title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/1794, annettu 6 päivänä lokakuuta 2015, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2008/94/EY, 2009/38/EY ja 2002/14/EY sekä neuvoston direktiivien 98/59/EY ja 2001/23/EY muuttamisesta merenkulkijoiden osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               8.10.2015

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 263/1

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI (EU) 2015/1794,
   annettu 6 päivänä lokakuuta 2015,
   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2008/94/EY, 2009/38/EY ja 2002/14/EY sekä neuvoston direktiivien 98/59/EY ja 2001/23/EY muuttamisesta merenkulkijoiden osalta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 153 artiklan 2 kohdan b alakohdan yhdessä sen 153 artiklan 1 kohdan b ja e alakohdan kanssa,
   ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
   noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 153 artiklan nojalla Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen antaa direktiivein säännöksiä vähimmäisvaatimuksista, jotka pannaan täytäntöön asteittain ja joiden tarkoituksena on parantaa työoloja sekä työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan. Näissä direktiiveissä on vältettävä määräämästä sellaisia kohtuuttomia kustannuksia tai hallinnollisia, taloudellisia ja oikeudellisia rajoitteita, jotka vaikeuttaisivat kestävää kasvua edistävien ja työpaikkoja lisäävien pienten ja keskisuurten yritysten perustamista taikka niiden kehittämistä.

               (2)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiveissä 2008/94/EY (4), 2009/38/EY (5) ja 2002/14/EY (6) sekä neuvoston direktiiveissä 98/59/EY (7) ja2001/23/EY (8) joko jätetään eräät merenkulkijat direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle tai annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus siihen.

               (3)

               Komissio korosti 21 päivänä tammikuuta 2009 antamassaan tiedonannossa ”EU:n meriliikennepolitiikka vuoteen 2018 saakka: strategiset tavoitteet ja suositukset”, että on tärkeää luoda yhtenäiset oikeudelliset puitteet merenkulkualan saattamiseksi kilpailukykyisemmäksi.

               (4)

               Poikkeusten olemassaolo ja/tai poikkeusten tekemisen mahdollisuus saattavat estää merenkulkijoita nauttimasta täysin oikeudestaan oikeudenmukaisiin ja kohtuullisiin työoloihin ja työehtoihin sekä oikeudestaan saada tietoja ja tulla kuulluksi tai rajoittaa näiden oikeuksien täyttä nauttimista. Siltä osin kuin poikkeusten olemassaolo ja/tai poikkeusten tekemisen mahdollisuus eivät ole objektiivisesti perusteltavissa eikä merenkulkijoita kohdella tasa-arvoisesti, tällaisia poikkeuksia sallivat säännökset olisi kumottava.

               (5)

               Nykyinen oikeudellinen tilanne, joka on osittain seurausta merenkulkuammatin erityisluonteesta, aiheuttaa saman työntekijäryhmän jäsenten epätasa-arvoista kohtelua eri jäsenvaltioiden taholta sen mukaan, soveltavatko ne voimassa olevan lainsäädännön sallimia poikkeuksia ja valinnaisia poikkeuksia. Merkittävä määrä jäsenvaltioita ei ole hyödyntänyt näitä valinnaisia poikkeuksia lainkaan tai on hyödyntänyt niitä vain rajallisesti.

               (6)

               Komissio esitti 10 päivänä lokakuuta 2007 antamassaan tiedonannossa ”Euroopan unionin yhdennetty meripolitiikka”, että meripolitiikka perustuu selkeään toteamukseen, jonka mukaan kaikki Euroopan valtameriin ja meriin liittyvät seikat nivoutuvat toisiinsa ja että meripolitiikkaa on kehitettävä yhdessä, jotta sillä saavutettaisiin toivotut tulokset. Komissio painotti myös tarvetta lisätä unionin kansalaisille tarjolla olevia merialan työpaikkoja ja parantaa niiden laatua sekä sitä, että on tärkeää kohentaa työoloja aluksilla, mukaan lukien investoimalla tutkimukseen, koulutukseen, terveyteen ja turvallisuuteen.

               (7)

               Tämä direktiivi on samansuuntainen Eurooppa 2020 -strategian ja sen työllisyystavoitteiden sekä komission 23 päivänä marraskuuta 2010 antamassa tiedonannossa ”Uuden osaamisen ja työllisyyden ohjelma: Eurooppa tähtää täystyöllisyyteen” esitetyn strategian kanssa.

               (8)

               Niin kutsuttu sininen talous käsittää merkittävän osuuden unionin taloudesta työpaikkoina ja bruttoarvonlisäyksenä.

               (9)

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 154 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio on kuullut unionin tason työmarkkinaosapuolia unionin tämän alan toiminnan mahdollisista suuntaviivoista.

               (10)

               Työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelunsa puitteissa merenkulkualan työmarkkinaosapuolet ovat saavuttaneet yhteisymmärryksen, jolla on tämän direktiivin kannalta suuri merkitys. Tässä yhteisymmärryksessä on asianmukaisella tavalla yhdistetty tarve parantaa merenkulkijoiden työoloja sekä ottaa asianmukaisesti huomioon alan erityispiirteet.

               (11)

               Ottaen huomioon merenkulkualan erityisluonne ja työntekijöiden erityiset työolot, joihin tällä direktiivillä kumottavat poikkeukset vaikuttavat, on aiheellista mukauttaa eräitä tällä direktiivillä muutettavien direktiivien säännöksiä, jotta niissä otetaan huomioon asianomaisen alan erityspiirteet.

               (12)

               Kun otetaan huomioon viime vuosien teknologinen kehitys etenkin viestintätekniikan alalla, tiedottamisen ja kuulemisen vaatimukset olisi saatettava ajan tasalle ja niitä olisi sovellettava tarkoituksenmukaisimmalla tavalla, myös käyttämällä uutta etäviestintätekniikkaa ja parantamalla internetin saatavuutta ja takaamalla sen kohtuullinen käyttö aluksilla niin, että tehostetaan tämän direktiivin täytäntöönpanoa.

               (13)

               Tässä direktiivissä käsiteltyihin merenkulkijoiden oikeuksiin, jotka jäsenvaltiot ovat myöntäneet direktiivien 2008/94/EY, 2009/38/EY, 2002/14/EY, 98/59/EY ja 2001/23/EY täytäntöönpanemiseksi antamassaan kansallisessa lainsäädännössä, ei saisi vaikuttaa. Tämän direktiivin täytäntöönpanoa ei saisi käyttää perusteena kussakin jäsenvaltiossa jo vallitsevan tilanteen heikentämiseksi.

               (14)

               Kansainvälisen työjärjestön (ILO) merityötä koskevan vuoden 2006 yleissopimuksen maailmanlaajuisella soveltamisella pyritään sekä tarjoamaan merenkulkijoille ihmisarvoiset työ- ja elinolot säätämällä terveyttä ja turvallisuutta koskevista määräyksistä, oikeudenmukaisista työsuhteen ehdoista ja ammatillisesta koulutuksesta että turvaamaan oikeudenmukainen kilpailu alusten omistajille, samoin kuin takaamaan kansainvälisellä tasolla tasapuoliset toimintaedellytykset joidenkin, mutta ei kaikkien, työntekijöiden oikeuksien osalta, kansallisuudesta tai aluksen lippuvaltiosta riippumatta. Kyseisessä yleissopimuksessa, neuvoston direktiivissä 2009/13/EY (9) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiveissä 2009/16/EY (10) ja 2013/54/EU (11) vahvistetaan laaja-alaisesti merenkulkijoiden oikeudet kohtuullisiin työskentelyolosuhteisiin, säädetään yhtäläisistä oikeuksista ja työsuojelusta merenkulkijoille sekä edistetään tasapuolisia toimintaedellytyksiä, myös unionissa.

