhteisön säännökset viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan yhteisössä. Direktiivissä luetellaan edellytykset, jotka kasvuston, lisäysaineiston, pakkaamisen ja pakkausmerkintöjen on täytettävä.

               (2)

               Kasvien lisäysteknologian kehittymisen ansiosta kyseisen teknologian mukaisesti tuotettuja kasveja voidaan pitää kaupan ruukuissa, pakkauslaatikoissa ja pahvilaatikoissa perinteisten nippujen lisäksi.

               (3)

               Jos jäsenvaltiot edellyttävät, että niiden alueella tuotetun aineiston jokaisen toimituksen mukana on myös yhtenäinen asiakirja, kyseistä saateasiakirjaa koskevat vaatimukset olisi vahvistettava.

               (4)

               Tiettyjä lisäysaineistoa ja pakkauksen koostumusta koskevia edellytyksiä ei pitäisi soveltaa uusien tuotantomenetelmien mukaisesti tuotettuun lisäysaineistoon.

               (5)

               Kasvustoa koskevat edellytykset esitetään direktiivin 68/193/ETY liitteessä I. Kyseiseen liitteeseen olisi sisällytettävä viittaus lisäysaineiston luokkaan ja tyyppiin, uusi täydellinen kasvintuhoojien tarkistettava luettelo sekä kasvuston tarkastus- ja testausmenetelmät.

               (6)

               Lisäysaineistoa koskevat edellytykset esitetään direktiivin 68/193/ETY liitteessä II. Kyseiseen liitteeseen olisi sisällytettävä viittaus lajikkeeseen sekä tarvittaessa lisäysaineiston kunkin luokan ja tyypin klooniin tunnistettavuuden ja puhtauden osalta sekä menetelmät lisäysaineiston tarkastusta ja lisäysaineiston eri tyyppien kokolajittelua varten.

               (7)

               Pakkaamista koskevat edellytykset esitetään direktiivin 68/193/ETY liitteessä III. Kyseiseen liitteeseen olisi sisällytettävä viittaus lisäysaineiston tyyppiin pakkausyksikön sisältämien yksilöiden määrän osalta.

               (8)

               Etikettiä ja saateasiakirjaa koskevat edellytykset esitetään direktiivin 68/193/ETY liitteessä IV. Kyseiseen liitteeseen olisi sisällytettävä kaikki direktiivin 68/193/ETY 10 artiklassa edellytetyt lisäysaineistoa koskevat tiedot.

               (9)

               Viinin lisäysaineiston kasvu kestää useita vuosia, ja näin ollen myös tarkastuksen ja testauksen vaatima aika on pitkä. Uusien edellytysten nopea käyttöönotto saattaisi johtaa uudet vaatimukset täyttävän lisäysaineiston vajaatuotantoon. Tämän vuoksi on aiheellista vahvistaa siirtymäaika liitteissä I, II ja IV säädettyjen uusien edellytyksen noudattamiselle jo olemassa olevan lisäysaineiston osalta.

               (10)

               Direktiivi 68/193/ETY olisi siksi muutettava vastaavasti.

               (11)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat maataloudessa, puutarhanviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Korvataan direktiivin 68/193/ETY liitteet I–IV tämän direktiivin liitteillä I–IV.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2006. Niiden on toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle viipymättä sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä elokuuta 2006.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säädökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 23 päivänä kesäkuuta 2005.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL 93, 17.4.1968, s. 15. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1829/2003 (EUVL L 268, 18.10.2003, s. 1).

      LIITE I
      KASVUSTOA KOSKEVAT EDELLYTYKSET
      1.   Kasvuston on oltava lajikkeeltaan ja tarvittaessa klooniltaan tunnistettavaa ja puhdasta.
      2.   Tuotantopellon tilan ja kasvuston kehitysvaiheen on mahdollistettava kasvuston ja tarvittaessa kloonin tunnistettavuuden ja puhtauden sekä terveystilanteen riittävät tarkastukset.
      3.   On oltava riittävät takeet siitä, että maaperässä tai tarvittaessa viljelyn substraateissa ei ole kasvintuhoojia tai niiden vektoreita, erityisesti virustauteja kantavia sukkulamatoja. Emokasviviljelmät ja taimitarhat on perustettava asianmukaisin edellytyksin, jotta vältetään kasvintuhoojien aiheuttamat saastuttamisriskit.
      4.   Lisäysaineiston käyttöarvoa vähentävien kasvintuhoojien esiintymisen on oltava mahdollisimman vähäinen.
      5.   Erityisesti a, b ja c kohdassa tarkoitettujen kasvintuhoojien osalta sovelletaan 5.1–5.5 kohdassa esitettyjä edellytyksiä, 5.6 kohtaa soveltaen:

                  a)

                  tarttuvaa degeneraatiota aiheuttavien virusten yhdistelmä: Grapevine fanleaf -virus (GFLV) ja Arabis Mosaic -virus (ArMV);

                  b)

                  Grapevine leafroll -tauti: Grapevine leafroll -tautiin liittyvä virus 1 (GLRaV-1) ja Grapevine leafroll -tautiin liittyvä virus 3 (GLRaV-3);

                  c)

                  Grapevine fleck -virus (GFkV) (ainoastaan perusrunkojen osalta).

            5.1   Alkuperäisen lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetut emokasviviljelmät on oltava todettu vapaiksi 5 kohdan a, b ja c alakohdassa luetelluista kasvintuhoojista virallisella tarkastuksella. Tarkastus perustuu indeksoimalla tai vastaavalla kansainvälisesti tunnustetulla testausmenetelmällä suoritettujen kaikkia kasveja koskevien terveystestien tuloksiin. Nämä testit vahvistetaan kaikille kasveille joka viides vuosi suoritettavien kasvien terveystestien tuloksilla 5 kohdan a ja b alakohdassa lueteltujen kasvintuhoojien osalta.
      Saastuneet kasvit on hävitettävä. Edellä mainittujen kasvintuhoojien tai muiden tekijöiden aiheuttaman köynnösten viallisuuden syyt on kirjattava tiedostoon, jossa emoviljelmiä koskevia tietoja säilytetään.
      5.2   Peruslisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetut emokasviviljelmät on oltava todettu vapaiksi 5 kohdan a ja b alakohdassa luetelluista kasvintuhoojista virallisella tarkastuksella. Tarkastus perustuu kaikkia kasveja koskevien terveystestien tuloksiin. Testit on suoritettava vähintään joka kuudes vuosi 3-vuotiaista emoviljelmistä alkaen.
      Tapauksissa, joissa virallinen vuosittainen kasvuston tarkastus tehdään kaikille kasveille, kasvien terveystestit tehdään vähintään joka kuudes vuosi 6-vuotiaista emoviljelmistä alkaen.
      Saastuneet kasvit on hävitettävä. Edellä mainittujen kasvintuhoojien tai muiden tekijöiden aiheuttaman köynnösten viallisuuden syyt on kirjattava tiedostoon, jossa emoviljelmiä koskevia tietoja säilytetään.
      5.3   Varmennetun lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetut emokasviviljelmät on oltava todettu vapaiksi 5 kohdan a ja b alakohdassa luetelluista kasvintuhoojista virallisella tarkastuksella. Tarkastus perustuu yleisesti hyväksyttyjä ja standardoituja normeja noudattavien analyysimenetelmien tai valvontamenettelyiden mukaisilla tutkimuksilla tehtyjen kasvien terveystestien tuloksiin. Testit on suoritettava vähintään joka kymmenes vuosi 5-vuotiaista emoviljelmistä alkaen.
      Tapauksissa, joissa virallinen vuosittainen kasvuston tarkastus tehdään kaikille kasveille, kasvien terveystestit tehdään vähintään joka kymmenes vuosi 10-vuotiaista emoviljelmistä alkaen.
      Edellä 5 kohdan a ja b alakohdassa luetelluista kasvintuhoojista johtuva viallisten köynnösten osuus emokasviviljelmillä saa olla enintään 5 prosenttia. Saastuneet kasvit on hävitettävä. Edellä mainittujen kasvintuhoojien tai muiden tekijöiden aiheuttaman köynnösten viallisuuden syyt on kirjattava tiedostoon, jossa emoviljelmiä koskevia tietoja säilytetään.
      5.4   Vakiolisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetuilla emokasviviljelmillä 5 kohdan a ja b alakohdassa luetelluista kasvintuhoojista johtuva viallisten köynnösten osuus saa olla enintään 10 prosenttia. Saastuneita kasveja ei saa käyttää lisäykseen. Edellä mainittujen kasvintuhoojien tai muiden tekijöiden aiheuttaman köynnösten viallisuuden syyt on kirjattava tiedostoon, jossa emoviljelmiä koskevia tietoja säilytetään.
      5.5   Taimitarhat on oltava todettu vapaiksi 5 kohdan a ja b alakohdassa luetelluista kasvintuhoojista silmämääräisiin menetelmiin perustuvalla vuosittaisella virallisella tarkastuksella, jota soveltuvat testit ja/tai toinen viljelystarkastus tarvittaessa tukevat.

                  a)

                  Jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta 5.1 ja 5.2 kohtaa 31 päivään heinäkuuta 2011 asti emokasviviljelmillä, jotka jo olivat olemassa alkuperäisen lisäysaineiston tai peruslisäysaineiston tuottamista varten komission direktiivin 2005/43/EY (1) voimaantulopäivänä.

                  b)

                  Jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta 5.3 kohtaa 31 päivään heinäkuuta 2012 asti emokasviviljelmillä, jotka jo olivat olemassa varmennetun lisäysaineiston tuottamista varten direktiivin 2005/43/EY voimaantulopäivänä.

                  c)

                  Jos jäsenvaltiot päättävät a tai b alakohdan mukaisesti olla soveltamatta 5.1–5.2 kohtaa tai 5.3 kohtaa, niiden on sen sijaan sovellettava seuraavia sääntöjä.
                  Alkuperäisen lisäysaineiston ja peruslisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetuista kasvustoista on poistettava haitalliset virustaudit, erityisesti Grapevine fanleaf ja Grapevine leaf roll. Muiden luokkien lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetuissa viljelmissä ei saa olla kasveja, joissa on oireita haitallisista virustaudeista.

            6.   Taimitarhoja ei saa perustaa viinitarhaan tai emokasviviljelmälle. Vähimmäisetäisyyden viinitarhasta tai emokasviviljelmästä on oltava kolme metriä.
      7.   Vartettavien perusrunkopistokkaiden, varttamisoksapistokkaiden, juurrutettavien pistokkaiden, juurtuneiden pistokkaiden ja vartteiden tuottamisessa käytetyn lisäysaineiston on oltava peräisin tarkastetuilta ja hyväksytyiltä emokasviviljelmiltä.
      8.   On tehtävä vähintään yksi virallinen kasvuston tarkastus, rajoittamatta kuitenkaan 5 kohdassa säädetyn virallisen tarkastuksen suorittamista. Kasvuston lisätarkastuksia tehdään, jos on erimielisyyttä asioista, joista voidaan päättää puuttumatta lisäysaineiston laatuun.

         (1)  EUVL L 164, 24.6.2005, s. 37.

      LIITE II
      LISÄYSAINEISTOA KOSKEVAT EDELLYTYKSET
      I   YLEISET EDELLYTYKSET

                  1.

                  Lisäysaineiston on oltava lajikkeeltaan tunnistettavaa ja puhdasta sekä tarvittaessa klooniltaan puhdasta; pidettäessä kaupan vakiolisäysaineistoa sallitaan 1 prosentin poikkeama.

                  2.

                  Lisäysaineiston teknisen vähimmäispuhtauden on oltava 96 prosenttia.
                  Teknisesti epäpuhtaina pidetään

                              a)

                              kokonaan tai osittain kuivunutta lisäysaineistoa, myös jos sitä on liotettu vedessä kuivumisen jälkeen;

                              b)

                              lisäysaineistoa, joka on pilaantunut, vääntynyt, vahingoittunut, rakeiden tai pakkasen vaurioittama, murskaantunut tai rikkoutunut;

                              c)

                              aineistoa, joka ei täytä III kohdan vaatimuksia.

                  3.

                  Versojen on oltava riittävän puutuneita.

                  4.

                  Lisäysaineiston käyttöarvoa vähentävien kasvintuhoojien esiintymistä sallitaan mahdollisimman vähän.
                  Lisäysaineisto, jossa on sellaisten kasvintuhoojien aiheuttamia selviä merkkejä tai oireita, joihin ei ole tepsivää hoitoa, on hävitettävä.

