Avis juridique important

|

31978L0764

Neuvoston direktiivi 78/764/ETY, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1978, pyörillä varustettujen maatalous- tai metsätraktoreiden kuljettajan istuinta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 255 , 18/09/1978 s. 0001 - 0039 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 9 s. 0044  Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 10 s. 0005  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 9 s. 0044  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 9 s. 0032  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 9 s. 0032

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 25 päivänä heinäkuuta 1978,pyörillä varustettujen maatalous- tai metsätraktoreiden kuljettajan istuinta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (78/764/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettätekniset vaatimukset, jotka traktoreiden on kansallisen lainsäädännön mukaisesti täytettävä, koskevat muun muassa kuljettajan istuinta,nämä vaatimukset ovat erilaisia eri jäsenvaltioissa; sen vuoksi on tarpeen, että kaikki jäsenvaltiot vahvistavat samat vaatimukset joko voimassa olevien säännöstensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti jotta ETY-tyyppihyväksyntämenettelyä, josta säädetään pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 4 päivänä maaliskuuta 1974 annetussa neuvoston direktiivissä 74/150/ETY(3), voitaisiin soveltaa kaikkiin traktorityyppeihin, jakuljettajan istuimiin liittyvät säännökset eivät koske ainoastaan niiden asentamista traktoreihin, vaan myös istuimien rakennetta; yhdenmukaistettu osan tyyppihyväksyntämenettely mahdollistaa sen, että kukin jäsenvaltio voi tarkastaa, noudatetaanko yhteisiä rakennus- ja testausvaatimuksia, ja ilmoittaa muille jäsenvaltioille havainnoistaan lähettämällä niille jäljennöksen kutakin kuljettajan istuintyyppiä varten täytetystä osan tyyppihyväksyntätodistuslomakkeesta; osan ETY-tyyppihyväksyntämerkin kiinnittäminen kaikkiin hyväksytyn tyypin mukaisesti valmistettuihin kuljettajien istuimiin tekee tarpeettomaksi istuinten tekniset tarkastukset muissa jäsenvaltioissa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla1. Jäsenvaltion on annettava osan ETY-tyyppihyväksyntämerkintä kuljettajan istuintyypille, joka täyttää liitteissä I ja II vahvistetut rakenne- ja testausvaatimukset.2. Osan ETY-tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jos se on tarpeen ja sen tarkastamiseksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn tyypin mukaisia, ja tarvittaessa yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Nämä tarkastukset suoritetaan pistokokeilla.2 artiklaJäsenvaltion on annettava kunkin 1 artiklan mukaisesti hyväksytyn kuljettajan istuintyypin valmistajalle tai tämän edustajalle liitteessä II olevassa 3.5 kohdassa esitetyn mallin mukainen osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet estääkseen sellaisten merkkien käytön, jotka saattaisivat aiheuttaa sekaannusta 1 artiklan mukaisesti osan tyyppihyväksynnän saaneiden kuljettajan istuimien ja muiden laitteiden välillä.3 artikla1. Jäsenvaltio ei saa kieltää saattamasta markkinoille kuljettajan istuimia niiden rakenteeseen liittyvistä syistä, jos niissä on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.2. Jäsenvaltio voi kuitenkin kieltää saattamasta markkinoille kuljettajan istuimia, joissa on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki, mutta jotka toistuvasti poikkeavat hyväksytystä tyypistä.Kyseisen jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle toteutetuista toimenpiteistä, ja perusteltava päätöksensä.4 artiklaJäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä kuukauden kuluessa muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille jäljennös kuljettajan istuintyypin osalta täytetyistä liitteessä III esitetyn mukaisista osan tyyppihyväksyntätodistuslomakkeista, joiden perusteella ne joko ovat antaneet tyyppihyväksyntätodistuksen tai evänneet sen.5 artikla1. Jos osan ETY-tyyppihyväksynnän antanut jäsenvaltio toteaa, että useat kuljettajan istuimet, joissa on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki, eivät ole sen hyväksymän tyypin mukaisia, sen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn tyypin mukaisia. Kyseisen valtion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille toteutetuista toimenpiteistä, jotka saattavat tarvittaessa, kun kyseessä on vakava ja toistuva poikkeavuus, johtaa osan ETY-tyyppihyväksynnän peruuttamiseen. Kyseisten viran omaisten on toteutettava samat toimenpiteet, jos toisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat, ettei traktori ole hyväksytyn tyypin mukainen.2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on kuukauden kuluessa ilmoitettava toisilleen osan ETY-tyyppihyväksynnän peruuttamisesta sekä tämän toimenpiteen syistä.6 artiklaKaikki tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi annettujen säännösten nojalla tehdyt päätökset, jotka koskevat kuljettajan istuimen osan ETY-tyyppihyväksynnän epäämistä tai peruuttamista, tai niiden markkinoille saattamisen tai käytön kieltämistä, on perusteltava yksityiskohtaisesti. Tällaisista päätöksistä on annettava asianosaiselle, jolle on samanaikaisesti ilmoitettava jäsenvaltion voimassa olevista lainsäädännön mukaan hänen käytettävissään olevista muutoksenhakukeinoista ja määräajoista muutoksenhaulle.7 artiklaJäsenvaltio ei saa evätä traktorilta ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää kuljettajan istuimeen liittyvistä syistä, jos siinä on ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja jos se on asennettu liitteessä IV vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.8 artiklaJäsenvaltio ei saa kieltää traktoreiden myyntiä, rekisteröintiä, liikkeelle laskemista tai käyttöönottoa kuljettajan istuimeen liittyvistä syistä, jos sillä on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja jos se on asennettu liitteessä IV esitettyjen vaatimusten mukaisesti.9 artikla1. Tässä direktiivissä 'maatalous- tai metsätraktorilla' tarkoitetaan pyörillä tai telaketjuilla varustettua moottoriajoneuvoa, jossa on vähintään kaksi akselia, jonka tärkein ominaisuus on sen vetävä voima, ja joka on suunniteltu erityisesti hinaamaan, työntämään, kuljettamaan tai käyttämään tiettyjä työvälineitä, koneita tai perävaunuja, jotka on tarkoitettu käytettäviksi maataloudessa tai metsänhoidossa. Se voidaan varustaa kuljettamaan kuormaa ja matkustajia.2. Tätä direktiiviä sovelletaan vain 1 kohdassa määriteltyihin ilmarenkailla varustettuihin traktoreihin, joissa on kaksi akselia ja jotka on suunniteltu niin, että niiden suurin nopeus on 6 P25 km/h.10 artiklaTarvittavat muutokset tämän direktiivin liitteiden vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen annetaan direktiivin 74/150/ETY 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.11 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan 18 kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden antamat tässä direktiivissä tarkoitettuja kysymyksiä koskevat keskeiset kansalliset säännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.12 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 25 päivänä heinäkuuta 1978.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaK. von DOHNANYI(1) EYVL N:o C 299, 12.12.1977, s. 61(2) EYVL N:o C 84, 8.4.1978, s. 11(3) EYVL N:o L 84, 28.3.1974, s. 10LIITE IMÄÄRITELMIÄ1 Kuljettajan istuin'Kuljettajan istuimella' tarkoitetaan istuinta, jolla voi istua vain yksi henkilö ja joka on tarkoitettu kuljettajan käyttöön, kun hän ajaa traktoria.2 Istuimen pinta'Istuimen pinnalla' tarkoitetaan sitä melkein vaakasuoraa istuimen osaa, jonka päällä kuljettaja istuu.3 Selkätuki'Selkätuella' tarkoitetaan sitä melkein pystysuoraa istuimen osaa, johon kuljettajan selkä nojaa hänen istuessaan.4 Istuimen sivutuet'Istuimen sivutuilla' tarkoitetaan niitä rakenteita tai istuimen pinnan muotoja, jotka estävät kuljettajaa liukumasta sivusuunnassa.4.1 Istuimen käsinojat'Istuimen käsinojilla' tarkoitetaan niitä rakenteita istuimen kummallakin puolella, joihin kuljettajan käsivarret nojaavat hänen istuessaan.5 Istuimen vertailupiste (S)'Istuimen vertailupisteellä (S)' tarkoitetaan pehmustetun selkätuen alareunan tangentiaalisen tason ja vaakatason leikkauspistettä istuimen pituussuuntaisella keskiviivalla. Tämä vaakataso leikkaa istuimen pinnan alaosan 150 mm istuimen vertailupisteen (S) edessä (ks. liitteen II lisäys 1).6 Istuimen pinnan syvyys'Istuimen pinnan syvyydellä' tarkoitetaan istuimen vertailupisteen (S) ja istuimen pinnan etureunan välistä etäisyyttä vaakatasossa.7 Istuimen pinnan leveys'Istuimen pinnan leveydellä' tarkoitetaan istuimen pinnan ulkoreunojen välistä vaakasuoraa etäisyyttä, joka mitataan kohtisuorassa istuimen keskiviivaan.8 Kuormituksen säätöalue'Kuormituksen säätöalueella' tarkoitetaan kahden kuorman väliä, jotka vastaavat keskimääräisiä kohtia painavimmalle ja keveimmälle kuljettajalle määritetyissä jousitusjärjestelmänkuvaajissa.9 Jousitusliike'Jousitusliikkeellä' tarkoitetaan jousitusjärjestelmän korkeimman ja matalimman kohdan välistä etäisyyttä.10 Tärinä'Tärinällä' tarkoitetaan kuljettajan istuimen pystysuuntaista liikettä ylös ja alas.11 Tärinäkiihtyvyys (a)'Tärinäkiihtyvyydellä (a)' tarkoitetaan tärinäliikkeen toista differentiaalia ajan suhteen.12 Kiihtyvyyden (aeff) rms-arvo'Kiihtyvyyden (aeff) rms-arvolla' tarkoitetaan kiihtyvyyden (aeff) aikakeskiarvoa.13 Spektraalinen tehotiheys Ö'Spektraalisella tehotiheydellä Ö' tarkoitetaan kiihtyvyyden (aeff) aikakeskiarvon neliötä mitattuna tertiäärisillä suodattimilla, jaettuna näiden suodattimien kaistaleveydellä.14 Painotettu tärinäkiihtyvyys (aw)'Painotetulla tärinäkiihtyvyydellä (aw)' tarkoitetaan painotettua tärinäkiihtyvyyttä, joka on määritetty painotussuotimen avulla liitteessä II olevan 2.5.3.3.5.2 kohdan mukaisesti.15 Tärinäsuhde'Tärinäsuhteella' tarkoitetaan kuljettajan istuimella mitatun painotetun tärinäkiihtyvyyden ja istuimen kiinnityskohdassa liitteessä II olevan 2.5.3.3.2 kohdan mukaisesti mitatun painotetun tärinäkiihtyvyyden suhdetta.16 Tärinäluokka'Tärinäluokalla' tarkoitetaan traktoreiden luokkaa tai ryhmää, joilla on samanlaiset tärinäominaisuudet.17 A-luokan traktori'A-luokan traktorilla' tarkoitetaan traktoria, joka voidaan tyyppitietojensa puolesta lukea tiettyyn tärinäluokkaan rakenteen samanlaisten piirteiden perusteella.17.1 Näillä traktoreilla on seuraavat tyyppitiedot:Akselien lukumäärä: kaksi.Kuormituksen jakautuminen:- etuakselille: 30 P45 % traktorin omapainosta,- taka-akselille: 70 P55 % traktorin omapainosta.Renkaat: eturenkaat takarenkaita pienemmät (renkaiden säteiden suhde ≤ 4 : 5).Raideleveys: pienin säädettävä raideleveys suurempi kuin 1 150 mm.Jousitus: taka-akseli