title: Neuvoston direktiivi (EU) 2015/637, annettu 20 päivänä huhtikuuta 2015, yhteensovittamis- ja yhteistyötoimenpiteistä edustusta vailla oleville unionin kansalaisille kolmansissa maissa annettavan konsuliviranomaisten suojelun helpottamiseksi ja päätöksen 95/553/EY kumoamisesta

text:
                  24.4.2015

                  FI

                  Euroopan unionin virallinen lehti

                  L 106/1

            NEUVOSTON DIREKTIIVI (EU) 2015/637,
      annettu 20 päivänä huhtikuuta 2015,
      yhteensovittamis- ja yhteistyötoimenpiteistä edustusta vailla oleville unionin kansalaisille kolmansissa maissa annettavan konsuliviranomaisten suojelun helpottamiseksi ja päätöksen 95/553/EY kumoamisesta
      EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
      ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 23 artiklan,
      ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
      ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
      noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
      sekä katsoo seuraavaa:

                  (1)

                  Unionin kansalaisuus on jäsenvaltioiden kansalaisten perustavanlaatuinen asema. Oikeus saada toisen jäsenvaltion diplomaatti- ja konsuliviranomaisilta suojelua sellaisen kolmannen maan alueella, jossa sillä jäsenvaltiolla, jonka kansalaisista on kyse, ei ole edustusta, samoin edellytyksin kuin kyseisen jäsenvaltion omat kansalaiset on yksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 20 artiklan 2 kohdan c alakohdassa unionin kansalaisille myönnetyistä erityisoikeuksista.

                  (2)

                  Lissabonin sopimuksessa vahvistettiin unionin kansalaisuutta ja siihen liittyviä oikeuksia. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 23 artiklassa määrätään sellaisten direktiivien hyväksymisestä, joissa säädetään konsuliviranomaisten edustusta vailla oleville unionin kansalaisille antamaa suojelua helpottavista tarpeellisista yhteistyö- ja yhteensovittamistoimenpiteistä.

                  (3)

                  Solidaarisuus, syrjintäkielto ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen kuuluvat arvoihin, joihin unioni perustuu; kansainvälisissä suhteissaan unionin olisi vaalittava arvojaan ja edistettävä osaltaan kansalaistensa suojelua. Edustusta vailla olevien unionin kansalaisten perusoikeus konsuliviranomaisten antamaan suojeluun samoin edellytyksin kuin omat kansalaiset, joka on vahvistettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan, jäljempänä ’perusoikeuskirja’, 46 artiklassa, on osoitus eurooppalaisesta solidaarisuudesta. Se tuo ulkoisen ulottuvuuden unionin kansalaisuuden käsitteeseen ja vahvistaa unionin identiteettiä kolmansissa maissa.

                  (4)

                  Tämän direktiivin tavoitteena on säätää konsuliviranomaisten edustusta vailla oleville unionin kansalaisille antamaa suojelua helpottavista tarpeellisista yhteistyö- ja yhteensovittamistoimenpiteistä. Tällaisten toimenpiteiden olisi lisättävä oikeusvarmuutta sekä konsuliviranomaisten välistä tehokasta yhteistyötä ja solidaarisuutta.

                  (5)

                  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 20 artiklan 2 kohdan c alakohdan ja 23 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden olisi annettava konsuliviranomaisten suojelua edustusta vailla oleville kansalaisille samoin edellytyksin kuin omille kansalaisilleen. Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden toimivaltaan määrätä omille kansalaisilleen annettavan suojelun ulottuvuudesta.

                  (6)

                  Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisiin konsulisuhteisiin, erityisesti niiden oikeuksiin ja velvollisuuksiin, jotka johtuvat jäsenvaltioiden unionin oikeuden mukaisesti soveltamista kansainvälisistä tavoista ja sopimuksista, erittäinkin 24 päivänä huhtikuuta 1963 tehdystä konsulisuhteita koskevasta yleissopimuksesta, jäljempänä ’Wienin yleissopimus’. Jäsenvaltiot voivat Wienin yleissopimuksen 8 artiklan nojalla antaa konsuliviranomaisten suojelua toisen jäsenvaltion puolesta siitä asianmukaisesti ilmoitettuaan ja jollei kyseinen kolmas maa vastusta sitä. Vaikeuksia voi erityisesti esiintyä sellaisissa tilanteissa, joissa kansalaisella on myös isäntämaan kansalaisuus. Jäsenvaltioiden olisi paikallisen konsuliyhteistyön tuella toteutettava tarvittavat toimenpiteet kolmansien maiden suhteen sen varmistamiseksi, että konsuliviranomaisten suojelua voidaan kaikissa tapauksissa antaa muiden jäsenvaltioiden puolesta.

                  (7)

                  Tehokas yhteistyö ja yhteensovittaminen on välttämätöntä, kun edustusta vailla olevat kansalaiset tarvitsevat suojelua kolmansissa maissa. Kolmannessa maassa läsnä olevan avustavan jäsenvaltion ja jäsenvaltion, jonka kansalainen henkilö on, olisi tehtävä tiivistä yhteistyötä. Edustusta vailla olevia kansalaisia koskeva paikallinen konsuliyhteistyö voi olla monimutkaisempaa, sillä se edellyttää yhteensovittamista viranomaisten kanssa, joilla ei ole paikallista edustusta, tarvittaessa myös toimivaltaisten suurlähetystöjen tai konsulaattien kanssa. Olisi laadittava selkeät ja vakaat säännöt, joilla täytetään aukko, joka on seurausta siitä, ettei kansalaisen omalla jäsenvaltiolla ole maassa suurlähetystöä tai konsulaattia. Nykyisiä toimenpiteitä on selvennettävä tehokkaan suojelun varmistamiseksi.

                  (8)

                  Unionin kansalaisten olisi katsottava olevan vailla edustusta kolmannessa maassa, jos sillä jäsenvaltiolla, jonka kansalainen kyseinen henkilö on, ei ole siellä suurlähetystöä, konsulaattia tai kunniakonsulia. Kansalaisten olisi myös katsottava olevan vailla edustusta, jos paikallisesti perustettu suurlähetystö, konsulaatti tai kunniakonsuli ei jostakin syystä pysty tietyssä tapauksessa antamaan suojelua, jota kyseinen henkilö muutoin olisi kansallisen lain tai käytännön mukaan oikeutettu saamaan. Suurlähetystöjen ja konsulaattien olisi ilmoitettava toisilleen poikkeuksellisista olosuhteista, jotka voivat tilapäisesti vaikuttaa niiden valmiuteen antaa konsuliviranomaisten suojelua. Saavutettavuus ja läheisyys olisi myös otettava huomioon. Esimerkiksi kansalaista, joka pyytää konsuliviranomaisten suojelua tai apua toisen jäsenvaltion suurlähetystöltä tai konsulaatilta, ei tulisi ohjata edelleen sen jäsenvaltion, jonka kansalainen hän on, suurlähetystöön, konsulaattiin tai kunniakonsulin luo, jos kansalaisen ei paikallisten olosuhteiden tai resurssien puutteen vuoksi ole mahdollista päästä turvallisesti mainittuihin instansseihin, eikä näiden ole mahdollista saavuttaa häntä, sillä tavoin, että hänen olisi mahdollista saada konsuliviranomaisten antamaa suojelua. Edustuksen puuttumisen käsitettä olisi tulkittava siten, että varmistetaan edustusta vailla olevien kansalaisten oikeutta saada syrjimätöntä suojelua toisen jäsenvaltion suurlähetystöltä tai konsulaatilta koskeva tehokkuus ottaen huomioon kunkin tapauksen olosuhteet. Kansalaisten, joilla on useamman kuin yhden jäsenvaltion kansalaisuus, olisi katsottava olevan edustusta vailla, jos yhdelläkään niistä jäsenvaltioista, joiden kansalaisuus heillä on, ei ole edustusta kyseisessä kolmannessa maassa.

                  (9)

                  Jotta voidaan varmistaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 20 artiklan 2 kohdan c alakohdassa vahvistetun oikeuden ja perusoikeuskirjan 7 artiklassa tunnustetun yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamista koskevan oikeuden tehokkuus ja ottaen huomioon kansallinen oikeus ja käytäntö, avustavan jäsenvaltion on mahdollisesti annettava suojelua unionin kansalaisten kolmansista maista oleville perheenjäsenille kunkin tapauksen olosuhteiden mukaan. Tämä direktiivi ei estä sitä, että niiden kuulemisten aikana, jotka olisi toteutettava ennen kuin apua annetaan, avustava jäsenvaltio ja jäsenvaltio, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on, tarvittaessa sopivat mahdollisuudesta laajentaa apu edustusta vailla olevan unionin kansalaisen kolmannesta maasta oleviin perheenjäseniin laajemmin kuin avustavan jäsenvaltion lainsäädännössä edellytetään tai mikä on sen käytännön mukaista, ottaen mahdollisuuksien mukaan huomioon sen jäsenvaltion, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on, tekemät pyynnöt, ja edellyttäen, että se, mistä on sovittu, täyttää unionin lainsäädännön vaatimukset. Jäsenvaltiot eivät kuitenkaan välttämättä pysty antamaan tietyntyyppistä konsuliviranomaisten suojelua, kuten tilapäisiä matkustusasiakirjoja, kolmansista maista oleville perheenjäsenille. Alaikäisiä lapsia koskevan avun osalta olisi lapsen etu otettava ensisijaisesti huomioon perusoikeuskirjan 24 artiklan mukaisesti, ja kuten 20 päivänä marraskuuta 1989 tehdyssä Yhdistyneiden kansakuntien lapsen oikeuksia koskevassa yleissopimuksessa säädetään.

                  (10)

                  Edustusta vailla olevien kansalaisten olisi voitava hakea konsuliviranomaisten antamaa suojelua minkä tahansa jäsenvaltion suurlähetystöstä tai konsulaatista. Tämän ei kuitenkaan tulisi estää jäsenvaltioita ryhtymästä käytännön järjestelyihin, joiden tarkoituksena on vastuun jakaminen konsuliviranomaisten suojelun antamisesta edustusta vailla oleville kansalaisille tämän direktiivin mukaisesti. Tällaiset järjestelyt ovat kansalaisille hyödyllisiä, koska ne mahdollistavat paremmat valmiudet tehokkaan suojelun varmistamiseksi. Suojelupyynnön vastaanottavan jäsenvaltion olisi arvioitava, onko konsuliviranomaisten suojelua kyseisessä tapauksessa annettava vai voidaanko asia siirtää suurlähetystölle tai konsulaatille, joka on nimetty toimivaltaiseksi sovitun järjestelyn mukaisesti. Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle ja Euroopan ulkosuhdehallinnolle kaikista tällaisista järjestelyistä, ja unionin ja jäsenvaltioiden olisi tiedotettava niistä avoimuuden varmistamiseksi edustusta vailla olevien kansalaisten osalta.

                  (11)

                  Tämän direktiivin ei tulisi estää jäsenvaltiota, jolla ei ole edustusta kolmannessa maassa, antamasta konsuliviranomaisten suojelua kansalaiselleen, esimerkiksi tarjoamalla tarvittaessa konsulipalveluja verkossa. Jäsenvaltion, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on, olisi voitava pyytää jäsenvaltiota, josta kansalainen hakee tai saa konsuliviranomaisten antamaa suojelua, siirtämään pyyntö tai asia voidakseen itse antaa konsuliviranomaisten suojelua. Tällainen siirto ei saisi johtaa edustusta vailla olevan kansalaisen jäämiseen ilman konsuliviranomaisten antamaa suojelua.

                  (12)

                  Sen estämättä, että jäsenvaltioilla on kunniakonsulien toimivallan osalta erilaiset perinteet, nämä eivät yleensä tarjoa samaa palvelujen valikoimaa kuin suurlähetystöt tai konsulaatit. Ottaen huomioon, että kunniakonsulit täyttävät tehtävänsä usein vapaaehtoiselta pohjalta, olisi jätettävä kunkin jäsenvaltion päätettäväksi, olisiko tätä direktiiviä sovellettava sen kunniakonsuleihin. Kunniakonsulien voitaisiin edellyttää antavan konsuliviranomaisten suojelua edustusta vailla oleville kansalaisille kunkin tapauksen olosuhteiden mukaan.