            II   ERITYISET EDELLYTYKSET
      1.   Vartteet
      Samaan lisäysaineiston luokkaan kuuluvista yhdistelmistä koostuvat vartteet on luokiteltava kyseiseen luokkaan.
      Lisäysaineiston eri luokkiin kuuluvista yhdistelmistä koostuvat vartteet on luokiteltava yhdistelmien osien luokista alimpaan.
      2.   Väliaikainen poikkeus
      Jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta 1 kohtaa 31 päivään heinäkuuta 2010 asti peruslisäysaineistolle vartetusta alkuperäisestä lisäysaineistosta koostuviin vartteisiin. Jos jäsenvaltiot päättävät olla soveltamatta 1 kohtaa, niiden on sen sijaan sovellettava seuraavaa sääntöä.
      Peruslisäysaineistolle vartetusta alkuperäisestä lisäysaineistosta koostuvat vartteet on luokiteltava alkuperäiseksi lisäysaineistoksi.
      III   LUOKITTELU
      1.   Vartettavat perusrunkopistokkaat, juurrutettavat pistokkaat ja varttamisoksapistokkaat
      Halkaisija
      Kyseessä on poikkileikkauksen suurin halkaisija. Tämä vakiomitta ei koske ruohomaisia pistokkaita.

                  a)

                  Vartettavat perusrunkopistokkaat ja varttamisoksapistokkaat:

                              aa)

                              kapeimman osan halkaisija: 6,5–12 mm;

                              ab)

                              paksuimman osan halkaisija: 15 mm, lukuun ottamatta paikalla vartettaviksi tarkoitettuja varttamisoksapistokkaita.

                  b)

                  Juurrutettavat pistokkaat:

                              kapeimman osan vähimmäishalkaisija: 3,5 mm.

            2.   Juurtuneet pistokkaat
      A.   Läpimitta
      Solmuvälin keskeltä, ylimmän verson alapuolelta ja suurimman poikkileikkauksen mukaan mitatun halkaisijan on oltava vähintään 5 mm. Tämä vakiomitta ei koske ruohomaisesta lisäysaineistosta saatuja juurtuneita pistokkaita.
      B.   Pituus
      Tyvestä juurten kiinnityskohdasta ylimmän verson alaosaan mitatun pituuden on oltava vähintään:

                  a)

                  30 cm vartettaviksi tarkoitettujen juurtuneiden pistokkaiden osalta; Sisiliaan tarkoitettujen juurtuneiden pistokkaiden osalta pituuden on kuitenkin oltava 20 cm;

                  b)

                  20 cm fmuiden juurtuneiden pistokkaiden osalta.
                  Tämä vakiomitta ei koske ruohomaisesta lisäysaineistosta saatuja juurtuneita pistokkaita.

            C.   Juuret
      Kullakin kasvilla on oltava vähintään kolme hyvin kehittynyttä ja sopivasti jakautunutta juurta. Lajikkeella 420 A voi kuitenkin olla ainoastaan kaksi hyvin kehittynyttä juurta, jos ne ovat vastakkaisilla puolilla.
      D.   Tyvi
      Leikkaus on oltava tehty riittävän kaukaa diafragman alapuolelta, jotta se ei vahingoitu, muttei yli senttimetriä sen alapuolelta.
      3.   Vartteet
      A.   Pituus
      Varren pituuden on oltava vähintään 20 cm.
      Tämä vakiomitta ei koske ruohomaisesta lisäysaineistosta saatuja juurtuneita pistokkaita.
      B.   Juuret
      Kullakin kasvilla on oltava vähintään kolme hyvin kehittynyttä ja sopivasti jakautunutta juurta. Lajikkeella 420 A voi kuitenkin olla ainoastaan kaksi hyvin kehittynyttä juurta, jos ne ovat vastakkaisilla puolilla.
      C.   Liitos
      Kullakin kasvilla on oltava riittävä, tasainen ja kiinteä liitos.
      D.   Tyvi
      Leikkaus on oltava tehty riittävän kaukaa diafragman alapuolelta, jotta se ei vahingoitu, muttei yli senttimetriä sen alapuolelta.

      LIITE III
      PAKKAAMINEN
      Pakkausten ja nippujen koostumus

                  1 – Tyyppi

                  2 – Yksilöiden lukumäärä

                  3 – Enimmäismäärä

                              1.

                              Vartteet

                  25, 50, 100 tai 100:n kerrannainen

                  500

                              2.

                              Juurtuneet pistokkaat

                  50, 100 tai 100:n kerrannainen

                  500

                              3.

                              Varttamisoksapistokkaat

                              —

                              joissa vähintään viisi käyttökelpoista silmua

                  100 tai 200

                  200

                              —

                              joissa yksi käyttökelpoinen silmu

                  500 tai 500:n kerrannainen

                  5 000

                              4.

                              Vartettavat perusrunkopistokkaat

                  100 tai 100:n kerrannainen

                  1 000

                              5.

                              Juurrutettavat pistokkaat

                  100 tai 100:n kerrannainen

                  500

            ERITYISET EDELLYTYKSET
       I   Pienet määrät
      Tarvittaessa kaikentyyppisen ja kaikkiin luokkiin kuuluvan edellä sarakkeessa 1 luetellun lisäysaineiston pakkausten ja nippujen koko (yksilöiden lukumäärä) voi olla pienempi kuin edellä sarakkeessa 2 esitetyt vähimmäismäärät.
      II   Juurelliset viinikasvit missä tahansa kasvualustassa ruukuissa, pakkauslaatikoissa ja pahvilaatikoissa
      Yksilöiden lukumäärää ja enimmäismäärää ei sovelleta.

      LIITE IV
      MERKINNÄT
      A.   ETIKETTI
       I   Vaadittavat tiedot

                   1.

                  EY:n normi

                   2.

                  Tuotantomaa

                   3.

                  Jäsenvaltion varmennus- tai tarkastusviranomainen tai sen nimikirjaimet

                   4.

                  Sinetöinnistä vastuussa olevan henkilön nimi ja osoite tai tunnistenumero

                   5.

                  Laji

                   6.

                  Aineiston tyyppi

                   7.

                  Luokka

                   8.

                  Lajike ja tarvittaessa klooni. Vartteiden osalta tämä tieto koskee juurakoita ja varttamisoksia.

                   9.

                  Erän viitenumero

                  10.

                  Määrä

                  11.

                  Pituus – ainoastaan vartettavat perusrunkopistokkaat: tämä koskee kyseisen erän pistokkaiden vähimmäispituutta

                  12.

                  Viljelyvuosi

             II   Vähimmäisvaatimukset
      Etiketin on täytettävä seuraavat vaatimukset:

                  1.

                  Etiketin on oltava pysyvästi painettu ja selkeästi luettava.

                  2.

                  Etiketti on kiinnitettävä näkyvään kohtaan niin, että se on helposti havaittavissa.

                  3.

                  Edellä A.I kohdassa tarkoitettuja tietoja ei saa millään tavalla peittää, himmentää tai katkaista muulla kirjallisella tai kuvallisella ilmaisulla.

                  4.

                  Edellä A.I kohdassa tarkoitettujen tietojen on oltava nähtävissä samanaikaisesti.

            III   Loppukuluttajalle tarkoitettuja pieniä määriä koskeva poikkeus
      1.   Enemmän kuin yksi yksikkö
      Vaaditut tiedot etiketin osalta I.10 kohdan mukaisesti ovat seuraavat: ”Yksiköiden tarkka lukumäärä pakkausta tai nippua kohti”.
      2.   Yksi yksikkö
      Seuraavia A.I kohdassa lueteltuja tietoja ei vaadita:

                  —

                  aineiston tyyppi

                  —

                  luokka

                  —

                  erän viitenumero

                  —

                  määrä

                  —

                  vartettavien perusrunkopistokkaiden pituus

                  —

                  viljelyvuosi.

            IV   Ruukuissa, pakkauslaatikoissa ja pahvilaatikoissa olevia viinikasveja koskeva poikkeus
      Kun kyseessä ovat juurelliset viinikasvit missä tahansa kasvualustassa ruukuissa, pakkauslaatikoissa ja pahvilaatikoissa ja kun tällaisen aineiston pakkaukset eivät voi koostumuksensa vuoksi täyttää sinetöintivaatimuksia (mukaan lukien pakkausmerkinnät),

                  a)

                  lisäysaineisto on pidettävä erillisinä erinä, jotka voidaan asianmukaisesti tunnistaa lajikkeen ja tarvittaessa kloonin sekä yksilöiden lukumäärän mukaan;

                  b)

                  virallinen etiketti ei ole pakollinen;

                  c)

                  lisäysaineiston mukana on oltava B kohdan mukainen saateasiakirja.

            B.   SAATEASIAKIRJA
       I   Vaatimukset
      Jos jäsenvaltiot vaativat, että saateasiakirja on annettava,

                  a)

                  se on annettava vähintään kahtena kappaleena (lähettäjä ja vastaanottaja);

                  b)

                  sen (vastaanottajan kappaleen) on oltava mukana lähetyksessä lähettäjältä vastaanottajalle;

                  c)

                  siinä on annettava kaikki II kohdassa luetellut tiedot, jotka koskevat lähetyksen yksittäisiä eriä;

                  d)

                  se on säilytettävä vähintään vuoden ajan ja esitettävä pyydettäessä viralliselle valvontaviranomaiselle.

            II   Vaadittavat tiedot

                   1.

                  EY:n normi

                   2.

                  Tuotantomaa

                   3.

                  Jäsenvaltion varmennus- tai tarkastusviranomainen tai sen nimikirjaimet

                   4.

                  Juokseva numero

                   5.

                  Lähettäjä (osoite, rekisteröintinumero)

                   6.

                  Vastaanottaja (osoite)

                   7.

                  Laji

                   8.

                  Aineiston tyyppi

                   9.

                  Luokka

                  10.

                  Lajike ja tarvittaessa klooni. Vartteiden osalta tämä tieto koskee juurakoita ja varttamisoksia.

                  11.

                  Yksilöiden lukumäärä erää kohti

                  12.

                  Erien kokonaismäärä

                  13.

                  Toimituspäivämäärä.


Avis juridique important

|

31997L0007

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/7/EY, annettu 20 päivänä toukokuuta 1997, kuluttajansuojasta etäsopimuksissa

