Avis juridique important

|

31977L0143

Neuvoston direktiivi 77/143/ETY, annettu 29 päivänä joulukuuta 1976, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 047 , 18/02/1977 s. 0047 - 0051 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 7 s. 0011  Kreikank. erityispainos: Luku 07 Nide 2 s. 0016  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 7 s. 0011  Espanjank. erityispainos: Luku 07 Nide 2 s. 0056  Portugalink. erityispainos: Luku 07 Nide 2 s. 0056

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 29 päivänä joulukuuta 1976,moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (77/143/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettäyhteisen liikennepolitiikan toteuttaminen edellyttää muun muassa, että tieliikenteen olisi sujuttava yhteisössä sekä turvallisuuden että jäsenvaltioissa toimivien liikenteenharjoittajien kilpailun edellytysten kannalta mahdollisimman edullisissa olosuhteissa,tieliikenteen kasvu ja siitä johtuva vaaran ja haittojen lisääntyminen aiheuttavat kaikissa jäsenvaltioissa samantapaisia ja yhtä vakavia turvallisuusongelmia,tiettyjen ajoneuvojen määräaikaisiin katsastuksiin kuluva aika ja katsastusten kustannukset voivat vaikuttaa jäsenvaltioissa tieliikenteen harjoittajien välisiin kilpailun edellytyksiin; jäsenvaltioiden nykyiset katsastusjärjestelmät eroavat toisistaan,tämän vuoksi on tarpeen yhdenmukaistaa katsastusten toistumistiheyttä ja pakollisia tarkastettavia kohtia mahdollisimman paljon, jatässä direktiivissä tarkoitettujen toimenpiteiden soveltamisen määräaikaa vahvistettaessa olisi varattava aikaa hallinnollisille ja teknisille järjestelyille, joita tarvitaan aloitettavien ja lisättävien katsastusten toimittamista varten,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaJäsenvaltiossa on siinä valtiossa rekisteröidyille moottoriajoneuvoille sekä niiden perävaunuille ja puoliperävaunuille toimitettava tämän direktiivin ja sen liitteiden mukaiset määräaikaiset katsastukset.2 artikla1. Katsastettavien ajoneuvojen luokat, katsastusten toistumistiheys ja pakollisesti katsastettavat kohdat on lueteltu liitteissä I ja II.2. Jäsenvaltioilla on oikeus jättää tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle puolustusvoimien ja yleiseen järjestyksenpitoon käytettävät ajoneuvot.3. Jäsenvaltiot voivat komissiota kuultuaan jättää direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle tietyt ajoneuvot tai soveltaa niihin erityisiä säännöksiä, jos näillä ajoneuvoilla liikennöidään tai niitä käytetään poikkeuksellisissa oloissa, jos ajoneuvoja ei koskaan käytetä tai tuskin koskaan käytetään yleisillä teillä tai jos ne on väliaikaisesti poistettu käytöstä.3 artiklaJäsenvaltiot voivat liitteiden I ja II määräysten estämättä:- aikaistaa ensimmäisten pakollisten katsastusten määräaikaa ja tarvittaessa määrätä ajoneuvon katsastettavaksi ennen rekisteröintiä;- lyhentää kahden peräkkäisen pakollisen katsastuksen välistä aikaa;- määrätä vapaaehtoisten varusteiden katsastuksen pakolliseksi;- lisätä katsastettavia kohtia;- ulottaa vaatimukset määräaikaisista katsastuksista koskemaan muita ajoneuvoluokkia;- määrätä erityisiä lisäkatsastuksia.4 artiklaValtion tai sen tähän tehtävään nimeämien ja sen suorassa valvonnassa olevien toimielinten tai laitosten on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetut katsastukset.5 artikla1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeellisiksi katsomansa toimenpiteet voidakseen osoittaa, että ajoneuvo on hyväksytty vähintään tämän direktiivin säännösten mukaisessa katsastuksessa.2. Näistä toimenpiteistä on ilmoitettava jäsenvaltioille ja komissiolle.3. Jäsenvaltiossa annettu todistus siitä, että kyseisessä jäsenvaltiossa rekisteröity moottoriajoneuvo ja sen perävaunu tai puoliperävaunu on hyväksytty vähintään tämän direktiivin säännösten mukaisessa katsastuksessa, on jokaisen muun jäsenvaltion tunnustettava samoin perustein kuin jos se valtio olisi antanut tämän todistuksen.6 artiklaJäsenvaltioiden on kuultuaan komissiota annettava vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta sen noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset erityisesti menettelyistä liitteessä I mainittuja aikarajoja varten.7 artiklaPoiketen liitteiden I ja II määräyksistä jäsenvaltiot voivat viimeistään 1 päivään tammikuuta 1983 mennessä:- myöhentää ensimmäisen pakollisen katsastuksen määräaikaa,- pidentää kahden peräkkäisen pakollisen katsastuksen välistä aikaa,- vähentää katsastettavia kohtia,- tehdä muutoksia pakollisesti katsastettavien ajoneuvojen luokkiin,jos kaikki kyseiset ajoneuvot vaaditaan katsastetuiksi tämän direktiivin mukaisesti ennen mainittua päivää.8 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 29 päivänä joulukuuta 1976.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaT. WESTERTERP(1) EYVL N:o C 23, 8.3.1974, s. 54(2) EYVL N:o C 60, 26.7.1973, s. 5LIITE I>TAULUKON PAIKKA>LIITE IIKatsastukseen on sisällyttävä ainakin seuraavassa luetellut kohdat, jos nämä koskevat katsastettavan ajoneuvon kyseisessä jäsenvaltiossa pakollisia varusteita.1. JARRUJÄRJESTELMÄT 1.1 Käyttöjarru1.1.1 Mekaaninen kunto1.1.2 Teho1.1.3 Tasapainoisuus1.1.4 Alipainepumppu ja kompressori1.2 Toisiojarru1.2.1 Mekaaninen kunto1.2.2 Teho1.2.3 Tasapainoisuus1.3 Seisontajarru1.3.1 Mekaaninen kunto1.3.2 Teho1.4 Perävaunun tai puoliperävaunun jarrut1.4.1 Mekaaninen kunto- Automaattinen jarrujärjestelmä1.4.2 Teho2. OHJAUS JA OHJAUSPYÖRÄ 2.1 Mekaaninen kunto2.2 Ohjauspyörä2.3 Ohjauksen väljyys3. NÄKYVYYS 3.1 Näkökenttä3.2 Lasin kunto3.3 Taustapeilit3.4 Tuulilasin pyyhkimet3.5 Tuulilasin pesulaite4. VALAISIMET, HEIJASTIMET JA SÄHKÖLAITTEET 4.1 Kauko- ja lähivalaisimet4.1.1 Kunto ja toiminta4.1.2 Suuntaus4.1.3 Kytkimet4.1.4 Visuaalinen teho4.2 Sivu- ja äärivalaisimet4.2.1 Kunto ja toiminta4.2.2 Väri ja visuaalinen teho4.3 Jarruvalaisimet4.3.1 Kunto ja toiminta4.3.2 Väri ja visuaalinen teho4.4 Suuntavalaisimet4.4.1 Kunto ja toiminta4.4.2 Väri ja visuaalinen teho4.4.3 Kytkimet4.4.4 Vilkkumistiheys4.5 Etu- ja takasumuvalaisimet4.5.1 Sijainti4.5.2 Kunto ja toiminta4.5.3 Väri ja visuaalinen teho4.6 Peruutusvalaisimet4.6.1 Kunto ja toiminta4.6.2 Väri ja visuaalinen teho4.7 Takarekisterikilven valaisin4.8 Heijastimet- Kunto ja väri4.9 Merkkivalot4.10 Vetoauton ja perävaunun tai puoliperävaunun väliset sähkökytkennät4.11 Sähköjohdot5. AKSELIT, PYÖRÄT, RENKAAT, JOUSITUS 5.1 Akselit5.2 Pyörät ja renkaat5.3 Jousitus6. AUTON ALUSTA JA ALUSTAAN KIINNITETYT LAITTEET 6.1 Alusta tai runko ja lisäkytkennät6.1.1 Yleinen kunto6.1.2 Pakoputkisto ja äänenvaimentimet6.1.3 Polttoainesäiliö ja -putket6.1.4 Alleajosuojan geometriset ominaisuudet ja kunto, raskas kalusto6.1.5 Varapyörän teline6.1.6 Kytkentämekanismi vetoautoissa, perävaunuissa ja puoliperävaunuissa6.2 Ohjaamo ja vaunun kori6.2.1 Yleinen kunto6.2.2 Asennus6.2.3 Ovet ja lukot6.2.4 Lattia6.2.5 Kuljettajan istuin6.2.6 Astinlauta7. MUUT VARUSTEET 7.1 Turvavyöt7.2 Sammutin7.3 Lukot ja varashälytin7.4 Varoituskolmio7.5 Ensiapupakkaus7.6 Pyörän jarrukiila(t)7.7 Äänimerkinantolaite7.8 Nopeusmittari7.9 Ajopiirturi (sen olemassaolo ja sinetöinnin koskemattomuus)8. HAITAT 8.1 Melu8.2 Pakokaasupäästöt8.3 Radiohäirinnän lopettaminen9. LISÄKATSASTUKSET JOUKKOLIIKENTEEN AJONEUVOILLE 9.1 Hätäuloskäynti/hätäylöskäynnit (mukaan lukien ikkunoiden hajoittamiseen tarkoitetut vasarat), hätäuloskäynnin/hätäylöskäyntejä osoittavat kyltit9.2 Lämmitysjärjestelmä9.3 Ilmanvaihtojärjestelmä9.4 Istuimien sijoittelu9.5 Sisävalaistus10. AJONEUVON TUNNISTUS 10.1 Rekisterikilvet10.2 Alustan numero