               (15)

               Unionin olisi pyrittävä parantamaan työ- ja elinoloja aluksilla sekä hyödyntämään mahdollisuuksia innovointiin, jotta lisättäisiin merenkulkualan houkuttelevuutta unionin merenkulkijoiden, myös nuorten työntekijöiden, kannalta.

               (16)

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on merenkulkijoiden työolojen parantaminen sekä merenkulkijoille tiedottaminen ja merenkulkijoiden kuuleminen, vaan se voidaan toiminnan vaikutusten ja laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

               (17)

               Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, erityisesti oikeutta oikeudenmukaisiin ja kohtuullisiin työoloihin ja työehtoihin sekä oikeutta saada tietoja ja tulla kuulluksi yrityksessä. Tämä direktiivi olisi pantava täytäntöön näiden oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti.

               (18)

               Direktiivit 2008/94/EY, 2009/38/EY, 2002/14/EY, 98/59/EY ja 2001/23/EY olisi näin ollen muutettava,

         OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Direktiivin 2008/94/EY muuttaminen
   Korvataan direktiivin 2008/94/EY 1 artiklan 3 kohta seuraavasti:

      ”3.   Jäsenvaltiot voivat edelleen jättää, jos tällaista säännöstä jo sovelletaan niiden kansallisessa lainsäädännössä, luonnollisen henkilön palveluksessa olevat kotiapulaiset tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle.”

   2 artikla
   Direktiivin 2009/38/EY muuttaminen
   Muutetaan direktiivi 2009/38/EY seuraavasti:

               1)

               Kumotaan 1 artiklan 7 kohta.

               2)

               Lisätään 10 artiklan 3 kohtaan alakohdat seuraavasti:
               ”Erityisen neuvotteluelimen tai eurooppalaisen yritysneuvoston jäsenellä tai hänen varajäsenellään, joka on merialuksen miehistön jäsen, on oikeus osallistua erityisen neuvotteluelimen tai eurooppalaisen yritysneuvoston kokoukseen tai mihin tahansa muuhun kokoukseen 6 artiklan 3 kohdassa vahvistettujen menettelyjen puitteissa, jos tämä jäsen tai varajäsen ei ole merellä tai on jonkin muun kuin sen maan satamassa, jossa on varustamon kotipaikka, kun kokous pidetään.
               Kokoukset on ajoitettava mahdollisuuksien mukaan siten, että jäsenten tai varajäsenten, jotka ovat merialusten miehistöjen jäseniä, on helpompi osallistua niihin.
               Kun erityisen neuvotteluelimen tai eurooppalaisen yritysneuvoston jäsen tai hänen varajäsenensä, joka on merialuksen miehistön jäsen, ei voi osallistua kokoukseen, on mahdollisuuksien mukaan harkittava uusien tieto- ja viestintätekniikoiden käyttömahdollisuutta.”

         3 artikla
   Direktiivin 2002/14/EY muuttaminen
   Kumotaan direktiivin 2002/14/EY 3 artiklan 3 kohta.
   4 artikla
   Direktiivin 98/59/EY muuttaminen
   Muutetaan direktiivi 98/59/EY seuraavasti:

               1)

               Kumotaan 1 artiklan 2 kohdan c alakohta.

               2)

               Lisätään 3 artiklan 1 kohtaan toisen alakohdan jälkeen alakohta seuraavasti:
               ”Kun suunniteltu joukkovähentäminen koskee merialuksen miehistön jäseniä, työnantajan on ilmoitettava asiasta sen valtion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka lipun alla alus purjehtii.”

         5 artikla
   Direktiivin 2001/23/EY muuttaminen
   Korvataan direktiivin 2001/23/EY 1 artiklan 3 kohta seuraavasti:

      ”3.   Tätä direktiiviä sovelletaan merialuksen luovutukseen, joka on yrityksen tai liikkeen luovutuksen osa taikka 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun yritys- tai liiketoiminnan osa, edellyttäen, että luovutuksensaaja sijaitsee tai luovutettu yritys tai liike taikka yritys- tai liiketoiminnan osa sijaitsee edelleen alueella, jolla perussopimusta sovelletaan.
      Tätä direktiiviä ei sovelleta, jos luovutuksen kohteena on ainoastaan yksi tai useampi merialus.”

   6 artikla
   Suojelun taso
   Tämän direktiivin täytäntöönpano ei voi missään olosuhteissa olla peruste alentaa direktiivin soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden suojelun yleistä tasoa, joka jäsenvaltioissa jo tarjotaan direktiivien 2008/94/EY, 2009/38/EY, 2002/14/EY, 98/59/EY ja 2001/23/EY soveltamisalaan kuuluvilla aloilla.
   7 artikla
   Komission kertomukset
   Komissio toimittaa jäsenvaltioita ja unionin tason työmarkkinaosapuolia kuultuaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen 4 ja 5 artiklan täytäntöönpanosta ja soveltamisesta viimeistään 10 päivänä lokakuuta 2019.
   8 artikla
   Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 10 päivänä lokakuuta 2017. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   9 artikla
   Voimaantulo
   Tämä direktiivi tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   10 artikla
   Osoitus
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 6 päivänä lokakuuta 2015.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         M. SCHULZ

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         N. SCHMIT

      (1)  EUVL C 226, 16.7.2014, s. 35.

      (2)  EUVL C 174, 7.6.2014, s. 50.

      (3)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 8. heinäkuuta 2015 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 18. syyskuuta 2015.

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/94/EY, annettu 22 päivänä lokakuuta 2008, työntekijöiden suojasta työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa (EUVL L 283, 28.10.2008, s. 36).

      (5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/38/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta tai työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettelyn käyttöönottamisesta yhteisönlaajuisissa yrityksissä tai yritysryhmissä (EUVL L 122, 16.5.2009, s. 28).

      (6)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/14/EY, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2002, työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä (EYVL L 80, 23.3.2002, s. 29).

      (7)  Neuvoston direktiivi 98/59/EY, annettu 20 päivänä heinäkuuta 1998, työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 225, 12.8.1998, s. 16).

      (8)  Neuvoston direktiivi 2001/23/EY, annettu 12 päivänä maaliskuuta 2001, työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 82, 22.3.2001, s. 16).

      (9)  Neuvoston direktiivi 2009/13/EY, annettu 16 päivänä helmikuuta 2009, Euroopan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten keskusjärjestön (ECSA) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) merityötä koskevasta yleissopimuksesta, 2006, tekemän sopimuksen täytäntöönpanosta ja direktiivin 1999/63/EY muuttamisesta (EUVL L 124, 20.5.2009, s. 30).

      (10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/16/EY, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta (EUVL L 131, 28.5.2009, s. 57).

      (11)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/54/EU, annettu 20 päivänä marraskuuta 2013, merityötä koskevan vuoden 2006 yleissopimuksen noudattamiseen ja täytäntöönpanon valvontaan liittyvistä tietyistä lippuvaltion velvollisuuksista (EUVL L 329, 10.12.2013, s. 1).