Virallinen lehti nro L 144 , 04/06/1997 s. 0019 - 0027

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIN 97/7/EY,annettu 20 päivänä toukokuuta 1997,kuluttajansuojasta etäsopimuksissa EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (3) ottaen huomioon sovittelukomitean 27 päivänä marraskuuta 1996 hyväksymän yhteisen ehdotuksen,sekä katsovat, että(1) sisämarkkinoiden tavoitteiden toteuttamisen yhteydessä on tärkeää toteuttaa toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on näiden markkinoiden astettainen vahvistaminen,(2) tavaroiden ja palvelujen vapaa liikkuvuus ei koske ainoastaan elinkeinoelämää vaan myös yksityishenkilöitä; se tarkoittaa myös, että kuluttajien olisi voitava hankkia toisessa jäsenvaltiossa tarjolla olevia tavaroita ja palveluja samoin edellytyksin kuin tämän valtion väestö,(3) kuten muun muassa komission neuvostolle antamassa tiedonannossa "Kohti jakelun sisämarkkinoita" todetaan, rajojen yli tapahtuva etämyynti saattaa olla kuluttajille sisämarkkinoiden toteutumisen tärkeimpiä konkreettisia ilmenemismuotoja; sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta on välttämätöntä, että kuluttajat voivat ottaa yhteyttä maansa ulkopuolella olevaan yritykseen, vaikka yrityksellä olisi tytäryhtiö kuluttajan asuinmaassa,(4) uusien tekniikoiden käyttöönottaminen antaa kuluttajien käyttöön moninkertaisen määrän välineitä, joiden avulla he saavat tiedot kaikkialla yhteisössä tehdyistä tarjouksista ja joiden avulla he voivat tehdä tilauksensa; eräät jäsenvaltiot ovat jo toteuttaneet erilaisia tai toisistaan poikkeavia toimenpiteitä kuluttajien suojaamiseksi etämyynnissä, mikä on vaikuttanut kielteisesti yritysten väliseen kilpailuun yhteismarkkinoilla; yhteisössä on tämän vuoksi tarpeen luoda vähimmäismäärä yhteisiä sääntöjä tällä alalla,(5) neuvoston 14 päivänä huhtikuuta 1975 antaman päätöslauselman liitteen Euroopan talousyhteisön alustavaa kuluttajansuoja- ja tiedotusohjelmaa (4) koskevissa 18 ja 19 kohdassa korostetaan tarvetta suojella tavaroiden tai palvelujen ostajia siltä, että heiltä vaaditaan maksua tavaroista, joita he eivät ole tilanneet, sekä painostavilta myyntimenetelmiltä,(6) komission neuvostolle antaman tiedonannon "Uusi sysäys kuluttajansuojapolitiikalle", joka hyväksyttiin 23 päivänä kesäkuuta 1986 annetussa neuvoston päätöslauselmassa (5), 33 kohdassa mainitaan, että komissio aikoo tehdä ehdotuksia sellaisen uuden tietotekniikan käyttämisestä, jonka avulla kuluttajat voivat kotoaan lähettää tilaukset elinkeinonharjoittajalle,(7) 9 päivänä marraskuuta 1989 antamassaan kuluttajansuojapolitiikan tavoitteiden etusijajärjestyksen uudelleenasettamista koskevassa päätöslauselmassaan (6) neuvosto kehottaa komissiota keskittymään toiminnassaan erityisesti mainitun päätöslauselman liitteessä tarkoitettuihin aloihin; liitteessä mainitaan etämyynnin mahdollistavat uudet tekniikat; komissio on toiminut päätöslauselman mukaisesti hyväksymällä kolmivuotisen Euroopan talousyhteisön kuluttajansuojapolitiikan toimintaohjelman (1990-1992); kyseisen ohjelman tavoitteena on antaa direktiivi tästä asiasta,(8) etäsopimuksissa käytettävistä kielistä päättäminen kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan,(9) etäsopimukselle on ominaista, että siinä käytetään yhtä tai useampaa etäviestintävälinettä; näitä tapoja käytetään järjestetyssä etämyynti- tai etäpalvelutarjontamenetelmässä ilman että elinkeinonharjoittaja ja kuluttaja olisivat yhtä aikaa läsnä; näiden viestintävälineiden jatkuvan kehityksen johdosta tyhjentävä luettelointi on mahdotonta, mutta on tarpeen määritellä periaatteet, jotka koskevat myös toistaiseksi vähän käytettyjä viestintävälineitä,(10) oikeustoimi, johon sisältyy jatkuvia toimituksia tai sarja erillisiä toimituksia määrätyn ajan kuluessa, voidaan tulkita oikeudellisesti eri tavalla eri jäsenvaltioiden lain mukaan, tämän direktiivin säännöksiä ei voida soveltaa eri tavalla jäsenvaltion oikeuden mukaan, paitsi jos sääntely perustuu 14 artiklaan; tämän vuoksi on syytä katsoa, että direktiivin säännöksiä sovelletaan ainakin ensimmäiseen näistä jatkuvista tai määrätyssä ajassa tehtävistä erillisistä toimituksista, jos niiden voidaan katsoa muodostavan kokonaisuuden; merkitystä ei ole sillä, onko toimituksesta tai toimitusten sarjasta tehty yksi sopimus vai erillisiä peräkkäisiä sopimuksia,(11) etäviestintävälineiden käyttö ei saa johtaa kuluttajalle annettavan tiedon vähenemiseen; sen vuoksi on aiheellista määritellä, mitkä tiedot on annettava kuluttajalle käytettävästä viestintävälineestä riippumatta; annettujen tietojen on myös oltava sopusoinnussa muiden asiaankuuluvien yhteisön säännösten, ja erityisesti 10 päivänä syyskuuta 1984 harhaanjohtavaa mainontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 84/450/ETY (7) kanssa; jos tiedonantovelvollisuuteen tehdään poikkeuksia, kuluttaja voi harkintansa mukaan vaatia tietyt perustiedot, kuten elinkeinonharjoittajan henkilöllisyyden, tavaran tai palvelun pääominaisuudet ja hinnan,(12) puhelinyhteydenotoissa on asianmukaista, että kuluttaja saa keskustelun alussa tarpeeksi tietoa, jotta hän voisi päättää keskustelun jatkamisesta tai lopettamisesta,(13) tiettyä sähköistä tekniikkaa käyttäen levitetty tieto on usein hetkellistä, jollei sitä voida vastaanotettaessa pysyvästi tallentaa; kuluttajan on sen vuoksi saatava hyvissä ajoin kirjallisesti tiedot, jotka ovat tarpeen sopimuksen asianmukaista täyttämistä varten,(14) kuluttajalla ei ole mahdollisuutta konkreettisesti nähdä tuotetta tai tutustua palvelun ominaisuuksiin ennen sopimuksen tekoa; on syytä säätää oikeus peruuttaa sopimus, jollei tästä direktiivistä muuta johdu; jotta tämä oikeus ei olisi pelkästään muodollinen, peruuttamisoikeuden käytöstä kuluttajalle mahdollisesti aiheutuvat kulut on rajoitettava tavaroiden välittömiin palautuskustannuksiin; peruuttamisoikeus ei rajoita kansallisen lainsäädännön mukaisia kuluttajan oikeuksia erityisesti siltä osin kuin on kyse vioittuneen tavaran tai palvelun tai sellaisen tavaran tai palvelun vastaanottamisesta, joka ei vastaa sitä tarjottaessa annettua kuvausta; jäsenvaltioiden asiana on päättää muista peruuttamisoikeuden käyttämiseen liittyvistä ehdoista ja järjestelyistä,(15) on myös tarpeen asettaa sopimuksen täyttämiselle määräaika, jollei sitä ole asetettu jo tilaushetkellä,(16) ei voida sallia sellaista myynninedistämistekniikkaa, jonka mukaisesti tuote lähetetään tai palvelu suoritetaan maksua vastaan kuluttajalle ilman kuluttajan tilausta tai nimenomaista sopimusta, paitsi jos kyse on korvaavan tuotteen toimittamisesta,(17) ottaen huomioon 4 päivänä marraskuuta 1950 tehdyn Euroopan yleissopimuksen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamisesta 8 ja 10 artiklassa vahvistetut periaatteet olisi kuluttajille taattava oikeus yksityiselämän suojeluun ja suojautumiseen erityisesti tietyiltä poikkeuksellisen häiritseviltä viestintätavoilta; tämän vuoksi on syytä rajoittaa sellaisten viestintätapojen käyttöä; jäsenvaltioiden olisi toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä suojellakseen tehokkaasti yhteydenotoilta niitä kuluttajia, jotka eivät halua, että heihin otetaan tietyillä viestintävälineillä yhteyttä; edellä sanottu ei kuitenkaan rajoita kuluttajan mahdollisuutta turvautua niihin erityisiin suojakeinoihin, jotka ovat hänen käytettävissään henkilötietojen ja yksityiselämän suojelua koskevan yhteisön lainsäädännön mukaan,(18) on tärkeää, että tähän direktiiviin sisältyviä sitovia vähimmäissäännöksiä täydennetään tarvittaessa asianomaisten elinkeinonharjoittajien vapaaehtoisilla järjestelyillä kuluttajansuojaa etäsopimuksissa koskevista käytännesäännöistä 7 päivänä huhtikuuta 1992 annetun komission suosituksen 92/295/ETY (8) mukaisesti,(19) mahdollisimman hyvän kuluttajansuojan kannalta on tärkeää, että kuluttajille tiedotetaan riittävästi tämän direktiivin säännöksistä ja tällä alalla olemassa olevista käytännesäännöistä,(20) tämän direktiivin säännösten noudattamatta jättäminen saattaa aiheuttaa vahinkoa paitsi kuluttajalle myös kilpailijoille; näin ollen on annettava säännökset, joiden nojalla julkiset elimet tai niiden edustajat tai kuluttajajärjestöt, joilla on kansallisen lain mukaan laillinen oikeus suojella kuluttajia, tai elinkeinoelämän järjestöt, joilla on laillinen oikeus toimia, voivat valvoa direktiivin noudattamista,(21) kuluttajansuojan kannalta on tärkeää luoda mahdollisimman pian tehokas järjestelmä rajat ylittävien valitusten käsittelemiseksi; komissio julkaisi 14 päivänä helmikuuta 1996 toimintasuunnitelman kuluttajien oikeussuojakeinoista ja kuluttajariita-asioiden ratkaisemisesta sisämarkkinoilla; toimintasuunnitelmassa on konkreettisia aloitteita tuomioistuinten ulkopuolisten menettelyjen edistämiseksi; näiden menettelyjen luotettavuuden takaamiseksi ehdotetaan puolueettomat arviointiperusteet (liite II) sekä valmistellaan vakioitujen valituslomakkeiden käyttämistä (liite III),(22) uutta tekniikkaa käytettäessä kuluttaja ei voi valvoa käytettyä viestintävälinettä; tässä syystä on säädettävä, että todistustaakka voi olla elinkeinonharjoittajalla,(23) tietyissä tapauksissa on olemassa vaara, että kuluttaja jää vaille tässä direktiivissä annettua suojaa, jos sopimuksessa on sovellettavaksi laiksi määrätty kolmannen maan laki; tämän vuoksi olisi direktiivissä annettava säännökset tämän vaaran poistamiseksi, ja(24) jäsenvaltio voi yleisen edun nimissä kieltää alueellaan tiettyjen tuotteiden ja palvelujen tarjoamisen etämyynnissä; kiellon on oltava sopusoinnussa yhteisön säännösten kanssa; tällaisista kielloista on jo säädetty erityisesti lääketuotteiden osalta neuvoston televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3 päivänä lokakuuta 1989 antamassa direktiivissä 89/552/ETY (9) ja neuvoston ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden mainonnasta 31 päivänä maaliskuuta 1992 antamassa direktiivissä 92/28/ETY (10),OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Tavoite Tämän direktiivin tavoitteena on lähentää niitä jäsenvaltioiden lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, jotka koskevat kuluttajan ja elinkeinoharjoittajan välisiä etäsopimuksia.2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan:1) `etäsopimuksella` elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välistä, tavaraa tai palvelusta koskevaa sopimusta, joka tehdään elinkeinonharjoittajan järjestämän sellaisen etämyynti- tai palvelutarjontamenetelmän avulla, jossa käytetään yksinomaan yhtä tai useampaa etäviestintävälinettä sopimuksen tekemiseen asti, mukaan lukien sopimuksen tekeminen,2) `kuluttajalla` luonnollista henkilöä, joka tämän direktiivin alaan kuuluvissa sopimuksissa toimii sellaisessa tarkoituksessa, joka ei kuulu hänen harjoittamaansa elinkeinoon,3) `elinkeinonharjoittajalla` luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka tämän direktiivin alaan kuuluvissa sopimuksissa harjoittaa elinkeinoaan,4) `etäviestintävälineellä` välinettä, jota voidaan käyttää elinkeinoharjoittajan ja kuluttajan välisen sopimuksen tekemiseen ilman, että nämä kaksi osapuolta ovat samaan aikaan paikalla; tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvista viestintävälineistä on viitteellinen luettelo liitteessä I,5) `viestintävälineen toimittajalla` luonnollista henkilöä tai julkista tai yksityistä oikeushenkilöä, joka elinkeinotoiminnassaan tarjoaa elinkeinonharjoittajien käyttöön yhden tai useamman viestintävälineen.3 artikla Poikkeukset 1. Tätä direktiiviä ei sovelleta sopimuksiin, jotka:- koskevat rahoituspalveluja; direktiivin liitteessä II on näistä palveluista luettelo, joka ei ole tyhjentävä,- tehdään jakeluautomaattien avulla tai automatisoidussa liiketiloissa,- tehdään teletoiminnan harjoittajien kanssa käyttäen maksullisia yleisöpuhelimia,- tehdään kiinteän omaisuuden rakentamista ja myyntiä varten tai jotka koskevat muita kiinteää omaisuutta koskevia oikeuksia, vuokrausta lukuun ottamatta,- tehdään huutokaupassa.2. Jäljempänä 4, 5, 6 ja 7 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta:- sopimuksiin, joiden nojalla kotiinkantaja toimittaa säännöllisesti elintarvikkeita, juomia tai muita kotitalouksien päivittäistavaroita kuluttajan kotiin, asuinpaikalle tai työpaikalle,- majoitus-, kuljetus-, ravintola- ja vapaa-ajanpalvelujen tarjoamista koskeviin sopimuksiin, joissa elinkeinonharjoittaja sitoutuu sopimusta tehtäessä suorittamaan nämä palvelut määrättynä ajankohtana tai määrätyn ajan kuluessa; ulkona järjestettävien vapaa-ajanpalvelujen osalta elinkeinonharjoittaja saa poikkeuksellisesti varata itselleen oikeuden olla soveltamatta 7 artiklan 2 kohtaa erityisolosuhteissa,4 artikla Ennakkotiedot 1. Hyvissä ajoin ennen etäsopimuksen tekemistä kuluttajalle on annettava seuraavat tiedot:a) elinkeinonharjoittajan henkilöllisyys ja jos sopimuksessa edellytetään ennakkomaksua, hänen osoitteensa,b) tavaran tai palvelun pääominaisuudet,c) tavaran tai palvelun hinta veroineen,d) tarvittaessa toimituskustannukset,e) maksua, toimitusta tai sopimuksen täyttämistä koskevat ehdot,f) oikeus sopimuksen peruuttamiseen lukuun ottamatta 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja tapauksia,g) etäviestintävälineen käyttämisestä syntyvät kulut, jos siitä veloitetaan muu kuin perushinta,h) tarjouksen tai hinnan voimassaoloaika,i) tarvittaessa sopimuksen vähimmäiskestoaika, jos sopimus koskee tavaroiden tai palvelujen jatkuvaa tai toistuvaa toimittamista.