Avis juridique important

|

31979L0967

Neuvoston direktiivi 79/967/ETY, annettu 12 päivänä marraskuuta 1979, siemenperunoiden pitämisestä kaupan, viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta ja vihannesten siementen pitämisestä kaupan annettujen direktiivien 66/403/ETY, 70/457/ETY ja 70/458/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 293 , 20/11/1979 s. 0016 - 0018 Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 27 s. 0045  Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 16 s. 0356  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 16 s. 0356  Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 11 s. 0152  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 11 s. 0152

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 12 päivänä marraskuuta 1979,siemenperunoiden pitämisestä kaupan, viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta ja vihannesten siementen pitämisestä kaupan annettujen direktiivien 66/403/ETY, 70/457/ETY ja 70/458/ETY muuttamisesta (79/967/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (),sekä katsoo, ettäjäsenvaltiot voivat jakaa siemenperunoiden luokat eri vaatimukset täyttäviin laatuluokkiin; olisi säädettävä nopeutetulla menettelyllä yhteisön laatuluokista ja niiden vaatimuksista; on kuitenkin jätettävä jäsenvaltioiden päätettäväksi, missä määrin ne soveltavat näitä laatuluokkia omassa tuotannossaan,viljelykasvilajien ja vihanneslajien yleisten lajikeluetteloiden säännökset mahdollistavat sen, että jäsenvaltiot voivat alueellaan sallia määräajaksi niiden lajikkeiden siementen ja lisäysaineistojen myynnin, joiden hyväksymisen voimassaoloaika on päättynyt; olisi säädettävä tästä määräajasta yhteisön tasolla niiden lajikkeiden siementen tai lisäysaineistojen osalta, jotka luetellaan jommassa kummassa edellä tarkoitetuista luetteloista, javihanneslajien yleisen lajikeluettelon toimivuuden parantamiseksi olisi tietyt lajikkeiden kansallista hyväksymistä, lajikkeiden nimiä ja jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa koskevat säännökset mukautettava olemassa oleviin kansainvälisiin sääntöihin ottaen huomioon se, että tietyt viljelykasvilajien yleistä lajikeluetteloa koskevat säännökset on jo vastaavasti mukautettu rehukasvien siementen pitämisestä kaupan, viljakasvien siementen pitämisestä kaupan, vihannesten siementen pitämisestä kaupan sekä viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta annettujen direktiivien 66/401/ETY, 66/402/ETY, 70/458/ETY ja 70/457/ETY muuttamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1979 annetulla neuvoston direktiivillä 79/692/ETY (),ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Lisätään siemenperunoiden pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/403/ETY (), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 78/816/ETY (), 3 artiklaan kohta seuraavasti:"3. Virallisesti varmennettujen siemenperunoiden osalta voidaan noudattaen 19 artiklassa säädettyä menettelyä määrittää: P yhteisön laatuluokat, P laatuluokkiin sovellettavat edellytykset, P laatuluokista käytettävät nimitykset.Jäsenvaltiot voivat säätää, missä määrin ne soveltavat yhteisön laatuluokkia oman tuotantonsa varmentamisessa."2 artikla Muutetaan viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta 29 päivänä syyskuuta 1970 annettua neuvoston direktiiviä 70/457/ETY (), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 79/692/ETY, seuraavasti:1. Korvataan 14 artiklan 2 kohta seuraavasti:"2. Jäsenvaltiot voivat alueellaan sallia siementen ja lisäysaineiston varmentamisen ja pitämisen kaupan enintään hyväksymisen voimassaoloajan päättymisen jälkeisen kolmannen vuoden 30 päivään kesäkuuta asti.Lajikkeiden osalta, jotka luetellaan 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti 18 artiklassa tarkoitetussa viljelykasvilajien yleisessä lajikeluettelossa, on kaikissa jäsenvaltioissa sovellettava kaupan pitämiseen sitä eri jäsenvaltioiden ensimmäisen alakohdan nojalla myöntämistä hyväksymisen määräajoista, joka päättyy viimeisenä, jos kyseisen lajikkeen siemeniin tai lisäysaineistoon ei ole sovellettu lajiketta koskevia rajoituksia kaupan pitämiselle."2. Täydennetään 18 artiklaa seuraavalla:"Julkaistavassa ilmoituksessa on lueteltava ne lajikkeet, joihin määräaikaa sovelletaan 14 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti. Siinä on ilmoitettava määräajan pituus sekä tarvittaessa ne jäsenvaltiot, joissa määräaikaa ei sovelleta."3 artikla Muutetaan vihannesten siementen pitämisestä kaupan 29 päivänä syyskuuta 1970 annettua neuvoston direktiiviä 70/458/ETY (), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 79/692/ETY, seuraavasti:1. Korvataan 5 artiklan 1 kohta seuraavasti:"1. Lajike on erotettava, lajikkeen syntymiseen johtaneen alkuperäisen vaihtelun keinotekoisuudesta tai luonnollisuudesta huolimatta, jos se voidaan yhden tai useamman lajikkeen merkittävän ominaisuuden perusteella selvästi erottaa muista lajikkeista yhteisössä.Ominaisuudet on voitava tunnistaa ja määritellä tarkkaan.Lajikkeeksi yhteisössä katsotaan lajike, joka haettaessa hyväksymistä asianmukaisesti arvioitavaksi jätettäessä: P luetellaan joko vihanneslajien tai viljelykasvilajien yleisessä lajikeluettelossa, P tai, jos sitä ei luetella näissä luetteloissa, se on hyväksytty tai sille on haettu hyväksymistä kyseisessä jäsenvaltiossa tai toisessa jäsenvaltiossa joko varmentamista ja pitämistä kaupan tai toista maata koskevaa varmentamista tai vakiosiemeneksi tarkastamista varten,paitsi, jos edellä tarkoitetut edellytykset eivät enää täyty kaikissa asianomaisissa jäsenvaltioissa ennen hakemuksesta arvioitavaksi jätetyn lajikkeen hyväksymisestä päättämistä."2. Lisätään 7 artiklan 1 kohdan ensimmäiseen alakohtaan toisen virkkeen jälkeen virkkeet seuraavasti:"Erotettavuuden osoittamiseksi on viljelykokeissa oltava mukana myös saatavilla olevia muita 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja yhteisössä tunnettuja vastaavia lajikkeita. Sovellettaessa 10 artiklaa, on kokeissa oltava mukana myös muita saatavilla olevia vastaavia lajikkeita."3. Korvataan 10 artiklan 3 kohta seuraavasti:"3. Ottaen huomioon saatavilla olevat tiedot, on jäsenvaltioiden myös varmistettava, että lajikkeesta, joka ei ole selvästi erotettava: P lajikkeesta, joka aiemmin on hyväksytty kyseisessä jäsenvaltiossa tai toisessa jäsenvaltiossa, tai P lajikkeesta, joka on arvioitu erotettavuutensa, pysyvyytensä tai yhtenäisyytensä osalta tätä direktiiviä vastaavien sääntöjen mukaisesti ja joka kuitenkaan ei ole 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yhteisössä tunnettu lajike,käytetään tämän lajikkeen nimeä. Tätä säännöstä ei sovelleta, jos kyseinen nimi voi lajikkeen osalta johtaa harhaan tai aiheuttaa sekaannusta, tai lajikkeiden nimiä koskevat muut jäsenvaltioiden säännökset estävät nimen käytön taikka ulkopuolisten oikeudet estävät nimen vapaan käytön kyseisen lajikkeen yhteydessä."4. Entisestä 10 artiklan 3 kohdasta tulee 10 artiklan 4 kohta.5. Korvataan 11 artiklan 1 kohta seuraavasti:"1. Kaikista lajikkeen hyväksymiseksi tehdyistä hakemuksista tai niiden peruuttamisista, kaikista lajikeluetteloon hyväksytyistä lajikkeista sekä kaikista luetteloon tehtävistä muutoksista on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle."6. Lisätään artikla seuraavasti:"13 a artikla1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tutkitaan kaikki lajikkeeksi hyväksymisen jälkeen ilmenevät epäilyt lajikkeen erotettavuudesta tai sen hyväksymisen aikaisesta nimestä.2. Jos lajikkeen hyväksymisen jälkeen todetaan, että 5 kohdassa tarkoitettua lajikkeen erotettavuutta koskevaa edellytystä ei oltu täytetty lajiketta hyväksyttäessä, hyväksyminen korvataan toisella, tämän direktiivin mukaisella päätöksellä tai tarvittaessa kumotaan.Jälkimmäisessä tapauksessa lajike ei enää ole alkuperäisestä hyväksymispäivästä 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yhteisössä tunnettu lajike.3. Jos lajikkeen hyväksymisen jälkeen todetaan, että 10 artiklassa tarkoitettu nimi ei ole ollut mahdollinen lajiketta hyväksyttäessä, on nimeä mukautettava tämän direktiivin mukaiseksi. Jäsenvaltiot voivat väliaikaisesti sallia edellisen nimen käytön lisänimenä. Yksityiskohtaisista järjestelyistä, joiden mukaisesti edellistä nimeä voidaan käyttää lisänimenä, päätetään 40 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen."7. Korvataan 15 artiklan 2 kohta seuraavasti:"2. Jäsenvaltiot voivat alueellaan sallia siementen varmentamisen, vakiosiementen tarkastamisen ja siementen pitämisen kaupan enintään hyväksymisen voimassaoloajan päättymisen jälkeisen kolmannen vuoden 30 päivään kesäkuuta asti.Siinä tapauksessa, että lajikkeet luetellaan 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti 17 artiklassa tarkoitetussa viljelykasvilajien yleisessä lajikeluettelossa, on kaikissa jäsenvaltioissa sovellettava kaupan pitämiseen sitä eri jäsenvaltioiden 1 alakohdan nojalla myöntämistä hyväksymisen määräajoista, joka päättyy viimeisenä, jos kyseisen lajikkeen siemeniin ei ole sovellettu lajiketta koskevia rajoituksia kaupan pitämiselle."8. Täydennetään 17 artiklaa seuraavasti:"Julkaistavassa ilmoituksessa on lueteltava ne lajikkeet, joihin määräaikaa sovelletaan 15 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti. Siinä on ilmoitettava määräajan pituus sekä tarvittaessa ne jäsenvaltiot, joissa määräaikaa ei sovelleta."4 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava: P tämän direktiivin 1 artiklan noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivänä tammikuuta 1980; P muut tämän direktiivin säännösten noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1982.5 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 12 päivänä marraskuuta 1979.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. GIBBONS() EYVL N:o C 130, 3.6.1977, s. 2 jaEYVL N:o C 174, 21.7.1978, s. 8() EYVL N:o C 183, 1.8.1977, s. 64 jaEYVL N:o C 239, 9.10.1978, s. 54() EYVL N:o C 180, 28.7.1977, s. 29 jaEYVL N:o C 114, 7.5.1979, s. 26() EYVL N:o L 205, 13.8.1979, s. 1() EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2320/66() EYVL N:o L 281, 6.10.1978, s. 18() EYVL N:o L 225, 12.10.1970, s. 1() EYVL N:o L 225, 12.10.1970, s. 7