jousittamaton.Istuimen paikka vaakatasossa: taka-akselin ja traktorin painopisteen välissä.17.2 A-luokan traktorit jaetaan kahteen alaluokkaan:I luokka: omapaino 1 400 P3 600 kg.II luokka: omapaino yli 3 600 P5 000 kg.18 Vertailutraktori'Vertailutraktorilla' tarkoitetaan traktoria, jonka tärinäominaisuudet ovat sellaiset, että sen avulla voidaan määrätä tietyn tärinäluokan traktorin istuimen testitelinetestauksen arvot.18.1 Vertailutraktorin istuimen kiinnityskohdassa mitatun pystysuoran kiihtyvyyden spektraalisen tehotiheyden on täytettävä liitteessä II olevien lisäysten 9 ja 10 vaatimukset.18.2 Jollei 18.1 kohdan vaatimuksista muuta johdu vertailutraktorin pitäisi täyttää seuraavassa taulukossa esitetyt vaatimukset:>TAULUKON PAIKKA>19 B-luokan traktori'B-luokan traktorilla' tarkoitetaan traktoria, jota ei tyyppitietojensa puolesta voi lukea A-luokan traktoreihin.20 Samantyyppiset istuimet'Samantyyppisillä istuimilla' tarkoitetaan istuimia, jotka eivät ole erilaisia minkään olennaisen ominaisuuden suhteen; ne voivat olla erilaisia vain seuraavien ominaisuuksien suhteen:20.1 mitat;20.2 selkätuen paikka ja kaltevuus;20.3 istuimen pinnan kaltevuus;20.4 istuimen pituus- ja korkeussäätö.LIITE IIRAKENNETTA JA TESTAUSTA KOSKEVAT VAATIMUKSET - OSAN ETY-TYYPPI-HYVÄKSYNTÄÄ JA MERKINTÖJÄ KOSKEVAT EDELLYTYKSET1 YLEISET VAATIMUKSET1.1 Kuljettajan istuin on suunniteltava sellaiseksi, että kuljettajalla on mukava asento hänen ajaessaan ja käyttäessään traktoria, ja että terveys- ja turvallisuusnäkökohdat on mahdollisimman hyvin otettu huomioon.1.2 Istuimen on oltava säädettävissä pituus- ja korkeussuunnassa ilman työkaluja.1.3 Istuin on suunniteltava sellaiseksi, että se vaimentaa iskuja ja tärinää. Sen täytyy siksi olla hyvin jousitettu, vaimentaa hyvin tärinää ja tukea riittävästi takaa ja sivuilla.Sivutukea pidetään riittävänä, jos istuin on suunniteltu sellaiseksi, että kuljettaja ei luisu sivusuunnassa.1.3.1 Istuimen on oltava säädettävissä eri painoisille ihmisille. Kaikki tarpeelliset säädöt tämän vaatimuksen noudattamiseksi on voitava suorittaa ilman työkaluja.1.4 Istuimen pinnan, selkätuen, sivutukien ja mahdollisten irroitettavien, taittuvien tai kiinteiden käsinojien on oltava pehmustettuja.1.5 Istuimen vertailupiste (S) täytyy laskea liitteen II lisäyksessä 1 vahvistetulla tavalla.1.6 Jollei muuta vahvisteta, mittauksien ja mittapoikkeamien on oltava seuraavien vaatimusten mukaisia:1.6.1 mitat on ilmoitettava kokonaisina yksikköinä, tarvittaessa pyöristettynä lähimpään kokonaiseen yksikköön;1.6.2 mittauksiin käytettyjen laitteiden on oltava sellaisia, että mitatut arvot voidaan pyöristää lähimpään kokonaiseen yksikköön, ja niiden mittapoikkeamat saavat olla seuraavat:- pituusmittauksissa: ± 0,5 %,- kulmamittauksissa: ± 1°,- traktorin massan määrittämisessä: ± 20 kg,- renkaan ilmanpaineen mittauksessa: + 0,1 baaria;1.6.3 kaikissa mittasuhteisiin liittyvissä arvoissa sallitaan ± 5 %:n poikkeama.1.7 Istuimelle on tehtävä seuraavat testit, jotka on suoritettava samalla istuimella ja alla vahvistetussa järjestyksessä:1.7.1 jousitusominaisuuksien määritys ja säätöalueen määritys kuljettajan painon mukaan;1.7.2 stabiilisuuden määritys sivusuunnassa;1.7.3 tärinän määritys pystysuunnassa.1.8 Jos istuin on valmistettu sellaiseksi, että se voi kääntyä pystyakselin ympäri, on kokeet tehtävä siten, että istuin on suunnattu eteenpäin, lukittuna asentoonsa, joka on samansuuntainen traktorin pituussuuntaisen keskiviivan kanssa.1.9 Istuimen, jolle edellä tarkoitetut testit tehdään, on oltava rakenne- ja varustusominaisuuksiltaan samanlainen kuin sarjatuotannossa olevien istuimien.1.10 Valmistajan on koekäytettävä istuin ennen testien tekemistä.1.11 Testauslaboratorion on laadittava testausseloste, jossa vahvistetaan, että istuin on kestänyt kaikki määrätyt kokeet vahingoittumatta, ja jossa on yksityiskohdat istuimen tärinäominaisuuksista.1.12 Luokan I traktoreita varten testatut istuimet käyvät vain sen luokan traktoreihin, mutta II luokan traktoreita varten testatut käyvät sekä I että II luokan traktoreihin.2 ERITYISET VAATIMUKSET2.1 Istuinpinnan mitat2.1.1 Istuinpinnan syvyyden, mitattuna samansuuntaisesti ja 150 mm päässä istuimen pituussuuntaisesta keskiviivasta, on oltava vähintään 400 ± 50 mm (ks. kuva jäljempänä).2.1.2 Istuinpinnan leveyden, mitattuna kohtisuoraan istuimen keskiviivaa vastaan, 1 150 mm istuimen vertailupisteen (S) edessä ja enintään 80 mm sen yläpuolella, on oltava vähintään 450 mm (ks. kuva jäljempänä).2.1.3 Kuljettajan istuimen istuinpinnan syvyys ja leveys, joka on tarkoitettu traktoreihin, joiden takapyörien enimmäisraideleveys on enintään 1 150 mm, voi olla pienempi niin, että se on syvyyden osalta vähintään 300 mm ja leveyden osalta vähintään 400 mm ja traktorin rakenteen vuoksi ei ole mahdollista noudattaa 2.1.1 ja 2.1.2 kohdan määräyksiä.2.2 Selkätuen paikka ja kaltevuus2.2.1 Istuimen selkätuen yläreunan on oltava vähintään 260 mm istuimen vertailupisteen (S) yläpuolella (ks. kuva jäljempänä).2.2.2 Selkätuen kaltevuuden on oltava 10 ± 5° (ks. jäljempänä oleva kuva).2.3 Istuinpinnan kaltevuus2.3.1 Kuormitetun tyynyn pinnan kaltevuuden taaksepäin (ks. kulma á jäljempänä olevassa kuvassa) on oltava 3 P12° suhteessa vaakatasoon, mitattuna kuormituslaitteen kanssa lisäyksen 1 mukaisesti.2.4 Istuimen säätö (ks. kuva jäljempänä)2.4.1 Istuimen on oltava säädettävissä pituussuunnassa vähintään:- 150 mm traktoreissa, joiden takapyörien vähimmäisraideväli on suurempi kuin 1 150 mm,- 60 mm traktoreissa, joiden takapyörien vähimmäisraideväli on enintään 1 150 mm.2.4.2 Istuimen on oltava säädettävissä korkeussuunnassa vähintään:- 60 mm traktoreissa, joiden takapyörien vähimmäisraideväli on enemmän kuin 1 150 mm,- 30 mm traktoreissa, joiden takapyörien vähimmäisraideväli on enintään 1 150 mm.>VIITTAUS KAAVIOON>2.5 Istuimen testit2.5.1 Testi jousitusominaisuuksien ja säätöalueen määrittämiseksi kuljettajan massan suhteen2.5.1.1 Jousitusjärjestelmän ominaisuudet määritetään staattisella testillä. Tämä on tehtävä siten, että istuin on säädetty 50 kg:n ja 120 kg:n painoiselle kuljettajalle.Istuimen säätöalueen rajat kuljettajan massan suhteen lasketaan jousitusjärjestelmän ominaisuuksista.2.5.1.2 Istuin asennetaan testitelineeseen tai traktoriin ja sitä kuormitetaan joko suoraan tai erityisen laitteen avulla; tämä kuormitus ei saa poiketa enemmän kuin 5 N nimelliskuormituksesta. Jousituksen laskeuma on mitattava vähintään ± 1 mm:n tarkkuudella. Kuormitus on kohdistettava lisäyksessä 1 olevassa 3 osassa esitetyllä tavalla.2.5.1.3 Jousituksen muutosta esittävä täydellinen ominaiskäyrä on laadittava nollakuormituksesta enimmäiskuormitukseen ja takaisin nollaan. Kuormitusvälit, joilla jousituksen laskeuma mitataan, eivät saa olla suurempia kuin 100 N; vähintään kahdeksan mittauspistettä on merkittävä suunnilleen yhtä suurin välein jousituksen liikkeen aikana. Enimmäiskuormitukseksi pitäisi ottaa joko piste, jossa ei voida enää mitata enempää jousen laskeumaa, tai 1 500 N:n kuormitus. Kun kuormitus on kohdistettu tai otettu pois, jousituksen pystysuora laskeuma on mitattava 200 mm istuimen vertailupisteen (S) edessä; istuimen on annettava palautua lepoasentoonsa kuormituksen lisäämisen tai poistamisen jälkeen.2.5.1.4 Jos istuimilla ei ole kiinteitä painonsäätörajoja, asetukset on valittava siten, että:2.5.1.4.1 kevyimmälle kuljettajalle istuin palaa jousitusliikkeen yläasentoon, kun kuormitus poistetaan; ja2.5.1.4.2 painavimmalle kuljettajalle 1 500 N:n kuormitus juuri pystyy painamaan istuimen jousitusliikkeen alarajalle.2.5.1.4.3 Säätöalueen, joka määritellään käyttämällä 2.5.1.4.1 ja 2.5.1.4.2 kohdassa vahvistettuja kuormituksia, on katsottava olevan suurempi kuin 3.1.1 kohdassa tarkoitettu alue.2.5.1.4.4 Jos istuimessa on siirrettävä alempi jousituspysäytin, jousitusliikkeen alin kohta (ks. liitteessä I oleva 9 osa) voidaan määritellä kohdaksi, johon istuin asettuu 1 000 N:n kuormituksen alla kevyimmän kuljettajan asetuksella.2.5.1.5 Jousitusjärjestelmän keskikohta on kohta, johon istuin asettuu, kun sitä painetaan puolet täydestä jousitusliikkeestä.2.5.1.6 Koska jousituksen ominaiskuvaajat ovat yleensä hystereesisilmukoita, kuormitus on määritettävä piirtämällä keskiviiva silmukan läpi (ks. liitteessä I oleva 8 osa ja liitteen II lisäyksessä 2 olevat A ja B osat).2.5.1.7 Jotta säätöalueen rajat voidaan määrittää kuljettajan massan suhteen, 2.5.1.6 kohdan mukaisesti määritetyt A ja B osien arvot (ks. lisäys 2) täytyy kertoa 1.3:lla.2.5.2 Testi stabiilisuuden määrittämiseksi sivusuunnassa2.5.2.1 Istuin on asetettava suurimmalle sallitulle kuljettajan massalle ja kiinnitettävä testitelineeseen tai traktoriin siten, että sen pohjalevy on vähintään samansuuruisen kiinteän alustan (testiteline) päällä.2.5.2.2 Istuinpintaan tai -tyynyyn kohdistetaan 1 000 N:n testikuormitus. Kuormituskohdan on oltava 200 mm istuimen vertailupisteen (S) edessä ja vuoronperään 150 mm istuimen läpi kulkevan symmetriatason molemmilla puolilla.2.5.2.3 Kuormituksen aikana mitataan istuinpinnan sivuttaisen kaltevuuskulman vaihteluväli vaaka- ja pystysuoran istuimen säädön raja-asetuksissa. Kuormituskohdan lähelle muodostuvaa pysyvää deformaatiota ei oteta huomioon.2.5.3 TärinänmääritystestiIstuimen tärinä määritetään testitelineessä tai vakioajoradalla tehtävillä testeillä riippuen siitä, onko istuin tarkoitettu A-luokan (tai luokkien) tai B-luokan traktorille.2.5.3.1 Testaus testitelineessä2.5.3.1.1 Testitelineen on simuloitava pystysuoraa tärinää kuljettajan istuimen kiinnityskohdassa.Värähtelyt saadaan aikaan sähköhydraulisen laitteen avulla. Asetusarvoina käytetään joko lisäyksissä 4 ja 5 kyseisen luokan traktorille annettuja arvoja tai kaksoisintegroituja kiihtyvyyssignaaleja, jotka mitataan 2.5.3.2.1 kohdassa määritellyllä vakioajoradalla 12 ± 0,5 km:n tuntinopeudella liikkuvan B-luokan traktorin istuimen kiinnityskohdassa. Värähtelyjen aikaansaamiseksi on ajettava asetusarvot keskeytymättä kahteen kertaan tai on käytettävä kaksoisintegroituja kiihtyvyyssignaaleja, jotka on mitattu vakioajoradalla liikkuvan B-luokan traktorin istuimen kiinnityskohdassa. Mittauksia ei saa tehdä asetusarvojen tai kiihtyvyyssignaalien ensimmäisen ajon aikana.2.5.3.1.2 Alustassa täytyy olla testi-istuimen kiinnityksen lisäksi myös ohjauspyörä ja jalkatuki. Sen täytyy olla lisäyksessä 6 esitetyn mukainen.2.5.3.1.3 Testitelineellä täytyy olla suuri taivutus- ja kiertojäykkyys, eikä sen laakereilla ja ohjaimilla saa olla suurempi välys kuin teknisesti välttämätöntä. Jos alusta on värähtelevän varren päällä, välimatkan R täytyy olla vähintään 2 000 mm (ks. lisäys 6).Testitelineen täytyy voida simuloida sinivärähtelyä lisäyksessä 7 esitetyn mukaisesti, kun siihen kohdistetaan 150 kg:n paino.2.5.3.2 Testaus