                  (13)

                  Suojelupyynnöt olisi käsiteltävä, jos pyynnön esittäjät esittävät voimassa olevan unionin kansalaisen passin tai henkilötodistuksen. Konsuliviranomaisten antamaa suojelua tarvitsevilla edustusta vailla olevilla kansalaisilla ei kuitenkaan mahdollisesti ole enää hallussaan henkilöasiakirjojaan. Perustavanlaatuinen asema unionin kansalaisena annetaan suoraan unionin lainsäädännössä ja henkilöasiakirjoilla on ainoastaan toteava arvo. Jos pyynnön esittäjät eivät pysty esittämään voimassa olevia henkilöasiakirjoja, heidän olisi sen vuoksi pystyttävä todistamaan henkilöllisyytensä muulla tavoin. Tarvittaessa kyseisen henkilön henkilöllisyys voitaisiin tarkistaa kuultaessa sen jäsenvaltion viranomaisia, jonka kansalainen pyynnön esittäjä väittää olevansa. Sellaisten pyynnön esittäjän mukana olevien perheenjäsenten osalta, jotka ovat kolmannen maan kansalaisia, sen jäsenvaltion viranomaisten, jonka kansalainen pyynnön esittäjä on, olisi myös voitava auttaa avustavaa jäsenvaltiota henkilöllisyyden ja pyynnön esittäjään olevan perhesuhteen olemassaolon tarkistamisessa.

                  (14)

                  Tarvittavien yhteensovittamis- ja yhteistyötoimenpiteiden selvittämiseksi tämän direktiivin mukaisen konsuliviranomaisten antaman suojelun soveltamisala olisi täsmennettävä. Edustusta vailla oleville kansalaisille annettavan konsuliviranomaisten suojelun olisi sisällettävä avustaminen useissa tavanomaisissa tilanteissa, joissa jäsenvaltiot antavat konsuliviranomaisten suojelua omille kansalaisilleen kunkin yksittäisen tapauksen olosuhteiden mukaan, kuten pidätys tai vangitseminen, vakava onnettomuus tai vakava sairaus ja kuolema sekä hädänalaiseen asemaan joutuneiden avustaminen ja kotiuttaminen tai tilapäisten matkustusasiakirjojen myöntäminen. Koska tarvittava suojelu riippuu aina tapauksesta, konsuliviranomaisten antamaa suojelua ei tulisi rajoittaa niihin tilanteisiin, jotka on erityisesti mainittu tässä direktiivissä.

                  (15)

                  Kansalaisten toiveet olisi otettava asianmukaisesti huomioon soveltuvin osin, mukaan lukien silloin kun on kyse siitä, olisiko perheenjäsenille tai muille asiaan liittyville henkilöille ilmoitettava asiasta ja kenelle ilmoitus siinä tapauksessa tehtäisiin. Vastaavasti kuolemantapauksessa olisi otettava asianmukaisesti huomioon lähiomaisten toiveet kuolleen kansalaisen ruumista koskevista järjestelyistä. Sen jäsenvaltion, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on, olisi oltava vastuussa tällaisesta yhteydenpidosta.

                  (16)

                  Jäsenvaltioiden viranomaisten olisi tehtävä tiivistä yhteistyötä ja yhteensovitettava toimensa toistensa kanssa sekä unionin, erityisesti komission ja Euroopan ulkosuhdehallinnon kanssa keskinäisen kunnioituksen ja solidaarisuuden hengessä. Nopean ja tehokkaan yhteistyön varmistamiseksi jäsenvaltioiden olisi annettava ja jatkuvasti päivitettävä tietoja asiaan liittyvistä yhteyspisteistä jäsenvaltioissa Euroopan ulkosuhdehallinnon suojatulla verkkosivustolla (Consular OnLine).

                  (17)

                  Kolmansissa maissa unionia edustavat unionin edustustot, jotka tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden diplomaattisten edustustojen ja konsuliedustustojen kanssa edistävät unionin kansalaisilla konsuliviranomaisten antamaan suojeluun olevan oikeuden toteutumista, kuten Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 35 artiklassa todetaan. Tällä direktiivillä tunnustetaan täysimääräisesti Euroopan ulkosuhdehallinnon ja unionin edustustojen erityisesti kriisitilanteissa neuvoston päätöksen 2010/427/EU (2) ja erittäinkin sen 5 artiklan 10 kohdan mukaisesti jo antama panos, ja vahvistetaan sitä edelleen.

                  (18)

                  Paikallisen yhteensovittamisen osalta olisi selvennettävä kaikkien asiaan kuuluvien toimijoiden toimivaltuuksia ja tehtäviä, jotta varmistetaan, että edustusta vailla olevat kansalaiset saavat avun, johon heillä on oikeus syrjimättömyysperiaatteen mukaisesti. Paikallisessa konsuliyhteistyössä olisi kiinnitettävä asianmukaista huomiota edustusta vailla oleviin kansalaisiin, esimerkiksi keräämällä ja säännöllisesti päivittämällä tietoja asiaan liittyvistä yhteyspisteistä ja antamalla tietoja jäsenvaltioiden paikallisille suurlähetystöille, konsulaateille ja unionin edustustoille.

                  (19)

                  Tiiviissä yhteistyössä unionin edustustojen kanssa järjestettävissä paikallisissa konsuliyhteistyökokouksissa olisi vaihdettava säännöllisesti tietoja edustusta vailla oleville kansalaisille tärkeistä asioista, kuten kansalaisten turvallisuudesta, vankilaoloista, konsuli-ilmoituksista ja konsulipalvelujen saatavuudesta sekä yhteistyöstä kriisitilanteissa. Edustettuna olevien jäsenvaltioiden olisi näissä kokouksissa tarpeen mukaan sovittava käytännön järjestelyistä sen varmistamiseksi, että edustusta vailla olevat kansalaiset saavat tehokasta suojelua. Tällainen sopiminen ei välttämättä ole tarpeen, jos esimerkiksi edustusta vailla olevien kansalaisten määrä on pieni.

                  (20)

                  Selvä vastuunjako edustettuina olevien ja edustusta vailla olevien jäsenvaltioiden sekä unionin edustustojen välillä on olennaista riittävien kriisivalmiuksien ja kriisinhallinnan varmistamiseksi. Sen vuoksi kriisitilanteiden valmiussuunnittelun olisi oltava koordinoitua ja siinä olisi otettava täysimääräisesti huomioon edustusta vailla olevat kansalaiset. Jäsenvaltioiden, joilla ei ole paikallista suurlähetystöä tai konsulaattia, olisi tätä varten toimitettava paikallisten kriisintorjuntavalmiuksien puitteissa kaikki saatavilla olevat ja asiaan kuuluvat tiedot kansalaisistaan alueella. Näitä tietoja olisi tarvittaessa päivitettävä kriisitilanteessa. Toimivaltaisille suurlähetystöille ja konsulaateille sekä unionin edustustoille olisi tiedotettava, ja tarvittaessa niiden olisi osallistuttava kriisivalmiusjärjestelyihin. Näistä järjestelyistä olisi annettava tietoa edustusta vailla oleville kansalaisille. Kriisitilanteissa johtavan valtion tai yhden taikka useamman apua koordinoivan jäsenvaltion olisi sovitettava yhteen edustusta vailla oleville kansalaisille annettava tuki ja käytettävissä olevien evakuointivalmiuksien käyttö syrjimättömyysperiaatteen mukaisesti noudattaen sovittua suunnitelmaa ja ottaen huomioon tilanteen paikallisen kehittymisen.

                  (21)

                  Konsulihenkilöstön ja muiden kriisinhallinnan asiantuntijoiden yhteistoimintaa olisi parannettava, erityisesti mahdollistamalla heidän osallistumisensa monialaisiin kriisiyksikköihin, kuten yksikköihin, jotka liittyvät Euroopan ulkosuhdehallinnon kriisitoiminnan ja operatiivisen koordinoinnin sekä kriisinhallinnan rakenteisiin ja unionin pelastuspalvelumekanismiin (3).

                  (22)

                  Olisi voitava pyytää unionin pelastuspalvelumekanismin tukea, jos sitä tarvitaan edustusta vailla olevien kansalaisten konsuliviranomaisten antamaa suojelua varten. Tätä tukea voisi pyytää esimerkiksi johtava valtio tai yksi taikka useampi apua koordinoiva jäsenvaltio.

                  (23)

                  Tässä direktiivissä käytetyllä termillä ”johtava valtio” tarkoitetaan yhtä tai useampaa kolmannessa maassa edustettuna olevaa jäsenvaltiota, joka vastaa tai jotka vastaavat edustusta vailla olevien kansalaisten avustustoimien yhteensovittamisesta ja johtamisesta kriisien aikana. Johtavan valtion käsitettä, sellaisena kuin se on vahvistettu asiaan kuuluvissa unionin ohjeissa (4), voidaan edelleen kehittää unionin oikeuden ja erityisesti tämän direktiivin mukaisesti.

                  (24)

                  Kun jäsenvaltiolle ilmoitetaan konsuliviranomaisten antamaa suojelua koskevasta pyynnöstä henkilöltä, joka väittää olevansa edustusta vailla oleva kansalainen, tai se vastaanottaa sellaisen pyynnön, sen olisi erittäin kiireellisiä tapauksia lukuun ottamatta aina otettava viipymättä yhteyttä siihen jäsenvaltioon, jonka kansalainen henkilö on, ja annettava sille kaikki asiaan liittyvät tiedot ennen avun antamista. Jäsenvaltion, jonka kansalainen henkilö on, olisi vastaavasti viipymättä annettava kaikki tapaukseen liittyvät tiedot. Tämä kuuleminen mahdollistaisi sen, että jäsenvaltio, jonka kansalainen henkilö on, voi pyytää siirtämään pyynnön tai asian voidakseen itse antaa konsuliviranomaisten suojelua. Tämän kuulemisen olisi myös annettava kyseisille jäsenvaltioille mahdollisuus vaihtaa asiaan kuuluvia tietoja esimerkiksi sen varmistamiseksi, että edustusta vailla oleva kansalainen ei käytä väärin perustein hyväkseen oikeuttaan saada Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 20 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaista konsuliviranomaisten suojelua. Unionin kansalaiset eivät voi väärinkäyttötapauksissa vedota tähän direktiiviin.

                  (25)

                  Keskinäinen solidaarisuus ja yhteistyö koskevat myös taloudellisia kysymyksiä. Konsuliviranomaisten suojelun antaminen omille kansalaisille taloudellisen avun muodossa on kyseisille jäsenvaltioille viimeinen keino ja mahdollista ainoastaan poikkeustapauksissa, joissa kansalaiset eivät voi saada varoja muulla tavoin, esimerkiksi rahalähetyksinä perheeltä, ystäviltä tai työnantajilta. Edustusta vailla oleville kansalaisille olisi annettava taloudellista apua samoin edellytyksin kuin avustavan jäsenvaltion kansalaisille. Edustusta vailla olevaa kansalaista olisi vaadittava allekirjoittamaan sitoumus aiheutuneiden kustannusten maksamisesta takaisin jäsenvaltiolle, jonka kansalainen hän on, edellyttäen, että samassa tilanteessa olevilta avustavan jäsenvaltion kansalaisilta olisi vaadittu kyseisten kustannusten takaisinmaksua omalle jäsenvaltiolleen. Jäsenvaltio, jonka kansalainen edustusta vailla oleva kansalainen on, voi vaatia tältä kyseisten kustannusten takaisinmaksua mahdollinen konsulimaksu mukaan luettuna.

                  (26)

                  Tällä direktiivillä olisi varmistettava kustannusten jakaminen ja korvaukset. Jos edustusta vailla olevalle kansalaiselle annetun konsuliviranomaisten suojelun yhteydessä on allekirjoitettu takaisinmaksusitoumus, jäsenvaltion, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on, olisi korvattava aiheutuneet kustannukset avustavalle jäsenvaltiolle. Avustavan jäsenvaltion olisi päätettävä, hakeeko se korvausta aiheutuneista kustannuksista. Avustavan jäsenvaltion ja jäsenvaltion, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on, olisi voitava sopia yksityiskohtaisista järjestelyistä korvauksen maksamiseksi tiettyjen määräaikojen puitteissa.