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot, joiden kaupallisesta tarkoituksesta ei saa olla epäselvyyttä, on annettava selkeinä ja ymmärrettävinä käytettyyn etäviestintävälineeseen soveltuvalla tavalla ja noudattaen erityisesti hyvää kauppatapaa sekä periaatteita, joilla suojellaan niitä henkilöitä, kuten alaikäisiä, jotka jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan eivät ole oikeustoimikelpoisia.3. Lisäksi puhelimitse tapahtuvissa yhteyksissä elinkeinonharjoittajan henkilöllisyys ja soiton kaupallinen tarkoitus on tehtävä täsmällisesti selväksi aina kuluttajan kanssa käytävän keskustelun alussa.5 artikla Tietojen kirjallinen vahvistaminen 1. Kuluttajan on saatava kirjallinen vahvistus tai vahvistus muulla kuluttajan saatavissa ja käytettävissä olevalla pysyvällä tavalla 4 artiklan 1 kohdan a-f alakohdassa tarkoitetuista tiedoista hyvissä ajoin sopimuksen täyttämisen kuluessa ja tavaroita toimitettaessa viimeistään tavaran luovutushetkellä paitsi, jos kyse on tavaran toimittamisesta kolmannelle. Vahvistusta ei tarvita, jos tiedot on jo ennen sopimuksen tekemistä toimitettu kuluttajalle kirjallisina tai muulla kuluttajan saatavissa ja käytettävissä olevalla pysyvällä tavalla.Kaikissa tapauksissa on annettava:- kirjalliset tiedot 6 artiklassa tarkoitetun peruuttamisoikeuden käyttämistä koskevista ehdoista ja menettelytavoista, mukaan lukien 6 artiklan 3 kohdan 1 luetelmakohdassa tarkoitetut tapaukset,- elinkeinonharjoittajan liikkeen käyntiosoite, jonne kuluttaja voi toimittaa valituksensa,- tiedot olemassa olevista kaupanteon jälkeisistä palveluista ja takuista,- sopimuksen irtisanomisehdot, jos sopimus on tehty toistaiseksi tai yhtä vuotta pidemmäksi ajaksi.2. Edellä 1 kohtaa ei sovelleta palveluihin, jotka suoritetaan käyttämällä etäviestintävälinettä, jos nämä palvelut toimitetaan yhdellä kertaa ja jos ne laskuttaa viestintävälineen toimittaja. Kuluttajan on kuitenkin aina saatava tietoonsa elinkeinonharjoittajan liikkeen käyntiosoite, jonne kuluttaja voi toimittaa valituksensa.6 artikla Peruuttamisoikeus 1. Etäsopimuksissa kuluttajalle on annettava vähintään seitsemän arkipäivän aika, jonka kuluessa hän saa peruuttaa sopimuksen seuraamuksitta ja syytä ilmoittamatta. Ainoat kulut, jotka voivat tulla kuluttajan maksettavaksi peruuttamisoikeuden käyttämisestä ovat tavaran palauttamisesta aiheutuvat välittömät kulut.Tätä oikeutta käytettäessä määräaika alkaa:- tavaroiden osalta päivästä, jolloin kuluttaja on ne vastaanottanut, jos 5 artiklassa tarkoitetut velvoitteet on täytetty,- palvelujen osalta sopimuksentekopäivästä tai, jos 5 artiklassa säädetyt velvoitteet täytetään sopimuksen teon jälkeen, päivästä, jolloin ne on täytetty edellyttäen, että määräaika ei tällöin ylitä seuraavassa alakohdassa tarkoitettua kolmen kuukauden aikaa.Jos elinkeinonharjoittaja ei ole täyttänyt 5 artiklassa tarkoitettuja velvoitteita, määräaika on kolme kuukautta. Tämä määräaika alkaa:- tavaroiden osalta päivästä, jolloin kuluttaja on ne vastaanottanut,- palvelujen osalta sopimuksentekopäivästä.Jos 5 artiklassa tarkoitetut tiedot annetaan kolmen kuukauden kuluessa, kuluttajalla on tietojen antohetkestä alkaen ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu seitsemän arkipäivän määräaika.2. Jos kuluttaja on käyttänyt peruuttamisoikeuttaan tämän artiklan mukaisesti, elinkeinonharjoittajan on palautettava kuluttajan suorittamat maksut lyhentämättöminä. Ainoat kulut, jotka voivat tulla kuluttajan maksettavaksi peruuttamisoikeuden käyttämisestä ovat tavaran palauttamisesta aiheutuvat välittömät kustannukset. Maksut on palautettava mahdollisimman pian ja joka tapauksessa 30 päivän kuluessa.3. Elleivät osapuolet ole toisin sopineet, kuluttajalla ei ole 1 kohdassa säädettyä peruuttamisoikeutta sopimuksissa, jotka koskevat:- sellaisia palveluja, joiden suoritus on kuluttajan suostumuksella aloitettu ennen 1 kohdassa säädetyn seitsemän arkipäivän määräajan päättymistä,- sellaisten tavaroiden toimittamista ja palvelujen suorittamista, joiden hinta riippuu rahoitusmarkkinoilla vaihtuvista noteerauksista, joihin elinkeinoharjoittaja ei voi vaikuttaa,- sellaisten tavaroiden toimittamista, jotka on valmistettu kuluttajan määrittelyjen mukaisesti tai jotka ovat ilmeisen henkilökohtaisia tai joita luonteensa vuoksi ei voida palauttaa edelleen myytäväksi tai jotka voivat nopeasti pilaantua tai kulua loppuun,- sinetöityinä toimitettuja ääni- ja kuvatallenteita tai tietotekniikassa käytettäviä ohjelmia, jotka kuluttaja on avannut,- sanoma-, aikakausi- ja kuvalehtien toimitusta,- vedonlyönti- ja arvontapalveluita.4. Jäsenvaltioiden on lainsäädännössään säädettävä, että jos:- tavaran tai palvelun hinta rahoitetaan kokonaan tai osittain elinkeinonharjoittajan myöntämällä luotolla; tai- hinta rahoitetaan kokonaan tai osittain luotolla, jonka kolmas osapuoli myöntää kuluttajalle elinkeinonharjoittajan kanssa tekemänsä sopimuksen perusteellaluottosopimus peruuntuu seuraamuksitta, jos kuluttaja käyttää peruutusoikeuttaan 1 kohdan mukaisesti.Jäsenvaltioiden on määritettävä luottosopimuksen peruuttamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.7 artikla Suoritus 1. Jos osapuolet eivät ole toisin sopineet, elinkeinonharjoittajan on toimitettava tilaus viimeistään sitä päivää seuraavana päivänä, jolloin 30 päivää on kulunut kuluttajan tilauksen antamisesta elinkeinonharjoittajalle.2. Jos elinkeinonharjoittaja ei kykene täyttämään sopimusta sen vuoksi, että tilattua tavaraa tai palvelua ei ole saatavissa, on kuluttajalle ilmoitettava tästä puutteesta ja hänelle on mahdollisimman pian ja joka tapauksessa 30 päivän kuluessa palautettava maksut, jotka hän mahdollisesti on maksanut.3. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää, että elinkeinonharjoittaja saa toimittaa kuluttajalle vastaavanlaatuisen ja -hintaisen tavaran tai palvelun, jos tällainen mahdollisuus on ennen sopimuksen tekemistä tai sopimuksessa esitetty. Kuluttajalle on ilmoitettava tästä mahdollisuudesta selkeällä ja ymmärrettävällä tavalla. Peruutussoikeuden käyttämisestä aiheutuvista tavaroiden palauttamiskustannuksista vastaa tässä tapauksessa elinkeinonharjoittaja, ja kuluttajalle on ilmoitettava tästä. Tässä tapauksessa tavaran tai palvelun toimittamista ei voida rinnastaa 9 artiklassa tarkoitettuun toimitukseen, jota ei ole tilattu.8 artikla Korttimaksu Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että on olemassa asianmukaiset toimenpiteet, jotta kuluttaja voi:- pyytää maksun peruuttamista, jos hänen maksukorttiaan on käytetty väärin tämän direktiivin alaan kuuluvissa etäsopimuksissa,- jos on tapahtunut väärinkäytös, saada hyvityksen maksamistaan maksuista tai niiden palautuksen.9 artikla Toimitus, jota ei ole tilattu Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet:- kieltääkseen kuluttajalle ilman hänen tilaustaan tapahtuvan tavaran toimituksen tai palvelun suorittamisen, jos toimitukseen sisältyy maksuvaatimus,- vapauttaakseen kuluttajan vastasuorituksesta sellaisesta toimituksesta, jota ei ole tilattu; vastaamatta jättäminen ei tällöin merkitse tarjouksen hyväksymistä.10 artikla Tiettyjen etäviestintävälineiden käyttöä koskevat rajoitukset 1. Elinkeinoharjoittaja ei saa käyttää seuraavia välineitä ilman kuluttajan ennakolta antamaa suostumusta:- ilman ihmisapua toimiva automaattinen kutsujärjestelmä (kutsuautomaatti),- faksi (telekopio).2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että muita kuin 1 kohdassa tarkoitettuja etäviestintävälineitä, jos niissä on mahdollisuus yksilölliseen yhteydenpitoon, saa käyttää vain, jos kuluttaja ei ole niitä kieltänyt.11 artikla Asian vieminen oikeuteen tai hallinnolliseen käsittelyyn 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tämän direktiivin noudattamisen varmistamiseksi kuluttajien etujen mukaisesti on olemassa riittävät ja tehokkaat keinot.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja keinoja voivat olla säännökset, joiden nojalla yhdellä tai useammalla seuraavista kansallisessa lainsäädännössä märitellyistä elimistä on mahdollisuus viedä asia kansallisen oikeuden mukaisesti tuomioistuimeen tai toimivaltaisen hallinnollisen viranomaisen käsiteltäväksi sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettuja kansallisia säännöksiä noudatetaan;a) julkiset elimet tai niiden edustajat,b) kuluttajajärjestöt, joilla kansallisen lain mukaan on laillinen oikeus suojella kuluttajia,c) elinkeinoelämän järjestöt, joilla on laillinen oikeus toimia.3. a) Jäsenvaltiot voivat säätää, että elinkeinonharjoittajalla voi olla todistustaakka ennakkotietojen antamisesta, kirjallisesta vahvistuksesta, määräaikojen noudattamisesta tai kuluttajan antamasta hyväksymisestä.b) Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta elinkeinoharjoittajat sekä, silloin kun ne kykenevät sen tekemään, viestintävälineen toimittajat lopettavat käytännöt, jotka eivät ole sopusoinnussa tähän direktiiviin perustuvien toimenpiteiden kanssa.4. Jäsenvaltiot voivat säätää, että tämän direktiivin säännösten vapaaehtoisen valvonnan antaminen itsesäätelyelimille ja asian vieminen näille elimille erimielisyyksien ratkaisemiseksi ovat myös keinoja, joista jäsenvaltioiden on säädettävä varmistaakseen tämän direktiivin säännösten noudattamisen.12 artikla Säännösten pakottavuus 1. Kuluttaja ei voi luopua oikeuksista, jotka hänelle annetaan saattamalla tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä.2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen estämiseksi, että kuluttaja ei saa tässä direktiivissä annettua suojaa sen vuoksi, että sopimukseen päätetään soveltaa kolmannen valtion lakia, jos sopimuksella on läheinen yhteys yhden tai useamman jäsenvaltion alueeseen.13 artikla Yhteisön säännöt 1. Tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan, jos yhteisön säädöksissä ei ole erityisiä säännöksiä, jotka koskevat tiettyjä etäsopimuksia kokonaisuudessaan.2. Jos yhteisön erityisissä säädöksissä on säännöksiä, jotka koskevat tiettyjä seikkoja tavaroiden toimittamisessa tai palveluiden suorittamisessa, näitä säännöksiä sovelletaan tämän direktiivin säännösten sijasta kyseisiin etäsopimusten erityisiin seikkoihin.14 artikla Vähimmäislauseke Jäsenvaltiot voivat antaa tai pitää voimassa tämän direktiivin kattamista kysymyksistä perustamissopimuksen kanssa yhteensopivia tehokkaampia säännöksiä varmistaakseen kuluttajansuojan korkeamman tason. Näillä säännöksillä jäsenvaltio voi yleisen edun vuoksi kieltää alueellaan tiettyjen tavaroiden tai palvelujen, etenkin lääkkeiden, tarjoamisen etäsopimuksin hankittavaksi ottaen huomioon perustamissopimuksen määräykset.15 artikla Täytäntöönpano 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään kolmen vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa 1 kohdassa tarkoitetuissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä tällainen viittaus. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaus tehdään.3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.4. Viimeistään neljän vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta, ja liittää siihen tarvittaessa ehdotuksen tämän direktiivin tarkistamisesta.16 artikla Tietojen antaminen kuluttajille Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet, jotta kuluttajat saavat tietoja niistä säännöksistä, joilla tämä direktiivi on saatettu kansallisen lainsäädännön osaksi, ja kannustettava tarvittaessa elinkeinoelämän järjestöjä antamaan kuluttajille tietoa käytännesäännöistään.17 artikla Valitusjärjestelmät Komissio tutkii, onko toteutettavissa tehokkaita keinoja kuluttajien tekemien etäkauppaa koskevien valitusten käsittelemiseksi. Kahden vuoden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tutkimusten tuloksista kertomuksen, johon tarvittaessa sisältyy ehdotuksia.18 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.19 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 20 päivänä toukokuuta 1997.Euroopan parlamentin puolestaJ. M. GIL-ROBLESPuhemiesNeuvoston puolestaJ. VAN AARTSENPuheenjohtaja(1) EYVL N:o C 156, 23.6.1992, s. 14 ja EYVL N:o C 308, 15.11.1993, s. 18.(2) EYVL N:o C 19, 25.1.1993, s. 111(3) Euroopan parlamentin lausunto 26. toukokuuta 1993 (EYVL N:o C 176, 28.6.1993, s. 95), neuvoston yhteinen kanta 29. kesäkuuta 1995 (EYVL N:o C 288, 30.10.1995, s. 1), Euroopan parlamentin päätös 13. tammikuuta 1996 (EYVL N:o C 17, 22.1.1996, s. 51), Euroopan parlamentin päätös 16. tammikuuta 1997 ja neuvoston päätös 20. tammikuuta 1997.(4) EYVL N:o C 92, 25.4.1975, s. 1(5) EYVL N:o C 167, 5.7.1986, s. 1(6) EYVL N:o C 294, 22.11.1989, s. 1(7) EYVL N:o L 250, 19.9.1984, s. 17(8) EYVL N:o L 156, 10.6.1992, s. 21(9) EYVL N:o L 298, 17.10.1989, s. 23(10) EYVL N:o L 113, 30.4.1992, s. 13LIITE I 2 artiklan kohdassa 4 tarkoitetut viestintävälineet - painotuote, jossa ei ole osoitetta- painotuote, jossa on osoite- vakiokirje- lehtimainos, jossa on tilauskuponki- luettelo- ihmisen käyttämä puhelin- puhelin, joka ei edellytä inhimillistä toimintaa (soittoautomaatti, audioteksti)- radio- näköpuhelin (kuvalla varustettu puhelin)- videotekstilaite (tietokone, televisioruutu), jota käytetään näppäimistön tai kosketusnäytön avulla- sähköposti- telefaksi (telekopio)- televisio (teleosto, telemyynti)LIITE II 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut rahoituspalvelut - sijoituspalvelut- vakuutus- ja jälleenvakuutustoimet- pankkipalvelut- eläkerahastoihin liittyvät toimet- termiini- ja optiotoimiin liittyvät palvelutNämä palvelut käsittävät erityisesti:- direktiivin 93/22/ETY liitteessä tarkoitetut sijoituspalvelut (1), yhteissijoitusyritysten tarjoamat palvelut,- direktiivin 89/646/ETY liitteessä tarkoitetut palvelut, jotka edellyttävät molemminpuolista hyväksyntää (2),- vakuutus- ja jälleenvakuutustoimiin liittyvät palvelut, joita tarkoitetaan:- direktiivin 73/239/ETY (3) 1 artiklassa,- direktiivin 79/267/ETY (4) liitteessä,- direktiivissä 64/225/ETY (5),- direktiiveissä 92/49/ETY (6) ja 92/96/ETY (7).(1) EYVL N:o L 141, 11.6.1993, s. 27.(2) EYVL N:o L 386, 30.12.1989, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/30/ETY (EYVL N:o L 110, 28.4.1992, s. 52).(3) EYVL N:o L 228, 16.8.1973, s. 3, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 92/49/ETY (EYVL N:o L 228, 11.8.1992, s. 1).(4) EYVL N:o L 63, 13.3.1979, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 90/619/ETY (EYVL N:o L 330, 29.11.1990, s. 50).(5) EYVL N:o L 56, 4.4.1964, s. 878/64, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1973 liittymisasiakirjalla.(6) EYVL N:o L 228, 11.8.1992, s. 1.(7) EYVL N:o L 360, 9.12.1992, s. 1.Neuvoston ja Euroopan parlamentin lausuma 6 artiklan 1 kohdan osalta Neuvosto ja Euroopan parlamentti toteavat, että komissio tutkii mahdollisuutta ja tarvetta yhdenmukaistaa voimassa olevan kuluttajansuojalainsäädännön mukaista sen määräajan laskemismenetelmää, jonka kuluessa sopimus voidaan peruuttaa, erityisesti muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvotelluista sopimuksista 20 päivänä joulukuuta 1985 annettua direktiiviä 85/577/ETY (1) (ovelta ovelle -kauppa).(1) EYVL N:o L 372, 31.12.1985, s. 31Komission lausuma 3 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan osalta Komissio myöntää kuluttajansuojan merkityksen rahoituspalveluille etäsopimuksessa ja on sen takia julkaissut vihreän kirjan "Rahoituspalvelut: kuinka kuluttajien odotuksiin vastataan". Komissio tutkii vihreän kirjan tulosten pohjalta, miten kuluttajansuoja voidaan liittää rahoituspalvelupolitiikkaan ja sitä mahdollisesti koskevaan lainsäädäntöön, ja esittää tarvittaessa asianmukaisia ehdotuksia.