vakioajoradalla2.5.3.2.1 Ajoradan muodostaa kaksi samansuuntaista kaistaa, joiden väli on traktorin raidevälin mukainen. Pinta voi olla sileää valubetonia tai se voi muodostua perusrakenteeksi ladotuista puu- tai betonilaatoista. Kunkin raidekaistan pinnan määrittelevät peruslinjan suhteen mitatut korkeusordinaatat; nämä ordinaatat esitetään lisäyksen 3 taulukoissa. Ajorataa varten korkeus määritetään 16 cm:n välein kummallakin kaistalla.Ajoradan täytyy olla tukevasti asennettu maaperään ja kaistojen väli saa vaihdella vain vähän koko matkan aikana; traktorin pyörien täytyy olla täysin tuetut koko ajan. Jos kaistat tehdään laatoista, niiden täytyy olla 6 P8 cm paksuja, ja laattojen keskipisteiden välin on oltava 16 cm.Vakioajoradan pituuden on oltava 100 m. Mittaukset on aloitettava heti kun traktorin taka-akselin keskiviiva on kohtisuorassa ajoradan kohtaa D = 0 vastaan, ja lopetettava heti kun traktorin etuakselin keskiviiva on kohtisuorassa ajoradan kohtaa D = 100 vastaan (ks. liitteen II lisäyksessä 3 oleva taulukko).2.5.3.2.2 Välittyneet pystysuorat värähtelyt määritetään 12 ± 0,5 km:n tuntinopeudella.Annettu nopeus on säilytettävä ilman jarrujen käyttöä. Värähtelyt on mitattava istuimen päällä ja kohdassa, missä istuin on kiinnitetty traktoriin, kevyelle ja painavalle kuljettajalle.12 km:n tuntinopeus on saavutettava, kun kiihdytyskaista loppuu. Tämän kiihdytysradan pinnan on oltava tasainen ja sen täytyy yhtyä vakioajorataan ilman pinnan tason muutosta.2.5.3.2.3 Istuin täytyy asettaa kuljettajan massan mukaan valmistajan ohjeiden mukaan.2.5.3.2.4 Traktorissa täytyy olla turvakehys tai -ohjaamo, paitsi jos se on sellaista tyyppiä, johon tällaista varustusta ei tarvita. Traktorissa ei saa olla mitään lisävarusteita. Myöskään ei saa olla mitään vastapainoa pyörillä tai turvakaaressa eikä nestettä renkaissa.2.5.3.2.5 Testin aikana käytettyjen renkaiden on oltava vakiokokoisia ja -paksuisia valmistajan ohjeiden mukaisesti. Kuvioinnin syvyys ei saa olla alle 65 % uusien renkaiden kuvioinnin syvyydestä.2.5.3.2.6 Renkaiden laidat eivät saa olla vahingoittuneet. Renkaiden paineen täytyy vastata renkaiden valmistajan suosittelemien viitepaineiden aritmeettista keskiarvoa. Raidevälin täytyy vastata tavanomaisissa työolosuhteissa käytettyä raideväliä sillä traktorimallilla, johon istuin on kiinnitetty.2.5.3.2.7 Mittaukset istuimen kiinnityskohdassa ja itse istuimella on tehtävä saman ajon aikana.Värähtelyjen mittaamiseksi ja rekisteröimiseksi on käytettävä kiihdytysmittaria, mittausvahvistinta ja magneettista nauhuria tai suoraan rekisteröivää värähdysmittaria. Näiden laitteiden laitetiedot vahvistetaan 2.5.3.3.2 P2.5.3.3.6 kohdassa.2.5.3.3 Ajoradalla ja testitelineessä tehtävien testien eritelmät2.5.3.3.1 Kuljettajan painoKokeet täytyy tehdä kahdella kuljettajalla: toinen saa painaa kaikkiaan 55 kg (± 10 %), josta enintään 5 kg saa olla painovyössä vartalon ympärillä: toinen saa painaa 98 kg (± 10 %), ja enintään 8 kg vyössä.2.5.3.3.2 Kiihtyvyysmittarin sijaintiKuljettajaan välittyneen värähtelyn mittaamiseksi, kiihtyvyysmittari kiinnitetään jäykkään ja tasaiseen levyyn, jonka halkaisija on 250 ± 50 mm, ja jonka keskiosan täytyy olla jäykkä 75 mm:n halkaisijan alueelta, ja jossa täytyy olla jäykkä suojalaite kiihtyvyysmittarin suojana. Tämä levy täytyy asettaa istuinpinnan keskelle istuimen ja kuljettajan väliin, ja siinä täytyy olla noin 20 mm:n paksuinen luonnon- tai vaahtokumipäällys.Värähtelyjen mittaamiseksi istuimen kiinnityskohdassa, kiihtyvyysmittari täytyy asentaa tähän kiinnityskohtaan enintään 100 mm:n etäisyyteen traktorin pituussuuntaiseen keskiviivaan nähden ja istuinpinnan traktorille muodostaman pystysuoran projektion sisäpuolelle.2.5.3.3.3 Tärinäkiihtyvyyden mittaaminenKiihtyvyysmittarin ja siihen liittyvän vahvistin- ja välityslaitteiston täytyy pystyä reagoimaan värähtelyihin, joiden rms-arvo on 0,05 m/s², ja mittamaan värähtelyjä, joiden rms-arvo on 5 m/s² ja huipputekijä (huipun suhde rms-arvoon) on 3, ilman vääristymää mittapoikkeaman ollessa ± 2,5 % alueella 1 P80 Hz.2.5.3.3.4 Magneettinen nauhuriJos käytetään nauhuria, sen suurin toistovirhe saa olla ± 3,5 % taajuusalueella 1 P80 Hz, myös silloin jos nauhanopeus muuttuu toistettaessa analyysiä varten.2.5.3.3.5 Värähtelymittari2.5.3.3.5.1 Yli 10 Hz värähtelyt voidaan jättää ottamatta huomioon. Siksi on sallittua kytkeä ennen mittalaitetta alipäästösuodin, joka leikkaa noin 10 Hz taajuuden ja vaimentaa 12 dB oktaavia kohti.2.5.3.3.5.2 Tässä laitteessa täytyy olla elektroninen painotussuodin tuntoelimen ja integraattorilaitteen välissä. Suotimen täytyy vastata lisäyksessä 8 esitettyä kuvaajaa ja mittapoikkeama saa olla ± 0,5 dB 2 P4 Hz:n taajuuskaistassa ja ± 2 dB muille taajuuksille.2.5.3.3.5.3 Elektronisen mittalaitteen täytyy pystyä näyttämään joko:- painotetun tärinäkiihtyvyyden (aw) neliön integraalin (I) testiajan (T) yli>VIITTAUS KAAVIOON>- tai tämän integraalin neliöjuuri- tai suoraan painotetun tärinäkiihtyvyyden (aw eff)>VIITTAUS KAAVIOON>Tällä tavalla lasketun painotetun kiihtyvyyden rms-arvon kokonaisvirhe saa olla ± 5 %.2.5.3.3.6 KalibrointiKaikki laitteet täytyy kalibroida säännöllisesti.2.5.3.3.7 Tärinätestien arviointi2.5.3.3.7.1 Kunkin testin aikana täytyy määrittää painotettu tärinäkiihtyvyys koko koeajalle 2.5.3.3.5 kohdassa selostetulla suoraan rekisteröivällä värähtelymittarilla.2.5.3.3.7.2 Selosteessa täytyy esittää istuimen korjatun tärinäkiihtyvyyden aritmeettinen keskiarvo kevyelle kuljettajalle ja myös istuimen korjatun tärinäkiihtyvyyden aritmeettinen keskiarvo painavalle kuljettajalle. Testausselosteessa täytyy myös olla kuljettajan istuimella mitatun painotetun tärinäkiihtyvyyden suhde istuimen kiinnityskohdassa mitattuun painotettuun tärinäkiihtyvyyteen. Tämä suhde on ilmoitettava kahdella desimaalilla.2.5.3.3.7.3 Ilman lämpötilan vaihtelu on mitattava testien aikana ja esitettävä selosteessa.2.5.4 Traktorin istuimille suoritettavat käyttötarkoituksesta riippuvat tärinätestit2.5.4.1 A-luokan (tai luokkien) traktoreihin tarkoitettu istuin on testattava tärinätelineessä käyttämällä asianmukaisia asetusarvosignaaleja.2.5.4.2 B-luokan traktorityyppiin tarkoitettu istuin on testattava vakioajoradalla tähän tyyppiin kuuluvalla traktorilla. Voidaan kuitenkin suorittaa myös simulaatiokoe käyttämällä asetusarvosignaalia, joka vastaa kiihdytyskuvaajaa, joka on määritetty vakioajoradalla sen tyyppisellä traktorilla, jossa käytettäväksi istuin tarkoitetaan.2.5.4.3 Istuin, joka tarkoitetaan käytettäväksi vain tietyntyyppisessä A-luokan traktorissa, voidaan myös testata 2.5.4.2 kohdan vaatimusten mukaisesti. Tässä tapauksessa osien tyyppihyväksyntä annetaan vain sen tyypin traktorille, johon testattava istuin on tarkoitettu.2.5.5 Istuimen tärinän määritys A-luokan traktoreihin tarkoitetuilla istuimilla2.5.5.1 Vertailutraktorin tärinäominaisuudet, jotka ovat tärkein tekijä kuljettajan istuimen testauksessa, määritellään pystysuoran kiihtyvyyden spektraalisen tehotiheyden avulla (lisäykset 9 ja 10), joka mitataan vertailutraktorin istuimen kiinnityskohdassa vakioajoradalla suoritetun matkan aikana 2.5.3.2 kohdan vaatimusten mukaisesti.2.5.5.2 Mittausajon aikana istuimen kiinnityskohdassa havaittavan arvon awB on oltava seuraavissa rajoissa:I luokan vertailutraktorit: awB = 1,9 P2,2 m/s²II luokan vertailutraktorit: awB = 1,6 P1,8 m/s²ja se on korjattava seuraavaan vertailuarvoon:a*wB = 2,05 m/s² I luokallea*wB = 1,7 m/s² II luokalle,ja kuljettajan istuimella mitattu kiihtyvyys aws korjataan seuraavan suhteen mukaisesti:a*ws = aws >NUM>a*wB>DEN>awB2.5.5.3 Jos testi suoritetaan telineessä, asetusarvosignaalit istuimen kiinnityksen pystyliikkeen synnyttämiseksi täytyy määrittää kaksoisintegroimalla kiihtyvyyssignaalit, jotka on mitattu I tai II luokan vertailutraktoreiden istuimen kiinnityskohdassa testiajon aikana vakioajoradalla. Nämä asetusarvosignaalit vahvistetaan lisäyksissä 4 ja 5.Testiteline on säädettävä sellaiseksi, että istuimen kiinnityskohtaan kohdistuu seuraava painotettu kiihtyvyys:awB = 1,9 P2,2 m/s²A I luokan traktoreille jaawB = 1,6 P1,8 m/s²A II luokan traktoreille.Istuimen kiinnityskohdassa mittauksen aikana vallitseva arvo awB on määritettävä. Jos esiintyy poikkeamaa seuraavista viitearvoista:a*wB = 2,05 m/s² A I luokan traktoreillea*wB = 1,7 m/s² A II luokan traktoreille,kuljettajan istuimella mitattu kiihtyvyys aws korjataan seuraavan yhtälön mukaisesti:a*ws = aws >NUM>a*wB>DEN>awB2.5.5.4 Telineessä tehtävän testin osalta pätevät 2.5.3.1 kohdan vaatimukset, ja tärinä täytyy luoda 2.5.5.2 kohdan vaatimusten mukaisesti.Kummallekin 2.5.3.3.1 kohdassa tarkoitetuista kuljettajista täytyy mitata painotettu tärinäkiihtyvyys istuimella 28 sekunnin aikana. Mittauksen on alettava aikapistettä t = 0 vastaavalla asetusarvosignaalilla ja loputtava asetusarvosignaalilla t = 28 sekuntia (ks. liitteessä II olevat lisäykset 4 ja 5). Vähintään kaksi testiajoa on suoritettava. Mitatut arvot eivät saa poiketa aritmeettisesta keskiarvosta enempää kuin ± 5 %.2.5.6 Istuimen tärinän määritys B-luokan traktoreihin tarkoitetuilla istuimilla2.5.6.1 Edellä 2.5.4.2 kohdan vaatimusten mukaisesti istuimen tärinätestit eivät ole sovellettavissa traktoriryhmään tai -luokkaan, vaan ainoastaan niihin traktorityyppeihin, joihin istuin on tarkoitettu.2.5.6.2 Vakioajoratatesti on suoritettava 2.5.3.2 ja 2.5.3.3 kohdan vaatimusten mukaisesti. Tässä tapauksessa kuljettajan istuimella mitattua tärinäkiihtyvyyttä (aws) ei tarvitse korjata ja se on siten sama kuin vertailuarvo a*ws.2.5.6.3 Testaus testitelineessä on suoritettava vakioajoratakokeen yhteydessä 2.5.3.1 ja 2.5.3.3 kohdan vaatimusten mukaisesti.Tärinän käyttölaitteiston asetusarvot on määritettävä kaksoisintegroimalla 2.5.3.1.1 kohdan mukaisesti mitattu värähdysliikkeen kiihtyvyyssignaali.2.5.6.4 Määritettäessä 2.5.6.3 kohdan mukaisesti saatuja asetusarvoja ei testitelineessä istuimen kiinnityskohdassa mitattu painotettu tärinäkiihtyvyys (awp) saa poiketa enempää kuin ± 10 % vakioajoradalla 2.5.6.3 kohdan (ensimmäisen kappaleen) vaatimusten mukaisesti mitatusta arvosta (awF). Jos todetaan poikkeama istuimen kiinnityskohdassa testiajon aikana mitatusta arvosta (awF), niin kuljettajan istuimella testitelineessä tehdyn testin aikana mitattu painotettu tärinäkiihtyvyys on korjattava seuraavan yhtälön avulla:a*ws = aws >NUM>awF>DEN>awpJokainen testaus testitelineessä on suoritettava kahdesti. Mitatut arvot eivät saa poiketa aritmeettisesta keskiarvosta enempää kuin ± 5 %.3 OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄÄ JA MERKINTÖJÄ KOSKEVAT EDELLYTYKSET3.1 Osan ETY-tyyppihyväksynnän edellytykset istuimia vartenJotta istuimelle voidaan antaa osan ETY-tyyppihyväksyntä, sen on, sen lisäksi että se täyttää edellä esitetyt vaatimukset, täytettävä