                  (27)

                  Edustusta vailla olevalle kansalaiselle pidätys- tai vangitsemistapauksessa annetusta konsuliviranomaisten suojelusta voi aiheutua avustavan jäsenvaltion diplomaatti- tai konsuliviranomaisille epätavallisen korkeita matka-, majoitus- tai käännöskustannuksia kunkin tapauksen olosuhteista riippuen. Jäsenvaltiolle, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on, olisi ilmoitettava tällaisista mahdollisista kustannuksista ennen avun antamista järjestettävien kuulemisten aikana. Avustavan jäsenvaltion olisi voitava hakea korvausta tällaisista epätavallisen korkeista kustannuksista jäsenvaltiolta, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on. Jäsenvaltion, jonka kansalainen kyseinen henkilö on, olisi korvattava aiheutuneet kustannukset avustavalle jäsenvaltiolle. Avustavan jäsenvaltion ja jäsenvaltion, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on, olisi voitava sopia yksityiskohtaisista järjestelyistä korvauksen maksamiseksi tiettyjen määräaikojen puitteissa. Jäsenvaltiot, joiden kansalaisia edustusta vailla olevat henkilöt ovat, eivät syrjimättömyysperiaatteen mukaan voi vaatia kansalaisiaan korvaamaan sellaisia kustannuksia, joiden takaisinmaksua ei vaadittaisi avustavan jäsenvaltion kansalaisilta.

                  (28)

                  Rahoitusmenettelyjä olisi yksinkertaistettava kriisitilanteita varten. Ottaen huomioon tällaisten tilanteiden erityispiirteet, kuten tarve auttaa nopeasti suurta määrää kansalaisia, takaisinmaksusitoumuksen ei tulisi olla edellytyksenä sille, että avustava jäsenvaltio voi hakea ja saada korvausta jäsenvaltiolta, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on. Jäsenvaltion, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on, olisi korvattava aiheutuneet kustannukset yhdelle tai useammalle avustavalle jäsenvaltiolle. Yhden tai useamman avustavan jäsenvaltion olisi voitava päättää, hakeeko se tai hakevatko ne korvausta aiheutuneista kustannuksista ja missä muodossa. Avustavan jäsenvaltion ja jäsenvaltion, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on, olisi voitava sopia yksityiskohtaisista järjestelyistä korvauksen maksamiseksi tiettyjen määräaikojen puitteissa. Kriisitilanteissa, jotka vaikuttavat tai ovat voineet vaikuttaa haitallisesti huomattavaan määrään unionin kansalaisia, ja jos avustava jäsenvaltio sitä pyytää, jäsenvaltioiden, joiden kansalaisia edustusta vailla olevat henkilöt ovat, olisi korvattava kustannukset määräsuhteessa jakamalla aiheutuneet kustannukset avustettujen kansalaisten lukumäärällä.

                  (29)

                  Tätä direktiiviä olisi tarkasteltava uudelleen kolmen vuoden kuluttua siitä, kun määräaika sen saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä on päättynyt. Erityisesti mahdollista tarvetta tarkistaa rahoitusmenettelyjä riittävän vastuun jakamisen varmistamiseksi olisi arvioitava niiden tietojen pohjalta, jotka jäsenvaltioiden on määrä toimittaa direktiivin täytäntöönpanosta ja soveltamisesta käytännössä, mukaan lukien mahdolliset asiaan kuuluvat tilastot ja tapaukset. Komission olisi laadittava kertomus ja tarkasteltava mahdollisten lisätoimenpiteiden tarvetta, myös ehdottamalla tarvittaessa muutosta tähän direktiiviin, jotta unionin kansalaisten konsuliviranomaisten antamaa suojelua koskevan oikeuden käyttöä voidaan helpottaa.

                  (30)

                  Jäsenvaltioiden tämän direktiivin puitteissa suorittamaa henkilötietojen käsittelyä säännellään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 95/46/EY (5).

                  (31)

                  Tämän direktiivin ei tulisi vaikuttaa suotuisampiin kansallisiin säännöksiin, jos ne ovat sopusoinnussa tämän direktiivin kanssa.

                  (32)

                  Jäsenvaltiot ovat selittävistä asiakirjoista 28 päivänä syyskuuta 2011 annetun jäsenvaltioiden ja komission yhteisen poliittisen lausuman (6) mukaisesti sitoutuneet perustelluissa tapauksissa liittämään ilmoitukseen toimenpiteistä, jotka koskevat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhden tai useamman asiakirjan, joista käy ilmi direktiivin osien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseen tarkoitettujen välineiden vastaavien osien suhde. Tämän direktiivin osalta lainsäätäjä pitää tällaisten asiakirjojen toimittamista perusteltuna.

                  (33)

                  Tällä direktiivillä pyritään edistämään perusoikeuskirjassa tunnustettua konsuliviranomaisten antamaa suojelua. Direktiivissä kunnioitetaan niitä perusoikeuksia ja noudatetaan niitä periaatteita, jotka on tunnustettu erityisesti perusoikeuskirjassa, erityisesti syrjintäkiellon periaatetta, oikeutta elämään ja henkilökohtaiseen koskemattomuuteen, oikeutta yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen, lapsen oikeuksia sekä puolustautumisoikeutta ja oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin. Tämä direktiivi olisi pantava täytäntöön näiden oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti.

                  (34)

                  Perusoikeuskirjan sisältämän syrjintäkiellon mukaisesti jäsenvaltioiden olisi pantava tämän direktiivin säännökset täytäntöön ilman tämän direktiivin edunsaajien välistä syrjintää minkään syyn perusteella, esimerkiksi sukupuolen, rodun, ihonvärin, etnisen tai yhteiskunnallisen alkuperän, geneettisten ominaisuuksien, kielen, uskonnon tai vakaumuksen, poliittisten tai muiden mielipiteiden, kansalliseen vähemmistöön kuulumisen, varallisuuden, syntyperän, vammaisuuden, iän tai sukupuolisen suuntautumisen perusteella.

                  (35)

                  Neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös 95/553/EY (7) olisi kumottava,

            ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
      1 LUKU

         YLEISET SÄÄNNÖKSET JA SOVELTAMISALA

      1 artikla
      Kohde
      1.   Tässä direktiivissä säädetään tarpeellisista yhteensovittamis- ja yhteistyötoimenpiteistä, joilla helpotetaan unionin kansalaisten mahdollisuutta käyttää Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 20 artiklan 2 kohdan c alakohdassa vahvistettua oikeutta saada jonkin jäsenvaltion diplomaatti- ja konsuliviranomaisilta suojelua sellaisen kolmannen maan alueella, jossa sillä jäsenvaltiolla, jonka kansalaisia he itse ovat, ei ole edustusta, samoin edellytyksin kuin kyseisen valtion omat kansalaiset ottaen huomioon myös unionin edustustojen roolin tämän oikeuden täytäntöönpanon edistämisessä.
      2.   Tämä direktiivi ei koske jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisiä konsulisuhteita.
      2 artikla
      Yleisperiaate
      1.   Jäsenvaltioiden suurlähetystöjen tai konsulaattien on annettava konsuliviranomaisten suojelua edustusta vailla oleville kansalaisille samoin edellytyksin kuin omille kansalaisilleen.
      2.   Jäsenvaltiot voivat päättää, että tätä direktiiviä sovelletaan kunniakonsulien antamaan konsuliviranomaisten suojeluun Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 23 artiklan mukaisesti. Jäsenvaltiot varmistavat, että edustusta vailla oleville kansalaisille ilmoitetaan asianmukaisesti tällaisista päätöksistä ja siitä, missä määrin kunniakonsuleilla on toimivalta antaa suojelua tietyssä tapauksessa.
      3 artikla
      Jäsenvaltion, jonka kansalaisesta on kyse, antama konsuliviranomaisen suojelu
      Jäsenvaltio, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on, voi pyytää jäsenvaltiota, josta edustusta vailla oleva kansalainen hakee tai saa konsuliviranomaisten antamaa suojelua, siirtämään edustusta vailla olevan kansalaisen pyynnön tai asian siihen jäsenvaltioon, jonka kansalainen hän on, jotta se jäsenvaltio, jonka kansalainen hän on, voi antaa konsuliviranomaisten suojelua kansallisen lainsäädäntönsä tai käytäntönsä mukaisesti. Pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion on luovuttava asiasta heti, kun jäsenvaltio, jonka kansalaisesta on kyse, vahvistaa antavansa konsuliviranomaisten suojelua kyseessä olevalle edustusta vailla olevalle kansalaiselle.
      4 artikla
      Edustusta vailla olevat kansalaiset kolmansissa maissa
      Tässä direktiivissä ’edustusta vailla olevilla kansalaisilla’ tarkoitetaan kaikkia kansalaisia, joilla on sellaisen jäsenvaltion kansalaisuus, jolla 6 artiklassa säädetyllä tavalla ei ole edustusta kolmannessa maassa.
      5 artikla
      Edustusta vailla olevien kansalaisten perheenjäsenet kolmansissa maissa
      Konsuliviranomaisten suojelua annetaan perheenjäsenille, jotka eivät itse ole unionin kansalaisia mutta jotka liikkuvat edustusta vailla olevien kansalaisten seurassa kolmannessa maassa, samassa määrin ja samoin edellytyksin kuin sitä annettaisiin avustavan jäsenvaltion kansalaisten perheenjäsenille, jotka eivät itse ole unionin kansalaisia, kyseisen maan kansallisen lainsäädännön tai käytännön mukaisesti.
      6 artikla
      Edustuksen puuttuminen
      Tätä direktiiviä sovellettaessa jäsenvaltiolla ei ole edustusta kolmannessa maassa, jos sillä ei ole kyseisessä maassa pysyvää suurlähetystöä tai konsulaattia tai jos sillä ei ole siellä suurlähetystöä, konsulaattia tai kunniakonsulia, joka pystyisi tietyssä tapauksessa tosiasiassa antamaan konsuliviranomaisten suojelua.
      7 artikla
      Konsuliviranomaisten antaman suojelun saatavuus ja muut järjestelyt
      1.   Edustusta vailla olevat kansalaiset ovat oikeutettuja pyytämään suojelua minkä tahansa jäsenvaltion suurlähetystöstä tai konsulaatista.
      2.   Jäsenvaltio voi edustaa toista jäsenvaltiota pysyvästi, ja jäsenvaltioiden suurlähetystöt tai konsulaatit voivat tarvittaessa sopia vastuunjakoa koskevista käytännön järjestelyistä konsuliviranomaisten suojelun antamiseksi edustusta vailla oleville kansalaisille, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan soveltamista. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja Euroopan ulkosuhdehallinnolle tällaisista järjestelyistä, joista unionin ja jäsenvaltioiden on tiedotettava avoimuuden varmistamiseksi edustusta vailla olevien kansalaisten osalta.
      3.   Tapauksissa, joissa on sovittu 2 kohdan mukaisesta käytännön järjestelystä, suurlähetystön tai konsulaatin, josta edustusta vailla oleva kansalainen pyytää konsuliviranomaisten antamaa suojelua ja jota ei ole nimetty toimivaltaiseksi sovitun erityisjärjestelyn mukaisesti, on varmistettava, että kansalaisen pyyntö ohjataan edelleen asiaan kuuluvalle suurlähetystölle tai konsulaatille, ellei tämä vaarantaisi konsuliviranomaisten antamaa suojelua erityisesti tapauksissa, joissa asian kiireellisyys edellyttää pyynnön vastaanottaneelta suurlähetystöltä tai konsulaatilta välittömiä toimia.
      8 artikla
      Tunnistaminen
      1.   Konsuliviranomaisen suojelua hakevan pyynnön esittäjän on osoitettava olevansa unionin kansalainen esittämällä passi tai henkilötodistus.
      2.   Jos unionin kansalainen ei pysty esittämään voimassa olevaa passia tai henkilötodistusta, kansalaisuus on mahdollista todistaa muulla tavoin, tarvittaessa myös tarkistamalla asia sen jäsenvaltion diplomaatti- tai konsuliviranomaisilta, jonka kansalainen pyynnön esittäjä väittää olevansa.
      3.   Edellä 5 artiklassa tarkoitettujen perheenjäsenten osalta henkilöys ja perhesuhteen olemassaolo on mahdollista todistaa muulla tavoin, myös siten, että avustava jäsenvaltio tarkistaa asian sen jäsenvaltion diplomaatti- tai konsuliviranomaisilta, jonka kansalainen 1 kohdassa tarkoitettu henkilö on.
      9 artikla
      Avustusmuodot
      Edellä 2 artiklassa tarkoitettuun konsuliviranomaisten antamaan suojeluun voi sisältyä avustaminen muun muassa seuraavissa tilanteissa:

                  a)

                  pidätys tai vangitseminen;

                  b)

                  rikoksen uhriksi joutuminen;

                  c)

                  vakava onnettomuus tai vakava sairaus;

                  d)

                  kuolema;

                  e)

                  avustaminen ja kotiuttaminen hätätilanteessa;

                  f)

                  tarve tilapäisille matkustusasiakirjoille päätöksessä 96/409/YUTP (8) säädetyn mukaisesti.