title: Komission direktiivi 2011/18/EU, annettu 1 päivänä maaliskuuta 2011 , rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta yhteisössä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY liitteiden II, V ja VI muuttamisesta  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               2.3.2011

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 57/21

         KOMISSION DIREKTIIVI 2011/18/EU,
   annettu 1 päivänä maaliskuuta 2011,
   rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta yhteisössä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY liitteiden II, V ja VI muuttamisesta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta yhteisössä 17 päivänä kesäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY (1) ja erityisesti sen 30 artiklan 3 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa direktiivin 2008/57/EY muita kuin keskeisiä osia ja jotka koskevat sen liitteiden II–IX mukauttamista, hyväksytään direktiivin 2008/57/EY 29 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

               (2)

               Ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmä koostuu ratalaitteista ja veturilaitteista, jotka olisi katsottava kahdeksi erilliseksi osajärjestelmäksi. Sen vuoksi direktiivin 2008/57/EY liitettä II olisi muutettava.

               (3)

               Sähkönkulutuksen mittauslaitteet on rakenteellisesti integroitu liikkuvaan kalustoon. Sen vuoksi direktiivin 2008/57/EY liitettä II olisi muutettava.

               (4)

               Jäsenvaltioiden olisi direktiivin 2008/57/EY 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti nimettävä elimet, jotka vastaavat tarkastusmenettelyjen suorittamisesta kansallisten sääntöjen tapauksessa. Sen vuoksi direktiivin 2008/57/EY liitteitä olisi muutettava kyseisten elinten soveltamien menettelyjen täsmentämiseksi.

               (5)

               Direktiivin 2008/57/EY liitteessä VI olevan 2 luvun ja välivaiheen tarkastuslausumien käytön osalta ilmoitetun laitoksen olisi ensin laadittava välivaiheen tarkastuslausumaan liittyvä EY-todistus, minkä jälkeen hakijan olisi puolestaan laadittava siihen liittyvä EY-vakuutus. Sen vuoksi direktiivin 2008/57/EY liitteitä V ja VI olisi muutettava.

               (6)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 2008/57/EY 29 artiklan 1 kohdan mukaisesti perustetun komitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Korvataan direktiivin 2008/57/EY liitteet II, V ja VI tämän direktiivin liitteillä I, II ja III.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2011. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säädökset kirjallisina komissiolle.
   2.   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   3.   Velvoitteet, jotka koskevat tämän direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen täytäntöönpanoa, eivät koske Kyproksen tasavaltaa ja Maltan tasavaltaa niin kauan kuin niiden alueilla ei ole rautatiejärjestelmää.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 1 päivänä maaliskuuta 2011.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  EUVL L 191, 18.7.2008, s. 1.

      LIITE I

            ”LIITE II

               OSAJÄRJESTELMÄT

            1.   Luettelo osajärjestelmistä

            Tässä direktiivissä tarkoitetuissa kysymyksissä rautatiejärjestelmä jaetaan seuraaviin osajärjestelmiin joko:

                        a)

                        rakenteellisin perustein:

                                    —

                                    infrastruktuuri,

                                    —

                                    energia,

                                    —

                                    ratalaitteiden ohjaus, hallinta ja merkinanto,

                                    —

                                    veturilaitteiden ohjaus, hallinta ja merkinanto,

                                    —

                                    liikkuva kalusto; tai

                        b)

                        toiminnallisin perustein:

                                    —

                                    käyttötoiminta ja liikenteen hallinta,

                                    —

                                    kunnossapito,

                                    —

                                    henkilö- ja tavaraliikenteen telemaattiset sovellukset.

                  2.   Osajärjestelmien kuvaus

            Virasto esittää kutakin osajärjestelmää tai osajärjestelmän osaa koskevien YTE:ien laatimisen yhteydessä luettelon yhteentoimivuuteen liittyvistä osatekijöistä ja näkökohdista. Osajärjestelmiin sisältyvät seuraavat näkökohdat tai osatekijät, sanotun kuitenkaan rajoittamatta näiden näkökohtien tai yhteentoimivuuden osatekijöiden määrittämistä tai sitä järjestystä, jossa osajärjestelmistä laaditaan YTE:iä:
            2.1   Infrastruktuuri

            Raiteet, vaihteet, tekniset rakenteet (sillat, tunnelit jne.), asemien perusrakenteet (laiturit, kulkuyhteydet, mukaan lukien liikuntarajoitteisten henkilöiden tarpeet jne.), sekä turva- ja suojalaitteet.
            2.2   Energia

            Sähköistysjärjestelmä ja ilmajohdot sekä sähkönkulutuksen mittausjärjestelmän ratalaitteisto.
            2.3   Ratalaitteiden ohjaus, hallinta ja merkinanto

            Kaikki ratalaitteet, joita tarvitaan varmistamaan verkossa luvallisesti liikkuvien junien turvallisuus, ohjaus ja valvonta.
            2.4   Veturilaitteiden ohjaus, hallinta ja merkinanto

            Kaikki veturilaitteet, joita tarvitaan varmistamaan verkossa luvallisesti liikkuvien junien turvallisuus, ohjaus ja valvonta.
            2.5   Käyttötoiminta ja liikenteen hallinta

            Menettelyt ja niihin liittyvät laitteet, joiden avulla voidaan varmistaa eri rakenteellisten osajärjestelmien yhdenmukainen käyttö sekä niiden tavanomaisen toiminnan että vajaatoiminnan aikana, mukaan lukien erityisesti junan kokoonpano ja junien ajaminen sekä liikenteen suunnittelu ja hallinta.
            Palvelujen rajan yli suorittamisen edellyttämä ammatillinen kelpoisuus kaikilta osiltaan.
            2.6   Telemaattiset sovellukset

            Liitteen I mukaisesti tämä osajärjestelmä koostuu kahdesta osasta:

                        a)

                        henkilöliikenteen sovellukset, mukaan lukien matkustajille tarkoitetut tiedotusjärjestelmät ennen matkaa ja sen aikana, varausjärjestelmät, maksujärjestelmät, matkatavaroiden käsittely sekä yhteyksien järjestäminen junien välillä ja muiden liikennemuotojen kanssa; ja

                        b)

                        tavaraliikenteen sovellukset, mukaan lukien tiedotusjärjestelmät (tavaroiden ja junien ajantasainen seuranta), lajittelu- ja jakelujärjestelmät, varaus-, maksu- ja laskutusjärjestelmät, yhteyksien järjestäminen muiden liikennemuotojen kanssa sekä saateasiakirjojen tuottaminen sähköisessä muodossa.

                  2.7   Liikkuva kalusto

            Rakenteet, junien kaikkien laitteiden ohjaus- ja valvontajärjestelmä, virranottolaitteet, vetolaitteet, energian muuntolaitteet, kalustoyksikköön sijoitetut sähkönkulutuksen mittauslaitteet, jarrulaitteet, kytkinlaitteet, pyörästölaitteet (telit, akselit) ja jousitus, ovet, ihmisen ja koneen väliset rajapinnat (kuljettaja, junahenkilökunta, matkustajat, mukaan lukien liikuntarajoitteisten henkilöiden tarpeet), passiiviset ja aktiiviset turvalaitteet sekä matkustajien ja junahenkilökunnan terveyttä turvaavat laitteet.
            2.8   Kunnossapito

            Menettelyt, niihin liittyvät välineet, kunnossapitotyön logistiset laitteistot sekä varastot, jotka mahdollistavat pakollisten korjaavien tai ennalta ehkäisevien kunnossapitotoimien toteuttamisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden varmistamiseksi ja tarvittavan suorituskyvyn takaamiseksi.”