myös seuraavat edellytykset:3.1.1 kuljettajan painon mukaan säädettävän alueen on ulotuttava vähintään 50:stä 120 kg:aan;3.1.2 sivusuuntaista stabiilisuutta mittaavassa testissä mitatut muutokset kaltevuuskulmassa eivät saa olla 5 °:tta.3.1.3 kumpikaan 2.5.3.3.7.2 kohdassa esitetystä kahdesta arvosta ei saa olla enempää kuin 1,25 m/s².3.2 Osan ETY-tyyppihyväksynnän hakeminen3.2.1 Osan ETY-tyyppihyväksyntähakemuksen tekee tuotenimen tai tavaramerkin omistaja tai tämän edustaja.3.2.2 Kaikkien kuljettajan istuintyyppien osalta on hakemuksessa oltava mukana:3.2.2.1 lyhyt tekninen kuvaus, jossa ilmoitetaan erityisesti, minkä tyyppiseen traktoriin tai tyyppisiin traktoreihin istuin on tarkoitettu.3.2.2.2 kolmena kappaleena riittävän yksityiskohtaiset piirustukset, jotta istuintyyppi voidaan tunnistaa ja joissa esitetään erityisesti sen mitat, paino, jousitus ja kiinnitystapa:3.2.2.3 ainakin yksi istuin;3.2.2.4 yksi traktori (jos on tarpeen), joka edustaa sitä tyyppiä, johon istuin on tarkoitettu.3.3 Merkinnät3.3.1 Istuimessa, johon haetaan osan ETY-tyyppihyväksyntää, on oltava hakijan tavaramerkki tai kaupallinen merkki selvästi ja pysyvästi.3.3.2 Istuimissa täytyy olla riittävän suuri tila osan ETY-tyyppihyväksyntämerkille; tämä tila täytyy näkyä 3.2.2.2 kohdassa tarkoitetuissa piirustuksissa.3.4 Osan ETY-tyyppihyväksyntä3.4.1 Jos 3.2 kohdan mukaisesti toimitettu istuin täyttää 3.1 ja 3.3 kohdan vaatimukset, osan ETY-tyyppihyväksyntä ja osan tyyppihyväksyntänumero annetaan.3.4.2 Kyseistä numeroa ei saa antaa minkään muun tyyppiselle istuimelle.3.5 Merkintä3.5.1 Jokaisessa tämän direktiivin mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaisessa istuimessa on oltava osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.3.5.2 Tämä merkki muodostuu:3.5.2.1 suorakulmiosta, jonka sisällä on pieni "e"-kirjain ja sen jäljessä tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion tunnusnumero tai kirjaimet,1 Saksa,2 Ranska,3 Italia,4 Alankomaat,6 Belgia,11 Yhdistynyt kuningaskunta,13 Luxemburg,18 Tanska,IRL Irlanti,3.5.2.2 Suorakulmion läheisyyteen sen alapuolelle on myös oltava osan ETY-tyyppihyväksyntänumero, joka vastaa istuintyypille annettua osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen numeroa; ja3.5.2.3 A-luokan traktorityypin merkintä, johon istuin on tarkoitettu, lähellä suorakulmiota sen yläpuolella. Tämä merkitään seuraavasti:- A I luokan traktoreille: I.- A I ja II luokan traktoreille: I ja II.Jos suorakulmion yläpuolella ei ole mitään merkintää, istuin on tarkoitettu B-luokan traktoriin.3.5.3 Osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki on merkittävä istuimeen siten, ettei se kulu pois ja että se on helposti luettavissa silloinkin, kun istuin on asennettuna traktoriin.3.5.4 Esimerkki osan tyyppihyväksyntämerkistä esitetään lisäyksessä 11.3.5.5 Tämän merkin eri osien mitat eivät saa olla pienempiä kuin merkitsemiselle vahvistetut vähimmäismitat, kuten lisäyksessä 11 esitetään.Lisäys 1Menetelmä istuimen vertailupisteen (S) määrittämiseksi1. VERTAILUPISTEEN (S) MÄÄRITELMÄ"Istuimen vertailupisteellä (S)" tarkoitetaan pituussuuntaisella keskiviivalla olevaa leikkauspistettä, jossa pehmustetun selkänojan alareunan tangentiaalinen taso leikkaa vaakatason. Tämä vaakataso leikkaa istuimen alapinnan 150 mm istuimen vertailupisteen (S) edessä.2. LAITE ISTUIMEN VERTAILUPISTEEN (S) MÄÄRITTÄMISEKSIKuvassa 1 esitetyssä laitteessa on istuinkaukalolevy ja selkätukilevyt. Alemmissa selkätukilevyissä on oltava saranat istuinkyhmyjen (A) ja kupeiden (B) alueilla, ja saranan (B) on oltava korkeussuunnassa säädettävä.3. MENETELMÄ ISTUIMEN VERTAILUPISTEEN (S) MÄÄRITTÄMISEKSIIstuimen vertailupiste (S) on määritettävä kuvissa 1 ja 2 esityn laitteen avulla, joka simuloi ihmisen aiheuttamaa kuormitusta. Laite asetetaan istuimelle. Sitä on sitten kuormitettava 550 N:n voimalla 50 mm (A) nivelen etupuolella ja kaksi selkätuen osaa kevyesti painettava yhdensuuntaisesti pehmustettua selkätukea vasten.Jos ei voida määrittää selvästi selkänojan eri osien asentoa (lantioalueen ylä- ja alapuolella), on käytettävä seuraavaa menettelyä:a) jos ei mitenkään voida määrittää tangenttia alaosan asennolle, selkänojalevyn alaosa kevyesti painetaan pystysuorassa pehmustettua selkänojaa vasten;b) jos ei mitenkään voida määrittää tangenttia yläosan asennolle, jos selkänojalevyn alaosa on pystysuora, nivel täytyy asettaa 230 mm istuimen vertailupisteen (S) yläpuolelle. Pystysuoran selkänojalevyn kaksi osaa painetaan sitten kevyesti tangentiaalisesti pehmustettua selkänojaa vasten.>VIITTAUS KAAVIOON>Lisäys 2Jousitusominaisuuksien määrittämistestiHystereesikuvaajat kuormituksen säätöalueen (2.5.1) määrittämiseksi>VIITTAUS KAAVIOON>Lisäys 3VakioajoratatestiTaulukko ajoradan kutakin kaistaa kuvaavista korkeusordinaatoista suhteessa mielivaltaisesti valittuun perustasoon (2.5.3.2.1)D = etäisyys alkupisteestä (metrejä)L = vasemman kaistan ordinaatta (mm)R = oikean kaistan ordinaatta (mm)>TAULUKON PAIKKA>Lisäys 4A I luokan traktoreiden kuljettajan istuimien testitelinetestauksen asetusarvosignaalit (2.5.3.1.1)PS = asetuspistea = vaaditun signaalin amplitidin arvo, yksikössä 10-4 m,t = mittausaika sekunneissaNämä signaalit esitetään taulukossa 701 vahvistetulle pisteelle.Ne voidaan tallentaa numeerisesti ja sen jälkeen kun ne on suodatettu alipäästösuotimen läpi, jonka rajataajuus on 10 Hz ja vaimennus sitä korkeammilla taajuuksilla 12 dB/oktaavi, ne antavat asetusarvon amplitidien sähköhydraulisesti säädettävälle testipenkille. Asetusarvosignaalit on toistettava keskeytyksettä.>TAULUKON PAIKKA>Lisäys 5Asetusarvosignaalit A II luokan traktoreiden kuljettajan istuimien testitelinetarkastusta varten (2.5.3.1.1)PS = asetuspistea = vaaditun signaalin amplitidien arvo, yksikössä 10-4 mt = mittausaika sekunneissaNämä signaalit esitetään taulukossa 701 asetuspisteelle.Ne voidaan tallentaa numeerisesti, ja kun ne on suodatettu alipäästösuotimen läpi, jonka rajataajuus on noin 10 Hz ja vaimennus sitä korkeammilla taajuuksilla 12 dB/oktaavi, ne antavat asetusarvon amplitidien sähköhydraulisesti säädettävälle testipenkille. Asetusarvosignaalit on toistettava keskeytyksettä.>TAULUKON PAIKKA>Lisäys 6Testiteline (2.5.3.1)>VIITTAUS KAAVIOON>Lisäys 7TLisäys 6rinLisäys 6testitelineen liike (2.5.3.1)>VIITTAUS KAAVIOON>Lisäys 8Tärinänmittauslaitteen suotimen ominaisuudet (2.5.3.3.5)>VIITTAUS KAAVIOON>Lisäys 9Pystysuoran tärinäkiihtyvyyden spektraalinen tehotiheys I luokan vertailutraktorin istuimen kiinnityskohdassa (2.5.5)Pystysuoran tärinäkiihtyvyyden spektraalinen tehotiheys I luokan vertailutraktorin istuimen kiinnityskohdassa voidaan likimääräisesti ilmaista seuraavan suhteen avulla:Ö = Ömaxexp  P >NUM>(f  P fm)²>DEN>2b²jossa vakioilla on seuraavat arvot:Ömax = 6,0 (m/s²)²/Hzfm = 3,25 Hzb = 0,33 HzSallitut mittapoikkeamat ovat:Ömax ± 10 %fm ± 5 %Mittapoikkeama b:n suhteen määritetään siihen perustuen, että 2.5.5.2 kohdan mukaisesti istuimen kiinnityskohdassa mitatun painotetun tärinäkiihtyvyyden on oltava seuraavissa rajoissa:aw = 1,9 P2,2 m/s²Spektraalinen tehotiheys Ö (f)Likimääräinen funktio pystysuoran tärinäkiihtyvyyden spektraaliselle tehotiheydelle mitattuna I luokan vertailutraktorin istuimen kiinityskohdassa>VIITTAUS KAAVIOON>Lisäys 10Pystysuoran tärinäkiihtyvyyden spektraalinen tehotiheys II luokan vertailutraktorin istuimen kiinnityskohdassa (2.5.5)Pystysuoran tärinäkiihtyvyyden spektraalinen tehotiheys II luokan vertailutraktorin istuimen kiinnityskohdassa voidaan likimääräisesti ilmaista seuraavan suhteen avulla:Ö = Ömaxexp  P >NUM>(f  P fm)²>DEN>2b²jossa vakioilla on seuraavat arvot:Ömax = 5,5 (m/s²)²/Hzfm = 2,65 Hzb = 0,3 HzSallitut mittapoikkeamat ovat:Ömax ± 10 %fm ± 5 %Mittapoikkeama b:n suhteen määritetään siihen perustuen, että 2.5.5.2 kohdan mukaisesti istuimen kiinnityskohdassa mitatun painotetun tärinäkiihtyvyyden on oltava seuraavissa rajoissa:aw = 1,6 P1,8 m/s²Spektraalinen tehotiheys Ö (f)Likimääräinen funktio pystysuoran tärinäkiihtyvyyden spektraaliselle tehotiheydelle mitattuna II luokan vertailutraktorin istuimen kiinityskohdassa>VIITTAUS KAAVIOON>Lisäys 11Esimerkki osan ETY-tyyppihyväksyntämerkistä (3.5)>VIITTAUS KAAVIOON>Istuin, jossa on edellä oleva ETY-typpihyväksyntämerkki, on tarkoitettu A I luokan traktoriin ja se on hyväksytty Saksassa (e 1) numerolla 1005.>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE IIIOSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUSMALLI>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE IVKULJETTAJAN ISTUIMEN ASENNUSTA KOSKEVAT VAATIMUKSET TRAKTORIN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄÄ VARTEN1 Kaikissa kuljettajan istuimissa täytyy olla osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja niiden on täytettävä seuraavat asennusta koskevat vaatimukset:1.1 kuljettajan istuin pitää asentaa siten, että:1.1.1 kuljettaja pystyy ajamaan ja käyttämään traktoria mukavassa asennossa;1.1.2 istuimelle on helppo asettua;1.1.3 istuessaan tavanomaisessa ajoasennossa kuljettaa pystyy helposti ylettymään niihin traktorin ohjauslaitteisiin, joita todennäköisesti ajon aikana käytetään;1.1.4 minkään istuimen tai traktorin osan ei voi olettaa aiheuttavan kuljettajalle haavoja tai mustelmia;1.1.5 jos istuin on säädettävissä vain pituus- tai korkeussuunnassa, sen symmetriatason on oltava sama tai samansuuntainen kuin traktorin mediaanitaso pituussuunnassa;1.1.6 jos istuin on suunniteltu kääntymään pystyakselin ympäri, se täytyy voida lukita kaikkiin tai tiettyihin asentoihin ja ainakin 1.1.5 kohdassa tarkoitettuun asentoon.2 ETY-tyyppihyväksynnän haltija voi pyytää sen laajentamista koskemaan muuntyyppisiä istuimia. Toimivaltaisten viranomaisten on annettava tämä laajennus seuraavilla ehdoilla:2.1 uudelle istuintyypille on annettu osan ETY-tyyppihyväksyntä;2.2 se on suunniteltu asennettavaksi sen tyyppiseen traktoriin, jolle ETY-tyyppihyväksynnän laajennusta haetaan;2.3 se on asennettu siten, että se täyttää tässä liitteessä vahvistetut asennusta koskevat vaatimukset.3 Sellaisiin traktoreihin tarkoitetuilla istuimilla, joiden takaraideväli on enintään 1 150 mm, voi olla seuraavat istuinpinnan syvyyden ja leveyden vähimmäismitat:- istuinpinnan syvyys: 300 mm,- istuinpinnan leveys: 400 mm.Tätä määräystä sovelletaan vain, jos istuinpinnan syvyydelle ja leveydelle vahvistettuja ohjearvoja (ts. 400 ± 50 mm ja vähintään 450 mm) ei voida noudattaa traktorin rakenteeseen liittyvistä syistä.4 Liitteessä V esitetyn mallin mukainen todistus jokaisesta annetusta tai evätystä tyyppihyväksynnästä tai sen laajennuksesta on liitettävä ETY-tyyppihyväksyntätodistukseen.LIITE VTRAKTORIN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUKSEN LIITE KULJETAJAN ISTUIMEN OSALTA>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>