            2 LUKU

         YHTEENSOVITTAMIS- JA YHTEISTYÖTOIMENPITEET

      10 artikla
      Yleiset säännöt
      1.   Jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliviranomaisten on tehtävä keskenään ja unionin kanssa tiivistä yhteistyötä ja yhteensovitettava toimensa sen varmistamiseksi, että edustusta vailla olevat kansalaiset saavat suojelua 2 artiklan mukaisesti.
      2.   Kun jäsenvaltio vastaanottaa konsuliviranomaisten antamaa suojelua koskevan pyynnön henkilöltä, joka väittää olevansa edustusta vailla oleva kansalainen, tai sille ilmoitetaan edustusta vailla olevan kansalaisen hätätilanteesta, joka on mainittu 9 artiklan luettelossa, sen on viipymättä kuultava sen jäsenvaltion ulkoasiainministeriötä, jonka kansalainen henkilö väittää olevansa, tai tarvittaessa kyseisen jäsenvaltion toimivaltaista suurlähetystöä tai konsulaattia, ja annettava sille kaikki käytettävissään olevat asiaa koskevat tiedot, myös tiedot kyseessä olevan henkilön henkilöllisyydestä, mahdollisista konsuliviranomaisen antaman suojelun kustannuksista sekä mahdollisista perheenjäsenistä, joille konsuliviranomaisten suojelua voi myös olla tarpeen antaa. Erittäin kiireellisiä tapauksia lukuun ottamatta tällainen kuuleminen on järjestettävä ennen avun antamista. Avustavan jäsenvaltion on myös helpotettava kyseisen kansalaisen ja sen jäsenvaltion viranomaisten, jonka kansalaisesta on kyse, välistä tiedonvaihtoa.
      3.   Jäsenvaltion, jonka kansalaisesta on kyse, on pyynnöstä annettava avustavan jäsenvaltion ulkoasiainministeriölle tai toimivaltaiselle suurlähetystölle tai konsulaatille kaikki asiaan kuuluvat tiedot kyseisestä asiasta. Se on myös vastuussa mahdollisesti tarvittavista yhteydenotoista perheenjäseniin tai muihin asiaan kuuluviin henkilöihin tai viranomaisiin.
      4.   Jäsenvaltioiden on ilmoitettava asianomaiset ulkoasiainministeriöiden yhteyshenkilöt Euroopan ulkosuhdehallinnolle sen suojatulla verkkosivustolla.
      11 artikla
      Unionin edustustojen rooli
      Unionin edustustojen on tehtävä tiivistä yhteistyötä jäsenvaltioiden suurlähetystöjen ja konsulaattien kanssa ja yhteensovitettava toimensa niiden kanssa paikallisen yhteistyön ja kriisitilanteissa tehtävän yhteistyön sekä yhteensovittamisen edistämiseksi, erityisesti antamalla käytettävissä olevaa logistista tukea, mukaan lukien toimistotilat ja organisointivälineet, kuten väliaikainen majoitus konsuliedustustojen henkilöstölle ja pelastusyksiköille. Unionin edustustojen ja Euroopan ulkosuhdehallinnon päätoimipaikan on myös helpotettava tiedonvaihtoa jäsenvaltioiden suurlähetystöjen ja konsulaattien välillä sekä tarvittaessa paikallisviranomaisten kanssa. Unionin edustustojen on myös annettava yleistä tietoa avusta, johon edustusta vailla olevat kansalaiset voisivat olla oikeutettuja, erityisesti mahdollisista sovituista käytännön järjestelyistä.
      12 artikla
      Paikallinen yhteistyö
      Paikallisissa yhteistyökokouksissa on vaihdettava säännöllisesti tietoja edustusta vailla oleville kansalaisille olennaisista asioista. Jäsenvaltioiden on näissä kokouksissa sovittava tarvittaessa 7 artiklassa tarkoitetuista käytännön järjestelyistä sen varmistamiseksi, että edustusta vailla olevat kansalaiset saavat tosiasiallisesti suojelua kyseessä olevassa kolmannessa maassa. Jolleivät jäsenvaltiot toisin sovi, puheenjohtajana toimii jäsenvaltion edustaja tiiviissä yhteistyössä unionin edustuston kanssa.
      13 artikla
      Kriisivalmius ja -yhteistyö
      1.   Paikallisessa valmiussuunnittelussa on otettava huomioon edustusta vailla olevat kansalaiset. Kolmannessa maassa edustettuina olevien jäsenvaltioiden on sovitettava valmiussuunnitelmat yhteen keskenään ja unionin edustuston kanssa sen varmistamiseksi, että edustusta vailla olevia kansalaisia avustetaan täysipainoisesti kriisitilanteissa. Toimivaltaisille suurlähetystöille ja konsulaateille on tiedotettava riittävästi kriisivalmiusjärjestelyistä ja niiden on osallistuttava niihin tarvittaessa.
      2.   Unionin ja jäsenvaltioiden on tehtävä kriisitilanteissa tiivistä yhteistyötä sen varmistamiseksi, että edustusta vailla olevia kansalaisia avustetaan tehokkaasti. Niiden on, mikäli mahdollista, ilmoitettava toisilleen käytettävissä olevista evakuointivalmiuksista hyvissä ajoin. Jäsenvaltiot voivat pyynnöstä saada tukea olemassa olevilta unionin tason pelastusyksiköiltä, joissa on mukana konsuliasiantuntijoita erityisesti edustusta vailla olevista jäsenvaltioista.
      3.   Johtava valtio tai yksi taikka useampi apua koordinoiva jäsenvaltio on vastuussa kaiken edustusta vailla oleville kansalaisille annetun tuen yhteensovittamisesta muiden asiaan liittyvien jäsenvaltioiden, unionin edustuston ja Euroopan ulkosuhdehallinnon päätoimipaikan antaman tuen kanssa. Jäsenvaltioiden on annettava johtavalle valtiolle tai apua koordinoiville jäsenvaltioille kaikki merkitykselliset tiedot niiden edustusta vailla olevista kansalaisista, jotka ovat läsnä kriisitilanteessa.
      4.   Johtava valtio tai edustusta vailla olevia kansalaisia koskevaa apua koordinoiva yksi tai useampi jäsenvaltio voi tarvittaessa pyytää tukea muista välineistä kuten Euroopan ulkosuhdehallinnon kriisinhallintarakenteista ja unionin pelastuspalvelumekanismista.
      3 LUKU

         RAHOITUSMENETTELYT

      14 artikla
      Yleiset säännöt
      1.   Edustusta vailla oleva kansalainen sitoutuu liitteessä I vahvistettua vakiolomaketta käyttäen maksamaan konsuliviranomaisten antaman suojelun kustannukset takaisin sille jäsenvaltiolle, jonka kansalainen hän on, samoin edellytyksin kuin avustavan jäsenvaltion kansalaiset. Edustusta vailla olevaa kansalaista vaaditaan sitoutumaan ainoastaan sellaisten kustannusten takaisinmaksuun, jotka avustavan jäsenvaltion kansalaiset joutuisivat maksamaan samoin edellytyksin.
      2.   Avustava jäsenvaltio voi pyytää korvausta 1 kohdassa tarkoitetuista kustannuksista siltä jäsenvaltiolta, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on, käyttäen liitteessä II olevaa vakiolomaketta. Jäsenvaltion, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on, on korvattava nämä kustannukset kohtuullisessa ajassa, joka on enintään 12 kuukautta. Jäsenvaltio, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on, voi pyytää edustusta vailla oleva kansalaista korvaamaan tällaiset kustannukset.
      3.   Jos edustusta vailla olevalle kansalaiselle pidätys- tai vangitsemistapauksessa annetusta konsuliviranomaisten suojelusta aiheutuu diplomaatti- tai konsuliviranomaisille epätavallisen korkeita mutta olennaisia ja perusteltuja matka-, majoitus- tai käännöskustannuksia, avustava jäsenvaltio voi pyytää tällaisista kustannuksista korvausta jäsenvaltiolta, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on, ja sen on korvattava kustannukset kohtuullisessa ajassa, joka on enintään 12 kuukautta.
      15 artikla
      Yksinkertaistettu menettely kriisitilanteissa
      1.   Avustavan jäsenvaltion on kriisitilanteissa esitettävä kaikesta edustusta vailla olevalle kansalaiselle annetusta tuesta aiheutuneita kustannuksia koskevat mahdolliset korvauspyynnöt sen jäsenvaltion ulkoministeriölle, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on. Avustava jäsenvaltio voi pyytää korvausta, vaikka edustusta vailla oleva kansalainen ei olisi allekirjoittanut takaisinmaksusitoumusta 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tämä ei estä sitä jäsenvaltiota, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on, vaatimasta takaisinmaksua kyseiseltä edustusta vailla olevalta kansalaiselta kansallisten sääntöjen perusteella.
      2.   Avustava jäsenvaltio voi pyytää jäsenvaltiota, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on, korvaamaan tällaiset kustannukset määräsuhteessa siten, että todellisten aiheutuneiden kustannusten koko määrä jaetaan avustettujen kansalaisten lukumäärällä.
      3.   Jos avustava jäsenvaltio on saanut avustuksen tarjoamiseen taloudellista tukea unionin pelastuspalvelumekanismista, sen jäsenvaltion, jonka kansalainen edustusta vailla oleva henkilö on, maksama osuus määritetään sen jälkeen, kun summasta on vähennetty unionin osuus.
      4 LUKU

         LOPPUSÄÄNNÖKSET

      16 artikla
      Suotuisampi kohtelu
      Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön tämän direktiivin säännöksiä suotuisampia säännöksiä tai säilyttää sellaiset, jos ne ovat sopusoinnussa tämän direktiivin kanssa.
      17 artikla
      Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
      1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä toukokuuta 2018.
      Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
      2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
      18 artikla
      Kumoaminen
      Kumotaan päätös 95/553/EY 1 päivästä toukokuuta 2018.
      19 artikla
      Raportointi, arviointi ja tarkistaminen
      1.   Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki asiaankuuluvat tiedot tämän direktiivin täytäntöönpanosta ja soveltamisesta. Toimitettujen tietojen perusteella komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta ja soveltamisesta viimeistään 1 päivänä toukokuuta 2021.
      2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa kertomuksessa komissio arvioi tämän direktiivin toimintaa ja tarkastelee lisätoimenpiteiden tarvetta, myös ehdottamalla tarvittaessa muutoksia tämän direktiivin mukauttamiseksi, jotta konsuliviranomaisten antamaa suojelua koskevan unionin kansalaisten oikeuden käyttöä voidaan edelleen helpottaa.
      20 artikla
      Voimaantulo
      Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
      21 artikla
      Osoitus
      Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

         Tehty Luxemburgissa 20 päivänä huhtikuuta 2015.

               Neuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

            F. MOGHERINI

         (1)  Lausunto annettu 25. lokakuuta 2012 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

         (2)  Neuvoston päätös 2010/427/EU, annettu 26 päivänä heinäkuuta 2010, Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta (EUVL L 201, 3.8.2010, s. 30).

         (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1313/2013/EU, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, unionin pelastuspalvelumekanismista (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 924).

         (4)  Euroopan unionin ohjeet konsuliasioiden johtavan valtion käsitteen käyttöön ottamiseksi (EUVL C 317, 12.12.2008, s. 6).

         (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31).

         (6)  EUVL C 369, 17.12.2011, s. 14.

         (7)  Neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös 95/553/EY, tehty 19 päivänä joulukuuta 1995, diplomaatti- ja konsuliedustustojen Euroopan unionin kansalaisille antamasta suojelusta (EUVL L 314, 28.12.1995, s. 73).

         (8)  Neuvostossa kokoontuneiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös 96/409/YUTP, tehty 25 päivänä kesäkuuta 1996, tilapäisen matkustusasiakirjan laatimisesta (EYVL L 168, 6.7.1996, s. 4).