      LIITE II

            ”LIITE V

               OSAJÄRJESTELMIEN TARKASTUSVAKUUTUS

            1.   Osajärjestelmien EY-tarkastusvakuutus

            EY-tarkastusvakuutus ja siihen liittyvät asiakirjat on päivättävä ja allekirjoitettava.
            Mainitun vakuutuksen on perustuttava liitteessä VI olevassa 2 luvussa määritellyn osajärjestelmien EY-tarkastusmenettelyn tuloksena saatuihin tietoihin. Se on laadittava samalla kielellä kuin siihen liittyvä tekninen tiedosto ja siihen on sisällyttävä vähintään seuraavat kohdat:

                        —

                        viittaukset direktiiviin,

                        —

                        hankintayksikön tai valmistajan tai tämän Euroopan unioniin sijoittautuneen edustajan nimi ja osoite (toiminimi ja täydellinen osoite; edustajan osalta myös hankintayksikön tai valmistajan toiminimi),

                        —

                        lyhyt kuvaus osajärjestelmästä,

                        —

                        edellä 18 artiklassa tarkoitetun EY-tarkastuksen suorittaneen ilmoitetun laitoksen nimi ja osoite,

                        —

                        viittaukset teknisiin asiakirjoihin,

                        —

                        asian kannalta merkitykselliset väliaikaiset tai lopulliset määräykset, joita osajärjestelmässä on noudatettava, tarvittaessa erityisesti käyttörajoitukset tai -ehdot,

                        —

                        EY-vakuutuksen voimassaoloaika, jos vakuutus on väliaikainen,

                        —

                        allekirjoittajan henkilötiedot.

                  Jos liitteessä VI viitataan välivaiheen tarkastuslausumaan liittyvään EY-vakuutukseen, tämän 1 osan säännöksiä sovelletaan kyseiseen vakuutukseen.
            2.   Osajärjestelmien tarkastusvakuutus kansallisten sääntöjen tapauksessa

            Jos liitteessä VI viitataan osajärjestelmien tarkastusvakuutukseen kansallisten sääntöjen tapauksessa, 1 osan säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin kyseiseen vakuutukseen.”

      LIITE III

            ”LIITE VI

               OSAJÄRJESTELMIEN TARKASTUSMENETTELY

            1.   YLEISET PERIAATTEET
            Osajärjestelmien tarkastusmenettelyssä tehdään tarkastukset ja annetaan todistukset siitä, että

                        —

                        osajärjestelmä on suunniteltu, rakennettu ja asennettu siten, että se täyttää sitä koskevat olennaiset vaatimukset, ja

                        —

                        osajärjestelmän käyttöönottoon voidaan antaa lupa.

                  2.   EY-TARKASTUSMENETTELY
            2.1   Johdanto

            EY-tarkastus on menettely, jossa ilmoitettu laitos tarkastaa ja todistaa, että osajärjestelmä on

                        —

                        sovellettavien YTE:ien mukainen,

                        —

                        muiden perustamissopimuksesta johdettujen säädösten mukainen.

                  2.2   Osajärjestelmän osat sekä vaiheet

            2.2.1   Välivaiheen tarkastuslausuma

            Osajärjestelmä voidaan YTE:issä esitetyllä tavalla tai soveltuvin osin hakijan pyynnöstä jakaa tiettyihin osiin tai tarkastaa tarkastusmenettelyn tietyissä vaiheissa.
            Välivaiheen tarkastuslausuma on menettely, jossa ilmoitettu laitos tekee tarkastukset ja antaa todistukset osajärjestelmän tietyistä osista tai tarkastusmenettelyn tietyistä vaiheista.
            Hakijan valitsema ilmoitettu laitos antaa kunkin välivaiheen tarkastuslausuman pohjalta välivaiheen tarkastuslausumaan liittyvän EY-todistuksen, minkä jälkeen hakija soveltuvin osin laatii välivaiheen tarkastuslausumaan liittyvän EY-vakuutuksen. Välivaiheen tarkastuslausumaan liittyvässä todistuksessa ja välivaiheen tarkastuslausumaan liittyvässä vakuutuksessa on annettavat viitetiedot YTE:istä, joihin nähden vaatimustenmukaisuus on arvioitu.
            2.2.2   Osajärjestelmän osat

            Hakija voi hakea välivaiheen tarkastuslausumaa kullekin osalle. Tällöin kukin osa tarkastetaan kussakin vaiheessa 2.3.3 kohdassa kuvatulla tavalla.
            2.2.3   Tarkastusmenettelyn vaiheet

            Osajärjestelmä tai tietyt osajärjestelmän osat on tarkastettava seuraavissa vaiheissa:

                        —

                        kokonaissuunnittelu,

                        —

                        tuotanto: rakentaminen, johon sisältyvät erityisesti maa- ja vesirakennustyöt, valmistaminen, osatekijöiden kokoaminen ja kokonaisuuden säätö,

                        —

                        lopputestaus.

                  Hakija voi hakea välivaiheen tarkastuslausumaa suunnitteluvaiheelle (tyyppiä koskeva testaus mukaan luettuna) ja tuotantovaiheelle.
            2.3   Tarkastustodistus

            2.3.1   EY-tarkastuksesta vastaava ilmoitettu laitos arvioi osajärjestelmän suunnittelun, tuotannon ja lopputestauksen ja laatii EY-tarkastustodistuksen hakijalle, joka puolestaan laatii EY-tarkastusvakuutuksen. EY-tarkastustodistuksessa on annettavat viitetiedot YTE:istä, joihin nähden vaatimustenmukaisuus on arvioitu.
            Jos osajärjestelmän vaatimustenmukaisuutta ei ole arvioitu kaikkiin asianomaisiin YTE:iin nähden (eli jos kyseessä on poikkeus, parantamiseen tai uudistamiseen liittyvä YTE:ien osittainen soveltaminen, YTE:ään liittyvä siirtymäaika tai erikoistapaus), EY-todistuksessa on annettava tarkat viitetiedot niistä YTE:istä tai niiden osista, joihin nähden vaatimustenmukaisuutta ei ole arvioitu ilmoitetun laitoksen suorittamassa EY-tarkastusmenettelyssä.
            2.3.2.   Jos on annettu välivaiheen tarkastuslausumiin liittyviä EY-todistuksia, osajärjestelmän EY-tarkastuksesta vastaava ilmoitettu laitos ottaa nämä todistukset huomioon ja ennen EY-tarkastustodistuksen antamista

                        —

                        tarkistaa, että välivaiheen tarkastuslausumiin liittyvät EY-todistukset kattavat asianmukaisesti kaikki sovellettavat YTE:ien vaatimukset,

                        —

                        tarkastaa kaikki näkökohdat, joita välivaiheen tarkastuslausumiin liittyvät EY-todistukset eivät kata, ja

                        —

                        tarkastaa valmiin osajärjestelmän lopputestauksen.

                  2.4.   Tekniset asiakirjat

            EY-tarkastusvakuutuksen mukana on oltava seuraavat tekniset asiakirjat:

                        —

                        suunnitteluun liittyvät tekniset ominaisuudet, kuten toteuttamista vastaavat yleissuunnitelmat ja yksityiskohtaiset suunnitelmat, sähkö- ja hydrauliset kaaviot, ohjauspiirikaaviot, tieto- ja automaatiojärjestelmien kuvaus, käyttö- ja kunnossapito-ohjeet jne. kyseisen osajärjestelmän osalta,

                        —

                        luettelo 5 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitetuista osajärjestelmään sisältyvistä yhteentoimivuuden osatekijöistä,

                        —

                        jäljennökset EY-vaatimustenmukaisuus- tai käyttöönsoveltuvuusvakuutuksista, jotka edellä mainituilla osatekijöillä on oltava direktiivin 13 artiklan säännösten mukaisesti, sekä lisäksi tarvittaessa vastaavat laskelmat ja jäljennökset niiden testien ja tutkimusten pöytäkirjoista, joita ilmoitettu laitos on suorittanut yhteisten teknisten eritelmien perusteella,

                        —

                        välivaiheen tarkastuslausumiin liittyvät EY-todistukset, jos sellaisia on annettu; tällöin mukana on soveltuvin osin oltava myös EY-tarkastustodistukseen liitetty välivaiheen tarkastuslausumiin liittyvä EY-vakuutus tai -vakuutukset sekä ilmoitetun laitoksen antamat tulokset todistusten pätevyyden tarkistamisesta,

                        —

                        EY-tarkastuksesta vastaavan ilmoitetun laitoksen allekirjoittama EY-tarkastustodistus siitä, että osajärjestelmä on sovellettavien YTE:ien vaatimusten mukainen, sekä vastaavat ilmoitetun laitoksen tarkastamat laskelmat; todistuksessa täsmennetään tarvittaessa töiden aikana esitetyt varaumat, joita ei ole peruttu; EY-tarkastustodistukseen liittyvät myös ilmoitetun laitoksen laatimat kertomukset tarkastuksista, joita se on suorittanut tehtävänsä aikana 2.5.3 ja 2.5.4 kohdan mukaisesti.

                        —

                        muun perussopimuksesta johdetun lainsäädännön nojalla annetut EY-todistukset,

                        —

                        tapauksissa, joissa edellytetään osajärjestelmien turvallista yhdistämistä komission asetuksen (EY) N:o 352/2009 (1) mukaisesti, hakijan on sisällytettävä teknisiin asiakirjoihin arviointikertomus direktiivin 2004/49/EY 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista riskien arviointia koskevista yhteisistä turvallisuusmenetelmistä.

                  2.5.   Valvonta

            2.5.1   EY-valvonnan tarkoituksena on varmistaa, että teknisten asiakirjojen mukaiset velvoitteet täytetään osajärjestelmän toteuttamisen aikana.
            2.5.2   Hankkeen toteutuksen tarkastamisesta vastaavalla ilmoitetulla laitoksella on oltava aina vapaa pääsy työmaille, tuotantolaitoksiin, varastoalueille ja tarvittaessa esivalmistusalueille, testauslaitoksiin ja yleensä kaikkiin paikkoihin, joihin pääsyn se voi katsoa tarpeelliseksi tehtävänsä suorittamisen kannalta. Ilmoitetun laitoksen on saatava hakijalta kaikki tätä tarkoitusta varten tarvittavat asiakirjat, erityisesti toteuttamissuunnitelmat ja osajärjestelmää koskevat teknisluonteiset asiakirjat.
            2.5.3   Hankkeen toteutuksen tarkastamisesta vastaavan ilmoitetun laitoksen on tehtävä määräajoin tarkastuksia varmistaakseen, että asiaankuuluvia YTE:iä noudatetaan. Se antaa tarkastuskertomuksen hankkeen toteutuksesta vastaaville tahoille. Ilmoitettu laitos voi vaatia, että se kutsutaan seuraamaan tiettyjä rakennustyön vaiheita.
            2.5.4   Lisäksi ilmoitettu laitos voi tehdä yllätystarkastuksia työmaalle tai tuotantolaitoksiin. Näiden käyntien yhteydessä se voi suorittaa täydellisiä tai osatarkastuksia. Se antaa kertomuksen käynnistä ja tarvittaessa tarkastuskertomuksen toteutuksesta vastaaville tahoille.
            2.5.5   Voidakseen antaa liitteessä IV olevassa 2 luvussa tarkoitetun EY-käyttöönsoveltuvuusvakuutuksen ilmoitetun laitoksen on pystyttävä valvomaan osajärjestelmää, johon yhteentoimivuuden osatekijät on asennettu, voidakseen arvioida, mikäli vastaava YTE niin vaatii, sen soveltuvuutta käyttöön sille suunnitellussa rautatieympäristössä.
            2.6   Teknisten asiakirjojen säilyttäminen

            Hakijan on säilytettävä edellä 2.4 kohdassa tarkoitetut täydelliset asiakirjat asiasta vastuussa olevan ilmoitetun laitoksen antaman välivaiheen tarkastuslausumiin liittyvän EY-todistuksen, mikäli sellainen on saatavissa, tukena tai käyttökunnossa olevan osajärjestelmän EY-tarkastuksesta vastaavan ilmoitetun laitoksen antaman tarkastustodistuksen tukena. Asiakirjat liitetään EY-tarkastusvakuutukseen, jonka hakija toimittaa samalle toimivaltaiselle viranomaiselle, jolle se toimittaa käyttöönottolupaa koskevan hakemuksen.
            Hakijan on säilytettävä jäljennös asiakirjoista koko osajärjestelmän käyttöiän ajan. Asiakirjat on toimitettava muille jäsenvaltioille, jos nämä pyytävät sitä.
            2.7   Julkaiseminen

            Kunkin ilmoitetun laitoksen on julkaistava määräajoin aiheelliset tiedot, jotka koskevat

                        —

                        vastaanotettuja EY-tarkastuspyyntöjä ja välivaiheen tarkastuslausumapyyntöjä,

                        —

                        yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimustenmukaisuuden ja/tai käyttöönsoveltuvuuden arviointipyyntöjä,

                        —

                        annettuja tai evättyjä välivaiheen tarkastuslausumiin liittyviä EY-todistuksia,

                        —

                        annettuja tai evättyjä EY-vaatimustenmukaisuus- ja/tai käyttöönsoveltuvuustodistuksia,

                        —

                        annettuja tai evättyjä EY-tarkastustodistuksia.