title: Komission täytäntöönpanodirektiivi 2012/44/EU, annettu 26 päivänä marraskuuta 2012 , täytäntöönpanotoimenpiteistä neuvoston direktiivien 2002/53/EY ja 2002/55/EY 7 artiklan soveltamiseksi eräiden viljelykasvilajien ja vihanneslajien lajiketarkastuksiin sisältyvien ominaisuuksien vähimmäismäärän sekä tarkastusten vähimmäisedellytysten osalta annettujen direktiivien 2003/90/EY ja 2003/91/EY muuttamisesta  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               27.11.2012

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 327/37

         KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANODIREKTIIVI 2012/44/EU,
   annettu 26 päivänä marraskuuta 2012,
   täytäntöönpanotoimenpiteistä neuvoston direktiivien 2002/53/EY ja 2002/55/EY 7 artiklan soveltamiseksi eräiden viljelykasvilajien ja vihanneslajien lajiketarkastuksiin sisältyvien ominaisuuksien vähimmäismäärän sekä tarkastusten vähimmäisedellytysten osalta annettujen direktiivien 2003/90/EY ja 2003/91/EY muuttamisesta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta 13 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/53/EY (1) ja erityisesti sen 7 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan,
   ottaa huomioon vihannesten siementen pitämisestä kaupan 13 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston direktiivin 2002/55/EY (2) ja erityisesti sen 7 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komission direktiivit 2003/90/EY (3) ja 2003/91/EY (4) hyväksyttiin sen varmistamiseksi, että lajikkeet, jotka jäsenvaltiot sisällyttävät kansallisiin luetteloihinsa, ovat yhteisön kasvilajikeviraston antamien yleisohjeiden mukaiset lajiketarkastuksiin sisältyvien ominaisuuksien vähimmäismäärän sekä tarkastusten vähimmäisedellytysten osalta, niiltä osin kuin tällaiset yleisohjeet on laadittu. Direktiivien mukaan muihin lajikkeisiin sovelletaan kansainvälisen uusia kasvilajikkeita suojaavan liiton (UPOV) yleisohjeita.

               (2)

               Yhteisön kasvilajikevirasto ja UPOV ovat sittemmin laatineet yhtä muuta lajia koskevat yleisohjeet sekä päivittäneet voimassa olevia yleisohjeita.

               (3)

               Sen vuoksi direktiivejä 2003/90/EY ja 2003/91/EY olisi muutettava.

               (4)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Korvataan direktiivin 2003/90/EY liitteet I ja II tämän direktiivin liitteessä olevalla A osalla.
   2 artikla
   Korvataan direktiivin 2003/91/EY liitteet tämän direktiivin liitteessä olevalla B osalla.
   3 artikla
   Ennen 1 päivää tammikuuta 2014 aloitettuihin tarkastuksiin jäsenvaltiot voivat soveltaa direktiivejä 2003/90/EY ja 2003/91/EY siinä muodossa, joka on voimassa, kunnes ne muutetaan tällä direktiivillä.
   4 artikla
   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013. Niiden on viipymättä toimitettava kyseiset säädökset kirjallisina komissiolle.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2014.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   5 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   6 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 26 päivänä marraskuuta 2012.

            Komission puolesta

            Puheenjohtaja

         José Manuel BARROSO

      (1)  EYVL L 193, 20.7.2002, s. 1.

      (2)  EYVL L 193, 20.7.2002, s. 33.

      (3)  EUVL L 254, 8.10.2003, s. 7.

      (4)  EUVL L 254, 8.10.2003, s. 11.

      LIITE
      A   OSA
      ”
            LIITE I

               Luettelo 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista lajeista, joiden on vastattava yhteisön kasvilajikeviraston testiprotokollia

                        Tieteellinen nimi

                        Yleisnimi

                        Yhteisön kasvilajikeviraston protokolla

                           Festuca filiformis Pourr.

                        Hapsilampaannata

                        TP 67/1, 23.6.2011

                           Festuca ovina L.

                        Lampaannata

                        TP 67/1, 23.6.2011

                           Festuca rubra L.

                        Punanata

                        TP 67/1, 23.6.2011

                           Festuca trachyphylla (Hack.) Krajina

                        Jäykkänata

                        TP 67/1, 23.6.2011

                           Lolium multiflorum Lam.

                        Italianraiheinä

                        TP 4/1, 23.6.2011

                           Lolium perenne L.

                        Englanninraiheinä

                        TP 4/1, 23.6.2011

                           Lolium x boucheanum Kunth

                        Raiheinähybridi

                        TP 4/1, 23.6.2011

                           Pisum sativum L.

                        Peltoherne

                        TP 7/2, 11.3.2010

                           Brassica napus L.

                        Rapsi

                        TP 36/2, 16.11.2011

                           Helianthus annuus L.

                        Auringonkukka

                        TP 81/1, 31.10.2002

                           Linum usitatissimum L.

                        Pellavansiemen

                        TP 57/1, 21.3.2007

                           Avena nuda L.

                        Kuoreton kaura

                        TP 20/1, 6.11.2003

                           Avena sativa L. (myös A. byzantina K. Koch)

                        Kaurat ja punakaura

                        TP 20/1, 6.11.2003

                           Hordeum vulgare L.

                        Ohra

                        TP 19/3, 21.3.2012

                           Oryza sativa L.

                        Riisi

                        TP 16/2, 21.3.2012

                           Secale cereale L.

                        Ruis

                        TP 58/1, 31.10.2002

                           xTriticosecale Wittm. ex A. Camus

                        Hybridejä, jotka ovat syntyneet erään Triticum-suvun lajin ja erään Secale-suvun lajin risteytymisen tuloksena

                        TP 121/2 rev. 1, 16.2.2011

                           Triticum aestivum L.

                        Vehnä

                        TP 3/4 rev. 2, 16.2.2011

                           Triticum durum Desf.

                        Makaroni- eli durumvehnä

                        TP 120/2, 6.11.2003

                           Zea mays L.

                        Maissi

                        TP 2/3, 11.3.2010

                           Solanum tuberosum L.

                        Peruna

                        TP 23/2, 1.12.2005

                        Nämä protokollat ovat saatavilla yhteisön kasvilajikeviraston internetsivuilla (www.cpvo.europa.eu).

            LIITE II

               Luettelo 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista lajeista, joiden on vastattava UPOV:n antamia testauksen yleisohjeita

                        Tieteellinen nimi

                        Yleisnimi

                        UPOV:n yleisohjeet

                           Beta vulgaris L.

                        Rehujuurikas

                        TG/150/3, 4.11.1994

                           Agrostis canina L.

                        Luhtarölli

                        TG/30/6, 12.10.1990

                           Agrostis gigantea Roth.

                        Isorölli

                        TG/30/6, 12.10.1990

                           Agrostis stolonifera L.

                        Rönsyrölli

                        TG/30/6, 12.10.1990

                           Agrostis capillaris L.

                        Nurmirölli

                        TG/30/6, 12.10.1990

                           Bromus catharticus Vahl

                        Litteäkattara

                        TG/180/3, 4.4.2001

                           Bromus sitchensis Trin.

                        Kattara

                        TG/180/3, 4.4.2001

                           Dactylis glomerata L.

                        Koiranheinä

                        TG/31/8, 17.4.2002

                           Festuca arundinacea Schreber

                        Ruokonata

                        TG/39/8, 17.4.2002

                           Festuca pratensis Huds.

                        Nurminata

                        TG/39/8, 17.4.2002

                           xFestulolium Asch. et Graebn.

                        Hybridejä, jotka ovat syntyneet erään Festuca-suvun lajin ja erään Lolium-suvun lajin risteytymisen tuloksena

                        TG/243/1, 9.4.2008

                           Phleum nodosum L.

                        Ketotähkiö

                        TG/34/6, 7.11.1984

                           Phleum pratense L.

                        Timotei

                        TG/34/6, 7.11.1984

                           Poa pratensis L.

                        Niittynurmikka

                        TG/33/6, 12.10.1990

                           Lupinus albus L.

                        Valkolupiini

                        TG/66/4, 31.3.2004

                           Lupinus angustifolius L.

                        Sinilupiini

                        TG/66/4, 31.3.2004

                           Lupinus luteus L.

                        Keltalupiini

                        TG/66/4, 31.3.2004

                           Medicago sativa L.

                        Sinimailanen

                        TG/6/5, 6.4.2005

                           Medicago x varia T. Martyn

                        Mailanen

                        TG/6/5, 6.4.2005

                           Trifolium pratense L.

                        Puna-apila

                        TG/5/7, 4.4.2001

                           Trifolium repens L.

                        Valkoapila

                        TG/38/7, 9.4.2003

                           Vicia faba L.

                        Härkäpapu

                        TG/8/6, 17.4.2002

                           Vicia sativa L.

                        Rehuvirna

                        TG/32/6, 21.10.1988

                           Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Rchb.

                        Lanttu

                        TG/89/6 rev., 4.4.2001 + 1.4.2009

                           Raphanus sativus L. var. oleiformis Pers.

                        Öljyretikka

                        TG/178/3, 4.4.2001

                           Arachis hypogea L.

                        Maapähkinä

                        TG/93/3, 13.11.1985

                           Brassica rapa L. var. silvestris (Lam.) Briggs

                        Rypsi

                        TG/185/3, 17.4.2002

                           Cannabis sativa L.

                        Hamppu

                        TG/276/1, 28.3.2012

                           Carthamus tinctorius L.

                        Saflori

                        TG/134/3, 12.10.1990

                           Gossypium spp.

                        Puuvilla

                        TG/88/6, 4.4.2001

                           Papaver somniferum L.

                        Unikko

                        TG/166/3, 24.3.1999

                           Sinapis alba L.

                        Keltasinappi

                        TG/179/3, 4.4.2001

                           Glycine max (L.) Merrill

                        Soijapavut

                        TG/80/6, 1.4.1998

                           Sorghum bicolor (L.) Moench

                        Durra

                        TG/122/3, 6.10.1989

                        Nämä yleisohjeet ovat saatavilla UPOV:n internetsivulla (www.upov.int).

                  ”
      B   OSA
      ”
            LIITE I

               Luettelo 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista lajeista, joiden on vastattava yhteisön kasvilajikeviraston testiprotokollia

                        Tieteellinen nimi

                        Yleisnimi

                        Yhteisön kasvilajikeviraston protokolla

                           Allium cepa L. (Cepa-ryhmä)

                        Kepasipuli, ruokasipuli

                        TP 46/2, 1.4.2009

                           Allium cepa L. (Aggregatum-ryhmä)

                        Salottisipuli

                        TP 46/2, 1.4.2009

                           Allium fistulosum L.

                        Pillisipuli

                        TP 161/1, 11.3.2010

                           Allium porrum L.

                        Purjo

                        TP 85/2, 1.4.2009

                           Allium sativum L.

                        Valkosipuli

                        TP 162/1, 25.3.2004

                           Allium schoenoprasum L.

                        Ruohosipuli

                        TP 198/1, 1.4.2009

                           Apium graveolens L.

                        Selleri

                        TP 82/1, 13.3.2008

                           Apium graveolens L.

                        Mukulaselleri

                        TP 74/1, 13.3.2008

                           Asparagus officinalis L.

                        Parsa

                        TP 130/2, 16.2.2011

                           Beta vulgaris L.

                        Punajuurikas, mukaan lukien Cheltenham-juurikas

                        TP 60/1, 1.4.2009

                           Brassica oleracea L.

                        Lehtikaali

                        TP 90/1, 16.2.2011

                           Brassica oleracea L.

                        Kukkakaali

                        TP 45/2, 11.3.2010

                           Brassica oleracea L.

                        Parsakaali

                        TP 151/2, 21.3.2007

                           Brassica oleracea L.

                        Ruusukaali

                        TP 54/2, 1.12.2005

                           Brassica oleracea L.

                        Kyssäkaali

                        TP 65/1, 25.3.2004

                           Brassica oleracea L.

                        Kurttukaali, valkokaali ja punakaali

                        TP 48/3, 16.2.2011

                           Brassica rapa L.

                        Kiinankaali

                        TP 105/1, 13.3.2008

                           Capsicum annuum L.

                        Paprika

                        TP 76/2, 21.3.2007

                           Cichorium endivia L.

                        Kähäräendiivi ja siloendiivi

                        TP 118/2, 1.12.2005

                           Cichorium intybus L.

                        Teollisuussikuri

                        TP 172/2, 1.12.2005

                           Cichorium intybus L.

                        Salaattisikuri eli suppusikuri

                        TP 173/1, 25.3.2004

                           Citrullus lanatus (Thumb.) Matsum. et Nakai

                        Vesimeloni

                        TP 142/1, 21.3.2007

                           Cucumis melo L.