         LIITE I
         A.   Konsuliviranomaisten antaman suojelun kustannuksia koskevan takaisinmaksusitoumuksen malli taloudellisen avustuksen osalta
         KONSULIVIRANOMAISTEN ANTAMAN SUOJELUN KUSTANNUKSIA KOSKEVA TAKAISINMAKSUSITOUMUS
         (TALOUDELLINEN AVUSTUS) – (direktiivin (EU) 2015/637 14 artiklan 1 kohta)
         Minä, (herra/rouva) (koko nimi suuraakkosin)
         …
         passin numero: … myöntämispaikka: …
         ilmoitan täten saaneeni … n
         … ssa sijaitsevalta suurlähetystöltä/konsulaatilta …
         yhteensä
         ennakkomaksuna … varten
         … (summaan sisältyy mahdollinen konsulimaksu)
         ja/tai sitoudun vaadittaessa maksamaan takaisin … n [jäsenvaltio, jonka kansalaisesta on kyse] ulkoministeriölle/hallitukselle
         kyseisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti kyseisen summan tai kaikki minun puolestani suoritetut tai minulle ennakkona suoritetut maksut, mukaan lukien mukanani seuraavan perheeni jäsenen (jäsenten) aiheuttamat kustannukset, … n (valuutta) määräisenä
         ennakkomaksun myöntämispäivän tai kustannusten maksupäivän vaihtokurssin mukaan.
         Osoitteeni (*) (suuraakkosin) …
         …
         …
         (maa) …
         PÄIVÄYS … ALLEKIRJOITUS …
         B.   Konsuliviranomaisten antaman suojelun kustannuksia koskevan takaisinmaksusitoumuksen malli kotiuttamisen osalta
         KONSULIVIRANOMAISTEN ANTAMAN SUOJELUN KUSTANNUKSIA KOSKEVA TAKAISINMAKSUSITOUMUS
         (KOTIUTTAMINEN) – (direktiivin (EU) 2015/637 14 artiklan 1 kohta)
         Minä, (herra/rouva) (koko nimi suuraakkosin)
         …
         syntymäpaikka- ja maa: …
         syntymäaika: …
         passin numero: … myöntämispaikka: …
         myöntämispäivä: … ja henkilökortin numero: …
         sekä sosiaaliturvatunnus ja toimivaltainen viranomainen (tarvittaessa) …
         …
         sitoudun täten maksamaan vaadittaessa takaisin … n hallitukselle
         … kyseisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti … n hallituksen … ssa olevan konsulivirkamiehen
         minun ja mukanani seuraavien perheenjäsenteni kotiuttamista varten
         tai sen yhteydessä minun puolestani suorittamat tai minulle ennakkona suoritetut maksut ja maksamaan kaikki tähän kotiuttamiseen liittyvät konsulimaksut.
         Nämä maksut sisältävät:

                     i) (**)

                                 Matkakulut

                                 Oleskelukulut

                                 Muut kustannukset

                                 VÄHENNETÄÄN itse suorittamani summa

                                 KONSULIMAKSUT:

                                             Kotiuttamismaksu

                                             Palvelumaksut

                                             Passimaksut/kiireellisyysmaksut

                                             (… tuntia …/tunti)

                     ii) (**)

                     Minun ja mukanani seuraavien perheenjäsenteni kotiuttamista varten tai sen yhteydessä minulle suoritettavat summat, joiden määrä ei ole tiedossa tätä takaisinmaksusitoumusta allekirjoitettaessa.

               Osoitteeni (***) (suuraakkosin) (maan nimi mainittava) on seuraava: …
         …
         …
         PÄIVÄYS … ALLEKIRJOITUS …

            (*)  Jos vakituista osoitetta ei ole, on ilmoitettava muu osoite yhteydenottoja varten.

            (**)  Tarpeeton yliviivataan: Konsuliviranomaisen ja pyynnön esittäjän on parafoitava jokainen yliviivaus marginaaliin.

            (***)  Jos vakituista osoitetta ei ole, on ilmoitettava muu osoite yhteydenottoja varten.

         LIITE II

            Korvauspyyntölomakkeen malli

         KORVAUSPYYNTÖLOMAKE (direktiivin (EU) 2015/637 14 artiklan 2 ja 3 kohta)

                     1.

                     Pyynnön esittävän jäsenvaltion suurlähetystö tai konsulaatti

                     2.

                     Jäsenvaltion, jonka kansalainen avustettu henkilö on, toimivaltainen suurlähetystö tai konsulaatti tai ulkoministeriö

                     3.

                     Tapahtuman kuvaus
                     (päivämäärä, paikka)

                     4.

                     Avustettua kansalaista tai avustettuja kansalaisia koskevat tiedot (erillisenä liitteenä)

                                 Koko nimi

                                 Syntymäpaikka ja -aika

                                 Matkustusasiakirjan nimi ja numero

                                 Annetun avun muoto

                                 Kustannukset

                     5.

                     Kustannukset yhteensä

                     6.

                     Pankkitili korvauksen maksamista varten

                     7.

                     Liite: takaisinmaksusitoumus (tarvittaessa)


Avis juridique important

|

31997L0017

Komission direktiivi 97/17/EY, annettu 16 päivänä huhtikuuta 1997, neuvoston direktiivin 92/75/ETY täytäntöönpanemisesta kotitalouksien astianpesukoneiden energiankulutuksen merkinnän osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 118 , 07/05/1997 s. 0001 - 0025

KOMISSION DIREKTIIVI 97/17/EY,annettu 16 päivänä huhtikuuta 1997,neuvoston direktiivin 92/75/ETY täytäntöönpanemisesta kotitalouksien astianpesukoneiden energiankulutuksen merkinnän osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kodinkoneiden energian ja muiden voimavarojen kulutuksen osoittamisesta merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin 22 päivänä syyskuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/75/ETY (1) ja erityisesti sen 9 ja 12 artiklan,sekä katsoo, ettäastianpesukoneiden käyttämä sähkö muodostaa merkittävän osan yhteisön kokonaisenergiankysynnästä; näiden laitteiden energiankulutuksen vähentämiselle on huomattavat mahdollisuudet,pesu- tai kuivaustuloksen parantaminen vaatii usein entistä suurempaa veden- ja energiankulutusta; tieto laitteen pesu- tai kuivaustuloksesta on hyödyllinen arvioitaessa tietoa sen veden- ja energiankulutuksesta; tämä auttaa kuluttajia valitsemaan laitteen, joka käyttää energiaa järkiperäisesti,yhteisö vahvistaa kiinnostuksensa kansainväliseen standardointijärjestelmään, jolla voidaan tuottaa kansainvälisen kaupan kaikkien osapuolten todella käyttämiä standardeja ja jotka täyttävät yhteisön politiikan vaatimukset, sekä kehottaa Euroopan standardointijärjestöjä jatkamaan yhteistyötään kansainvälisten standardointijärjestöjen kanssa,Euroopan standardointikomitea (CEN) ja Euroopan sähkötekniikan standardointikomitea (CENELEC) tunnustetaan toimivaltaisiksi toimielimiksi hyväksymään yhdenmukaistettuja standardeja 13 päivänä marraskuuta 1984 allekirjoitetun komission ja näiden kahden toimielimen välisestä yhteistyöstä annettujen yleisten suuntaviivojen mukaisesti; tässä direktiivissä yhdenmukaistetulla standardilla tarkoitetaan teknistä eritelmää (eurooppalaista standardia tai yhdenmukaistamisasiakirjaa), jonka CENELEC on hyväksynyt komission toimeksiannosta teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 96/139/EY (3), säännösten mukaisesti sekä edellä tarkoitettujen yleisten suuntaviivojen perusteella, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 92/75/ETY 10 artiklan mukaisesti perustetun komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla1. Tämä direktiivi koskee kotitalouksien sähköverkkokäyttöisiä astianpesukoneita. Tämä direktiivi ei koske laitteita, joissa voidaan käyttää myös muita energianlähteitä.2. Tässä direktiivissä edellytetyt tiedot on mitattava yhdenmukaistettujen standardien mukaisesti, joiden viitenumerot on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ja joiden osalta jäsenvaltiot ovat julkaisseet niiden kansallisten standardien viitenumerot, jotka saattavat mainitut yhdenmukaistetut standardit osaksi kansallisia standardeja. Kaikkia tämän direktiivin säännöksiä, jotka edellyttävät meluun liittyvän tiedon antamista, sovelletaan ainoastaan, jos kyseistä tietoa edellytetään neuvoston direktiivin 86/594/ETY (4) 3 artiklan mukaisesti. Tämä tieto mitataan tarvittaessa mainitun direktiivin mukaisesti.3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetut yhdenmukaistetut standardit laaditaan komission toimeksiannosta direktiivin 83/189/ETY mukaisesti.4. Tässä direktiivissä käytettyjen ilmaisujen määritelmät ovat samat kuin direktiivissä 92/75/ETY, jollei asiayhteys edellytä toisin.2 artikla1. Teknisiin tietoihin, joihin viitataan direktiivin 92/75/ETY 2 artiklan 3 kohdassa, sisältyvät:- tavaran toimittajan nimi ja osoite,- laitteen mallin yleinen kuvaus, jonka avulla se voidaan yksiselitteisesti tunnistaa,- tiedot, mukaan lukien piirustukset, mallin tärkeimmistä ominaisuuksista ja erityisesti seikoista, jotka vaikuttavat huomattavasti sen energiankulutukseen,- kertomukset mittaustesteistä, jotka on suoritettu tämän direktiivin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen yhdenmukaistetuissa standardeissa annettujen testausmenettelyjen mukaisesti,- mahdolliset käyttöohjeet.2. Direktiivin 92/75/ETY 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun merkinnän on oltava tämän direktiivin liitteessä I annetun määritelmän mukainen. Merkintä on asettava laitteen etu- tai päällysosan ulkopuolelle siten, että se on selvästi näkyvissä eikä ole peitettynä.3. Direktiivin 92/75/ETY 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun selostuksen sisältö ja muoto eritellään tämän direktiivin liitteessä II.4. Direktiivin 92/75/ETY 5 artiklassa tarkoitetuissa olosuhteissa ja silloin, kun tarjoaminen myytäväksi, vuokrattavaksi tai hankittavaksi osamaksulla tapahtuu painotuotteen, esimerkiksi postimyyntiluettelon avulla, on kyseisen painotuotteen sisällettävä kaikki tämän direktiivin liitteessä III eritellyt tiedot.5. Laitteen energiatehokkuusluokka, pesutulosluokka ja sen kuivaustulosluokka määritellään liitteen IV mukaisesti.3 artiklaJäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niiden alueelle sijoittautuneet tavaran toimittajat ja jälleenmyyjät täyttävät tämän direktiivin mukaiset velvoitteet.4 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 15 päivänä kesäkuuta 1998. Niiden on ilmoitettava näistä toimenpiteistä komissiolle viipymättä. Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä heinäkuuta 1998.Jäsenvaltioiden on kuitenkin sallittava 31 päivään joulukuuta 1998- sellaisten tuotteiden markkinoille saattaminen, kaupan pitäminen ja/tai esittely- sellaisten 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen painotuotteiden jakelu,jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia.Näissä jäsenvaltioiden antamissa 1 artiklassa tarkoitetuissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kaikista tämän direktiivin alaan kuuluvista toimenpiteistään komissiolle.5 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.6 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 16 päivänä huhtikuuta 1997.Komission puolestaChristos PAPOUTSISKomission jäsen(1) EYVL N:o L 297, 13.10.1992, s. 16.(2) EYVL N:o L 109, 26.4.1983, s. 8.(3) EYVL N:o L 32, 10.2.1996, s. 31.(4) EYVL N:o L 344, 6.12.1986, s. 24.LIITE I MERKKI Merkin malli 1. Merkin on oltava seuraavista piirroksista valittu soveltuva kielitoisinto:>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS FILMIIN>>VIITTAUS FILMIIN>>VIITTAUS FILMIIN>>VIITTAUS FILMIIN>>VIITTAUS FILMIIN>>VIITTAUS FILMIIN>>VIITTAUS FILMIIN>>VIITTAUS FILMIIN>>VIITTAUS FILMIIN>>VIITTAUS FILMIIN>>VIITTAUS FILMIIN>>VIITTAUS FILMIIN>2. Seuraavilla selityksillä määritellään annettavat tiedot:SelitysI. Tavaran toimittajan nimi tai tavaramerkki.II. Tavaran toimittajan mallin tunnus.III. Liitteen IV mukaisesti määritetty mallin energiatehokkuusluokka. Tunnuskirjain on asetettava samalle tasolle kuin vastaava nuoli.IV. Rajoittamatta yhteisön ekotuotemerkkijärjestelmän vaatimuksia ekotuotemerkki voidaan laittaa tähän, jos mallille on myönnetty yhteisön ekotuotemerkki neuvoston asetuksen (ETY) N:o 880/92 (1) mukaisesti. Jäljempänä mainitussa astianpesukoneiden energiankulutusmerkintöjen suunnitteluoppaassa selitetään, miten ekotuotemerkki voidaan sisällyttää merkintään.V. Energiankulutus kilowattitunteina (kWh) ohjelmaa kohti pesuohjelmaa käyttäen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen yhdenmukaistettujen standardien mukaisilla testausmenettelyillä mitattuna.VI. Liitteen IV mukaisesti määritetty puhdistustulosluokka.VII. Liitteen IV mukaisesti määritetty kuivaustulosluokka.VIII. Laitteen täyttömäärä standardiastiastoja 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen yhdenmukaistettujen standardien mukaisesti.IX. Vedenkulutus ohjelmaa kohti perusohjelmaa käyttäen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen yhdenmukaistettujen standardien mukaisilla testausmenettelyillä mitattuna.X. Tarvittaessa käyntiääni perusohjelman aikana neuvoston direktiivin 86/594/ETY (2) mukaisesti.Huomautus:Muiden kielten vastineet edellä esitetyille käsitteille annetaan liitteessä V.Painatus 3. Jäljempänä määritellään joitakin merkinnän piirteitä:>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS FILMIIN>Käytettävät värit:CMYK - Syaani, magenta, keltainen, musta.Esimerkiksi 07X0: 0 % syaani, 70 % magenta, 100 % keltainen, 0 % musta.Nuolet:- A: X0X0- B: 70X0- C: 30X0- D: 00X0- E: 03X0- F: 07X0- G: 0XX0Kehyksen väri: X070.Kaikki tekstit ovat mustia. Tausta on valkoinen.(1) EYVL N:o L 99, 11.4.1992, s. 1.(2) EYVL N:o L 344, 6.12.1986, s. 24. Asiaa koskevat standardit ovat EN 60704-2-3 (melutason mittaus) ja EN 60704-3 (todentaminen).LIITE II SELOSTUS Seuraavien tietojen on oltava selostuksessa. Tiedot voidaan antaa taulukkona, jossa on useita saman tavaran toimittajan malleja, jolloin tiedot on annettava alla määritellyssä järjestyksessä tai laitteen kuvauksen läheisyydessä:1. Tavaran toimittajan tavaramerkki.2. Tavaran toimittajan mallin tunnus.3. Laitteen energiatehokkuusluokka liitteen IV mukaisesti määritettynä. Se ilmaistaan seuraavasti: "Energiatehokkuusluokka. . . asteikolla A:sta (vähän kuluttava) G:hen (paljon kuluttava)". Jos tämä tieto annetaan taulukkona, se voidaan ilmaista myös muulla tavoin, jos asteikko A:sta (vähän kuluttava) G:hen (paljon kuluttava) käy selvästi ilmi.4. Jos tiedot annetaan taulukkona ja jos joillekin taulukossa luetelluille laitteille on myönnetty yhteisön ekotuotemerkki asetuksen (ETY) N:o 880/92 mukaisesti, tämä tieto voidaan sisällyttää tähän. Tässä tapauksessa taulukon riviotsikon on oltava "Yhteisön ekotuotemerkki", ja taulukkomerkinnässä on oltava ekotuotemerkin kuva. Tällä säännöksellä ei rajoiteta yhteisön ekotuotemerkin myöntämisjärjestelmän mukaisia vaatimuksia.5. Tavaran toimittajan nimi, koodi tai merkintä "perusohjelmasta", johon merkin ja selostuksen tiedot viittaavat.6. Energiankulutus kilowattitunteina (kWh) ohjelmaa kohti perusohjelmaa käyttäen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen yhdenmukaistettujen standardien mukaisilla testausmenettelyillä mitattuna ja ilmaistuna seuraavasti: "energiankultus XYZ kWh perusohjelmaa kohden kylmävesiliitännässä. Todellinen energiankulutus riippuu laitteen käyttötavoista.".7. Liitteen IV mukaisesti määritelty mallin pesutulosluokka. Ilmaistaan seuraavasti: "Pesutulosluokka. . . asteikolla A:sta (hyvä) G:hen (huono)". Tämä voidaan ilmaista myös muulla tavoin, jos asteikko A:sta (hyvä) G:hen (huono) käy selvästi ilmi.8. Liitteen IV mukaisesti määritelty kuivaustulosluokka. Ilmaistaan seuraavasti: "Kuivaustulosluokka. . . asteikolla A:sta (hyvä) G:hen (huono)". Tämä voidaan ilmaista myös muulla tavoin, jos asteikko A:sta (hyvä) G:hen (huono) käy selvästi ilmi.9. Laitteen täyttömäärä standardiastiastoja liitteessä I olevan selityksen VIII mukaisesti.10. Vedenkulutus ohjelmaa kohti perusohjelmaa käyttäen liitteessä I olevan huomautuksen IX mukaisesti.11. Perusohjelman kestoaika 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen yhdenmukaistettujen standardien mukaisilla testausmenettelyillä mitattuna.12. Tavaran toimittajat voivat sisällyttää 5 11 kohtaan muita ohjelmia koskevat tiedot.13. Arvioitu vuotuinen energian- ja vedenkulutus, joka vastaa 220:tä pesukertaa kohdassa 6 (energia) ja kohdassa 10 (vesi) ilmaistulla kulutuksella. Tieto ilmaistaan seuraavasti: "Arvioitu vuotuinen kulutus (220 pesukertaa)".14. Tarvittaessa käyntiääni perusohjelman aikana direktiivin 86/594/ETY mukaisesti.Merkinnän tiedot voidaan antaa merkintää esittävänä värillisenä tai mustavalkoisena kuvana.Huomautus:Muiden kielten vastineet edellä esitetylle käsitteille annetaan liitteessä V.LIITE III POSTIMYYNTI JA MUU ETÄMYYNTI Postimyyntiluetteloissa ja muissa 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa painotuotteissa on oltava seuraavat tiedot seuraavassa järjestyksessä:1. Laitteen energiatehokkuusluokka (liitteessä II oleva 3 kohta)2. Perusohjelma (liitteessä II oleva 5 kohta)3. Energiankulutus (liitteessä II oleva 6 kohta)4. Pesutulosluokka (liitteessä II oleva 7 kohta)5. Kuivaustulosluokka (liitteessä II oleva 8 kohta)6. Täyttömäärä (liitteessä I oleva selitys VIII)7. Vedenkulutus (liitteessä I oleva selitys IX)8. Arvioitu vuosikulutus (220 pesukertaa) (liitteessä II oleva 13 kohta)9. Käyntiääni (tarvittaessa) (liitteessä I oleva selitys X).Jos muita tuoteselostukseen sisältyviä tietoja annetaan, niiden on oltava liitteessä II määritellyssä muodossa ja niiden on sisällyttävä edellä olevaan taulukkoon selostusta varten määritellyssä järjestyksessä.Huomautus:Muiden kielten vastineet edellä esitetyille käsitteille annetaan liitteessä V.LIITE IV ENERGIATEHOKKUUSLUOKKA 1. Laitteen energiatehokkuusluokka määritetään seuraavasti:Viitekulutus CR lasketaan seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>S on laitteen täyttömäärä standardiastiastoja (liitteessä I oleva selitys VIII)Energiatehokkuusindeksi EI saadaan kaavalla: EI = >NUM>C>DEN>CRC on laitteen energiankulutus (liitteessä I oleva selitys V)Energiatehokkuusluokat määritellään taulukon 1 mukaisesti:>TAULUKON PAIKKA>2. Laitteen pesutulosluokka määritellään seuraavan taulukon 2 mukaisesti:>TAULUKON PAIKKA>3. Laitteen kuivaustulosluokka määritellään taulukon 3 mukaisesti:>TAULUKON PAIKKA>LIITE V >TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