Avis juridique important

|

32003L0105

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/105/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 2003, vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 345 , 31/12/2003 s. 0097 - 0105

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/105/EY,annettu 16 päivänä joulukuuta 2003,vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY muuttamisestaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),ovat kuulleet alueiden komiteaa,noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3) ja ottavat huomioon sovittelukomitean 22 päivänä lokakuuta 2003 hyväksymän yhteisen tekstin,sekä katsovat seuraavaa:(1) Direktiivin 96/82/EY(4) tavoitteena on ehkäistä suuronnettomuuksia, joissa on mukana vaarallisia aineita, ja rajoittaa niiden ihmisiin ja ympäristöön kohdistuvia seurauksia, jotta korkea turvallisuuden taso voidaan taata kaikkialla yhteisössä yhdenmukaisella ja tehokkaalla tavalla.(2) Viime aikoina tapahtuneiden teollisuusonnettomuuksien sekä neuvoston pyynnöstä tehtyjen komission selvitysten perusteella, jotka koskevat syöpää aiheuttavia aineita ja ympäristölle vaarallisia aineita, direktiivin 96/82/EY soveltamisalaa olisi laajennettava.(3) Baia Maressa Romaniassa tammikuussa 2000 tapahtuneen onnettomuuden seurauksena Tonavan saastuttanut syanidivuoto osoitti, että tietyillä kaivostoiminnan varastointi- ja prosessointitoiminnoilla, erityisesti kaivosjätteen käsittelylaitoksilla sekä niiden altailla ja padoilla, voi olla erittäin vakavia seurauksia. Komission tiedonannot turvallisesta kaivostoiminnasta ja kuudennesta ympäristöä koskevasta Euroopan yhteisön toimintaohjelmasta ovat siten tuoneet esille tarpeen laajentaa direktiivin 96/82/EY soveltamisalaa. Euroopan parlamentti on turvallista kaivostoimintaa koskevasta komission tiedonannosta 5 päivänä heinäkuuta 2001 antamassaan päätöslauselmassa(5) kannattanut direktiivin soveltamisalan laajentamista kattamaan kaivostoimintaan liittyvästä varastoinnista ja prosessoinnista aiheutuvat riskit.(4) Ehdotus direktiiviksi kaivannaisteollisuuden jätehuollosta saattaa muodostaa asianmukaiset puitteet niitä jätehuoltolaitoksia koskeville toimenpiteille, jotka aiheuttavat onnettomuusriskin, mutta jotka eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan.(5) Enschedessä Alankomaissa toukokuussa 2000 tapahtunut ilotuliteonnettomuus osoitti, että pyroteknisten ja räjähtävien aineiden varastointi ja valmistus on erittäin onnettomuusaltista. Tällaisten aineiden direktiivissä 96/82/EY olevaa määritelmää olisi siksi selkeytettävä ja yksinkertaistettava.(6) Lannoitetehtaalla Toulousessa syyskuussa 2001 tapahtunut räjähdys on lisännyt tietoisuutta ammoniumnitraatin ja ammoniumnitraattipohjaisten lannoitteiden, erityisesti valmistusprosessin aikana hylätyn materiaalin tai valmistajalle palautetun materiaalin (vaatimukset täyttämätön eli niin sanottu "off-specs"-materiaali) varastoinnin onnettomuusalttiudesta. Sen vuoksi direktiiviin 96/82/EY tällä hetkellä sisältyviä ammoniumnitraatin ja ammoniumnitraattipohjaisten lannoitteiden luokkia olisi tarkistettava erityisesti "off-specs"-materiaalien mukaan ottamiseksi.(7) Direktiiviä 96/82/EY ei olisi sovellettava loppukäyttäjien laitoksiin, joissa väliaikaisesti ennen siirtoa, jälleenkäsittelyä tai hävittämistä säilytetään sellaista ammoniumnitraattia tai ammoniumnitraattipohjaista lannoitetta, joka laitokseen tuotaessa täytti kyseisen direktiivin vaatimukset mutta on sen jälkeen laadultaan heikentynyt tai pilaantunut.(8) Selvitykset, jotka komissio on tehnyt läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, puoltavat syöpää aiheuttavien aineiden luettelon laajentamista, asianmukaisten soveltamisen vähimmäismäärien vahvistamista kyseisille aineille ja direktiivissä 96/82/EY ympäristölle vaarallisille aineille säädettyjen soveltamisen vähimmäismäärien huomattavaa pienentämistä.(9) On osoittautunut tarpeelliseksi asettaa direktiivin 96/82/EY soveltamisalaan myöhemmin kuuluville tuotantolaitoksille määräajat, jotka koskevat ilmoitusten tekemistä, toimintaperiaatteiden vahvistamista suuronnettomuuksien ehkäisemiseksi sekä turvallisuusselvitysten ja pelastussuunnitelmien laatimista.(10) Tuotantolaitosten henkilöstön kokemuksista ja tietämyksestä voi olla suurta apua pelastussuunnitelmien laadinnassa, ja tuotantolaitoksen koko henkilökunnalle ja henkilöille, joita asia saattaa koskea, olisi annettava asianmukaisesti tietoa turvatoimista.(11) Yhteisön mekanismin perustamisesta tiiviimmän yhteistyön edistämiseksi pelastuspalvelualan avustustoimista 23 päivänä lokakuuta 2001 tehty neuvoston päätös 2001/792/EY, Euratom(6) on osoitus siitä, että on tarpeen edistää tiiviimpää yhteistyötä pelastuspalvelujen suorittamissa avustustoimissa.(12) Maankäytön suunnittelun helpottamiseksi on tarkoituksenmukaista laatia suuntaviivat, joissa määritellään tietokanta, jota käytetään arvioitaessa direktiivin 96/82/EY soveltamisalaan kuuluvien tuotantolaitosten ja mainitun direktiivin 12 artiklan 1 kohdassa kuvattujen alueiden yhteensopivuutta.(13) Jäsenvaltioiden olisi annettava komissiolle direktiivin 96/82/EY soveltamisalaan kuuluvia tuotantolaitoksia koskevat vähimmäistiedot.(14) Samalla on aiheellista selkiyttää tiettyjä direktiivin 96/82/EY kohtia.(15) Tässä direktiivissä säädetyistä toimenpiteistä on järjestetty julkinen kuulemismenettely, johon sidosryhmät ovat osallistuneet.(16) Tämän vuoksi direktiivi 96/82/EY olisi muutettava vastaavasti,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 96/82/EY seuraavasti:1) Muutetaan 4 artikla seuraavasti:a) Korvataan e ja f alakohta seuraavasti:"e) mineraalien hyödyntämiseen (etsintään, louhintaan ja prosessointiin) maanalaisissa kaivoksissa, avolouhoksissa tai poranreikien kautta, lukuun ottamatta kemiallisia ja lämpöprosessitoimintoja ja sellaisiin toimintoihin liittyvää varastointia, joissa käytetään liitteessä I määriteltyjä vaarallisia aineita;f) mineraalien, hiilivedyt mukaan lukien, offshore-etsintään tai -hyödyntämiseen;"b) Lisätään alakohta seuraavasti:"g) kaatopaikkoihin, lukuun ottamatta toimivia kaivosjätteen käsittelylaitoksia, sekä niiden altaita ja patoja, joissa esiintyy liitteessä I määriteltyjä vaarallisia aineita erityisesti kun niitä käytetään mineraalien kemiallisen ja lämpöprosessin yhteydessä."2) Muutetaan 6 artikla seuraavasti:a) Lisätään 1 kohtaan luetelmakohta seuraavasti:"- tämän direktiivin soveltamisalaan myöhemmin kuuluvista tuotantolaitoksista kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona tätä direktiiviä aletaan 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyn mukaisesti soveltaa asianomaiseen tuotantolaitokseen."b) Lisätään 4 kohtaan ensimmäisen luetelmakohdan jälkeen luetelmakohta seuraavasti:"- tuotantolaitokseen tai laitokseen tehdään muutoksia, jotka saattavat vaikuttaa merkittävästi suuronnettomuusvaaroihin, tai"3) Lisätään 7 artiklaan kohta seuraavasti:"1a. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu asiakirja on tämän direktiivin soveltamisalaan myöhemmin kuuluvien tuotantolaitosten osalta laadittava viipymättä, mutta joka tapauksessa kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona direktiiviä aletaan 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyn mukaisesti soveltaa asianomaiseen tuotantolaitokseen."4) Muutetaan 8 artiklan 2 kohdan b alakohta seuraavasti:"b) velvoitetaan tekemään yhteistyötä yleisölle tiedottamisessa sekä tietojen toimittamisessa ulkoisten pelastussuunnitelmien laatimisesta vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle."5) Muutetaan 9 artikla seuraavasti:a) Korvataan 2 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:"2. Turvallisuusselvityksessä on oltava vähintään liitteessä II luetellut tiedot. Siinä on mainittava selvityksen laatimiseen osallistuneet asianomaiset tahot. Siinä on myös oltava ajan tasalla oleva luettelo tuotantolaitoksessa olevista vaarallisista aineista."b) Lisätään 3 kohdan kolmannen ja neljännen luetelmakohdan väliin luetelmakohta seuraavasti:"- tämän direktiivin soveltamisalaan myöhemmin kuuluvista tuotantolaitoksista viipymättä, mutta joka tapauksessa vuoden kuluessa päivästä, jona direktiiviä aletaan 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä säädetyn mukaisesti soveltaa asianomaiseen tuotantolaitokseen,"c) Muutetaan 4 kohdassa oleva viittaus 2, 3 ja 4 luetelmakohtaan viittaukseksi toiseen, kolmanteen, neljänteen ja viidenteen luetelmakohtaan.d) Lisätään 9 artiklan 6 kohtaan d alakohta seuraavasti:"d) Komissiota pyydetään tarkastelemaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006 tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa olemassa olevia turvallisuusselvitysten laadintaohjeita."6) Muutetaan 11 artikla seuraavasti:a) Lisätään 1 kohdan a ja b alakohtaan luetelmakohta seuraavasti:"- tämän direktiivin soveltamisalaan myöhemmin kuuluville tuotantolaitoksille viipymättä, mutta joka tapauksessa vuoden kuluessa päivästä, jona direktiiviä aletaan 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä säädetyn mukaisesti soveltaa asianomaiseen tuotantolaitokseen."b) Korvataan 3 kohta seuraavasti:"3. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tässä direktiivissä tarkoitetut sisäiset pelastussuunnitelmat laaditaan siten, että kuullaan tuotantolaitoksessa työskentelevää henkilökuntaa, mukaan lukien asianomaiset pitkäaikaiset alihankkijat, ja että yleisöä kuullaan ulkoisia pelastussuunnitelmia tehtäessä ja niitä ajantasaistettaessa, tämän kuitenkaan rajoittamatta toimivaltaisten viranomaisten velvoitteita."c) Lisätään kohta seuraavasti:"4a. Ulkoisten pelastussuunnitelmien osalta jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon tarve edistää tiiviimpää yhteistyötä pelastuspalvelujen suorittamissa avustustoimissa vakavissa hätätilanteissa."7) Muutetaan 12 artikla seuraavasti:a) Korvataan 1 kohdan toinen alakohta seuraavasti:"Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden maankäytön suunnittelussa tai muissa asiaan kuuluvissa toimintaperiaatteissa sekä näiden toimintaperiaatteiden täytäntöönpanemiseksi käytettävissä menettelytavoissa otetaan huomioon tarve pitää pitkällä aikavälillä yllä riittävä etäisyys tässä direktiivissä tarkoitettujen tuotantolaitosten sekä asuinalueiden, yleisessä käytössä olevien rakennusten ja alueiden, mahdollisuuksien mukaan pääliikenneväylien, sekä virkistysalueiden ja luonnon kannalta erityisen tärkeiden tai erityisen herkkien alueiden välillä ja että olemassa olevien tuotantolaitosten osalta otetaan huomioon 5 artiklan mukaiset tekniset lisätoimenpiteet, jotta henkilöihin kohdistuvia vaaroja ei lisättäisi."b) Lisätään kohta seuraavasti:"1a. Komissiota kehotetaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006 laatimaan tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ohjeet, joissa määritellään tekninen tietokanta, johon sisältyy riskitietoa ja riskien kuvauksia ja jota käytetään arvioitaessa tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien tuotantolaitosten ja 1 kohdassa kuvattujen alueiden yhteensopivuutta. Tämän tietokannan määrittelyssä on otettava mahdollisimman hyvin huomioon toimivaltaisten viranomaisten suorittamat arvioinnit, toiminnanharjoittajilta saadut tiedot ja kaikki muut tarpeelliset tiedot kuten kehityksen sosiaalis-taloudelliset edut ja pelastussuunnitelmien lieventävät vaikutukset."8) Muutetaan 13 artikla seuraavasti:a) Korvataan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:"1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että turvallisuustoimenpiteitä ja onnettomuuden tapahtuessa noudatettavaa käyttäytymistä koskevat tiedot saatetaan säännöllisesti ja ilman eri pyyntöä sekä mahdollisimman asianmukaisessa muodossa kaikkien sellaisten henkilöiden ja julkisten laitosten (kuten koulut ja sairaalat) tietoon, joihin 9 artiklassa tarkoitetussa tuotantolaitoksessa alkunsa saanut suuronnettomuus voi vaikuttaa."b) Korvataan 6 kohta seuraavasti:"6. Jäsenvaltioiden on niiden tuotantolaitosten osalta, joihin 9 artiklan säännöksiä sovelletaan, varmistettava, että yleisöllä on mahdollisuus tutustua 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun vaarallisten aineiden luetteloon, jollei tämän artiklan 4 kohdan ja 20 artiklan säännöksistä muuta johdu."9) Lisätään 19 artiklaan kohta seuraavasti:"1a. Jäsenvaltioiden on tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien tuotantolaitosten osalta annettava komissiolle ainakin seuraavat tiedot:a) toiminnanharjoittajan nimi tai toiminimi ja kyseisen tuotantolaitoksen täydellinen osoite; jab) tuotantolaitoksen toiminta tai toiminnot.Komissio perustaa tietokannan, joka sisältää jäsenvaltioiden toimittamat tiedot, ja pitää sitä yllä. Vain komission valtuuttamilla henkilöillä tai jäsenvaltion toimivaltaisilla viranomaisilla on tietokannan käyttöoikeus."10) Muutetaan liite I liitteessä esitetyllä tavalla.11) Korvataan liitteessä II oleva IV B kohta seuraavasti:"B. Arvio kuvattujen suuronnettomuuksien seurausten laajuudesta ja vakavuudesta mukaan lukien kartat, kuvat tai soveltuvissa tapauksissa kuvaukset alueista, joihin tällaiset 13 artiklan 4 kohdan ja 20 artiklan säännösten piiriin kuuluvassa tuotantolaitoksessa mahdollisesti tapahtuvat onnettomuudet saattavat vaikuttaa."12) Liitteessä III olevassa c kohdassa:a) Korvataan i alakohta seuraavasti:"i) Organisaatio ja henkilökunta; kaikilla organisaatiotasoilla suuronnettomuusvaarojen hallintaan osallistuvan henkilöstön tehtäviä ja vastuualueita. Henkilöstön koulutustarpeen määrittämistä ja koulutuksen järjestämistä. Henkilöstön ja tuotantolaitoksessa työskentelevien alihankkijoiden henkilöstön osallistumista."b) Korvataan v alakohta seuraavasti:"v) Suunnittelu hätätilanteiden varalta: sellaisten menettelyjen vahvistaminen ja käyttöönotto, joiden avulla voidaan tunnistaa ennakoitavissa olevat hätätilanteet järjestelmällisen analyysin avulla sekä laatia, harjoitella ja tarkistaa pelastussuunnitelmia ja siten hallita tällaiset vaaratilanteet ja antaa asianomaiselle henkilökunnalle koulutusta. Tämä koulutus koskee kaikkea tuotantolaitoksessa työskentelevää henkilökuntaa, mukaan lukien asiaankuuluva alihankkijoiden henkilöstö."2 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 1 päivää joulukuuta 2005. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.4 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 16 päivänä joulukuuta 2003.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesP. CoxNeuvoston puolestaPuheenjohtajaG. Alemanno(1) EYVL C 75 E, 26.3.2002, s. 357 ja EYVL C 20 E, 28.1.2003, s. 255.(2) EYVL C 149, 21.6.2002, s. 13.(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 3. heinäkuuta 2002 (EUVL C 271 E, 12.11.2003, s. 315), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 20. helmikuuta 2003 (EUVL C 102 E, 29.4.2003, s. 1), ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 19. kesäkuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma, annettu 19. marraskuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 1. joulukuuta 2003.(4) EYVL L 10, 14.1.1997, s. 13.(5) EYVL C 65 E, 14.3.2002, s. 382.(6) EYVL L 297, 15.11.2001, s. 7.LIITEMuutetaan direktiivin 96/82/EY liite I seuraavasti:1. Lisätään johdantoon kohdat 6 ja 7 seuraavasti:"6. Tässä direktiivissä tarkoitetaan kaasulla mitä tahansa ainetta, jonka absoluuttinen höyrynpaine 20 °C:n lämpötilassa on vähintään 101,3 kPa.7. Tässä direktiivissä tarkoitetaan nesteellä mitä tahansa ainetta, jota ei ole määritelty kaasuksi ja jonka olomuoto ei 20 °C:n lämpötilassa ja 101,3 kPa:n vakiopaineessa ole kiinteä."2. OSA 1:a) Korvataan ammoniumnitraattia koskevat kohdat seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>"b) Lisätään ammoniumnitraattia koskevien kohtien jälkeen kohdat seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>"c) Korvataan kohta "Seuraavat SYÖPÄÄ AIHEUTTAVAT AINEET:" seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>"d) Korvataan kohta "Moottoribensiini ja muut bensiinit" seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>"e) i) Korvataan huomautukset 1 ja 2 seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>1. Ammoniumnitraatti (5000/10000): itsestään hajoavat lannoitteetSovelletaan ammoniumnitraattipohjaisiin lannoitteisiin ja lannoiteseoksiin (lannoite tai lannoiteseos sisältää ammoniumnitraattia sekä fosfaattia ja/tai kaliumkarbonaattia), joiden ammoniumnitraatista laskettu typpipitoisuus on- 15,75 (1) ja 24,5 (2) painoprosentin välillä ja jotka eivät sisällä palavia/orgaanisia aineita yli 0,4 prosenttia tai jotka täyttävät direktiivin 80/876/ETY liitteessä II olevat vaatimukset,- enintään 15,75 (3) painoprosenttia ja joiden sisältämää palavien aineiden määrää ei ole rajoitettu,ja jotka YK:n kaukalokokeen mukaisesti jatkuvasti hajoavat itsestään (ks. Yhdistyneiden Kansakuntien suositukset vaarallisten tavaroiden kuljettamiseksi, Kokeet ja kriteerit -käsikirja, osa III, kohta 38.2).2. Ammoniumnitraatti (1250/5000): lannoitelaatuSovelletaan yksiravinteisiin ammoniumnitraattilannoitteisiin sekä ammoniumnitraattipohjaisiin lannoitteisiin ja lannoiteseoksiin, joiden ammoniumnitraatista laskettu typpipitoisuus on- yli 24,5 painoprosenttia, lukuun ottamatta ammoniumnitraatin sekä dolomiitin, kalkkikiven ja/tai kalsiumkarbonaatin seoksia, joiden puhtausaste on vähintään 90 prosenttia,- yli 15,75 painoprosenttia ammoniumnitraatin ja ammoniumsulfaatin seosten osalta,- yli 28 painoprosenttia (4) ammoniumnitraatin sekä dolomiitin, kalkkikiven ja/tai kalsiumkarbonaatin seosten osalta, joiden puhtausaste on vähintään 90 prosenttia,ja jotka täyttävät direktiivin 80/876/ETY liitteessä II olevat vaatimukset.3. Ammoniumnitraatti (350/2500): tekninen laatuSovelletaan:- ammoniumnitraattiin ja ammoniumnitraattivalmisteisiin, joiden ammoniumnitraatista laskettu typpipitoisuus on- 24,5 ja 28 painoprosentin välillä ja jotka sisältävät korkeintaan 0,4 prosenttia palavia aineita,- yli 28 painoprosenttia ja jotka sisältävät korkeintaan 0,2 prosenttia palavia aineita,- ammoniumnitraatin vesiliuoksiin, joiden ammoniumnitraattipitoisuus on yli 80 painoprosenttia.4. Ammoniumnitraatti (10/50): 'off-specs' -materiaali ja lannoitteet, jotka eivät täytä detonaatiokoettaSovelletaan:- valmistusprosessin aikana hylättyyn materiaaliin ja ammoniumnitraattiin sekä ammoniumnitraattivalmisteisiin, yksiravinteisiin ammoniumnitraattilannoitteisiin ja huomautuksissa 2 ja 3 tarkoitettuihin ammoniumnitraattipohjaisiin lannoitteisiin ja lannoiteseoksiin, joita ollaan palauttamassa tai jotka on palautettu loppukäyttäjältä valmistajalle, väliaikaiseen varastoon tai jälleenkäsittelylaitokseen uusittaviksi, kierrätettäviksi tai käsiteltäviksi turvallista käyttöä varten, koska ne eivät enää täytä huomautusten 2 ja 3 vaatimuksia,- huomautuksen 1 ensimmäisessä luetelmakohdassa ja huomautuksessa 2 tarkoitettuihin lannoitteisiin, jotka eivät täytä direktiivin 80/876/ETY liitteessä II olevia vaatimuksia.5. Kaliumnitraatti (5000/10000): Kaliumnitraattipohjaiset lannoiteseokset, jotka koostuvat mikrorakeisessa tai rakeisessa muodossa olevasta kaliumnitraatista.6. Kaliumnitraatti (1250/5000): Kaliumnitraattipohjaiset lannoiteseokset, jotka koostuvat kidemuodossa olevasta kaliumnitraatista."ii) Huomautuksesta, joka koskee polyklooridibentsofuraaneja ja polyklooridibentsodioksiineja, tulee huomautus 7.iii) Lisätään otsikon "Kansainväliset toksisuusekvivalenttikertoimet (International Toxic Equivalent Factors (ITEF) kyseessä oleville aineille (NATO/(CMS)" alla olevan taulukon alla alaviitteet seuraavasti:"(1) Ammoniumnitraatista aiheutuva 15,75 % typpipitoisuus painosta laskettuna vastaa 45 % ammoniumnitraattipitoisuutta.(2) Ammoniumnitraatista aiheutuva 24,5 % typpipitoisuus painosta laskettuna vastaa 70 % ammoniumnitraattipitoisuutta.(3) Ammoniumnitraatista aiheutuva 15,75 % typpipitoisuus painosta laskettuna vastaa 45 % ammoniumnitraattipitoisuutta.(4) Ammoniumnitraatista aiheutuva 28 % typpipitoisuus painosta laskettuna vastaa 80 % ammoniumnitraattipitoisuutta."3. OSA 2:a) Korvataan kohdat 4 ja 5 seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>"b) Korvataan kohta 9 seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>"c) Huomautuksissa:i) Korvataan huomautus 1 seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>1. Aineet ja valmisteet luokitellaan seuraavien direktiivien ja niiden voimassa olevien säännösten mukaisesti, joilla ne on mukautettu tekniikan kehitykseen:vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annettu neuvoston direktiivi 67/548/ETY (1),vaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 31 päivänä toukokuuta 1999 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/45/EY (2).Niiden aineiden tai valmisteiden osalta, joita ei ole luokiteltu vaarallisiksi edellä mainituissa direktiiveissä, esimerkiksi jätteet, mutta joita kuitenkin on tai todennäköisesti on jossakin tuotantolaitoksessa ja joilla kyseisen tuotantolaitoksen olosuhteissa on tai todennäköisesti on lueteltuja aineita tai valmisteita vastaavia ominaisuuksia suuronnettomuuden mahdollisuuden kannalta, noudatetaan väliaikaiseen luokitteluun sovellettavia menettelytapoja asiaa koskevan direktiivin soveltuvan artiklan mukaisesti.Aineisiin ja valmisteisiin, jotka ominaisuuksiensa perusteella voidaan luokitella useampaan kuin yhteen luokkaan, sovelletaan tämän direktiivin osalta alinta vähimmäismäärää. Sovellettaessa huomautuksessa 4 olevaa sääntöä käytetään aina sitä vähimmäismäärää, joka vastaa kyseistä luokitusta.Tämän direktiivin soveltamiseksi komissio laatii ja pitää ajan tasalla luettelon aineista, jotka on yhdenmukaisella päätöksellä luokiteltu edellä mainittuihin luokkiin direktiivin 67/548/ETY mukaisesti."ii) Korvataan huomautus 2 seuraavasti:">TAULUKON PAIKKA>2. 