                  2.8   Kieli

            Asiakirjat ja EY-tarkastusmenettelyihin liittyvä kirjeenvaihto on laadittava jollakin sen jäsenvaltion EU:n virallisista kielistä, johon hakija on sijoittautunut, tai jollakin hakijan hyväksymällä EU:n virallisella kielellä.
            3.   TARKASTUSMENETTELYJEN SUORITTAMINEN KUN KYSE ON KANSALLISISTA SÄÄNNÖISTÄ
            3.1   Johdanto

            Kansallisten sääntöjen tapauksessa sovellettava tarkastusmenettely on menettely, jossa 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti nimetty elin (nimetty elin) tarkastaa ja todistaa, että osajärjestelmä on 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti ilmoitettujen kansallisten sääntöjen mukainen.
            3.2   Tarkastustodistus

            Tarkastusmenettelystä kansallisten sääntöjen tapauksessa vastaava nimetty elin laatii tarkastustodistuksen hakijalle.
            Todistuksessa on annettavat tarkat viitetiedot kansallisista säännöistä, joihin nähden vaatimustenmukaisuus on arvioitu nimetyn elimen suorittamassa tarkastusmenettelyssä, myös sellaisiin osiin liittyvistä säännöistä, joille on myönnetty poikkeus YTE:stä tai joita koskee parantaminen tai uudistaminen.
            Jos kansalliset säännöt koskevat kalustoyksikön muodostavia osajärjestelmiä, nimetyn elimen on jaettava todistus kahteen osaan, joista toisessa annetaan viitetiedot niistä kansallisista säännöistä, jotka tiukasti katsoen liittyvät kalustoyksikön ja kyseisen rataverkon väliseen tekniseen yhteensopivuuteen, ja toisessa kaikista muista kansallisista säännöistä.
            3.3   Tekniset asiakirjat

            Kun kyse on kansallisista säännöistä, tarkastustodistuksen mukana olevat tekniset asiakirjat on liitettävä mukaan 2.4 kohdassa tarkoitettuihin teknisiin asiakirjoihin ja niiden on sisällettävä tarvittavat tekniset tiedot sen arvioimiseksi, että osajärjestelmä on kansallisten sääntöjen mukainen.”

         (1)  EUVL L 108, 22.4.2009, s. 4.


Avis juridique important

|

31992L0082

Neuvoston direktiivi 92/82/ETY, annettu 19 päivänä lokakuuta 1992, kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 316 , 31/10/1992 s. 0019 - 0020 Suomenk. erityispainos Alue 9 Nide 2 s. 0098  Ruotsink. erityispainos Alue 9 Nide 2 s. 0098

NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/82/ETY,annettu 19 päivänä lokakuuta 1992,kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestäEUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 99 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(),ottaa huomioon talous ja sosiaalikomitean lausunnon(),sekä katsoo, ettädirektiivissä 92/12/ETY() vahvistetaan valmisteveron alaisia tuotteita koskevan yleisen järjestelmän säännöt,direktiivissä 92/81/ETY() vahvistetaan kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteita koskevat säännöt,jäsenvaltioiden on 1 päivästä tammikuuta 1993 sovellettava näihin tuotteisiin valmisteverojen vähimmäismääriä, jotta sisämarkkinat toteutuisivat tästä ajankohdasta,kivennäisöljyistä olisi kannettava valmistevero erityisen määrän mukaan tietyn verotettavan tuotteen määrän perusteella,tiettyjen jäsenvaltioiden voidaan antaa soveltaa alennettuja verojen määriä tuotteisiin, jotka kulutetaan niiden alueiden tietyissä osissa,tässä direktiivissä vahvistetut valmisteverojen määrät on tarkistettava määräajoin komission kertomuksen perusteella kaikki asianmukaiset tekijät huomioon ottaen, jaolisi luotava järjestelmä, jonka avulla voidaan muuntaa ecuina ilmoitetut erityismäärät kansalliseksi valuutaksi,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaViimeistään 1 päivästä tammikuuta 1993 jäsenvaltioiden on sovellettava kivennäisöljyihin valmisteverojen määriä, jotka eivät saa olla tässä direktiivissä vahvistettuja valmisteverojen vähimmäismääriä alhaisempia.2 artikla1. Tämä direktiivi koskee seuraavia kivennäisöljyjä:- CN-koodeihin 2710 00 31 ja 2710 00 35 kuuluva lyijypitoinen bensiini,- CN-koodiin 2710 00 33 kuuluva lyijytön bensiini,- CN-koodiin 2710 00 69 kuuluva kaasuöljy,- CN-koodiin 2710 00 79 kuuluva raskas polttoöljy,- CN-koodiin 2711 12 11 2711 19 00 kuuluvat nesteytetyt maaöljykaasut,- CN-koodiin 2711 29 00 kuuluva metaani,- CN-koodeihin 2710 00 51 ja 2710 00 55 kuuluva lentopetroli.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut yhdistetyn nimikkeistön koodit ovat tämän direktiivin antamisen ajankohtana voimassa olevan yhdistetyn nimikkeistön koodit.3 artiklaLyijypitoisen bensiinin valmisteveron vähimmäismäärä on 1 päivästä tammikuuta 1993 vahvistettava 337 ecuksi 1 000 litralta, paitsi Luxemburgissa, jossa 1 päivästä tammikuuta 1993 alkaen 31 päivään joulukuuta 1994 valmisteveron vähimmäismäärä on vahvistettava 292 ecuksi 1 000 litralta.4 artiklaLyijyttömän bensiinin valmisteveron vähimmäismäärä on 1 päivästä tammikuuta 1993 vahvistettava 287 ecuksi 1 000 litralta, paitsi Luxemburgissa, jossa 1 päivästä tammikuuta 1993 alkaen 31 päivään joulukuuta 1994 valmisteveron vähimmäismäärä on vahvistettava 242 ecuksi 1 000 litralta, edellyttäen, että valmisteveron määrä on aina alhaisempi kuin lyijypitoisen bensiinin valmisteveron määrä.5 artikla1. Moottoripolttoaineena käytettävän kaasuöljyn valmisteveron vähimmäismäärä on 1 päivästä tammikuuta 1993 vahvistettava 245 ecuksi 1 000 litralta, paitsi Luxemburgissa ja Kreikassa, joissa 1 päivästä tammikuuta 1993 alkaen 31 päivään joulukuuta 1994 valmisteveron vähimmäismäärä on vahvistettava 195 ecuksi 1 000 litralta.2. Direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 3 kohdassa määriteltyihin tarkoituksiin käytettävän kaasuöljyn valmisteveron vähimmäismäärä on 1 päivästä tammikuuta 1993 vahvistettava 18 ecuksi 1 000 litralta.3. Lämmitykseen käytettävän kaasuöljyn valmisteveron vähimmäismäärä on 1 päivästä tammikuuta 1993 vahvistettava 18 ecuksi 1 000 litralta.Jäsenvaltiot, jotka 1 päivänä tammikuuta 1991 eivät ole kantaneet lämmitykseen käytettävästä kaasuöljystä valmisteveroa, saavat jatkaa tätä valmisteverottomuutta, jos ne kantavat 5 ecun tarkistusmaksun 1 000 litralta 1 päivästä tammikuuta 1993. Tämä tarkistusmaksu on korotettava 10 ecuksi 1 000 litralta 1 päivänä tammikuuta 1995, jos neuvosto päättää näin yksimielisesti komission kertomuksen perusteella todettuaan, että tarkistusmaksun taso on riittämätön kilpailun vääristymiseen liittyvien ongelmien välttämiseksi jäsenvaltioiden välisessä kaupassa.6 artiklaRaskaiden polttoöljyjen valmisteveron vähimmäismäärä on 1 päivästä tammikuuta 1993 vahvistettava 13 ecuksi 1 000 kilogrammalta.7 artikla1. Moottoripolttoaineina käytettävien nesteytetyn maaöljykaasun ja metaanin valmisteveron vähimmäismäärä on 1 päivästä tammikuuta 1993 vahvistettava 100 ecuksi 1 000 kilogrammalta.2. Direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 3 kohdassa määriteltyihin tarkoituksiin käytettävien nesteytetyn maaöljykaasun ja metaanin valmisteveron vähimmäismäärä on 1 päivästä tammikuuta 1993 vahvistettava 36 ecuksi 1 000 kilogrammalta.3. Lämmitykseen käytettävien nesteytetyn maaöljykaasun ja metaanin valmisteveron vähimmäismäärä on 1 päivästä tammikuuta 1993 vahvistettava 0 ecuksi 1 000 kilogrammalta.8 artikla1. Moottoripolttoaineena käytettävän lentopetrolin valmisteveron vähimmäismäärä on 1 päivästä tammikuuta 1993 vahvistettava 245 ecuksi 1 000 litralta.2. Direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 3 kohdassa määriteltyihin tarkoituksiin käytettävän lentopetrolin valmisteveron vähimmäismäärä on 1 päivästä tammikuuta 1993 vahvistettava 18 ecuksi 1 000 litralta.3. Lämmitykseen käytettävän lentopetrolin valmisteveron vähimmäismäärä on 1 päivästä tammikuuta 1993 vahvistettava 0 ecuksi 1 000 litralta.9 artikla1. Portugalin tasavalta voi soveltaa Azorien itsehallintoalueella kulutettaviin kivennäisöljyihin tässä direktiivissä vahvistettuja valmisteverojen vähimmäismääriä alhaisempia valmisteverojen määriä tämän alueen saariasemasta ja hajanaisuudesta aiheutuvien kuljetuskustannusten korvaamiseksi.2. Kreikan tasavalta voi soveltaa valmisteverojen määriä, jotka ovat enintään 22 ecua alhaisempia kuin tässä direktiivissä vahvistetut valmisteverojen vähimmäismäärät, moottoripolttoaineena käytettävään kaasuöljyyn sekä bensiiniin, jotka kulutetaan Lesboksen, Khioksen, Samoksen, Dodekanesian ja Kykladien alueilla sekä seuraavilla Egeanmeren saarilla: Thassos, Pohjois-Sporadit, Samothrake ja Skyros.10 artiklaKahden vuoden välein ja ensimmäisen kerran viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1994 neuvosto tarkistaa komission kertomuksen perusteella ja tarvittaessa komission ehdotuksesta tässä direktiivissä vahvistetut valmisteverojen määrät ja kuultuaan Euroopan parlamenttia toteuttaa yksimielisesti tarvittavat toimenpiteet. Komission kertomuksessa ja neuvoston tarkistuksessa otetaan huomioon sisämarkkinoiden toimivuus, valmisteverojen määrien todellinen arvo sekä perustamissopimuksen yleiset tavoitteet.11 artikla1. Erityisvalmisteverojen arvoon sovellettava ecun arvo kansallisina valuuttoina vahvistetaan kerran vuodessa. Sovellettavat arvot ovat lokakuun ensimmäisenä työpäivänä vahvistettavat ja Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistavat arvot; niitä on sovellettava 1 päivästä seuraavan kalenterivuoden tammikuuta.2. Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa 1 kohdassa tarkoitetun vuosittaisen tarkistuksen ajankohtana voimassa olevat valmisteverojen määrät, jos ecuina ilmoitettuja valmisteverojen määriä muunnettaessa kansallisena valuuttana ilmoitettu valmistevero nousisi vähemmän kuin 5 prosenttia tai 5 ecua, joista kahdesta arvosta alhaisempi on otettava huomioon.12 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1992. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.13 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 19 päivänä lokakuuta 1992.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. COPE() EYVL N:o C 16, 23.1.1990, s. 10() EYVL N:o C 183, 15.7.1991, s. 290() EYVL N:o C 225, 10.9.1991, s. 54() EYVL N:o L 76, 23.3.1992, s. 1() EYVL N:o L 316, 31.10.1992, s. 12