31994L0060

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/60/EY, annettu 20 päivänä joulukuuta 1994, tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta neljännentoista kerran

Virallinen lehti nro L 365 , 31/12/1994 s. 0001 - 0009 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 29 s. 0273  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 29 s. 0273

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 94/60/EY,annettu 20 päivänä joulukuuta 1994,tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta neljännentoista kerran EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa tarkoitettua menettelyä(3),sekä katsovat, ettäon tarpeen säätää toimenpiteistä sisämarkkinoiden toteuttamiseksi; sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan,sisämarkkinoiden edistymisen seurauksena myös elämän laadun, terveyden suojelun ja kuluttajan turvallisuuden on vähitellen parannuttava; tässä direktiivissä ehdotetut toimenpiteet ovat kuluttajansuojapolitiikan edistämisen tulevista painopisteistä 9 päivänä marraskuuta 1989 annetun neuvoston päätöslauselman(4) mukaiset,neuvosto ja neuvostossa kokoontuneet jäsenvaltioiden hallitusten edustajat hyväksyivät päätöksen 90/238/Euratom, EHTY, ETY(5), joka koskee toimintasuunnitelmaa vuosiksi 1990 - 1994 osana "Eurooppa syöpää vastaan" -ohjelmaa,neuvoston direktiivin 67/548/ETY(6) liitteessä I olevat "ryhmään 1 tai 2 kuuluviksi karsinogeenisiksi aineiksi" luokitellut aineet saattavat aiheuttaa syöpää; terveyden suojelun edistämiseksi näitä aineita ja niitä sisältäviä valmisteita ei saisi saattaa markkinoille yleiseen käyttöön,direktiivin 67/548/ETY liitteessä I olevat "ryhmään 1 tai 2 kuuluviksi perimän muutoksia aiheuttaviksi aineiksi" luokitellut aineet saattavat aiheuttaa periytyviä vaurioita; terveyden suojelemiseksi paremmin näitä aineita ja niitä sisältäviä valmisteita ei saisi saattaa markkinoille yleiseen käyttöön,direktiivin 67/548/ETY liitteessä I olevat "ryhmään 1 tai 2 kuuluviksi lisääntymiselle vaarallisiksi aineiksi" luokitellut aineet saattavat aiheuttaa sikiövaurioita; terveyden suojelemiseksi paremmin näitä aineita ja niitä sisältäviä valmisteita ei saisi saattaa markkinoille yleiseen käyttöön,selvyyden ja avoimuuden vuoksi tällaiset aineet olisi merkittävä jonkin hyväksytyn nimikkeistön, mieluimmin IUPAC:in (International Union of Pure and Applied Chemistry) nimikkeistön mukaisesti; direktiivin 67/548/ETY liitteessä I oleva vaarallisten aineiden luettelo saatetaan ajan tasalle säännöllisesti tekniikan kehitykseen mukauttamalla; tämän direktiivin ajan tasalle saattamiseksi komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen ryhmään 1 tai 2 kuuluviksi syöpää aiheuttaviksi, ryhmään 1 tai 2 kuuluviksi perimän muutoksia aiheuttaviksi ja ryhmään 1 tai 2 kuuluviksi lisääntymiselle vaarallisiksi aineiksi äskettäin luokiteltuja aineita koskevaksi direktiiviksi viimeistään kuuden kuukauden kuluttua siitä, kun kyseinen mukauttaminen tekniikan kehitykseen on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä,mainitussa ehdotuksessa otetaan huomioon äskettäin luokiteltujen aineiden vaarat ja edut sekä vaara-analyysistä yhteisön lainsäädännössä annetut säännökset,tällaisille aineille vahvistetaan yksilölliset pitoisuusrajat direktiivin 67/548/ETY liitteessä I ja jollei tällaisia rajoja ole, direktiivin 88/379/ETY(7) liitteessä I olevassa taulukossa VI vahvistetaan yleiset pitoisuusrajat, joita sovelletaan tällaisiin aineisiin niitä sisältävien valmisteiden osalta,kreosootti, sellaisena kuin se on määriteltynä tämän direktiivin liitteessä, saattaa olla terveydelle haitallista sen sisältämien syöpää aiheuttavina pidettyjen aineiden vuoksi;sen vuoksi kreosootin käyttöä puun käsittelyssä sekä kreosootilla käsitellyn puun kaupan pitämistä ja käyttöä olisi rajoitettava,tietyt kreosootin ainesosat ovat vaikeasti hajoavia ja tietyille organismeille haitallisia ymäristössä; kreosootilla käsiteltyä puuta käytettäessä näitä yhdisteitä saattaa joutua ympäristöön,tietyt klooratut liuottimet ovat terveydelle vaarallisia eikä niitä pitäisi käyttää yleisölle myytäväksi tarkoitetuissa aineissa ja valmisteissa,rajoituksissa, jotka tässä direktiivissä asetetetaan kreosootin käytölle puun käsittelyssä sekä kreosootilla käsitellyn puun ja kloorattujen liuottimien käytölle ja markkinoille saattamiselle, otetaan huomioon turvallisempia vaihtoehtoja koskeva nykyinen tekniikka ja tietämys,eräiden jäsenvaltioiden mainittujen aineiden tai niitä sisältävien valmisteiden käytölle ja markkinoille saattamiselle jo asettamilla rajoituksilla on välitön vaikutus sisämarkkinoiden toteutumiseen ja toimintaan; sen vuoksi on tarpeen lähentää jäsenvaltioiden tätä koskevia säännöksiä ja vastaavasti muuttaa direktiivin 76/769/ETY(8) liitettä I, jatämä direktiivi ei koske työntekijöiden suojaan liittyvistä vähimmäisvaatimuksiin liittyvää yhteisön lainsäädäntöä, erityisesti direktiivin 89/391//ETY(9) säännöksiä tai siihen perustuvia erityisdirektiivejä, erityisesti direktiiviä 90/394/ETY(10),ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 76/769/ETY liite I tämän direktiivin liitteen mukaiseksi.2 artikla 1 Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään vuoden kuluttua tämän direktiivin hyväksymisestä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 20 päivästä kesäkuuta 1995.2 Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 1994.Euroopan parlamentin puolestaPuheenjohtajaK. HÄNSCHNeuvoston puolestaPuheenjohtajaK. KINKEL(1) EYVL N:o C 157, 24.6.1992, s. 6(2) EYVL N:o C 332, 16.12.1992, s. 8(3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 19 päivänä tammikuuta 1994 (EYVL N:o C 44, 14.2.1994, s. 2), neuvoston yhteinen kanta annettu 16 päivänä kesäkuuta 1994 (EYVL N:o C 244, 31.8.1994, s. 1) ja Euroopan parlamentin päätös tehty 26 päivänä lokakuuta 1994 (EYVL N:o C 323, 21.11.1994)(4) EYVL N:o C 294, 23.11.1989, s. 1(5) EYVL N:o L 137, 30.5.1990, s. 31(6) EYVL N:o L 196, 16.8.1967, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 91/632/ETY (EYVL N:o L 338, 10.12.1991, s. 23)(7) EYVL N:o L 187, 16.7.1988, s. 4, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 93/18/ETY (EYVL N:o L 104, 29.4.1993, s. 46)(8) EYVL N:o L 262, 27.9.1976, s. 201, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 91/659/ETY (EYVL N:o L 363, 31.12.1991, s. 36)(9) EYVL N:o L 183, 29.6.1989, s. 1(10) EYVL N:o L 196, 26.7.1990, s. 1LIITE Lisätään direktiivin 76/769/ETY liitteeseen I kohdat seuraavasti.">TAULUKON PAIKKA>LISÄYS>TAULUKON PAIKKA>"