                        Meloni

                        TP 104/2, 21.3.2007

                           Cucumis sativus L.

                        Kurkku ja avomaankurkku

                        TP 61/2, 13.3.2008

                           Cucurbita pepo L.

                        Kesäkurpitsa

                        TP 119/1, 25.3.2004

                           Cynara cardunculus L.

                        Latva-artisokka ja kardoni

                        TP 184/1, 25.3.2004

                           Daucus carota L.

                        Porkkana

                        TP 49/3, 13.3.2008

                           Foeniculum vulgare Mill.

                        Fenkoli

                        TP 183/1, 25.3.2004

                           Lactuca sativa L.

                        Lehtisalaatti

                        TP 13/5, 16.2.2011

                           Lycopersicon esculentum Mill.

                        Tomaatti

                        TP 44/4, 21.3.2012

                           Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                        Persilja

                        TP 136/1, 21.3.2007

                           Phaseolus coccineus L.

                        Ruusupapu

                        TP 9/1, 21.3.2007

                           Phaseolus vulgaris L.

                        Tarhapapu ja salkopapu

                        TP 12/3, 1.4.2009

                           Pisum sativum L. (partim)

                        Silpoydinherne, silpoherne ja sokeriherne

                        TP 7/2, 11.3.2010

                           Raphanus sativus L.

                        Retiisi

                        TP 64/1, 27.3.2002

                           Solanum melongena L.

                        Munakoiso

                        TP 117/1, 13.3.2008

                           Spinacia oleracea L.

                        Pinaatti

                        TP 55/4, 21.3.2012

                           Valerianella locusta (L.) Laterr.

                        Vuonankaali

                        TP 75/2, 21.3.2007

                           Vicia faba L. (partim)

                        Härkäpapu

                        TP Härkäpapu/1, 25.3.2004

                           Zea mays L. (partim)

                        Sokerimaissi ja paukkumaissi

                        TP 2/3, 11.3.2010

                        Nämä protokollat ovat saatavilla yhteisön kasvilajikeviraston internetsivuilla (www.cpvo.europa.eu).

            LIITE II

               Luettelo 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista lajeista, joiden on vastattava UPOV:n antamia testauksen yleisohjeita

                        Tieteellinen nimi

                        Yleisnimi

                        UPOV:n yleisohjeet

                           Beta vulgaris L.

                        Lehtijuurikas tai lehtimangoldi

                        TG/106/4, 31.3.2004

                           Brassica rapa L.

                        Nauris

                        TG/37/10, 4.4.2001

                           Cichorium intybus L.

                        Isolehtisikuri tai italiansikuri

                        TG/154/3, 18.10.1996

                           Cucurbita maxima Duchesne

                        Jättikurpitsa

                        TG/155/4 rev., 28.3.2007 + 1.4.2009

                           Raphanus sativus L.

                        Retikka

                        TG/63/7, 28.3.2012

                           Rheum rhabarbarum L.

                        Raparperi

                        TG/62/6, 24.3.1999

                           Scorzonera hispanica L.

                        Kaurajuuri tai mustajuuri

                        TG/116/4, 24.3.2010

                        Nämä yleisohjeet ovat saatavilla UPOV:n internetsivulla (www.upov.int).

                  ”


Avis juridique important

|

31997L0059

Komission direktiivi 97/59/EY, annettu 7 päivänä lokakuuta 1997, työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä, annetun neuvoston direktiivin 90/679/ETY (seitsemäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) mukauttamisesta tekniseen kehitykseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 282 , 15/10/1997 s. 0033 - 0035

KOMISSION DIREKTIIVI 97/59/EY,annettu 7 päivänä lokakuuta 1997,työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä, annetun neuvoston direktiivin 90/679/ETY (seitsemäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) mukauttamisesta tekniseen kehitykseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon toimenpiteistä työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY (1) ja erityisesti sen 17 artiklan,ottaa huomioon työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä, annetun direktiivin 90/679/ETY (2) (seitsemäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivillä 93/88/ETY (3) ja komission direktiivillä 95/30/EY (4), ja erityisesti sen 19 artiklan,ottaa huomioon työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavan komitean lausunnon,sekä katsoo, ettädirektiivin 90/679/ETY säännöksiä on pidettävä tärkeänä osana yleistä pyrkimystä suojella työntekijöiden terveyttä työpaikalla,direktiivin 93/88/ETY, jolla annetaan direktiivin 90/679/ETY 2 artiklan d kohdan 2, 3 ja 4 alakohdassa esitettyjen määritelmien perusteella ensimmäinen biologisten tekijöiden luettelo, tavoitteena on yhdenmukaistaa oloja tällä alalla ja pitää kiinni alalla saavutetusta edistymisestä,biologisten tekijöiden luetteloa ja luokitusta on säännöllisesti tutkittava ja tarkistettava uusien tieteellisten tietojen perusteella, jatässä direktiivissä säädetyt toimet ovat direktiivin 89/391/ETY 17 artiklan nojalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 90/679/ETY liitettä III tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 1998. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista seikosita antamansa kansalliset säädökset kirjallisina komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 7 päivänä lokakuuta 1997.Komission puolestaPádraig FLYNNKomission jäsen(1) EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1(2) EYVL L 374, 31.12.1990, s. 1(3) EYVL L 268, 29.10.1993, s. 71(4) EYVL L 155, 6.7.1995, s. 41LIITE Muutetaan direktiivin 90/679/ETY liite III seuraavasti:1. Lisätään seuraavat tekijät ja luokitellaan ne seuraavasti:- Bakteerit-ryhmään:- Bartonella (Rochalimea) spp., luokitellaan ryhmään 2;- Escherichia coli, enterohemorragiset kannat (esim. O157:H7 tai O103), luokitellaan ryhmään 3 (**) huomautuksella "T";- Mycoplasma hominis, luokitellaan ryhmään 2;- Mycoplasma caviae, luokitellaan ryhmään 2;- Shigella dysenteriae, muut kuin tyyppi 1, luokitellaan ryhmään 2.- Virukset-ryhmään:- kohtaan "Arenaviridae":- Guanarito, luokitellaan ryhmään 4;- Sabia, luokitellaan ryhmään 4;- Flexal, luokitellaan ryhmään 3;- muut Lassa- ja LCM-virusten muodostamat ryhmät, luokitellaan ryhmään 2.- kohtaan "Bunyaviridae":- Germiston, luokitellaan ryhmään 2;- Sin Nombre (aiemmin Muerto Canyon), luokitellaan ryhmään 3;- Belgrad (tunnetaan myös nimellä Dobrava), luokitellaan ryhmään 2;- Bhanja, luokitellaan ryhmään 2.- kohtaan "Flaviviridae":- Hepatiitti G-virus, luokitellaan ryhmään 3 (**) huomautuksella "D".- kohtaan "Herpesviridae":- ihmisen herpesvirus 7, luokitellaan ryhmään 2;- ihmisen herpesvirus 8, luokitellaan ryhmään 2 huomautuksella "D";- kohtaan "luokittelemattomat virukset":- Equine morbillivirus, luokitellaan ryhmään 4.- Sienet-ryhmään:- Candida tropicalis, luokitellaan ryhmään 2;- Cladophialophora bantiana (aiemmin: Xylohypha bantiana, Cladosporium bantianum tai trichoides), luokitellaan ryhmään 3;- Scedosporium apiospermum (Pseudallescheria boydii), luokitellaan ryhmään 2;- Scedosporium prolificans (inflatum), luokitellaan ryhmään 2.2. Lisätään seuraavat muutokset ryhmään "Bakteerit":- "Pseudomonas mallei" -tekijän uusi nimi on "Burkholderia mallei (Pseudomonas mallei)";- "Pseudomonas pseudomallei" -tekijän uusi nimi on "Burkholderia pseudomallei (Pseudomonas pseudomalei)";- "Rochalimaea quintana" -tekijän uusi nimi on "Bartonella quintana (Rochalimaea quintana)".3. Lisätään seuraavat muutokset ryhmään "Virukset":- ryhmitetään "Arenaviradae"-ryhmä seuraavasti:- Lassa- ja LCM-virusten muodostama ryhmä (vanhan maailman arenavirukset):- Lassa-virus, luokitellaan ryhmään 4;- Lymfosyyttinen koriomeningiittivirus (hermostoon vaikuttavat kannat), luokitellaan ryhmään 3;- Lymfosyyttinen koriomeningiittivirus (muut kannat), luokitellaan ryhmään 2;- Mopeia-virus, luokitellaan ryhmään 2;- Muut Lassa- ja LCM-virusten ryhmään kuuluvat virukset, luokitellaan ryhmään 2.- Tacaribe-virusten muodostama ryhmä (uuden maailman arenavirukset):- Guanarito-virus, luokitellaan ryhmään 4;- Junin-virus, luokitellaan ryhmään 4;- Sabia-virus, luokitellaan ryhmään 4;- Machupo-virus, luokitellaan ryhmään 4;- Flexal-virus, luokitellaan ryhmään 3.- Korvataan sanamuoto "Mopeia-virus ja muut Tacaribe-virukset" sanamuodolla "muut Tacaribe-virusten ryhmään kuuluvat virukset", luokitellaan ryhmään 2.- Muutetaan ryhmää "luokittelemattomat virukset" seuraavasti:- korvataan sanamuoto "vielä tunnistamattomat verivälitteiset hepatiittivirukset" sanamuodolla "vielä tunnistamattomat hepatiittivirukset";- Tekijä "Hepatiitti E -virus" siirretään ryhmästä "luokittelemattomat virukset" ryhmään "Caliciviridae".4. Korvataan virusten luetteloa seuraavan alahuomautuksen "i)" sanamuoto seuraavasti:"Ei ole olemassa sitovia todisteita naudan spongiformisen enkefaliitin ihmisille aiheuttamasta tartunnasta. Siitä huolimatta laboratoriotöiden suojatoimena suositellaan käytettäväksi eristystasoa 3 (**)."


Avis juridique important

|

31996L0069

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/69/EY, annettu 8 päivänä lokakuuta 1996, moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevien jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen lähentämisestä annetun direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 282 , 01/11/1996 s. 0064 - 0067