Avis juridique important

|

31980L0754

Komission direktiivi 80/754/ETY, annettu 17 päivänä heinäkuuta 1980, rehukasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/401/ETY liitteen II muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 207 , 09/08/1980 s. 0036 - 0036 Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 18 s. 0286  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 18 s. 0286  Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 12 s. 0084  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 12 s. 0084

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 17 päivänä heinäkuuta 1980,rehukasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/401/ETY liitteen II muuttamisesta (80/754/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon rehukasvien pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/401/ETY(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 79/692/ETY(), ja erityisesti sen 21 a artiklan,sekä katsoo, ettätieteellisen ja teknisen tietämyksen kehityksen perusteella direktiivin 66/401/ETY liitettä II olisi muutettava jäljempänä tarkoitetuista syistä,Rumex spp:n siementen enimmäismääriä koskevat vaatimukset olisi mukautettava vastaamaan siementen tavanomaista laatua, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 66/401/ETY liitettä II seuraavasti:1. Korvataan I jakson 2 kohdan A alakohdan 14 sarakkeessa otsikko seuraavasti:"Rumex spp. muut kuin Rumex acetosella ja Rumex maritimus";2. Korvataan I jakson 2 kohdan B alakohta n seuraavasti:"Rumex ssp:n, muiden kuin Rumex acetosellan ja Rumex maritimuksen, siementen lukumäärää ei tarvitse määrittää, ellei ole epäilystä siitä, että 14 sarakkeessa vahvistettuja edellyksiä ei ole täytetty";3. Korvataan II jakson 2 kohdan A alakohdan 14 sarakkeen otsikko seuraavasti:"Rumex spp. muut kuin Rumex acetosella ja Rumex maritimus."2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1980.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että rehukasvien siemeniä eivät koske kaupan pitämisen rajoitukset tämän direktiivin eri täytäntöönpanopäivien takia.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltiolle.Tehty Brysselissä 17 päivänä heinäkuuta 1980.Komission puolestaFinn GUNDELACHVarapuheenjohtaja()()() EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2298/66() EYVL N:o L 205, 13.8.1979, s. 1


Avis juridique important

|

31992L0101

Neuvoston direktiivi 92/101/ETY, annettu 23 päivänä marraskuuta 1992, julkisten osakeyhtiöiden perustamista sekä niiden pääoman säilyttämistä ja muuttamista koskevan direktiivin 77/91/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 347 , 28/11/1992 s. 0064 - 0066 Suomenk. erityispainos Alue 17 Nide 1 s. 0115  Ruotsink. erityispainos Alue 17 Nide 1 s. 0115

NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/101/ETY,annettu 23 päivänä marraskuuta 1992,julkisten osakeyhtiöiden perustamista sekä niiden pääoman säilyttämistä ja muuttamista koskevan direktiivin 77/91/ETY muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 54 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa (2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),sekä katsoo, ettämerkityn pääoman säilyttämiseksi ja osakkeenomistajien yhdenvertaisen kohtelun varmistamiseksi direktiivissä 77/91/ETY (4) rajoitetaan julkisten osakeyhtiöiden ("public limited liability company") oikeutta hankkia omia osakkeitaan,rajoituksia, jotka koskevat yhtiön oikeutta hankkia omia osakkeitaan, sovelletaan yhtiön omiin hankintoihin sekä sellaisen henkilön hankintoihin, joka toimii omissa nimissään, mutta kyseisen yhtiön lukuun,sen estämiseksi, että julkinen osakeyhtiö käyttää tällaisiin hankintoihin toista yhtiötä, jossa sillä on äänimäärän enemmistö tai jossa se voi muuten käyttää määräysvaltaa, noudattamatta tässä suhteessa asetettuja rajoituksia, on syytä ulottaa järjestelyt, jotka koskevat yhtiön oikeutta hankkia omia osakkeitaan, koskemaan tällaisen toisen yhtiön tärkeimpiä ja useimmin toistuvia osakkeiden hankintoja; on syytä ulottaa nämä järjestelyt koskemaan osakkeiden merkintää julkisissa osakeyhtiöissä,direktiivin 77/91/ETY kiertämisen estämiseksi on syytä ulottaa tämä direktiivi koskemaan direktiivissä 68/151/ETY (5) tarkoitettuja yhtiöitä sekä kolmannen maan lainsäädännön alaisia yhtiöitä, joilla on vastaava oikeudellinen muoto,jos julkisen osakeyhtiön ja toisen yhtiön, kuten esimerkiksi sellaisen yhtiön, jota tarkoitetaan johdanto-osan kolmannessa kappaleessa, suhde on ainoastaan välillinen, on syytä joustaa säännöksistä, joita sovelletaan kun tämä suhde on välitön, säätämällä äänioikeuksien käyttämisen kieltämisestä vähimmäistoimenpiteenä tämän direktiivin tavoitteiden toteuttamiseksi,kun jäsenvaltio säätää seuraamusjärjestelmästä, joka vastaa direktiivissä 77/91/ETY säädettyjä seuraamuksia, sekä äänioikeuksien käyttämisen kieltämisestä, voidaan katsoa, että tällainen lainsäädäntö vastaa jo tämän direktiivin tavoitteita,lisäksi on perusteltua sulkea sellaiset tapaukset tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, joissa ammattimaisen toiminnan erityisluonne jo estää sen, että tämän direktiivin tavoitteet vaarantuisivat, jaon syytä säätää jäsenvaltion tarvitsemasta mukautumisajasta, jotta se voi välttää toisaalta taloudellisesta rakenteestaan johtuvat rahoitusmarkkinoiden häiriöt ja toisaalta sisäistä valvontaa koskevista säännöistään johtuvat liian äkilliset seuraukset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Lisätään direktiiviin 77/91/ETY 24 artiklan jälkeen uusi 24 a artikla seuraavasti:"24 a artikla1. a) Julkisen osakeyhtiön osakkeiden merkintää, hankkimista tai hallussapitoa pidetään julkisen osakeyhtiön omina toimina, jos merkitsijä, hankkija tai hallussapitäjä on direktiivin 68/151/ETY 1 artiklassa tarkoitettu sellainen yhtiö, jossa kyseisellä julkisella osakeyhtiöllä on suoraan tai välillisesti äänten enemmistö tai jossa sillä suoraan tai välillisesti on määräysvalta.b) Mitä a alakohdassa säädetään, sovelletaan myös, jos toinen yhtiö on kolmannen maan lainsäädännön alainen ja sen oikeudellinen muoto vastaa direktiivin 68/151/ETY 1 artiklassa tarkoitettuja yhtiömuotoja.2. Kuitenkaan, jos julkisella osakeyhtiöllä on äänimäärän enemmistö välillisesti tai jos se voi välillisesti käyttää määräysvaltaa, jäsenvaltioiden ei tarvitse soveltaa 1 kohtaa, jos ne säätävät siitä, että toisella yhtiöllä olevaa julkisen osakeyhtiön osakkeisiin liittyvää äänioikeutta ei saa käyttää.3. Niin kauan kuin yhtiöryhmiä koskevaa kansallista lainsäädäntöä ei ole yhteensovitettu, jäsenvaltiot voivat:a) määritellä ne tapaukset, joissa julkisen osakeyhtiön katsotaan voivan käyttää määräysvaltaa toisessa yhtiössä; jos jäsenvaltio käyttää tätä mahdollisuutta, sen lainsäädännössä on joka tapauksessa säädettävä siitä, että määräysvaltaa voidaan käyttää, kun:- julkisella osakeyhtiöllä on oikeus nimittää ja erottaa enemmistö toisen yhtiön hallinto- tai johtoelimen tai valvovan toimielimen jäsenistä ja se on samalla osakkeenomistaja tai sen yhtiön jäsen,tai- julkinen osakeyhtiö on toisen yhtiön osakkeenomistaja tai jäsen ja se käyttää yksin toisen yhtiön osakkeenomistajien tai jäsenten äänimäärän enemmistöä muiden tämän yhtiön osakkeenomistajien tai jäsenten kanssa tehdyn sopimuksen perusteella.Jäsenvaltiot eivät ole velvollisia säätämään muista kuin ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa tarkoitetuista tapauksista;b) määritellä ne tapaukset, joissa julkisella osakeyhtiöllä katsotaan olevan äänioikeuksia välillisesti tai katsotaan, että se voi välillisesti käyttää määräysvaltaa;c) täsmentää ne olosuhteet, joissa julkisella osakeyhtiöllä katsotaan olevan äänioikeuksia.4. a) Jäsenvaltioiden ei tarvitse soveltaa 1 kohtaa, kun merkintä tai hankinta tehdään tai osakkeita pidetään hallussa toisen henkilön lukuun kuin sen, joka osakkeet on merkinnyt tai hankkinut tai joka pitää niitä hallussaan ja joka ei ole 1 kohdassa tarkoitettu julkinen osakeyhtiö eikä toinen osakeyhtiö, jossa julkisella osakeyhtiöllä suoraan tai välillisesti on äänimäärän enemmistö tai jossa se voi suoraan tai välillisesti käyttää määräysvaltaa.b) Jäsenvaltion ei tarvitse myöskään soveltaa 1 kohtaa, kun merkinnän tai hankinnan tekee tai osakkeita pitää hallussaan toinen yhtiö arvopaperinvälittäjänä ja osana ammattimaista toimintaansa edellyttäen, että se on jäsenvaltiossa sijaitsevan tai toimivan arvopaperipörssin jäsen tai sen on hyväksynyt tai sen toimintaa ohjaa jäsenvaltion viranomainen, jolla on toimivalta valvoa ammattimaisia arvopaperinvälittäjiä, joihin luetaan tässä direktiivissä myös luottolaitokset.5. Jäsenvaltion ei tarvitse soveltaa 1 kohtaa, kun toisen osakeyhtiön julkisessa osakeyhtiössä omistamat osakkeet on hankittu ennen kuin näiden kahden yhtiön suhde oli 1 kohdassa säädettyjen perusteiden mukainen.Kuitenkin näihin osakkeisiin liittyviä äänioikeuksia ei saa käyttää ja nämä osakkeet on otettava huomioon arvioitaessa, onko 19 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetty edellytys täyttynyt.6. Jäsenvaltioiden ei tarvitse soveltaa 20 artiklan 2 ja 3 kohtaa eikä 21 artiklaa, kun toinen yhtiö on hankkinut julkisen osakeyhtiön osakkeita, jos ne säätävät:a) että toisen yhtiön julkisen osakeyhtiön osakkeisiin liittyviä äänioikeuksia ei saa käyttää.b) julkisen osakeyhtiön hallinto- tai johtoelimen jäsenet ovat velvollisia ostamaan takaisin 20 artiklan 2 ja 3 kohdassa ja 21 artiklassa tarkoitetut osakkeet hintaan, johon tämä toinen osakeyhtiö on ne hankkinut; tätä seuraamusta ei sovelleta siinä tapauksessa, että edellä mainitut jäsenet voivat osoittaa, että julkisella osakeyhtiöllä ei ole ollut osuutta kyseisten osakkeiden merkitsemisessä tai hankinnassa."2 artikla 1. Jäsenvaltioiden ei tarvitse soveltaa direktiivin 77/91/ETY 24 a artiklaa osakkeisiin, jotka on hankittu ennen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua ajankohtaa.Näihin osakkeisiin liittyviä äänioikeuksia ei kuitenkaan saa käyttää ja osakkeet on otettava huomioon arvioitaessa, onko mainitun direktiivin 19 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetty edellytys täyttynyt.2. Rahoitusmarkkinoiden häiriöiden välttämiseksi Belgian kuningaskunta voi lykätä tällaisiin äänioikeuksiin liittyvää äänioikeuden käytön kieltoa 1 päivään tammikuuta 1998, jos:- äänioikeudet liittyvät osakkeisiin, jotka on hankittu ennen kuin tämä direktiivi annettiin tiedoksi, ja- äänioikeudet ovat enintään 10 prosenttia julkisen osakeyhtiön osakkeisiin liittyvistä äänioikeuksista kaikkien niiden yhtiöiden osalta, joiden suhde julkiseen osakeyhtiöön on direktiivin 77/91/ETY 24 a artiklan 1 kohdassa säädettyjen perusteiden mukainen.3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on annettava 1 päivään tammikuuta 1994 mennessä tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on saatettava nämä määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1995.3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.4. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 23 päivänä marraskuuta 1992.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaN. LAMONT(1) EYVL N:o C 8, 12.1.1991, s. 5;EYVL N:o C 317, 7.12.1991, s. 13(2) EYVL N:o C 240, 16.9.1991, s. 103; päätös 28.10.1992(3) EYVL N:o C 269, 14.10.1991, s. 21(4) EYVL N:o L 26, 31.1.1977, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjalla.(5) EYVL N:o L 65, 14.3.1968, s. 8