title: Komission direktiivi 2010/89/EU, annettu 6 päivänä marraskuuta 2010 , neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta kvinmerakin sisällyttämiseksi siihen tehoaineena ja päätöksen 2008/934/EY muuttamisesta ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               7.12.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 320/3

         KOMISSION DIREKTIIVI 2010/89/EU,
   annettu 6 päivänä marraskuuta 2010,
   neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta kvinmerakin sisällyttämiseksi siihen tehoaineena ja päätöksen 2008/934/EY muuttamisesta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Komission asetuksissa (EY) N:o 451/2000 (2) ja (EY) N:o 1490/2002 (3) vahvistetaan direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman kolmannen vaiheen täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt sekä luettelo tehoaineista niiden arviointia ja mahdollista direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I sisällyttämistä varten. Luettelossa oli mukana kvinmerakki (kinmerakki).

               (2)

               Hakija peruutti tekemänsä ilmoituksen tehoaineen lisäämiseksi direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I kahden kuukauden kuluessa arviointikertomusluonnoksen vastaanottamisesta asetuksen (EY) N:o 1490/2002 11 e artiklan mukaisesti. Tämän vuoksi eräiden tehoaineiden sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja näitä tehoaineita sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 5 päivänä joulukuuta 2008 tehdyssä komission päätöksessä 2008/934/EY (4) säädettiin, ettei kvinmerakkia sisällytetä liitteeseen.

               (3)

               Alkuperäinen ilmoittaja, jäljempänä ’hakija’, toimitti direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti uuden hakemuksen, jossa se pyysi soveltamaan nopeutettua menettelyä, josta säädetään yksityiskohtaisista säännöistä neuvoston direktiivin 91/414/ETY soveltamiseksi siltä osin kuin on kyse direktiivin 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun työohjelmaan kuuluneiden mutta direktiivin liitteeseen I sisällyttämättömien tehoaineiden tavanomaisesta ja nopeutetusta arviointimenettelystä 17 päivänä tammikuuta 2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 33/2008 (5) 14–19 artiklassa.

               (4)

               Hakemus toimitettiin Yhdistyneelle kuningaskunnalle, joka oli nimetty esitteleväksi jäsenvaltioksi asetuksella (EY) N:o 451/2000. Nopeutetun menettelyn määräaikaa noudatettiin. Tehoaineen määritelmä ja sallitut käyttötarkoitukset ovat samat kuin ne, joista oli kyse päätöksessä 2008/934/EY. Hakemus on myös asetuksen (EY) N:o 33/2008 15 artiklassa säädettyjen muiden sisältöä ja menettelyjä koskevien vaatimusten mukainen.

               (5)

               Yhdistynyt kuningaskunta arvioi hakijan toimittamat lisätiedot ja laati lisäkertomuksen. Se toimitti tämän kertomuksen Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, ja komissiolle 18 päivänä kesäkuuta 2009. Elintarviketurvallisuusviranomainen pyysi muilta jäsenvaltioilta ja hakijalta kannanottoja lisäkertomuksesta ja toimitti saamansa kannanotot edelleen komissiolle. Elintarviketurvallisuusviranomainen esitti asetuksen (EY) N:o 33/2008 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja komission pyynnöstä lausuntonsa kvinmerakista komissiolle 26 päivänä helmikuuta 2010 (6). Jäsenvaltiot ja komissio ovat tarkastelleet arviointikertomusluonnosta, lisäkertomusta ja elintarviketurvallisuusviranomaisen lausuntoa elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa, ja kvinmerakkia koskeva komission tarkastelukertomus saatiin valmiiksi 28 päivänä lokakuuta 2010.

               (6)

               Eri tutkimuksista on käynyt ilmi, että kvinmerakkia sisältävien kasvinsuojeluaineiden voidaan yleisesti olettaa täyttävän direktiivin 91/414/ETY 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa säädetyt edellytykset erityisesti tutkittujen ja komission tarkastelukertomuksessa lueteltujen käyttötarkoitusten osalta. Näin ollen on aiheellista sisällyttää kvinmerakki liitteeseen I sen varmistamiseksi, että kyseistä tehoainetta sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevien lupien myöntäminen voidaan järjestää mainitussa direktiivissä säädetyllä tavalla kaikissa jäsenvaltioissa.

               (7)

               Rajoittamatta edellä esitetyn päätelmän soveltamista on kuitenkin aiheellista hankkia lisätietoja tietyistä seikoista. Direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 1 kohdassa säädetään, että tehoaineen sisällyttämiselle liitteeseen I voidaan asettaa ehtoja. Näin ollen on aiheellista vaatia, että hakija toimittaa riskinarvioinnin tulosten vahvistukseksi viimeisimpään tieteelliseen tietämykseen perustuvia lisätietoja, jotka koskevat sitä, voiko kasvin metabolia johtaa kinoliinin rengasrakenteen avautumiseen, vuoroviljelykasvustoissa esiintyviä jäämiä sekä lieroihin kohdistuvia pitkän aikavälin riskejä, jotka johtuvat metaboliitista BH 518-5.