Avis juridique important

|

31999L0104

Komission direktiivi 1999/104/EY, annettu 22 päivänä joulukuuta 1999, eläinlääkevalmisteiden tutkimiseen liittyviä analyyttisiä, farmakologis-toksikologisia ja kliinisiä standardeja ja tutkimussuunnitelmia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 81/852/ETY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 003 , 06/01/2000 s. 0018 - 0020

KOMISSION DIREKTIIVI 1999/104/EY,annettu 22 päivänä joulukuuta 1999,eläinlääkevalmisteiden tutkimiseen liittyviä analyyttisiä, farmakologis-toksikologisia ja kliinisiä standardeja ja tutkimussuunnitelmia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 81/852/ETY muuttamisesta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon eläinlääkevalmisteiden tutkimiseen liittyviä anylyyttisiä, farmakologis-toksikologisia ja kliinisiä standardeja ja tutkimussuunnitelmia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 28 päivänä syyskuuta 1981 annetun neuvoston direktiivin 81/852/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 93/40/ETY(2), ja erityisesti sen 2 a artiklan 1 kohdan,sekä katsoo seuraavaa:1) Riskiaineksen käytön kieltämisestä tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden vuoksi 30 päivänä heinäkuuta 1997 tehdyssä komission päätöksessä 97/534/EY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston päätöksellä 98/745/EY(4), määritellään erityinen riskiaines, säädetään sen hävittämisestä lähteellä ja kielletään sen tuonti yhteisön alueelle.2) Kaikkien yhteisön alueelta peräisin olevien ja kolmansista maista tuotujen eläinlääkevalmisteiden on saatava lupa ennen niiden markkinoille saattamista; lupamenettelyssä arvioidaan kaikkien raaka-aineiden prosessointimenetelmät direktiivin 81/852/ETY liitteen säännösten mukaisesti.3) Lupamenettelyä sovelletaan kaikkiin yhteisön markkinoille saatettaviin eläinlääkevalmisteisiin riippumatta valmisteiden tai niiden raaka-aineiden alkuperästä; näin valvotaan ja tarkastetaan järjestelmällisesti, että yhteisön alueelle tuodut eläinlääkkeet, niiden lähtöaineet ja eläinlääkkeiden valmistukseen käytettäväksi tarkoitetut puolivalmisteet ovat yhteisön lakien mukaisia.4) Euroopan lääkearviointiviraston eläinlääkevalmistekomitea antoi 17 päivänä kesäkuuta 1999 ajantasaistetut ohjeet eläinlääkkeiden välityksellä tapahtuvan eläinten spongiformisen enkefalopatian aiheuttajien siirtymisriskin minimoimiseksi.5) Laatiessaan kyseisiä ajantasaistettuja ohjeita Euroopan lääkearviointiviraston eläinlääkevalmistekomitea otti huomioon kaikki asiaa koskevat lääkkeitä ja lääkinnällisiä laitteita käsittelevän tiedekomitean sekä tieteellisen ohjauskomitean lausunnot ja muut eläinlääkevalmisteiden erityisalaa koskevat tieteelliset näkökohdat.6) Euroopan lääkearviointiviraston eläinlääkevalmistekomitean on ajantasaistettava ja muutettava säännöllisesti eläinlääkkeiden välityksellä tapahtuvan eläinten spongiformisen enkefalopatian aiheuttajien siirtymisriskin minimoimiseksi annettuja ohjeita ja otettava huomioon uusimmat tutkimustiedot.7) Euroopan komissio julkaisee eläinlääkkeiden välityksellä tapahtuvan eläinten spongiformisen enkefalopatian aiheuttajien siirtymisriskin minimoimisen ohjeet, jotka tarvittaessa ajantasaistetaan, julkaisunsa "Lääkkeisiin sovellettavat säännöt Euroopan unionissa" niteessä 7.8) Kyseisten ohjeiden katsotaan riittävän varmistamaan sen, että eläinlääkkeiden välityksellä tapahtuva eläinten spongiformisen enkefalopatian aiheuttajien siirtymisriski minimoidaan, koska eläinlääkevalmistajien on direktiivin 81/852/ETY mukaisesti noudatettava asiaa koskevia yhteisön ohjeistoja kootessaan hakuaineistoaan markkinoille saattamista koskevaa lupaa varten.9) Oikeudellista tilannetta voidaan osaltaan selkiyttää ja varmistaa eläinten ja ihmisten terveyden kohtuullinen suojelun taso muuttamalla direktiivin 81/852/ETY liite siten, että edellä mainittujen ohjeiden noudattaminen tehdään nimenomaisesti pakolliseksi kaikkien eläinlääkkeiden markkinoille saattamista koskevien lupien osalta ja säädetään asianmukainen siirtymäkausi nykyisin voimassa oleville markkinoille saattamista koskeville luville.10) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat eläinlääkkeitä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivin 81/852/ETY liite tämän säädöksen liitteen mukaisesti.2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2000.2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että- 1 päivästä lokakuuta 2000 jätettävät eläinlääkkeiden markkinoille saattamista koskevien lupien hakemukset ovat tämän direktiivin liitteen vaatimusten mukaiset,- kaikki eläinlääkkeiden markkinoille saattamista koskevat luvat ovat tämän direktiivin liitteen vaatimusten mukaiset viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2001.3. Näissä jäsenvaltioiden antamissa 1 kohdassa tarkoitetuissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.4. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset komissiolle.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 1999.Komission puolestaErkki LIIKANENKomission jäsen(1) EYVL L 317, 6.11.1981, s. 16.(2) EYVL L 214, 24.8.1993, s. 31.(3) EYVL L 216, 8.8.1997, s. 95.(4) EYVL L 358, 31.12.1998, s. 113.LIITELisätään direktiivin 81/852/ETY liitteen I osaston 2 osaan ja II osaston 6 osaan uusi C a kohta. "C a Erityistoimenpiteet eläinten spongiformisten enkefalopatioiden siirtymisen estämiseksiHakijan on osoitettava, että kyseistä eläinlääkettä valmistetaan Euroopan komission julkaisun "Lääkkeisiin sovellettavat säännöt Euroopan unionissa" niteessä 7 julkaiseman eläinlääkkeiden välityksellä tapahtuvan eläinten spongiformisen enkefalopatian aiheuttajien siirtymisriskin minimoimista koskevien, tarvittaessa ajantasaistettavien ohjeiden mukaisesti."


Avis juridique important

|

32001L0041

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/41/EY, annettu 19 päivänä kesäkuuta 2001, tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdennenkymmenennenensimmäisen kerran syöpää tai perimän muutoksia aiheuttaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltavien aineiden osalta

Virallinen lehti nro L 194 , 18/07/2001 s. 0036 - 0037

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/41/EY,annettu 19 päivänä kesäkuuta 2001,tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdennenkymmenennenensimmäisen kerran syöpää tai perimän muutoksia aiheuttaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltavien aineiden osaltaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3),sekä katsovat seuraavaa:(1) Perustamissopimuksen 14 artiklan mukaisesti on luotava alue, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla taataan tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus.(2) Euroopan parlamentti ja neuvosto tekivät 29 päivänä maaliskuuta 1996 päätöksen N:o 646/96/EY syöväntorjunnan toimintaohjelman hyväksymisestä kansanterveyden alalla vuosiksi 1996-2000(4).(3) Terveyden suojelun ja kuluttajien turvallisuuden parantamiseksi syöpää tai perimän muutoksia aiheuttaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltuja aineita sekä kyseisiä aineita sisältäviä valmisteita ei saa saattaa markkinoille suuren yleisön käyttöön.(4) Direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta neljännentoista kerran 20 päivänä joulukuuta 1994 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 94/60/EY(5) esitetään direktiivin 76/769/ETY(6) lisäykseksi sen liitteessä I olevia 29, 30 ja 31 kohtaa koskeva luettelo syöpää tai perimän muutoksia aiheuttaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltavista, ryhmään 1 tai 2 kuuluvista aineista. Näitä aineita ja niitä sisältäviä valmisteita ei saa saattaa markkinoille yleisön käyttöön.(5) Direktiivin 94/60/EY mukaan komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen kyseisen luettelon täydentämisestä viimeistään kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun on julkaistu vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetussa neuvoston direktiivissä 67/548/ETY(7) olevan, syöpää tai perimän muutoksia aiheuttaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltavia, ryhmään 1 tai 2 kuuluvia aineita sisältävän liitteen I mukauttaminen tekniikan kehitykseen.(6) Direktiivin 67/548/ETY ja erityisesti sen liitteen I mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kahdennenkymmenennenkolmannen kerran 5 päivänä joulukuuta 1997 annettu komission direktiivi 97/69/EY(8) koskee yhtä äskettäin syöpää aiheuttavaksi, ryhmään 2 kuuluvaksi luokiteltua ainetta. Direktiivin 67/548/ETY ja erityisesti sen liitteen I mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kahdennenkymmenennenneljännen kerran 18 päivänä syyskuuta 1998 annettu komission direktiivi 98/73/EY(9) koskee yhtä äskettäin syöpää aiheuttavaksi, ryhmään 2 kuuluvaksi luokiteltua ainetta, ja yhtä äskettäin lisääntymiselle vaaralliseksi, ryhmään 2 kuuluvaksi luokiteltua ainetta. Nämä aineet on lisättävä direktiivin 76/769/ETY liitteessä I olevia 29 ja 31 kohtaa koskevaan lisäykseen.(7) Äskettäin direktiiveillä 97/69/EY ja 98/73/EY syöpää aiheuttaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi, ryhmään 2 kuuluviksi luokiteltujen aineiden riskit ja hyödyt on otettu huomioon.(8) Tätä direktiiviä sovelletaan sen estämättä, mitä säädetään yhteisön lainsäädännössä, jolla vahvistetaan työntekijöiden suojelun vähimmäisvaatimukset. Kyseinen lainsäädäntö sisältyy toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annettuun neuvoston direktiiviin 89/391/ETY(10) ja siihen perustuviin erityisdirektiiveihin, erityisesti työntekijöiden suojelemisesta syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta (kuudes direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) 28 päivänä kesäkuuta 1990 annettuun neuvoston direktiiviin 90/394/ETY(11),OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN1 artiklaMuutetaan direktiivin 76/769/ETY liitteen I lisäys seuraavasti:1) Lisätään esipuheeseen huomautus R seuraavasti: ">TAULUKON PAIKKA>Huomautus R:Aineen luokittelua syöpää aiheuttavaksi ei tarvitse soveltaa sellaisiin kuituihin, joiden halkaisijan pituuspainotettu geometrinen keskiarvo vähennettynä kahdella standardipoikkeamalla on yli 6 μm:n."2) Tämän direktiivin liitteessä luetellut aineet lisätään 29 ja 31 kohtaa koskevassa lisäyksessä lueteltuihin aineisiin.2 artikla1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 18 päivänä heinäkuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle.Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 18 päivänä tammikuuta 2003 alkaen.2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 19 päivänä kesäkuuta 2001.Euroopan parlamentin puolestaPuheenjohtajaN. FontaineNeuvoston puolestaPuheenjohtajaM. Winberg(1) EYVL C 116 E, 26.4.2000 s. 54.(2) EYVL C 140, 18.5.2000, s. 1.(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 14. helmikuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 12. maaliskuuta 2001 (EYVL C 142, 15.5.2001, s. 1), Euroopan parlamentin päätös, tehty 16. toukokuuta 2001.(4) EYVL L 95, 16.4.1996, s. 9.(5) EYVL L 365, 31.12.1994, s. 1.(6) EYVL L 262, 27.9.1976, s. 201, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 1999/77/EY (EYVL L 207, 6.8.1999, s. 18).(7) EYVL 196, 16.8.1967, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2000/33/EY (EYVL L 136, 8.6.2000, s. 90).(8) EYVL L 343, 13.12.1997, s. 19.(9) EYVL L 305, 16.11.1998, s. 1.(10) EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1.(11) EYVL L 196, 26.7.1990, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 1999/38/EY (EYVL L 138, 1.6.1999, s. 66).LIITEKohta 29 - Syöpää aiheuttavat aineet: ryhmä 2>TAULUKON PAIKKA>Kohta 31 - Lisääntymiselle vaaralliset aineet: ryhmä 2>TAULUKON PAIKKA>