'Räjähtävällä' aineella tai valmisteella tarkoitetaan:- ainetta tai valmistetta, joka voi räjähtää iskun, hankauksen, avotulen tai muun syttymislähteen vaikutuksesta (vaaralauseke R2),- ainetta tai valmistetta, joka voi räjähtää erittäin helposti iskun, hankauksen, avotulen tai muun syttymislähteen vaikutuksesta (vaaralauseke R3), tai- ainetta, valmistetta tai esinettä, joka kuuluu vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä tiekuljetuksista 30 päivänä syyskuuta 1957 tehdyn eurooppalaisen sopimuksen (UN-ADR) 1 luokkaan, sellaisena kuin se on muutettuna sekä saatettuna osaksi kansallista lainsäädäntöä vaarallisten aineiden tiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä marraskuuta 1994 annetulla neuvoston direktiivillä 94/55/EY (3).Tämä määritelmä kattaa pyrotekniset aineet, joilla tässä direktiivissä tarkoitetaan aineita (tai aineseoksia), jotka on tarkoitettu muodostamaan lämpöä, valoa, ääntä, kaasua tai savua tai niiden yhdistelmiä itsestään jatkuvilla eksotermisillä kemiallisilla reaktioilla. Jos aine tai valmiste on luokiteltu sekä UN-ADR-luokitusjärjestelmän mukaisesti että vaaralausekkeella R2 tai R3, UN-ADR-luokitus on asetettava etusijalle vaaralausekkeilla luokitteluun nähden.Luokan 1 räjähteet luokitellaan luokkiin 1.1-1.6 UN-ADR-luokitusjärjestelmän mukaisesti. Asianomaiset luokat ovat:Luokka 1.1: 'Massaräjähdysvaaralliset räjähteet (massaräjähdysvaarallinen aine on aine, jossa räjähdys tapahtuu lähes samanaikaisesti koko ainemäärässä).'Luokka 1.2: 'Sellaiset sirpalevaaraa aiheuttavat räjähteet, jotka eivät ole massaräjähdysvaarallisia.'Luokka 1.3: 'Räjähteet, jotka ovat palovaarallisia ja joista aiheutuu joko vähäistä räjähdys- tai sirpalevaaraa tai molempia, mutta jotka eivät ole massaräjähdysvaarallisia, ja jotkaa) palaessaan aiheuttavat huomattavasti säteilylämpöä taib) palavat yksitellen aiheuttaen vähäistä räjähdys- tai sirpalevaaraa tai molempia.'Luokka 1.4: 'Räjähteet, joihin liittyy vain vähäinen vaara, jos ne syttyvät tai jos syttymisreaktio alkaa kuljetuksen aikana. Vaikutus pysyy pääasiassa pakkauksen sisällä, eikä vaarallisia sirpaleita tai heitteitä (sinkoutuvia esineitä) ole odotettavissa. Ulkopuolinen palo ei saa aiheuttaa kollin koko sisällön välitöntä räjähtämistä.'Luokka 1.5: 'Erittäin epäherkät massaräjähdysvaaralliset aineet. Tähän luokkaan kuuluvat räjähdysaineet, jotka ovat niin epäherkkiä, että syttymismahdollisuus tai mahdollisuus palamisen muuttumisesta detonaatioksi normaaleissa kuljetusolosuhteissa on hyvin vähäinen. Vähimmäisvaatimus on, että aine ei saa räjähtää polttokokeessa.'Luokka 1.6: 'Erittäin epäherkät esineet ja välineet, jotka eivät aiheuta massaräjähdysvaaraa. Esineissä ja välineissä on vain erittäin epäherkkää detonoivaa ainetta ja reaktion tahattoman alkamisen ja leviämisen todennäköisyys on erittäin vähäinen. Vaara rajoittuu yhteen esineeseen ja välineeseen.'Tähän määritelmään kuuluvat myös esineiden sisältämät räjähtävät tai pyrotekniset aineet tai valmisteet. Jos esineen sisältämän räjähtävän tai pyroteknisen aineen tai valmisteen määrä tunnetaan, kyseinen määrä otetaan huomioon sovellettaessa tätä direktiiviä. Jos määrää ei tunneta, tätä direktiiviä sovellettaessa kohdellaan koko esinettä räjähtävänä."iii) Korvataan huomautuksessa 3 olevan b kohdan 1 alakohdan toinen luetelmakohta seuraavasti:"- aineita ja valmisteita, joiden leimahduspiste on alempi kuin 55 °C ja jotka paineenalaisina pysyvät nestemäisinä ja jotka tietyissä prosessiolosuhteissa, kuten korkeassa paineessa tai korkeassa lämpötilassa, voivat aiheuttaa suuronnettomuuksien vaaran,"iv) Korvataan huomautuksessa 3 olevan c kohdan 2 alakohta seuraavasti:"2. kaasuja, jotka ovat syttyviä joutuessaan kosketukseen ilman kanssa ympäristön lämpötilassa ja ilmanpaineessa (vaaralausekkeen R12 toinen luetelmakohta) ja jotka ovat kaasumaisessa tai ylikriittisessä olomuodossa, ja"v) Korvataan huomautuksessa 3 olevan c kohdan 3 alakohta seuraavasti:"3. syttyviä ja helposti syttyviä nestemäisiä aineita ja valmisteita, joita pidetään kiehumispistettään korkeammassa lämpötilassa."vi) Korvataan huomautus 4 seuraavasti:"4. Jos tuotantolaitoksessa ei ole yksittäistä ainetta tai valmistetta vähintään kyseisen soveltamisen edellyttämää vähimmäismäärää, käytetään seuraavaa sääntöä sen määrittämiseksi, kuuluuko tuotantolaitos tämän direktiivin asianomaisten vaatimusten soveltamisalaan.Direktiiviä sovelletaan, jos summaq1/QU1 + q2/ QU2 + q3/ QU3 + q4/ QU4 + q5/ QU5 +... on suurempi tai yhtä suuri kuin 1,jossa: qx = tämän liitteen osaan 1 tai 2 kuuluvan vaarallisen aineen x (tai vaarallisten aineiden luokan) määrä,sekä QUx = osan 1 tai 2 sarakkeessa 3 oleva soveltamisen vähimmäismäärä aineen tai luokan x osalta.Tätä direktiiviä sovelletaan 9, 11 ja 13 artiklaa lukuun ottamatta, jos summaq1/QL1 + q2/ QL2 + q3/ QL3 + q4/ QL4 + q5/ QL5 +... on suurempi tai yhtä suuri kuin 1,jossa: qx = tämän liitteen osaan 1 tai 2 kuuluvan vaarallisen aineen x (tai vaarallisten aineiden luokan) määrä,sekä QLX = osan 1 tai 2 sarakkeessa 2 oleva soveltamisen vähimmäismäärä aineen tai luokan x osalta.Tätä sääntöä käytetään myrkyllisyyteen, syttyvyyteen ja ympäristöön kohdistuvaan vaarallisuuteen liittyvien kokonaisvaarojen arviointiin. Siksi sitä on käytettävä kolme kertaa:a) osassa 1 nimettyjen ja myrkyllisiksi tai erittäin myrkyllisiksi luokiteltujen aineiden ja valmisteiden laskemiseen yhteen luokkiin 1 tai 2 kuuluvien aineiden ja valmisteiden kanssa;b) osassa 1 nimettyjen ja hapettaviksi, räjähtäviksi, syttyviksi, helposti syttyviksi tai erittäin helposti syttyviksi luokiteltujen aineiden ja valmisteiden laskemiseen yhteen luokkiin 3, 4, 5, 6, 7a, 7b tai 8 kuuluvien aineiden ja valmisteiden kanssa;c) osassa 1 nimettyjen, ympäristölle vaarallisiksi luokiteltujen aineiden ja valmisteiden (R50 (mukaan lukien R50/53) tai R51/53) laskemiseen yhteen luokkiin 9 i tai 9 ii kuuluvien aineiden ja valmisteiden kanssa.Asiaa koskevia tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan, jos yksikin jollain edellä a, b ja c kohdassa mainitulla tavalla saaduista summista on suurempi tai yhtä suuri kuin 1."vii) Lisätään huomautusten jälkeen alaviitteet seuraavasti:"(1) EYVL 196, 16.8.1967, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 807/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 36).(2) EYVL L 200, 30.7.1999, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 2001/60/EY (EYVL L 226, 28.8.2001, s. 5).(3) EYVL L 319, 12.12.1994, s. 7, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2003/28/EY (EUVL L 90, 8.4.2003, s. 45)."