               (8)

               Kohtuullinen määräaika on tarpeen ennen tehoaineen sisällyttämistä liitteeseen I, jotta jäsenvaltiot ja asianomaiset osapuolet voivat valmistautua sisällyttämisestä johtuviin uusiin vaatimuksiin.

               (9)

               Ilman, että tehoaineen sisällyttämisellä liitteeseen I rajoitettaisiin direktiivin 91/414/ETY velvoitteiden soveltamista, jäsenvaltioilla olisi sisällyttämisen jälkeen oltava kuusi kuukautta aikaa tarkistaa nykyiset kvinmerakkia sisältävien kasvinsuojeluaineiden luvat sen varmistamiseksi, että direktiivissä 91/414/ETY ja erityisesti sen 13 artiklassa säädetyt vaatimukset ja liitteessä I vahvistetut ehdot täyttyvät. Jäsenvaltioiden olisi direktiivin 91/414/ETY säännösten mukaisesti tapauksen mukaan muutettava, korvattava tai peruutettava nykyiset luvat. Edellä esitetystä määräajasta poiketen olisi säädettävä pidemmästä määräajasta kutakin kasvinsuojeluainetta ja kutakin aiottua käyttötarkoitusta koskevan täydellisen, liitteen III mukaisen asiakirja-aineiston jättämistä ja arviointia varten direktiivissä 91/414/ETY säädettyjen yhtenäisten periaatteiden mukaisesti.

               (10)

               Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman ensimmäisen vaiheen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 11 päivänä joulukuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3600/92 (7) puitteissa arvioitujen tehoaineiden sisällyttämisestä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I saatu kokemus on osoittanut, että tietojen saantiin liittyviä voimassa olevien lupien haltijoiden velvollisuuksia voi olla vaikea tulkita. Uusien vaikeuksien välttämiseksi näyttääkin olevan tarpeen selkeyttää jäsenvaltioiden velvollisuuksia ja erityisesti velvollisuutta tarkistaa, että luvanhaltija osoittaa, että kyseisen direktiivin liitteen II vaatimukset täyttävä asiakirja-aineisto on saatavilla. Tällä selvennyksellä ei kuitenkaan pidä aiheuttaa jäsenvaltioille tai luvanhaltijoille uusia velvoitteita verrattuna direktiiveihin, joita on tähän mennessä annettu liitteen I muuttamiseksi.

               (11)

               Sen vuoksi direktiiviä 91/414/ETY olisi muutettava.

               (12)

               Eräiden tehoaineiden sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja näitä tehoaineita sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 5 päivänä joulukuuta 2008 tehdyssä komission päätöksessä 2008/934/EY säädetään, ettei kvinmerakkia sisällytetä liitteeseen ja että kyseistä tehoainetta sisältävien kasvinsuojeluaineiden luvat on peruutettava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2011. On tarpeen poistaa kvinmerakkia koskeva rivi kyseisen päätöksen liitteestä.

               (13)

               Siksi on aiheellista muuttaa päätöstä 2008/934/EY.

               (14)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 91/414/ETY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   Poistetaan kvinmerakkia (kinmerakkia) koskeva rivi päätöksen 2008/934/EY liitteestä.
   3 artikla
   Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä lokakuuta 2011. Niiden on toimitettava viipymättä nämä säännökset kirjallisina samoin kuin näiden säännösten ja tämän direktiivin välinen vastaavuustaulukko komissiolle.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä marraskuuta 2011.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   4 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on direktiivin 91/414/ETY mukaisesti tarvittaessa muutettava tai peruutettava kvinmerakkia tehoaineenaan sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevat voimassa olevat luvat 1 päivään marraskuuta 2011 mennessä.
   Jäsenvaltioiden on kyseiseen päivämäärään mennessä erityisesti tarkistettava, että kvinmerakkia koskevat mainitun direktiivin liitteen I edellytykset täyttyvät, kyseistä tehoainetta koskevan tekstin B osassa mainittuja edellytyksiä lukuun ottamatta, ja että luvanhaltijalla tai luvanhaltijan saatavilla on mainitun direktiivin liitteen II vaatimukset täyttävä asiakirja-aineisto mainitun direktiivin 13 artiklan edellytysten mukaisesti.
   2.   Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on arvioitava tuote uudelleen kaikkien sellaisten sallittujen kasvinsuojeluaineiden osalta, jotka sisältävät kvinmerakkia joko ainoana tehoaineena tai yhtenä monista tehoaineista, jotka kaikki on 30 päivään huhtikuuta 2011 mennessä sisällytetty direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I; arviointi on suoritettava direktiivin 91/414/ETY liitteessä VI säädettyjen yhtenäisten periaatteiden mukaisesti, mainitun direktiivin liitteessä III vahvistetut vaatimukset täyttävän asiakirja-aineiston perusteella ja ottaen huomioon kvinmerakkia koskevan, mainitun direktiivin liitteessä I olevan tekstin B osa. Jäsenvaltioiden on kyseisen arvioinnin perusteella määritettävä, täyttääkö kasvinsuojeluaine direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan b, c, d ja e alakohdassa vahvistetut edellytykset.
   Määrittämisen jälkeen jäsenvaltioiden on

               a)

               kvinmerakkia ainoana tehoaineena sisältävien tuotteiden osalta tarvittaessa muutettava lupaa tai peruutettava se viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2015, tai

               b)

               kvinmerakkia yhtenä monista tehoaineistaan sisältävien tuotteiden osalta tarvittaessa muutettava lupaa tai peruutettava se viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2015 taikka siinä direktiivissä tai niissä direktiiveissä, joilla kyseinen aine tai aineet lisätään direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I, tällaista muuttamista tai peruuttamista varten vahvistettuna ajankohtana sen mukaan, kumpi ajankohta on myöhäisempi.

         5 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan 1 päivänä toukokuuta 2011.
   6 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 6 päivänä marraskuuta 2010.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EYVL L 55, 29.2.2000, s. 25.

      (3)  EYVL L 224, 21.8.2002, s. 23.

      (4)  EUVL L 333, 11.12.2008, s. 11.

      (5)  EUVL L 15, 18.1.2008, s. 5.

      (6)  European Food Safety Authority; Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance quinmerac. EFSA Journal 2010; 8(3):1523. [68 pp.]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1523. Saatavilla osoitteessa www.efsa.europa.eu

      (7)  EYVL L 366, 15.12.1992, s. 10.

      LIITE
      Lisätään direktiivin 91/414/ETY liitteessä I olevan taulukon loppuun seuraavat tiedot:

                     Nro

                     Nimi, tunnistenumero

                     IUPAC-nimi

                     Puhtaus (1)

                     Voimaantulo

                     Sisällyttämisen päättymispäivä

                     Erityissäännökset

                     ”316

                     Kvinmerakki
                     CAS-numero: 90717-03-6

                     CIPAC-numero: 563

                        7-kloori-3-metyylikinoliini-8-karboksyylihappo

                     ≥ 980 g/kg

                     1. toukokuuta 2011

                     30. huhtikuuta 2021

                     A   OSA
                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan rikkakasvien torjunta-aineena käyttöä varten.
                     B   OSA
                     Liitteessä VI vahvistettujen yhtenäisten periaatteiden täytäntöönpanemiseksi on otettava huomioon elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa 28 päivänä lokakuuta 2010 valmiiksi saadun kvinmerakkia koskevan tarkastelukertomuksen päätelmät ja erityisesti sen lisäykset I ja II.
                     Kokonaisarvioinnissa jäsenvaltioiden on kiinnitettävä erityistä huomiota

                                 —

                                 pohjavesien suojeluun, kun tehoainetta käytetään alueilla, joilla on herkkä maaperä ja/tai epäsuotuisat ilmasto-olot;

                                 —

                                 ravinnon kautta tapahtuvaan kuluttajien altistumiseen kvinmerakin (ja sen metaboliittien) jäämille, joita on myöhemmissä vuoroviljelykasvustoissa;

                                 —

                                 vesieliöihin kohdistuviin riskeihin ja lieroihin kohdistuviin pitkän aikavälin riskeihin.