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 96/69/EY,annettu 8 päivänä lokakuuta 1996,moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevien jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen lähentämisestä annetun direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (3),sekä katsovat, että1) on tärkeää toteuttaa toimenpiteitä sisämarkkinoiden tavoitteiden toteuttamisen osalta; sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palveluiden ja pääomien liikkuvuus taataan,2) neuvoston 22 päivänä marraskuuta 1973 hyväksymässä Euroopan yhteisöjen ensimmäisessä toimintaohjelmassa ympäristön suojelemiseksi (4) kehotetaan ottamaan huomioon viimeisin tieteellinen kehitys moottoriajoneuvojen kaasujen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi ja mukauttamaan jo annetut direktiivit sen mukaisesti; viidennessä toimintaohjelmassa, jonka päälinjat neuvosto hyväksyi 1 päivänä helmikuuta 1993 antamassaan päätöslauselmassa (5), säädetään lisätoimenpiteitä moottoriajoneuvojen päästöjen vähentämiseksi huomattavasti nykyiseltä tasolta,3) yksittäiset jäsenvaltiot eivät voi riittävästi toteuttaa moottoriajoneuvojen päästöjen vähentämistavoitetta ja sisämarkkinoiden täytäntöönpanoa ajoneuvojen osalta; ne voidaan sen sijaan toteuttaa paremmin yhteisön tasolla lähentämällä moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevia jäsenvaltioiden lainsäädäntöjä,4) voidaan olla samaa mieltä siitä, että liikenteen kehitys yhteisössä on aiheuttanut huomattavan kuormituksen ympäristölle ja että on olemassa vaara, että tämä kehitys johtaa ympäristön jatkuvaan huononemiseen; liikennetiheyden todellinen kasvu koko yhteisössä on ollut suurempi kuin tähänastisissa virallisissa ennusteissa ja tämän vuoksi on kaikille moottoriajoneuvoille asetettava tiukkoja päästöstandardeja,5) komissio on vuonna 1993 hyväksynyt eurooppalaisen ohjelman päästöistä, polttoaineista ja moottoriteknologiasta (EPEFE); tämä ohjelma perustettiin sen varmistamiseksi, että tulevissa epäpuhtauksien päästöjä koskevissa direktiiviehdotuksissa pyritään sekä ympäristön, kuluttajan että talouden kannalta mahdollisimman hyviin ratkaisuihin; ohjelma koskee sekä moottoriajoneuvojen että niiden käyttövoimana olevien polttoaineiden aiheuttamaa pilaantumista,6) moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskeva direktiivi 70/220/ETY (6) on yksi direktiivillä 70/156/ETY (7) vahvistetuista hyväksyntämenettelyä koskevista erityisdirektiiveistä,7) direktiivissä 70/220/ETY vahvistetaan raja-arvot näiden moottoreiden hiilimonoksidin ja palamattomien hiilivetyjen päästöille; näitä raja-arvoja alennettiin ensimmäisen kerran neuvoston direktiivillä 74/290/ETY (8) ja täydennettiin komission direktiivin 77/102/ETY (9) mukaisesti typen oksidien päästöille sallituilla raja-arvoilla; näille kolmelle päästölajille tarkoitettuja raja-arvoja alennettiin peräkkäin komission direktiivillä 78/665/ETY (10) sekä neuvoston direktiiveillä 83/351/ETY (11) ja 88/76/ETY (12); raja-arvot dieselmoottoreiden hiukkaspäästöille otettiin käyttöön direktiivillä 88/436/ETY (13); tiukemmat eurooppalaiset standardit alle 1,4-litraisten ajoneuvojen kaasupäästöille otettiin käyttöön direktiivillä 89/458/ETY (14); näiden standardien soveltaminen on ulotettu kaikkiin henkilöautoihin niiden sylinteritilavuudesta riippumatta, ja perustana käytetään parannettua eurooppalaista testausmenettelyä, johon sisältyy ajojakso taajama-alueen ulkopuolella; polttoainejärjestelmän haihtumispäästöjä ja päästöjen vähentämiseen liittyvien ajoneuvon osien kestävyyttä koskevat vaatimukset sekä dieselmoottorilla varustettujen autojen hiukkaspäästöjä koskevat tiukemmat standardit otettiin käyttöön direktiivillä 91/441/ETY (15); henkilöautoihin, joissa on yli kuusi istumapaikkaa kuljettaja mukaan lukien tai joiden enimmäismassa on yli 2 500 kilogrammaa, sekä kevyisiin hyötyajoneuvoihin ja maastoajoneuvoihin, jotka kuuluvat direktiivin 70/220/ETY soveltamisalaan, sovelletaan nykyään direktiivin 93/59/ETY (16) mukaisesti yhtä tiukkoja standardeja kuin henkilöautoihin, ottaen huomioon kyseisten ajoneuvojen erityisominaisuudet; henkilöautoihin sovellettavia standardeja on tiukennettu direktiivillä 94/12/EY, jolla otetaan myös käyttöön uusi menetelmä valmistuksen vaatimustenmukaisuuden valvomiseksi; kevyisiin hyötyajoneuvoihin sovellettavat standardit on yhdenmukaistettava henkilöautoihin sovellettavien standardien kanssa, jotta ne olisivat vähintään yhtä tiukat,8) komission tällä alalla tekemä työ on osoittanut, että yhteisön teollisuuden käytettävissä olevia parhaita tekniikkoja voidaan edelleen parantaa, jotta kevyiden hyötyajoneuvojen osalta voitaisiin noudattaa huomattavasti alennettuja päästörajoja; tämä koskee myös tulevia uusia tekniikkoja; ehdotetut standardit koskisivat sekä uusien ajoneuvotyyppien hyväksyntää että valmistuksen vaatimustenmukaisuuden valvomista, koska otannan ja tilastollisen arvioinnin muutetun menetelmän ansiosta on mahdollista poistaa direktiivin 70/220/ETY mukaisesti aiempien raja-arvojen alentamisvaiheiden aikana raja-arvoille sallitut poikkeamat,9) komissio on tutkinut ajoneuvoluokkien II ja III yhdistämismahdollisuutta sekä kevyiden hyötyajoneuvojen todellisia käyttöoloja taajamaliikenteessä ja maantieajossa sekä näiden ajoneuvojen erityisominaisuuksia,10) on suotavaa sallia, että jäsenvaltiot voivat verohelpotuksia myöntämällä nopeuttaa sellaisten ajoneuvojen markkinoille saattamista, jotka täyttävät yhteisön tasolla annetut määräykset; näiden verohelpotusten on oltava perustamissopimuksen määräysten mukaisia ja niiden on täytettävä tietyt sisämarkkinoiden vääristymisen ehkäisemiseksi tarkoitetut edellytykset; tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen sisällyttää epäpuhtauksien ja muiden aineiden päästöt moottoriajoneuvojen liikennemaksujen laskemisperusteisiin,11) tässä direktiivissä säädetty ennakkoilmoitusvaatimus ei rajoita muissa yhteisöoikeuden säännöksissä, ja erityisesti perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa, määrättyä ennakkoilmoitusvaatimusta,12) on suotavaa, että Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1997 asianmukaiset määräykset vuonna 2000 alkavalle ajanjaksolle komission viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1996 antaman ehdotuksen perusteella; tämän ehdotuksen tarkoituksena on oltava kevyiden hyötyajoneuvojen päästöjen huomattava vähentäminen, ja13) toimenpiteissä, joiden tavoitteena on alentaa ilman epäpuhtauspäästöjä vuodesta 2000 eteenpäin, on noudatettava yhtenäistä ja monipuolista menettelytapaa, johon sisältyvät kaikki tieliikenteestä aiheutuvaa ilman pilaantumista vähentävät toimenpiteet; kaikki direktiivin 94/12/ETY 4 artiklassa luetellut laatusuureet ovat aiheellisia; vuodesta 2000 voimassa olevien vaatimusten tavoitteen kevyiden hyötyajoneuvojen suhteen pitäisi olla se, että näille ajoneuvoille asetetaan yhtä ankarat vaatimukset kuin henkilöautoille, joissa käytetään yhtenäistä tekniikkaa päästöjen alentamiseksi, ottaen huomioon kevyiden hyötyajoneuvojen erityisominaisuudet sekä kategorian N1 luokan II ja III ajoneuvojen osalta se, että on otettava huomioon kestävyyttä koskevat aiheelliset määräykset; komission on toteutettava ympäristö-, teknologia- ja kustannus/hyötynäkökohtien analyysi ja asetettava ennen kesäkuun 1996 loppua yhteisön määrälliset tavoitteet, jotta vuodesta 2000 sovellettavat yhteisön toimenpiteet voitaisiin hyväksyä,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 70/220/ETY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä 1 päivästä lokakuuta 1996 direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimustenmukaisuussäännökset direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi.2. Jäsenvaltiot eivät voi enää myöntää 1 päivästä tammikuuta 1997 luokan I ajoneuvojen osalta ja 1 päivästä tammikuuta 1998 alkaen luokkien II ja III ajoneuvojen osalta:- EY-tyyppihyväksyntää direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti tai- kansallista tyyppihyväksyntää, ellei vedota direktiivin 70/156/ETY 8 artiklan 2 kohdan säännöksiin,moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttamaan ilman pilaantumiseen liittyvistä syistä ajoneuvotyypille, jos se ei ole direktiivin 70/220/ETY mukainen, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä.3. Jäsenvaltioiden on 1 päivästä lokakuuta 1997 luokan I ajoneuvojen osalta ja 1 päivästä lokakuuta 1998 luokkien II ja III ajoneuvojen osalta:- katsottava, että uusien ajoneuvojen direktiivin 70/156/ETY määräysten mukaiset vaatimustenmukaisuustodistukset eivät ole enää voimassa kyseisen direktiivin 7 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi, ja- evättävä sellaisten uusien ajoneuvojen rekisteröinti, myynti tai liikkeelle laskeminen, joilla ei ole direktiivin 70/156/ETY mukaista vaatimustenmukaisuustodistusta, jollei vedota direktiivin 70/156/ETY 8 artiklan 2 kohdan määräyksiin,moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen takia, jos direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimuksia ei täytetä.3 artikla Jäsenvaltiot voivat säätää verohelpotuksia ainoastaan sellaisille moottoriajoneuvoille, jotka ovat direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, mukaisia. Näiden helpotusten on oltava perustamissopimusten määräysten mukaisia ja niiden on täytettävä seuraavat edellytykset:- niitä sovelletaan kaikkiin uusiin ajoneuvoihin, jotka on tarkoitettu saatettavaksi kaupan jonkin jäsenvaltion markkinoilla ja jotka täyttävät ennalta direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimukset,- ne päättyvät 2 artiklan 3 kohdassa vahvistetusta päivämäärästä alkaen, jolloin uusia moottoriajoneuvoja koskevat päästöarvot tulevat pakollisina voimaan,- ne ovat kunkin moottoriajoneuvotyypin osalta arvoltaan alhaisemmat kuin lisäkustannukset, jotka aiheutuvat vahvistettujen raja-arvojen täyttämiseen tarvittavista laitteista ja niiden asentamisesta ajoneuvoon.Komissiolle on ilmoitettava riittävän ajoissa kaikista suunnitelmista ottaa käyttöön tai muuttaa 1 kohdassa tarkoitettuja verohelpotuksia, jotta se voi esittää huomautuksensa.4 artikla Perustamissopimuksessa määrättyjen edellytysten mukaisesti toimien Euroopan parlamentti ja neuvosto päättävät 31 päivään joulukuuta 1997 mennessä tässä direktiivissä tarkoitettujen moottori-ajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen vähentämiseksi toteutettavien yhteisön toimenpiteiden uutta vaihetta koskevista ehdotuksista, jotka komissio esittää viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1996. Näitä toimenpiteitä sovelletaan vuodesta 2000 alkaen.Komissio noudattaa näissä ehdotuksissa direktiivin 94/12/EY 4 artiklassa esitettyä menettelytapaa.5 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään lokakuuta 1996 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.6 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.7 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 8 päivänä lokakuuta 1996.Euroopan parlamentin puolestaK. HÄNSCHPuhemiesNeuvoston puolestaP. RABBITTEPuheenjohtaja(1) EYVL N:o C 390, 31.12.1994, s. 26, ja EYVL N:o C 19, 23.1.1996, s. 13(2) EYVL N:o C 201, 26.7.1993, s. 9(3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 20 päivänä syyskuuta 1995 (EYVL N:o C 269, 16.10.1995, s. 82), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 22 päivänä joulukuuta 1995 (EYVL N:o C 37, 9.2.1996, s. 23) ja Euroopan parlamentin päätös tehty 9 päivänä toukokuuta 1996 (EYVL N:o C 152, 27.5.1996, s. 44).(4) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 1(5) EYVL N:o C 138, 17.5.1993, s. 1(6) EYVL N:o L 76, 6.4.1970, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/12/EY (EYVL N:o L 100, 19.4.1994, s. 42).(7) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 95/54/EY (EYVL N:o L 266, 8.11.1995, s. 1).(8) EYVL N:o L 159, 15.6.1974, s. 61(9) EYVL N:o L 32, 3.2.1977, s. 32(10) EYVL N:o L 223, 14.8.1978, s. 48(11) EYVL N:o L 197, 20.7.1983, s. 1(12) EYVL N:o L 36, 9.2.1988, s. 1(13) EYVL N:o L 214, 6.8.1988, s. 1(14) EYVL N:o L 226, 3.8.1989, s. 1(15) EYVL N:o L 242, 30.8.1991, s. 1(16) EYVL N:o L 186, 28.7.1993, s. 21LIITE Muutokset direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 93/59/ETY, liitteisiin Korvataan 5.3.1.4. jaksossa oleva taulukko seuraavalla taulukolla:>TAULUKON PAIKKA>(1) Lukuun ottamatta:- yli kuuden henkilön, kuljettaja mukaan lukien, kuljetukseen tarkoitettuja ajoneuvoja,- ajoneuvoja, joiden enimmäismassa on yli 2 500 kg.(2) Ja 2 kohdassa tarkoitetut kategorian M ajoneuvot.


Avis juridique important

|

31972L0245

Neuvoston direktiivi 72/245/ETY, annettu 20 päivänä kesäkuuta 1972, ottomoottorilla varustettujen moottoriajoneuvojen radiohäiriöiden vaimennusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 152 , 06/07/1972 s. 0015 - 0024 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 2 s. 0104  Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1972(II) s. 0609  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 2 s. 0104  Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1972(II) s. 0637  - 0645 Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 1 s. 0250  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 2 s. 0117  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 2 s. 0117