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

32002L0045

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/45/EY, annettu 25 päivänä kesäkuuta 2002, tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdennenkymmenennen kerran (lyhytketjuiset klooratut parafiinit)

Virallinen lehti nro L 177 , 06/07/2002 s. 0021 - 0022 tšekinkielinen erityispainos Alue 13 Nide 29 s. 488  - 489 vironkielinen erityispainos Alue 13 Nide 29 s. 488  - 489 unkarinkielinen erityispainos Alue 13 Nide 29 s. 488  - 489 liettuankielinen erityispainos Alue 13 Nide 29 s. 488  - 489 latviankielinen erityispainos Alue 13 Nide 29 s. 488  - 489 maltankielinen erityispainos Alue 13 Nide 29 s. 488  - 489 puolankielinen erityispainos Alue 13 Nide 29 s. 488  - 489 slovakinkielinen erityispainos Alue 13 Nide 29 s. 488  - 489 sloveeninkielinen erityispainos Alue 13 Nide 29 s. 488  - 489

		Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/45/EY,annettu 25 päivänä kesäkuuta 2002,tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdennenkymmenennen kerran (lyhytketjuiset klooratut parafiinit)EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen [1],ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [2],noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [3] ja ottavat huomioon sovittelukomitean 22 päivänä huhtikuuta 2002 hyväksymän yhteisen tekstin,sekä katsovat seuraavaa:(1) Säännökset, joita tietyt jäsenvaltiot ovat hyväksyneet tai joita ne suunnittelevat PARCOM (maalta peräisin olevan meren pilaantumisen ehkäisemistä koskevan yleissopimuksen) -päätöksen 95/1 vuoksi lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käytön rajoittamiseksi, vaikuttavat suoraan sisämarkkinoiden toteutumiseen ja toimintaan. Tämän vuoksi on tarpeen lähentää jäsenvaltioiden tämän alan lainsäädäntöä ja siten muuttaa tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY liite I [4] ottaen huomioon yhteisön riskien arvioinnit ja asianomaiset PARCOM-päätöstä 95/1 tukevat tieteelliset todisteet.(2) Lyhytketjuiset klooratut parafiinit luokitellaan ympäristölle vaarallisiksi, koska ne ovat sangen myrkyllisiä vesieliöille ja saattavat vaikuttaa pitkällä aikavälillä haitallisesti vesiympäristöön.(3) Komissio on olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta 23 päivänä maaliskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 [5] mukaisesti antanut suosituksen erityistoimenpiteistä, joilla rajoitetaan lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä erityisesti nestemäisissä metallintyöstöaineissa ja nahkatuotteiden viimeistykseen tarkoitetuissa tuotteissa vesiympäristön suojelemiseksi.(4) Kaikkien lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien muita käyttötapoja tarkastellaan uudelleen asiaa koskevan tieteellisen tiedon pohjalta ottaen erityisesti huomioon kloorattuja parafiineja sisältävät päästöt. Komission olisi annettava ehdotuksia tällaisten käyttötapojen vähentämiseksi.(5) Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea antoi 27 päivänä marraskuuta 1998 lausuntonsa suosituksessa mainituista lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käytön riskeistä.(6) Tällä direktiivillä ei rajoiteta työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemisesta työpaikalla annetun yhteisön lainsäädännön, erityisesti toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY [6] ja työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemisesta työpaikalla esiintyviin kemiallisiin tekijöihin liittyviltä riskeiltä 7 päivänä huhtikuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/24/EY (neljästoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) [7] soveltamista,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaLisätään direktiivin 76/769/ETY liitteeseen I kohta seuraavasti:"42.Alkaanit C10—C13, kloori- (lyhytketjuiset klooratut parafiinit) | 1.Ei saa saattaa markkinoille käytettäväksi aineina eikä ainesosina muissa aineissa tai valmisteissa yhtä prosenttia suurempina pitoisuuksinametallin työstössä,nahan rasvausseoksissa.2.Euroopan komissio tarkastelee lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien kaikkia muita käyttötapoja uudelleen yhteistyössä jäsenvaltioiden ja OSPAR-komitean kanssa ennen 1 päivää tammikuuta 2003 lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien terveys- ja ympäristöriskejä koskevan mahdollisen uuden ja asian kannalta merkityksellisen tieteellisen tiedon valossa.Euroopan parlamentille ilmoitetaan tämän uudelleentarkastelun tuloksesta." |2 artikla1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 6 päivänä heinäkuuta 2003. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Niiden on alettava soveltaa näitä säännöksiä viimeistään 6 päivänä tammikuuta 2004.2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 2002.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesP. CoxNeuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. Matas I Palou[1] EYVL C 337 E, 28.11.2000, s. 138 jaEYVL C 213 E, 31.7.2001, s. 296.[2] EYVL C 116, 20.4.2001, s. 27.[3] Euroopan parlamentin lausunto, annettu 1. helmikuuta 2001 (EYVL C 267, 21.9.2001, s. 18), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 27. kesäkuuta 2001 (EYVL C 301, 26.10.2001, s. 39), ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 29. marraskuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Euroopan parlamentin päätös, tehty 30. toukokuuta 2002 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 21. toukokuuta 2002.[4] EYVL L 262, 27.9.1976, s. 201, direktiivi sellaisena kun se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 1999/77/EY (EYVL L 207, 6.8.1999, s. 18).[5] EYVL L 84, 5.4.1993, s. 1.[6] EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1.[7] EYVL L 131, 5.5.1998, s. 11.--------------------------------------------------


Avis juridique important

|

32001L0009

Komission direktiivi 2001/9/EY, annettu 12 päivänä helmikuuta 2001, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 96/96/EY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 048 , 17/02/2001 s. 0018 - 0019

Komission direktiivi 2001/9/EY,annettu 12 päivänä helmikuuta 2001,moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 96/96/EY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/96/EY(1), sellaisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 1999/52/EY(2), ja erityisesti sen 8 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Auto-Oil-ohjelmissa määriteltiin moottoriajoneuvojen huollon taso avaintekijäksi tarkasteltaessa liikenteen vaikutusta ilman laatuun. Auto-Oil-ohjelmat käynnistettiin vuonna 1992 analyyttisen perustan luomiseksi vuodesta 2000 alkaen ja sen jälkeen asetettaville ajoneuvojen päästöjä ja polttoaineen laatua koskeville standardeille, jotta saavutettaisiin ilman laatua koskevat tavoitteet keskittymällä erityisesti tieliikenteen päästöjen vähentämiseen.(2) Direktiivissä 96/96/EY eritellään sellaiset määräaikaistarkastuksissa suoritettavat testit, joilla tarkistetaan, että bensiini- ja dieselkäyttöisten ajoneuvojen päästöt ovat edelleen hyväksyttävissä rajoissa.(3) Tietyillä pakokaasun jälkikäsittelyjärjestelmillä (Euro 1 -standardi) varustettujen bensiinikäyttöisten ajoneuvojen päästöjen hiilimonoksidipitoisuus on testattava sekä alhaisilla että korkeilla moottorin käyntinopeuksilla.(4) Moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutettavista toimenpiteistä ja neuvoston direktiivin 70/220/ETY(3) muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 1998 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/69/EY säädetään, että vuodesta 2000 on otettava käyttöön bensiinikäyttöisten henkilöautojen ja kevyiden hyötyajoneuvojen sisäiset valvontajärjestelmät (OBD-järjestelmät), joilla seurataan ajoneuvon päästöjen valvontajärjestelmän toimintaa käytössä. Uusien dieselkäyttöisten ajoneuvojen OBD-järjestelmät on otettava käyttöön vuodesta 2003.(5) Testausolosuhteiden ja todellisten toimintaolosuhteiden välisen eron pitäisi tulevaisuudessa kaventua, kun kehitetään OBD-järjestelmiä, joilla pystytään valvomaan ja tallentamaan ajoneuvon toiminnan aikana esiintyviä vikoja.(6) Tämän direktiivin antamisen jälkeen ei ole enää tarpeen testata bensiinikäyttöisiä ajoneuvoja alhaisella joutokäyntinopeudella, minkä seurauksena testi yksinkertaistuu ja sen tarkkuus paranee, kun seurataan ajoneuvon OBD-järjestelmän toimintaa.(7) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 96/96/EY 8 artiklalla perustetun moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan direktiivin mukauttamista tekniseen kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 96/96/EY tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään yhden vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 12 päivänä helmikuuta 2001.Komission puolestaLoyola De PalacioVarapuheenjohtaja(1) EYVL L 46, 17.2.1997, s. 1.(2) EYVL L 142, 5.6.1999, s. 26.(3) EYVL L 350, 28.12.1998, s. 1.LIITEKorvataan direktiivin 96/96/ETY liitteessä II olevan 8.2.1 kohdan b alakohdan 4 kohta seuraavasti: "4. Pakoputken päästöt - raja-arvota) Mittaus moottorin joutokäyntikierrosluvulla:Pakokaasujen suurin sallittu CO-pitoisuus sellaisena kuin ajoneuvon valmistaja sen ilmoittaa. Jos näitä tietoja ei ole käytettävissä, pakokaasujen CO-pitoisuus saa olla enintään 0,5 tilavuusprosenttia.b) Mittaus korkealla joutokäyntikierrosluvulla moottorin kierrosluvun ollessa vähintään 2000 min-1:Pakokaasujen suurin sallittu CO-pitoisuus sellaisena kuin ajoneuvon valmistaja sen korkealla joutokäyntikierrosluvulla ilmoittaa. Jos näitä tietoja ei ole käytettävissä, pakokaasujen CO-pitoisuus saa olla enintään 0,3 tilavuusprosenttia.Ilman ja polttoaineen suhteen (Lambda) on oltava 1 +- 0,03 tai valmistajan erittelyn mukainen.c) Sisäisellä valvontajärjestelmällä (OBD-järjestelmä) varustettujen moottoriajoneuvojen osalta jäsenvaltiot voivat direktiivin 98/69/EY mukaisesti edellä a kohdassa esitetyn testin vaihtoehtona varmistaa päästöjen valvontajärjestelmän oikean toiminnan OBD-laitteen asianmukaisen lukeman avulla ja tarkistamalla samanaikaisesti, että OBD-järjestelmä toimii moitteettomasti."