                           Käyttöedellytyksiin on tarvittaessa sisällyttävä riskinhallintatoimenpiteitä.
                     Asianomaisten jäsenvaltioiden on pyydettävä toimittamaan lisätietoja

                                 —

                                 siitä, voiko kasvin metabolia johtaa kinoliinin rengasrakenteen avautumiseen;

                                 —

                                 vuoroviljelykasvustoissa esiintyvistä jäämistä sekä lieroihin kohdistuvista pitkän aikavälin riskeistä, jotka johtuvat metaboliitista BH 518-5.

                           Niiden on varmistettava, että hakija toimittaa nämä vahvistustiedot komissiolle viimeistään 30. huhtikuuta 2013.”

         (1)  Lisätietoja tehoaineen tunnistuksesta ja määritelmästä annetaan sitä koskevassa tarkastelukertomuksessa.


title: Komission direktiivi 2010/25/EU, annettu 18 päivänä maaliskuuta 2010 , neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta penoxsulamin, prokinatsidin ja spirodiklofeenin sisällyttämiseksi siihen tehoaineina (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               19.3.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 69/11

         KOMISSION DIREKTIIVI 2010/25/EU,
   annettu 18 päivänä maaliskuuta 2010,
   neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta penoxsulamin, prokinatsidin ja spirodiklofeenin sisällyttämiseksi siihen tehoaineina
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Italia vastaanotti 29 päivänä marraskuuta 2002 hakemuksen Dow AgroScience -yritykseltä direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti penoxsulam-nimisen tehoaineen sisällyttämiseksi direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I. Komission päätöksessä 2004/131/EY (2) vahvistettiin, että asiakirja-aineisto oli ”täydellinen” siinä mielessä, että sen voitiin periaatteessa katsoa täyttävän direktiivin 91/414/ETY liitteissä II ja III säädetyt tietovaatimukset.

               (2)

               Yhdistynyt kuningaskunta vastaanotti 9 päivänä tammikuuta 2004 hakemuksen DuPont Ltd -yritykseltä direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti prokinatsidi-nimisen tehoaineen sisällyttämiseksi direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I. Komission päätöksessä 2004/686/EY (3) vahvistettiin, että asiakirja-aineisto oli ”täydellinen” siinä mielessä, että sen voitiin periaatteessa katsoa täyttävän direktiivin 91/414/ETY liitteissä II ja III säädetyt tietovaatimukset.

               (3)

               Alankomaat vastaanotti 23 päivänä elokuuta 2001 hakemuksen Bayer CropScience -yritykseltä direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti spirodiklofeeni-nimisen tehoaineen sisällyttämiseksi direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I. Komission päätöksessä 2002/593/EY (4) vahvistettiin, että asiakirja-aineisto oli ”täydellinen” siinä mielessä, että sen voitiin periaatteessa katsoa täyttävän direktiivin 91/414/ETY liitteissä II ja III säädetyt tietovaatimukset.

               (4)

               Kyseisten tehoaineiden vaikutukset ihmisten terveyteen ja ympäristöön on arvioitu direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 2 ja 4 kohdan säännösten mukaisesti hakijoiden ehdottamien käyttötarkoitusten osalta. Nimetyt esittelevät jäsenvaltiot toimittivat arviointikertomusten luonnokset 10 päivänä helmikuuta 2005 penoxsulamin osalta, 14 päivänä maaliskuuta 2006 prokinatsidin osalta ja 21 päivänä huhtikuuta 2004 spirodiklofeenin osalta.

               (5)

               Jäsenvaltiot ovat tarkastelleet arviointikertomuksia vertaistarkasteluna, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen on tarkastellut niitä arviointia koskevassa työryhmässään, ja ne on esitetty komissiolle Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen tieteellisten kertomusten muodossa 31 päivänä elokuuta 2009 penoxsulamin (5) osalta, 13 päivänä lokakuuta 2009 prokinatsidin (6) osalta ja 27 päivänä heinäkuuta 2009 spirodiklofeenin (7) osalta. Jäsenvaltiot ja komissio ovat tarkastelleet kyseisiä kertomuksia ja arviointikertomusten luonnoksia elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa, ja 22 päivänä tammikuuta 2010 valmistuivat komission tarkastelukertomukset penoxsulamista, prokinatsidista ja spirodiklofeenistä.

               (6)

               Eri tutkimuksista on käynyt ilmi, että kyseisiä tehoaineita sisältävien kasvinsuojeluaineiden voidaan yleisesti olettaa täyttävän direktiivin 91/414/ETY 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa ja 5 artiklan 3 kohdassa säädetyt edellytykset erityisesti tutkittujen ja komission tarkastelukertomuksessa lueteltujen käyttötarkoitusten osalta. Näin ollen on aiheellista sisällyttää penoxsulam, prokinatsidi ja spirodiklofeeni kyseisen direktiivin liitteeseen I sen varmistamiseksi, että näitä tehoaineita sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevien lupien myöntäminen voidaan järjestää kaikissa jäsenvaltioissa mainitussa direktiivissä säädetyllä tavalla.

               (7)

               Rajoittamatta edellä esitetyn päätelmän soveltamista on kuitenkin asianmukaista hankkia lisätietoja tietyistä seikoista. Direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 1 kohdassa säädetään, että tehoaineen sisällyttämiselle liitteeseen I voidaan asettaa ehtoja. Penoxsulamin osalta on aiheellista edellyttää, että ilmoittaja toimittaa lisätietoja korkeille vesikasveille aiheutuvasta riskistä pellon ulkopuolella.

               (8)

               Ilman, että tehoaineen sisällyttämisellä liitteeseen I rajoitettaisiin direktiivin 91/414/ETY velvoitteiden soveltamista, jäsenvaltioilla olisi sisällyttämisen jälkeen oltava kuusi kuukautta aikaa tarkistaa nykyiset penoxsulamia, prokinatsidia ja spirodiklofeeniä sisältävien kasvinsuojeluaineiden väliaikaiset luvat sen varmistamiseksi, että direktiivissä 91/414/ETY ja erityisesti sen 13 artiklassa säädetyt vaatimukset ja liitteessä I vahvistetut ehdot täyttyvät. Jäsenvaltioiden olisi muutettava nykyiset väliaikaiset luvat pysyviksi, muutettava niitä tai peruutettava ne direktiivin 91/414/ETY säännösten mukaisesti. Edellä esitetystä määräajasta poiketen olisi säädettävä pidemmästä määräajasta kutakin kasvinsuojeluainetta ja kutakin aiottua käyttötarkoitusta koskevan täydellisen, liitteen III mukaisen asiakirja-aineiston jättämistä ja arviointia varten direktiivissä 91/414/ETY säädettyjen yhtenäisten periaatteiden mukaisesti.

               (9)

               Sen vuoksi direktiiviä 91/414/ETY olisi muutettava.

               (10)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 91/414/ETY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2011. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
   Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä helmikuuta 2011.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on direktiivin 91/414/ETY mukaisesti tarvittaessa muutettava tai peruutettava penoxsulamia, prokinatsidia ja spirodiklofeeniä tehoaineenaan sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevat voimassa olevat luvat 31 päivään tammikuuta 2011 mennessä. Jäsenvaltioiden on tähän päivämäärään mennessä erityisesti tarkistettava, että penoxsulamia, prokinatsidia ja spirodiklofeeniä koskevat mainitun direktiivin liitteen I edellytykset täyttyvät, kyseisiä tehoaineita koskevan tekstin B osassa mainittuja edellytyksiä lukuun ottamatta, ja että luvanhaltijalla tai luvanhaltijan saatavilla on mainitun direktiivin liitteen II vaatimukset täyttävä asiakirja-aineisto mainitun direktiivin 13 artiklan 2 kohdan edellytysten mukaisesti.
   2.   Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on arvioitava uudelleen kaikki sellaiset sallitut kasvinsuojeluaineet, jotka sisältävät penoxsulamia, prokinatsidia tai spirodiklofeeniä joko ainoana tehoaineena tai yhtenä monista tehoaineista, jotka kaikki on 31 päivään heinäkuuta 2010 mennessä sisällytetty direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I; arviointi on suoritettava direktiivin 91/414/ETY liitteessä VI säädettyjen yhtenäisten periaatteiden mukaisesti, mainitun direktiivin liitteessä III vahvistetut vaatimukset täyttävän asiakirja-aineiston perusteella ja ottaen huomioon penoxsulamia, prokinatsidia ja spirodiklofeeniä koskevan, mainitun direktiivin liitteessä I olevan tekstin B osa. Jäsenvaltioiden on kyseisen arvioinnin perusteella määritettävä, täyttääkö aine direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan b, c, d ja e alakohdassa vahvistetut edellytykset.
   Määrittämisen jälkeen jäsenvaltioiden on

               a)

               penoxsulamia, prokinatsidia tai spirodiklofeeniä ainoana tehoaineenaan sisältävien kasvinsuojeluaineiden osalta tarvittaessa muutettava tai peruutettava lupa viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2012; tai

               b)

               niiden kasvinsuojeluaineiden osalta, jotka sisältävät penoxsulamia, prokinatsidia tai spirodiklofeeniä yhtenä monista tehoaineistaan, tarvittaessa muutettava tai peruutettava lupa viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2012 taikka siinä direktiivissä tai niissä direktiiveissä, joilla kyseinen aine tai aineet lisätään direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I, tällaista muuttamista tai peruuttamista varten vahvistettuna ajankohtana sen mukaan, kumpi ajankohta on myöhäisempi.