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 20 päivänä kesäkuuta 1972,ottomoottorilla varustettujen moottoriajoneuvojen radiohäiriöiden vaimennusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (72/245/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsoo, ettätekniset vaatimukset, jotka ottomoottorilla varustettujen moottoriajoneuvojen on kansallisen lainsäädännön mukaan täytettävä, liittyvät muun muassa niiden radiohäiriöiden vaimennukseen,nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen, että jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko voimassa olevien määräystensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti, jotta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussa neuvoston direktiivissä 70/156/ETY(1) säädetty ETY-tyyppihyväksyntämenettely voidaan ottaa käyttöön kaikkien ajoneuvotyyppien osalta, jateknisten vaatimusten osalta on suotavaa käyttää Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission hyväksymää sääntöä N:o 10 (ajoneuvojen radiohäiriöiden vaimennusta koskevat yhdenmukaiset vaatimukset), joka on 20 päivänä maaliskuuta 1958 tehdyn moottoriajoneuvojen varusteiden ja osien hyväksymisehtojen yhdenmukaistamista ja hyväksymisten vastavuoroista tunnustamista koskevan sopimuksen liitteenä(2),ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTässä direktiivissä "ajoneuvolla" tarkoitetaan kaikkia tieliikenteeseen tarkoitettuja, vähintään nelipyöräisiä, korilla varustettuja tai ilman sitä olevia ja korkeajännitteisellä sytytysjärjestelmällä varustettuja moottoriajoneuvoja, joiden suurin rakenteellinen nopeus on yli 25 km/h, lukuun ottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja, maataloustraktoreita ja -työkoneita ja moottorityökoneita.2 artiklaJäsenvaltio ei saa evätä ajoneuvolta ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää ajoneuvon käyttömoottoriin tai -moottoreiden sähköisen sytytysjärjestelmän aiheuttamiin radiohäiriöihin liittyvistä syistä, jos kyseisessä ajoneuvossa on liitteissä vahvistetut vaatimukset täyttävä radiohäiriöiden vaimennus.3 artiklaTyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että se saa tiedon kaikista liitteessä I olevassa 2.2 kohdassa tarkoitetuista osien tai ominaisuuksien muutoksista. Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on päätettävä, onko muutetulle ajoneuvotyypille tehtävä uusia testejä ja laadittava uusi seloste. Jos nämä testit osoittavat, ettei muutos täytä tässä direktiivissä säädettyjä vaatimuksia, muutosta ei saa hyväksyä.4 artiklaTarvittavat muutokset liitteiden vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen annetaan moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.5 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden antamat tässä direktiivissä tarkoitettuja kysymyksiä koskevat keskeiset kansalliset säännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.6 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 20 päivänä kesäkuuta 1972.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. P. BUCHLER(1) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1(2) Discarding a TABLE>TAULUKON PAIKKA>LIITE I(1)MÄÄRITELMÄT, ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN, MERKINNÄT, ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ, ERITELMÄT, TESTIT, TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS(1)2 MÄÄRITELMÄTTässä direktiivissä tarkoitetaan:(2.1)2.2 "Ajoneuvotyypillä radiohäiriöiden vaimennuksen osalta" ajoneuvoja, jotka eivät olennaisesti eroa toisistaan erityisesti seuraavien seikkojen osalta:2.2.1 moottoritilan korin osan ja sitä lähinnä olevan matkustajatilasta muodostuvan korin osan muodot ja olennaiset materiaalit;2.2.2 moottorityyppi (kaksi- tai nelitahtinen, sylinterien lukumäärä ja tilavuus, kaasuttimien lukumäärä, venttiilien sijainti, enimmäisteho ja vastaava käyntinopeus jne);2.2.3 sytytysjärjestelmän sijainti tai malli (kela, virranjakaja, sytytystulpat, suojaus jne.);2.2.4 moottoritilassa olevien metalliosien sijainti (kuten lämmittimet, varapyörä, ilmansuodatin jne.);2.3 "radiohäiriöiden rajoittamisella" radiohäiriöiden vähentämistä ääni- ja televisiolähetysten taajuuskaistoilla tasolle, jolla ajoneuvo ei aiheuta olennaista häiriötä sen ulkopuolella olevien vastaanottimien toiminnalle; tämä edellytys täytetään, jos häiriötaso pysyy jäljempänä 6.2.2 kohdan määräyksissä vahvistettujen rajojen alapuolella;2.4 "radiohäiriöiden vaimennuslaitteella" täydellistä, moottoriajoneuvon sytytysjärjestelmän aiheuttamien radiohäiriöiden vaimentamiseen tarvittavaa laitetta. Radiohäiriöiden vaimennuslaitteeseen kuuluvat lisäksi asianmukaiset maadoituskiskot ja suojausosat, joita on liitetty mukaan erityisesti radiohäiriöiden vaimentamiseksi;2.5 "erityyppisillä vaimennuslaitteilla" laitteita, jotka eroavat toisistaan mm. seuraavilta olennaisilta osin:2.5.1 osilla on eri tavaramerkki tai kaupallinen merkki;2.5.2 osien "suurtaajuus"-ominaisuudet ovat erilaiset tai osat ovat erimuotoiset tai -kokoiset;2.5.3 vähintään yhden osan toimintaperiaatteet ovat erilaiset;2.5.4 osat kootaan eri tavoin;2.6 "vaimennuslaitteen osalla" tarkoitetaan vaimennuslaitteen yhtä yksittäistä osaa.3 ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN3.1 Ajoneuvon valmistajan tai tämän edustajan on haettava ajoneuvon ETY-tyyppihyväksyntää ajoneuvoon kuuluvan radiohäiriönvaimentimen osalta.3.2 Hakemukseen on liitettävä seuraavat asiakirjat kolmena kappaleena ja seuraavat tiedot:3.2.1 kuvaus ajoneuvotyypistä 2.2 kohdassa tarkoitettujen seikkojen osalta sekä moottoritilasta otettu hajotuskuva tai valokuva. Näistä on käytävä selville moottorin tyypin tunnistamiseen tarvittavat numerot tai tunnusmerkit.3.2.2 luettelo osista, jotka muodostavat radiohäiriöiden vaimennuslaitteen ja joiden on oltava helposti tunnistettavia;3.2.3 jokaisesta osasta yksityiskohtaiset piirustukset, joiden perusteella osa on helposti paikannettavissa ja tunnistettavissa;3.2.4 sytytysjärjestelmän tasavirtaresistanssien nimellisarvot ja mahdollisten resistiivisten suurjännitejohtimien nimellisresistanssi metriä kohti.3.3 ETY-tyyppihyväksynnän hakemuksen ohessa on lisäksi toimitettava näytekappale radiohäiriöiden vaimennuslaitteesta.3.4 Tyyppihyväksyntätestejä suorittavalle tutkimuslaitokselle on toimitettava sitä tyyppiä oleva ajoneuvo, jolle tyyppihyväksyntää haetaan.4 MERKINNÄT4.1 Radiohäiriöiden vaimennuslaitteeseen on merkittävä seuraavat tiedot:4.1.1 laitteen ja sen osien valmistajan kaupallinen merkki tai tavaramerkki;4.1.2 valmistajan kuvaus kaupallisesta käyttötarkoituksesta.4.2 Merkinnät on kiinnitettävä laitteen johtimiin, vähintään 12 cm välein.4.3 Merkintöjen on oltava helposti luettavia ja pysyvästi kiinnitettyjä.5 ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ(5.1)(5.2)5.3 ETY-tyyppihyväksyntätodistukseen on liitettävä liitteessä IV esitetyn mallin mukainen asiakirja.(5.4)(5.5)(5.6)6 ERITELMÄT6.1 Yleiset vaatimuksetRadiohäiriöiden vaimennuslaitteen osien on oltava siten suunniteltuja, rakennettuja ja asennettuja, että ajoneuvo täyttää tavanomaisissa käyttöolosuhteissa tässä direktiivissä vahvistetut vaatimukset.6.2 Radiohäiriöitä koskevat eritelmät6.2.1 MittausmenetelmäTarkastettavaksi annetun ajoneuvon aiheuttama häiriösäteily on mitattava liitteessä II tarkoitetulla menetelmällä.6.2.2 Ohjeraja-arvot6.2.2.1 Kvasihuippumittauksiin perustuvat säteilyrajat ovat 50 ìV/m taajuuskaistalla 40-75 MHz, ja 50-120 ìV/m taajuuskaistalla 75-250 MHz, rajan kasvaessa lineaarisesti 75 MHz:ä ylittävillä taajuuksilla.6.2.2.2 Jos mittaukset tehdään huippumittauslaitteella, lukemat ilmaistuna ìV/m on jaettava 10:llä.6.2.3 Radiohäiriöiden vaimennusta koskevaa tyyppihyväksyntää varten tarkastettavaksi annetusta ajoneuvosta mitattujen arvojen on oltava enintään 20 %:a ohjeraja-arvojen alapuolella.7 TESTITEdellä 6 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten täyttyminen tarkastetaan liitteessä II tarkoitetulla menetelmällä.(8)9 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS(9.1)9.2 Tarkastettaessa sarjatuotannossa olevan ajoneuvon vaatimustenmukaisuutta, tuotannon katsotaan vastaavan tämän direktiivin vaatimuksia, jos mitatut tasot ylittävät enintään 25 %:ia 6.2.2 kohdassa vahvistetut ohjeraja-arvot.9.3 Jos vähintään yksi sarjatuotannossa olevasta ajoneuvosta mitatuista tasoista ylittää enemmän kuin 25 %:ia 6.2.2 kohdassa vahvistetut raja-arvot, valmistaja voi pyytää mittaukset tehtäväksi vähintään kuudelle samaan sarjaan kuuluvalle ajoneuvolle. Kutakin taajuuskaistaa koskevat tulokset lasketaan liitteessä III tarkoitetulla tilastomenetelmällä.(10)(11)(1) Liitteiden teksti on yhdenmukainen Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission säännön N:o 10 kanssa; erityisesti alakohtien alajaottelu on sama. Jos säännön N:o 10 jollekin kohdalle ei ole vastinetta tässä direktiivissä, kohdan numero annetaan suluissa.LIITE IISUURJÄNNITTEISTEN SYTYTYSJÄRJESTELMIEN AIHEUTTAMIEN RADIOHÄIRIÖIDEN MITTAAMINEN1 MITTAUSLAITTEETMittauslaitteiden on täytettävä radiohäiriöitä käsittelevän kansainvälisen erityiskomitean (CISPR) julkaisussa N:o 2 (1. painos 1961) olevat vaatimukset tai huippumittauslaitteita koskevan CISPR:n julkaisussa N:o 5 (1. painos 1967) olevat vaatimukset.HUOM: Jos käytettävä mittauslaite ei kaikilta osin täytä CISPR:n vaatimuksia, poikkeamista on annettava yksityiskohtainen selvitys.2 TULOSTEN ESITTÄMINENMittaustulokset on esitettävä muodossa ìV/m, ja mittauksiin on käytettävä 120 kHz:n kaistaleveyttä. Tilastoja varten tulokset annetaan myös logaritmisina dB (ìV/m) -yksiköinä. Jos joillakin taajuuksilla mittauslaitteen kaistaleveys B (ilmaistuna kHz:nä) eroaa 120 kHz:n taajuudesta, lukemat on muunnettava120 kHz:n kaistaleveydelle kertoimella >NUM>120>DEN>B.3 MITTAUSPAIKKAMittauspaikan on oltava tasainen, pääakseliltaan 20 m:n ja pikkuakseliltaan 17,3 m:n kokoisen ellipsin sisään sijoittuva alue, jossa ei ole radioaaltoja heijastavia pintoja. Antennin ja moottorin keskipisteen on sijaittava ellipsin pääakselilla, ja ajoneuvon symmetriatason on oltava yhdensuuntainen pikkuakselin kanssa. Antennin ja antennia lähimpänä olevan moottorin sivun leikkauspisteen, joka sijaitsee ellipsin pääakselilla, on oltava ellipsin polttopisteessä. Mittauslaitteet, mittauskoppi tai ajoneuvo, johon laitteet on sijoitettu, voidaan sijoittaa ellipsin sisään, mutta vaakatasossa vähintään 3 m etäisyydelle antennista ja vastapäiseen suuntaan mitattavasta ajoneuvosta. Lisäksi on varmistettava, ettei mittauksen aikana esiinny ulkopuolisia häiriöääniä tai signaaleja, jotka voisivat vaikuttaa mittaustuloksiin; tämä varmistetaan suorittamalla tarkistusmittaus moottori pysäytettynä ennen varsinaista mittausta ja sen jälkeen; mittaustulokset katsotaan luotettaviksi vain, jos ne ovat vähintään 10 dB korkeammat kuin suurimmat tarkistusmittauksissa saadut lukemat.4 AJONEUVO4.1 Vain apusähkölaite, joka on välttämätön moottorin toiminnalle, saa olla toiminnassa.4.2 Moottorin on oltava tavanomaisessa käyntilämpötilassa. Kunkin mittauksen aikana moottoria käytetään seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>4.3 Mittauksia ei saa suorittaa sateen aikana eikä 10 min kuluessa sateen loppumisesta.5 ANTENNI5.1 KorkeusDipolin keskipisteen on oltava 3 m maanpinnan yläpuolella.5.2 MittausetäisyysEtäisyyden vaakatasossa antennista lähimpään ajoneuvossa olevaan metalliesineeseen on oltava 10 m.5.3. Antennin sijainti ajoneuvoon nähdenAntenni on sijoitettava kahteen mittauspaikkaan, vuorotellen ajoneuvon vasemmalle ja oikealle puolelle; antennin on oltava ajoneuvon symmetriatason suuntainen ja samassa linjassa moottorin kanssa (ks. tämän liitteen lisäys).5.4 Antennin suuntaJokaista mittauspistettä varten mittaukset on tehtävä siten, että dipoli on pysty- ja vaakasuorassa asennossa (ks. tämän liitteen lisäys).5.5 MittaustuloksetEnintään neljä mittaustulosta käytetään taajuuden, jota mitataan ominaisen arvon määrittämiseen.6 TAAJUUDETMittaukset on tehtävä 40-250 MHz:n alueella. Hyvin todennäköisesti ajoneuvo täyttää vaaditut vaimennusrajat koko taajuusalueella, jos se täyttää ne seuraavilla kuudella taajuudella: 45, 65, 90, 150, 180 ja 220 (¹ 5 MHz). (Näille taajuuksille annetun 5 MHz:n toleranssin tarkoitus on antaa mahdollisuus välttää nimellistaajuuksilla tapahtuvien lähetysten aiheuttamat häiriöt.)LIITE IIITILASTOMENETELMÄ RADIOHÄIRIÖIDEN VAIMENNUSTASON LASKEMISEKSIJotta 80 % ajoneuvoista täyttäisi 80 %:n todennäköisyydellä asetetun vaimennustason L, seuraavat ehdot on täytettävä: + kSn≤ Ljossa = ajoneuvoja n koskevien tulosten aritmeettinen keskiarvok = tilastollinen kerroin, joka riippuu ajoneuvoista n seuraavan taulukon mukaisesti:>TAULUKON PAIKKA>Sn = ajoneuvoja n koskevien tulosten keskihajontaSn2 = Ó(x - )2(n-1),x = yksittäinen tulos,L = määrätty taso,Sn, x, ja L ilmaistaan dB-yksikköinä (ìV/m).Jos ensimmäinen otos ajoneuvoista n ei täytä edellä tarkoitettuja vaatimuksia, mittaus on tehtävä toisesta otoksesta ajoneuvoja n ja kokonaistulokset laskettava ajoneuvojen otoksesta 2 n.LIITE IV>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>