         4 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan 1 päivänä elokuuta 2010.
   5 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 18 päivänä maaliskuuta 2010.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EUVL L 37, 10.2.2004, s. 34.

      (3)  EUVL L 313, 12.10.2004, s. 21.

      (4)  EYVL L 192, 11.7.2002, s. 60.

      (5)  EFSA Scientific Report (2009) 343, 1–90, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance penoxsulam (lopullinen versio: 31.8.2009).

      (6)  EFSA Scientific Report (2009) 7(10):1350, 1–135, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance proquinazid (lopullinen versio: 13.10.2009).

      (7)  EFSA Scientific Report (2009) 339, 1–86, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance spirodiclofen (lopullinen versio: 27.7.2009).

      LIITE
      Lisätään direktiivin 91/414/ETY liitteessä I olevan taulukon loppuun rivit seuraavasti:

                     Nro

                     Nimi, tunnistenumero

                     IUPAC-nimi

                     Puhtaus (1)

                     Voimaantulo

                     Sisällyttämisen päättymispäivä

                     Erityissäännökset

                     ”306

                     Penoxsulam
                     CAS-N:o: 219714-96-2
                     CIPAC-N:o: 758

                        3-(2,2-difluorietoksi)-N-(5,8-dimetoksi[1,2,4]triatsolo[1,5-c]pyrimidin-2-yyli)-α,α,α-trifluoritolueeni-2-sulfonamidi

                     > 980 g/kg
                     Epäpuhtautta
                     Bis-CHYMP
                     2-kloori-4-[2-(2-kloori-5-metoksi-4-pyrimidinyyli)hydratsino]-5-metoksipyrimidiini saa olla enintään 0,1 g/kg teknisessä aineistossa.

                     1 päivänä elokuuta 2010

                     31 päivänä heinäkuuta 2020

                     A   OSA
                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan rikkakasvien torjunta-aineena käyttöä varten.
                     B   OSA
                     Liitteessä VI vahvistettujen yhtenäisten periaatteiden täytäntöönpanemiseksi on otettava huomioon elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa 22 päivänä tammikuuta 2010 valmiiksi saadun penoxsulamia koskevan tarkastelukertomuksen päätelmät ja erityisesti sen lisäykset I ja II.
                     Kokonaisarvioinnissa jäsenvaltioiden on kiinnitettävä erityistä huomiota

                                 —

                                 vesieliöiden suojeluun,

                                 —

                                 ravinnon kautta tapahtuvaan kuluttajien altistumiseen metaboliitin BSCTA jäämille, joita on myöhemmissä kasvustoissa vuoroviljelyssä,

                                 —

                                 pohjavesien suojeluun, kun tehoainetta käytetään alueilla, joilla on herkkä maaperä ja/tai epäsuotuisat ilmasto-olot.

                           Lupaedellytyksiin on tarvittaessa sisällyttävä riskinhallintatoimenpiteitä.
                     Asianomaisten jäsenvaltioiden on varmistettava, että ilmoittaja toimittaa komissiolle lisätietoja korkeille vesikasveille aiheutuvasta riskistä pellon ulkopuolella. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ilmoittaja toimittaa tällaiset tiedot komissiolle viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2012.
                     Esittelevän jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle kaupallisesti valmistetun teknisen aineiston määritelmä 13 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

                     307

                     Prokinatsidi
                     CAS-N:o: 189278-12-4
                     CIPAC-N:o: 764

                        6-jodi-2-propoksi-3-propyylikinatsolin-4(3H)-oni

                     > 950 g/kg

                     1 päivänä elokuuta 2010

                     31 päivänä heinäkuuta 2020

                     A   OSA
                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan sienitautien torjunta-aineena käyttöä varten.
                     B   OSA
                     Liitteessä VI vahvistettujen yhtenäisten periaatteiden täytäntöönpanemiseksi on otettava huomioon elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa 22 päivänä tammikuuta 2010 valmiiksi saadun prokinatsidia koskevan tarkastelukertomuksen päätelmät ja erityisesti sen lisäykset I ja II.
                     Kokonaisarvioinnissa jäsenvaltioiden on kiinnitettävä erityistä huomiota

                                 —

                                 matoja syöville linnuille aiheutuvaan pitkän aikavälin riskiin, kun tehoainetta käytetään viiniköynnöksissä,

                                 —

                                 vesieliöille aiheutuvaan riskiin,

                                 —

                                 ravinnon kautta tapahtuvaan kuluttajien altistumiseen prokinatsidin jäämille, joita on eläinperäisissä tuotteissa ja myöhemmissä kasvustoissa vuoroviljelyssä,

                                 —

                                 käyttäjien turvallisuuteen.

                           Lupaedellytyksiin on tarvittaessa sisällyttävä riskinhallintatoimenpiteitä.
                     Esittelevän jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle kaupallisesti valmistetun teknisen aineiston määritelmä 13 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

                     308

                     Spirodiklofeeni
                     CAS-N:o: 148477-71-8
                     CIPAC-N:o: 737

                        3-(2,4-dikloorifenyyli)-2-okso-1-oksaspiro[4,5]dek-3-en-4-yyli-2,2-dimetyylibutyraatti

                     > 965 g/kg
                     Seuraavia epäpuhtauksia saa olla teknisessä aineistossa enintään tietty määrä:
                     3-(2,4-dikloorifenyyli)-4-hydroksi-1-oksaspiro[4,5]dek-3-en-2-oni (BAJ-2740-enoli): ≤ 6 g/kg
                     N,N-dimetyyliasetamidi: ≤ 4 g/kg

                     1 päivänä elokuuta 2010

                     31 päivänä heinäkuuta 2020

                     A   OSA
                     Lupa voidaan myöntää ainoastaan punkkien tai hyönteisten torjunta-aineena käyttöä varten.
                     B   OSA
                     Liitteessä VI vahvistettujen yhtenäisten periaatteiden täytäntöönpanemiseksi on otettava huomioon elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa 22 päivänä tammikuuta 2010 valmiiksi saadun spirodiklofeeniä koskevan tarkastelukertomuksen päätelmät ja erityisesti sen lisäykset I ja II.
                     Kokonaisarvioinnissa jäsenvaltioiden on kiinnitettävä erityistä huomiota

                                 —

                                 vesieliöille aiheutuvaan pitkän aikavälin riskiin,

                                 —

                                 käyttäjien turvallisuuteen,

                                 —

                                 mehiläisten jälkeläisille aiheutuvaan riskiin.

                           Lupaedellytyksiin on tarvittaessa sisällyttävä riskinhallintatoimenpiteitä.”

         (1)  Lisätietoja tehoaineiden tunnistuksesta ja määritelmästä annetaan niitä koskevissa tarkastelukertomuksissa.


Avis juridique important

|

31985L0203

Neuvoston direktiivi 85/203/ETY, annettu 7 päivänä maaliskuuta 1985, ilmanlaatustandardeista typpidioksidille

Virallinen lehti nro L 087 , 27/03/1985 s. 0001 - 0007 Espanjank. erityispainos: Luku 15 Nide 5 s. 0133  Portugalink. erityispainos: Luku 15 Nide 5 s. 0133  Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 6 s. 0213  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 6 s. 0213

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 7 päivänä maaliskuuta 1985,ilmanlaatustandardeista typpidioksidille (85/203/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 ja 235 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäEuroopan yhteisöjen toimintaohjelmissa ympäristöalan toimenpiteiksi vuosilta 1973(4), 1977(5) ja 1982(6) edellytetään kiireellisiä typpidioksidin vastaisia toimenpiteitä sen myrkyllisyyden vuoksi ja sen vaikutuksista ihmisen terveyteen ja ympäristöön nykyään käytettävissä olevan tiedon perusteella,neuvoston saatavilla oleva tekninen ja tieteellinen tieto ei tarjoa riittävää perustetta yleisten, erityisesti ympäristöä koskevien standardien säätämiselle; ihmisten terveyden suojelemiseksi tapahtuva raja-arvojen asettaminen parantaa myös ympäristönsuojelua,eri jäsenvaltioissa ilman typpidioksidin suhteen jo sovellettavien tai valmisteilla olevien säännösten väliset eroavuudet voivat johtaa erilaisten kilpailun edellytysten muodostumiseen ja niillä siten voi olla suora vaikutus yhteismarkkinoiden toimintaan; tällä alalla olisi sen vuoksi toteutettava perustamissopimuksen 100 artiklassa tarkoitettu lainsäädännön lähentäminen,yksi yhteisön perustehtävistä on edistää koko yhteisössä taloudellisen toiminnan yhdenmukaista kehitystä ja jatkuvaa ja tasapainoista kasvua, joiden saavuttaminen on mahdotonta puuttumatta ympäristön pilaantumiseen ja haittoihin tai parantamatta elämisen laatua ja ympäristönsuojelua; koska perustamissopimuksessa ei ole määräyksiä tätä varten tarpeellisista valtuuksista, on sovellettava sen 235 artiklaa,erityisesti ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi on tarpeen asettaa typpidioksidille raja-arvo, jota jäsenvaltioiden alueilla ei määriteltyinä aikoina saa ylittää; näiden arvojen on perustuttava Maailman terveysjärjestölle tehtyjen tutkimusten tuloksiin, erityisesti tämän epäpuhtauden osalta todettuun annos/vaikutussuhteeseen,huolimatta toteutetuista toimenpiteistä, näiden raja-arvojen noudattaminen ei ehkä ole mahdollista tietyillä alueilla; jäsenvaltioille voidaan sen vuoksi sallia väliaikaiset poikkeukset ehdolla, että ne toimittavat komissiolle suunnitelmat noiden alueiden ilmanlaadun asteittaisesta parantamisesta,on odotettavissa, että neuvosto piakkoin antaa uuden säädöksen, jolla annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus määrätämoottoriajoneuvojen pakokaasuille huomattavasti alhaisemmat raja-arvot,tämän direktiivin mukaisesti toteutettavien toimenpiteiden on oltava taloudellisesti toteuttamiskelpoisia ja tasapainoisen kehityksen mukaisia,typpidioksidi on mukana myös fotokemiallisten oksidanttien muodostuksessa, jotka saattavat olla haitallisia ihmiselle ja ympäristölle; ehkäisevä toiminta voi vähentää niiden muodostumista,on tarpeen perustaa mittausasemia valvomaan typpidioksidin raja-arvon noudattamista, ja on suotavaa, että nämä asemat myös mittaavat typpioksidia, joka on välivaihe typpidioksidin muodostuksessa,ottaen huomioon jäsenvaltioissa käytettävät erilaiset analyysimenetelmät, on tarpeen tietyissä oloissa sallia muiden analyysimenetelmien kuin tässä direktiivissä säädetyn vertailumenetelmän käyttö,raja-arvon lisäksi on tarpeen määrätä myös ohjearvot, jotka parantavat ihmisten terveyden suojelua ja edistävät pitkän ajan kuluessa ympäristönsuojelua, jatässä direktiivissä tarkoitettujen analyysin vertailumenetelmien myöhemmät muutokset voivat olla suotavia alan teknisen ja tieteellisen kehityksen perusteella; tätä varten vaadittavan työn täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi säädettävä menettelystä, jolla mahdollistetaan jäsenvaltioiden ja komission välinen tiivis yhteistyö tieteelliseen ja tekniseen kehitykseen mukauttamista käsittelevässä komiteassa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1. Tämän direktiivin tarkoituksena on:- vahvistaa raja-arvo (liite I) ilmakehän typpidioksidille erityisesti ihmisten suojelemiseksi typpidioksidin ympäristövaikutuksia vastaan;- säätää ohjearvot (liite II) ilmakehän typpidioksidille ihmisten terveyden suojelun parantamiseksi ja pitkän ajan kuluessa ympäristönsuojelun edistämiseksi.2. Tätä direktiiviä ei sovelleta työssä tai rakennusten sisällä tapahtuvaan altistumiseen.2 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan:- 'raja-arvolla' liitteessä I olevassa taulukossa määritettyä typpidioksidipitoisuutta, joka ei määriteltyinä aikoina ja seuraavissa artikloissa säädettyjen ehtojen mukaisesti saa ylittyä jäsenvaltioiden alueella;- 'ohjearvoilla' määriteltyinä aikoina esiintyviä typpidioksidipitoisuuksia, jotka on määritelty liitteessä II ja jotka on erityisesti tarkoitettu vertailutekijöiksi jäsenvaltioiden määrittämien alueiden erityissuunnitelmien laatimista varten,3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että liitteen III mukaisesti mitatut ilmakehän typpidioksidipitoisuudet eivät 1 päivästä heinäkuuta 1987 alkaen ole suurempia kuin liitteessä I määritelty raja-arvo.2. Kun erityisissä oloissa tiettyjen alueiden ilmakehän typpidioksidipitoisuus suoritetuista toimenpiteistä huolimatta todennäköisesti ylittää liitteessä I määritellyn raja-arvon 1 päivän heinäkuuta 1987 jälkeen, kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava siitä komissiolle ennen 1 päivää heinäkuuta 1987.Sen on mahdollisimman pian toimitettava komissiolle suunnitelmat näiden alueiden ilmanlaadun asteittaisesta parantamisesta. Näissä suunnitelmissa, jotka on laadittu ilman pilaantumisen laatuun, alkuperään ja kehitykseen liittyvän olennaisen tiedon pohjalta, on erityisesti kuvattava toimenpiteet, jotka on toteutettu tai jotka toteutetaan, sekä menettelyt, jotka kyseinen jäsenvaltio on pannut toimeen tai panee toimeen. Näillä toimenpiteillä ja menettelyillä on mahdollisimman pian ja viimeistään 1 päivästä tammikuuta 1994 alkaen pyrittävä saamaan näillä alueilla ilmakehän typpidioksidipitoisuudet tasolle, joka ei ylitä liitteessä I määriteltyä raja-arvoa.4 artikla 1. Niille alueilleen, joilla kyseisen jäsenvaltion mielestä on tarpeen rajoittaa tai estää typpidioksidin aiheuttaman ilman pilaantumisen odotettavissa oleva lisääntyminen, mikä aiheutuu erityisesti kaupunki- tai teollisuusrakentamisesta, jäsenvaltio voi määrätä arvot, jotka ovat liitteen I raja-arvoa alemmat.2. Niitä alueita varten, joiden kyseinen jäsenvaltio katsoo tarvitsevan erityistä ympäristönsuojelua, se voi vahvistaa arvot, jotka ovat yleisesti alemmat kuin liitteen II ohjearvot.5 artikla Jäsenvaltiot voivat milloin tahansa vahvistaa tässä direktiivissä säädettyjä tiukemmat arvot.6 artikla Jäsenvaltioiden on perustettava mittausasemia tämän direktiivin soveltamista varten tarvittavan tiedon tuottamiseksi liitteen III määritelmien mukaisesti, erityisesti alueille, joilla raja-arvo ylitetään tai todennäköisesti ylitetään, sekä 4 artiklassa tarkoitetuille alueille.Tällaiset asemat voivat myös mitata typpioksidipitoisuuksia.7 artikla 1. Jäsenvaltioiden on 1 päivästä heinäkuuta 1987 alkaen ilmoitettava komissiolle viimeistään kuudessa kuukaudessa vuotuisen vertailuajan päättymisen (31 päivänä joulukuuta) jälkeen tapauksista, joissa liitteessä I vahvistetut raja-arvot on ylitetty, sekä kirjatuista pitoisuuksista.2. Jäsenvaltioiden on myös viimeistään yhden vuoden kuluttua vuosittaisen vertailuajan päättymisestä ilmoitettava komissiolle tällaisten tapausten perusteet sekä toimenpiteet, jotka on toteutettu niiden estämiseksi.3. Lisäksi jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle sen pyynnöstä tietoja:- niiden mittaamista pitoisuuksista,- niiden asettamista raja-arvoista, määräajoista ja aikatauluista,- niiden toteuttamista muista aiheellisista toimenpiteistä,ja jotka koskevat 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja alueita.Nämä tiedot on myös saatettava yleisön saataville.8 artikla Komissio julkaisee määräajoin yhteenvetokertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta.9 artikla Tämän direktiivin mukaisten toimenpiteiden soveltaminen ei saa johtaa ilmanlaadun huomattavaan heikkenemiseen kaupunkialueiden ulkopuolisilla alueilla, missä typpidioksidin aiheuttaman ilman pilaantumisen taso tämän direktiivin täytäntöönpanohetkellä on alempi kuin liitteessä I määritelty raja-arvo.10 artikla Tämän direktiivin soveltamista varten jäsenvaltioiden on käytettävä:- joko liitteessä IV tarkoitettua vertailumenetelmää,- tai muita analyysimenetelmiä, joista komissiolle on osoitettu, että ne vastaavat vertailumenetelmää.11 artikla 1. Jos jäsenvaltio aikoo vahvistaa sen ja yhden tai useamman muun jäsenvaltion raja-alueen lähelle 4 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaiset ilmakehän typpidioksidipitoisuuden arvot, sen on käytävä sitä ennen neuvotteluja kyseisten jäsenvaltioiden kanssa. Komissiolle on ilmoitettava näistä neuvotteluista ja se voi osallistua niihin.2. Kun liitteessä I asetettu raja-arvo tai 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut arvot - edellyttäen, että viimeksi mainituista on neuvoteltu 1 kohdan mukaisesti - ylittyvät tai saattaisivat ylittyä muusta jäsenvaltiosta peräisin olevan tai mahdollisesti peräisin olevan merkittävän ilman pilaantumisen seurauksena, kyseisten jäsenvaltioiden on käytävä neuvotteluja tilanteen korjaamiseksi. Komissiolle on ilmoitettava näistä neuvotteluista, ja se voi osallistua niihin.12 artikla Muutokset, jotka ovat tarpeen liitteessä IV olevien ohjeiden mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen, annetaan 14 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Nämä muutokset eivät saa johtaa liitteessä I määritellyn raja-arvon muuttamiseen suoraan tai välillisesti.13 artikla 1. Perustetaan komitea 12 artiklassa säädettyä tarkoitusta varten tämän direktiivin mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen, jäljempänä 'komitea', jossa on jäsenvaltioiden edustajat ja puheenjohtajana komission edustaja.2. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.14 artikla 1. Kun tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa komitean käsiteltäväksi sen puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Päätös annetaan sellaisella 45 äänen enemmistöllä, joka saadaan kun jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.15 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään tammikuuta 1987 mennessä ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.16 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 7 päivänä maaliskuuta 1985.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaA. BIONDI(1) EYVL N:o C 258, 27.9.1983, s. 3(2) EYVL N:o C 337, 17.12.1984, s. 434(3) EYVL N:o C 206, 6.8.1984, s. 1(4) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 1(5) EYVL N:o C 139, 13.6.1977, s. 1(6) EYVL N:o C 46, 17.2.1983, s. 1LIITE ITYPPIDIOKSIDIN RAJA-ARVO(Raja-arvo ilmoitetaan yksikköinä µg/m3. Tilavuuden on oltava standardoitu seuraaviin lämpötiloihin ja paineisiin: 293 K ja 101,3 kPa.)>TAULUKON PAIKKA>LIITE IITYPPIDIOKSIDIN OHJEARVOT(Arvo ilmoitetaan yksikköinä µg/m3. Tilavuuden on oltava standardoitu seuraaviin lämpötiloihin ja paineisiin: 293 K ja 101,3 kPa)>TAULUKON PAIKKA>Näiden persentiilien laskennassa on käytettävä liitteen I (2) alaviitteessä annettua kaavaa, kun q:n arvo 50 persentiilille on 0,50 ja 98 persentiilille 0,98.LIITE IIITYPPIDIOKSIDIPITOISUUDEN VALVONTA1. Ympäristön NO2-pitoisuuden valvonnan tarkoitus on arvioida raja-arvon ylittävän altistumisen yksilölliset vaarat mahdollisimman tarkoin; jäsenvaltioiden olisi tämän vuoksi valittava mittauspisteet mahdollisuuksien mukaan paikoista, joissa tämä vaara todennäköisesti on suurin.Kaksi eri tapausta on otettava huomioon:1.1. alueet, joihin vaikuttaa ensi sijassa moottoriajoneuvojen aiheuttama ilman pilaantuminen, ja jotka sen vuoksi rajoittuvat vilkkaasti liikennöityjen teiden läheisyyteen,1.2. laajemmat alueet, joissa kiinteistä lähteistä tulevat päästöt myös huomattavasti vaikuttavat ilman pilaantumiseen.2. Tapauksessa 1.1 mittauspaikat olisi valittava siten, että:- ne käsittävät esimerkkejä pääasiassa moottoriajoneuvojen aiheuttaman ilman pilaantumisen vaikutuksen alaisten alueiden päätyypeistä, joita ovat erityisesti vilkkaasti liikennöidyt 'katukuilut' ja suuret risteykset,- ne ovat mahdollisuuksien mukaan paikkoja, joissa 1 kohdassa määritellyt NO2-pitoisuudet ovat todennäköisesti suurimmat.3. Edellä 1.2 kohdassa määritellyille alueille perustettavien asemien määrän olisi kuvastettava:- pilaantuneen alueen laajuutta,- pilaantumisen epätasaista alueellista jakautumista.Edellä 2 kohdassa määriteltyjä vilkkaasti liikennöityjä 'katukuiluja' ja suuria risteyksiä ei tulisi jättää pois valittaessa paikkoja, jos on olemassa vaara, että raja-arvot ylittyvät kiinteistä palamislähteistä peräisin olevan huomattavan ilman pilaantumisen vuoksi.4. Laitteiden lopullisia näyttöjä olisi käsiteltävä siten, että tuntikeskiarvo tai tuntia lyhyemmän ajan keskiarvo voidaan laskea liitteen I määräysten mukaisesti. Tarkistusten mahdollistamiseksi tiedot olisi tallennettava:- siihen asti, kun seuraava jaksoittainen komission kertomus laaditaan 8 artiklassa säädetyllä tavalla, kun raja-arvo ei ole ylittynyt,- siihen asti kunnes 3 artiklassa säädetyt toimenpiteet on toteutettu, kun raja-arvo on ylittynyt.LIITE IVTÄMÄN DIREKTIIVIN TÄYTÄNTÖÖNPANOA VARTEN KÄYTETTÄVÄ ANALYYSIN VERTAILUMENETELMÄTyppioksidien määrityksessä käytettävä analyysin vertailumenetelmä on ISO-standardissa DIS 7996 kuvattu kemiluminesenssimenetelmä.Näitä menetelmiä varten todistusvoimaisina pidetään ISOn eri kielillä julkaisemia toisintoja ja kaikkia muita toisintoja, joiden komissio vahvistaa vastaavaan niitä.Mittausmenetelmää käytettäessä seuraavat seikat tulisi ottaa huomioon:1. Näytteenottopään tulisi olla vähintään 0,5 m:n etäisyydellä rakennuksista suojausvaikutuksen välttämiseksi.2. Näytteenottolinjan (putket ja liitännät) tulisi olla valmistettu inerteistä materiaaleista (esim. lasi, PTFE, ruostumaton teräs), jotka eivät vaikuta NO2-pitoisuuteen.3. Näytteenottopään ja instrumentin välisen näytteenottolinjan tulisi olla mahdollisimman lyhyt. Ajan, joka kuluu siihen, että kaasunäytteet kulkevat näytteenottolinjan läpi, ei tulisi ylittää 10 sekuntia.4. Näytteenottopään aukon on oltava suojattu sateelta ja hyönteisiltä. Jos käytetään esisuodatinta, se tulisi valita ja huoltaa (säännöllinen puhdistus) siten, että vaikutus NO2-pitoisuuteen minimoidaan.5. Näytteenottolinjaan tapahtuvaa tiivistymistä on vältettävä.6. Näytteenottolinja tulisi puhdistaa säännöllisesti paikalliset olot huomioon ottaen.7. Instrumentin tai kalibrointijärjestelmän kaasupurkausten ei tulisi vaikuttaa näytteenottolinjaan.8. Lähellä olevien laitteiden (ilmastointi- tai tiedonsiirtolaitteet) ei tulisi vaikuttaa näytteenottopäässä tapahtuvaan näytteiden ottoon.9. On ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin varotoimiin, joilla estetään lämpötilan vaihteluiden aiheuttamat mittausten liian suuret virheprosentit.10. Laitteet on kalibroitava säännöllisesti.11. Näytteenottolinjan on oltava ilmatiivis ja virtausnopeus on tarkastettava säännöllisesti.