Avis juridique important

|

31977L0436

Neuvoston direktiivi 77/436/ETY, annettu 27 päivänä kesäkuuta 1977, kahviuutteita ja sikuriuutteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 172 , 12/07/1977 s. 0020 - 0024 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 7 s. 0046  Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 18 s. 0195  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 7 s. 0046  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 7 s. 0058  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 7 s. 0058

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 27 päivänä kesäkuuta 1977,kahviuutteita ja sikuriuutteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (77/436/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettätietyissä jäsenvaltioissa voimassa olevissa laeissa, asetuksissa ja hallinnollisissa määräyksissä määritellään kahviuutteet ja sikuriuutteet ja määrätään aineet, joita voidaan lisätä niiden valmistuksen yhteydessä, sekä annetaan erityissäännökset niitä koskevista merkinnöistä,näiden toimenpiteiden eroavuudet ovat esteenä kahviuutteiden ja sikuriuutteiden vapaalle liikkuvuudelle pakottaen siten niitä yhteisössä valmistavat yritykset erittelemään tuotteensa sen mukaan, mihin jäsenvaltioon kyseiset tuotteet toimitetaan; siten ne vaikuttavat suoraan yhteismarkkinoiden toteuttamiseen ja toimintaan,tämän vuoksi ja kuluttajien suojelemisen ja valistamisen varmistamiseksi on tarpeen yhteisön tasolla päättää säännöistä, joita on noudatettava näiden tuotteiden koostumuksen, niiden valmistukseen käytettävien aineiden, pakkausmateriaalien ja merkintöjen osalta, sekä säätää edellytyksistä tiettyjen tuotteiden erityisten nimitysten käytölle,tässä direktiivissä ei ole kuitenkaan mahdollista yhdenmukaistaa kaikkia niitä elintarvikkeita koskevia säännöksiä, jotka voivat estää kahviuutteiden ja sikuriuutteiden kauppaa, vaikkakin jäljelle jäävät esteet vähenevät, kun elintarvikkeita koskevia kansallisia säännöksiä yhä enemmän yhdenmukaistetaan,näytteenottoon ja näiden tuotteiden koostumuksen ja valmistuksen ominaisuuksien tarkastamiseksi tarvittaviin analyysimenetelmiin liittyvistä menettelyistä päättäminen on teknistä täytäntöönpanoa, ja se tulisi uskoa komission tehtäväksi menettelyn yksinkertaistamiseksi ja nopeuttamiseksi, janiissä tapauksissa, joissa neuvosto siirtää komissiolle toimivallan elintarvikkeita koskevien säännösten täytäntöönpanoon, on tarpeen säätää menettelystä jäsenvaltioiden ja komission välisen kiinteän yhteistyön toteuttamiseksi päätöksellä 69/414/ETY(3) perustetussa pysyvässä elintarvikekomiteassa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla1. Tämä direktiivi koskee liitteessä tarkoitettuja kahviuutteita ja sikuriuutteita.2. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:a) kahviuutteella sellaisia tuotteita tiivisteinä, jotka on saatu uuttamalla paahdetusta kahvista käyttäen vain vettä uuttamisaineena ja jättäen pois hydrolyysiprosessit, jotka sisältävät hapon tai emäksen lisäämisen, jai) sisältävät kahvin liukenevia ja aromaattisia osia,ii) voivat sisältää kahvista saatuja liukenemattomia öljyjä, jälkiä kahvista saaduista muista liukenemattomista aineista ja liukenemattomia aineita, joita ei ole saatu kahvista tai uuttamiseen käytetystä vedestä;b) sikuriuutteella sellaisia tuotteita tiivisteinä, jotka on saatu uuttamalla paahdetusta sikurista käyttäen vain vettä uuttamisaineena ja jättäen pois hydrolyysiprosessit, jotka sisältävät hapon tai emäksen lisäämisen.Tässä direktiivissä sikurilla tarkoitetaan rakeista tai jauhemaista tuotetta, joka on saatu Chicorium Intybus L.:n juurista, joita ei käytetä endiivin tuottamiseen, jotka on sopivalla tavalla puhdistettu, kuivattu ja paahdettu; ne voivat sisältää pieniä määriä lisättyjä ravintoöljyjä tai -rasvoja tai sokereita taikka melasseja sekä jälkiä liukenemattomista aineista, joita ei ole saatu sikurista.2 artikla1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että liitteessä lueteltuja tuotteita pidetään kaupan ainoastaan, jos ne ovat tässä direktiivissä ja sen liitteessä esitettyjen määritelmien ja säännösten mukaisia.2. Kahviuutteiden ja sikuriuutteiden sekoituksia ja paahdetun kahvin ja paahdetun sikurin sekoituksen uutteita voidaan pitää kaupan ainoastaan, jos- nämä tuotteet ovat soveltuvin osin liitteessä säädettyjen määritelmien mukaisia; ja- kiinteänä tai pastamaisena 4 artiklan säännösten mukaisia.3 artikla1. Vain sellaisia raaka-aineita, jotka ovat hyvin säilyneitä, aitoja ja laadultaan myyntikelpoisia, saa käyttää liitteessä tarkoitettujen tuotteiden valmistamiseen.2. Neuvoston ehdotuksesta komissio päättää:- niiden liuottimien luettelosta ja puhtausvaatimuksista, joita saa käyttää kofeiinin poistamiseen liitteen 1 kohdassa tarkoitetuista tuotteista, samoin kuin näiden liuottimien jäämien enimmäisarvoista,- liitteessä olevassa 1 kohdassa esitetyissä tuotteissa olevien liukenemattomien aineksien suurimman pitoisuuden vahvistamisesta.3. Jäsenvaltiot voivat sallia paakkuuntumisen estoaineiden käytön alueellaan:- liitteessä olevan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta, kun niitä käytetään myyntiautomaateissa ja ne on erityisesti merkitty sellaisiksi,- liitteessä olevan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta.4 artikla1. Jäljempänä liitteessä tarkoitettuja kiinteitä tai tahnamaisia tuotteita voidaan, jos ne on pakattu nimellispainoltaan yli 25 g:n mutta enintään 10 kg:n yksittäispakkauksiin, pitää kaupan vähittäin ainoastaan nimellispainoltaan seuraavissa pakkauksissa: 50 g, 100 g, 200 g, 250 g, 500 g, ja 750 g, 1 kg, 1,5 kg, 2 kg, 2,5 kg, 3 kg ja yhden kilon sarjapakkaukset.2. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin alueellaan:- kieltää yksittäispaikkaukset, joiden nimellispaino on 250 grammaa, edellyttäen, että ne sallivat yksittäispakkaukset, joiden nimellispaino on 300 grammaa,- sallia yksittäispakkaukset, joiden nimellispaino on 150 grammaa, tämän direktiivin tiedoksiantamisesta laskettavan neljän vuoden siirtymäaikana.5 artiklaLiitteessä vahvistettuja nimityksiä saa käyttää vain liitteessä tarkoitetuista tuotteista, ja kaupankäynnissä niitä on käytettävä osoittamaan kyseisiä tuotteita.6 artikla1. Liitteessä määriteltyjen tuotteiden pakkauksiin, säiliöihin tai etiketteihin liitettävät ainoat pakolliset merkinnät, joiden on oltava hyvin näkyviä, selkeästi luettavissa ja kestäviä, ovat seuraavat:a) 5 artiklassa kyseiselle tuotteelle varattu nimitys;b) maininta "kofeiiniton" liitteen 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta, jos vedetön kofeiinipitoisuus ei ole enempää kuin 0,3 prosenttia kahvipohjaisen kuiva-aineen painosta;c) sanotun kuitenkaan rajoittamatta elintarvikkeiden etiketöintiä koskevien yhteisön määräysten ja säännösten soveltamista liitteen 1 kohdan c alakohdassa ja 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta tarvittaessa maininnat "paahdettu sokerin kanssa" tai "säilötty sokerilla", siten että mikäli käytetään ainoastaan yhtä sokerilaatua, se mainitaan nimikkeellään,d) - kiinteiden tai tahnamaisten tuotteiden osalta kilogrammoina tai grammoina ilmaistu nimellispaino, ellei kyse ole viittä grammaa alhaisemmasta painosta siltä osin, kun kyse on liitteen 1 kohdan a ja b kohdassa tarkoitetuista tuotteista ja painoltaan kahdeksaa grammaa alhaisemmasta painosta siltä osin, kun kyse on liitteen 2 kohdan a ja b kohdassa tarkoitetuista tuotteista,- nestemäisten tuotteiden osalta nimellistilavuus litroina, senttilitroina tai millilitroina,- kuhunkin yksittäispakkaukseen sisältyvä nimellismäärä ja kyseisten pakkausten kokonaismäärä, kun kyse on esipakatuista tuotteista, jotka koostuvat kahdesta tai useammasta yksittäispakkauksesta, joista kukin sisältää saman nimellismäärään samaa tuotetta. Maininnat eivät kuitenkaan ole pakollisia, kun yksittäispakkausten määrä on selkeästi nähtävissä ja helposti laskettavissa ulkoapäin ja kun vähintään kuhunkin yksittäispakkaukseen sisältyvä nimellismäärä on selkeästi nähtävissä ulkoapäin,- yhteenlaskettu nimellinen kokonaismäärä ja yksittäispakkausten kokonaismäärä, kun kyse on esipakatuista tuotteista,, jotka koostuvat kahdesta tai useammasta yksittäispakkauksesta, joita ei katsota yksittäisiksi myyntitavaroiksi,e) valmistajan tai pakkaajan tai yhteisöön sijoittautuneen myyjän nimi tai toiminimi, osoite tai kotipaikka.2. Nimellispainon tai -tilavuuden mittausta ja merkintää koskevien yhteisön säännöksien ja määräyksien voimaantuloon saakka sovelletaan asiaa koskevia kansallisia säännöksiä ja määräyksiä.Sen siirtymäkauden loppuun, jonka aikana yhteisössä sallitaan direktiivin 71/354/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 76/770/ETY(5), liitteen D luvun mukaisen imperial-järjestelmän mittayksiköiden käyttö, mukaan liitetään sisällön nimellispaino tai -tilavuus kansainvälisen järjestelmän mittayksikköinä ilmoitettuna, mikäli Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta niin haluavat alueellaan kaupan pidettävien tuotteiden osalta, ilmaisemalla nimellispaino tai -tilavuus niiden imperial-järjestelmän mittayksikkövastikkeina seuraavien muuntokertoimien mukaisesti:1 gramma = 0,0353 unssia1 millilitra = 0,0352 nesteunssia1 kilogramma = 2,205 paunaa,1 litra = 1,760 pinttiä tai 0,220 gallonaa.3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat:a) sallia että laatusana "tiiviste" liitetään ainoastaan sellaisten liitteen 1 kohdan c alakohdan mukaisten tuotteiden nimikkeeseen, jotka täyttävät lisäksi seuraavat edellytykset: kahvipohjainen kuiva-ainepitoisuus on enintään 55 prosenttia ja vähintään 25 prosenttia ja suhteessa lopulliseen tuotteeseen kahviperäisen kuiva-aineen pitoisuuden tuotto sitä raakakahvimäärää, joka on käytetty valmistettaessa 0,960 kilogramma kahvipohjaista kuiva-ainetta, ollut vähintään yksi,b) vaatia liitteen 1 kohdan b ja c alakohdan mukaisten tuotteiden osalta mainintaa:- joko kahvipohjaisen kuiva-aineen vähimmäispitoisuudesta ilmaistuna prosentteina lopullisesta tuotteesta,- tai siitä raakakahvin määrästä, joka on käytetty valmistettaessa kilo valmista tahnamaista tuotetta tai litra valmista nestemäistä tuotetta,c) vaatia, että 1 kohdan c alakohdan mukaisissa maininnoissa sana "sokerit" korvataan luettelemalla käytettyjen sokerilaatujen nimikkeet,d) pitää voimassa kansalliset määräykset ja säännökset, joiden mukaan edellytetään on ilmoitettava- raaka-aineluettelo,- tuotanto- tai pakkauslaitos niiden kansallisen tuotannon osalta,- alkuperämaa; tätä mainintaa ei kuitenkaan voida vaatia yhteisössä valmistettujen tuotteiden ollessa kyseessä.4. Sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 76/211/ETY(6)soveltamista mikäli liitteessä tarkoitetut tuotteet on pakattu säiliöihin, joiden sisällön paino on vähintään viisi kilogrammaa ja joita ei pidetä kaupan vähittäin, edellä 1 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitetut maininnat voivat sisältyä ainoastaan mukana seuraavaan asiakirjaan.5. Sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 76/211/ETY soveltamista jäsenvaltioiden on pidättäydyttävä antamasta täsmentämästä tiukemmin kuin mitä 1 kohdassa säädetään niitä yksityiskohtaisia sääntöjä, joiden mukaisesti kyseisen kohdan mukaiset maininnat on tehtävä.Jäsenvaltiot voivat kuitenkin kieltää alueellaan liitteessä tarkoitettujen tuotteiden kaupan, mikäli 1 kohdan a, b ja c kohdan mukaiset maininnat eivät esiinny kansallisella tai virallisella kielellä tai kielillä pakkauksessa tai siihen kiinnitetyssä merkinnässä taikka, 4 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa, mukana seuraavassa asiakirjassa.7 artikla1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kauppaa 1 artiklassa tarkoitetuilla tuotteilla, jotka ovat tämän direktiivin määritelmien ja säännösten mukaisia, ei estetä soveltamalla kansallisia säännöksiä, joita ei ole yhdenmukaistettu ja jotka koskevat erityisesti näiden tuotteiden tai yleensä elintarvikkeiden koostumusta, valmistustietoja, pakkaamista tai merkintöjä.2. Edellä 1 kohtaa ei sovelleta säännöksiin, joita ei ole yhdenmukaistettu ja jotka on annettu:- kansanterveyden suojelemiseksi;- petollisten toimien torjumiseksi, edellyttäen, etteivät sellaiset säännökset ole esteenä tämän direktiivin määritelmien ja säännösten soveltamiselle;- teollisen ja kaupallisen omaisuuden suojelemiseksi, alkuperätodistusten ja -tietojen suojelemiseksi, sekä vilpillisen kilpailun estämiseksi.8 artiklaNäytteenottomenettelyistä ja analyysimenetelmistä, jotka ovat tarpeen tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden koostumuksen ja valmistusvaatimusten tarkastamiseksi, on säädettävä 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.9 artikla1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa päätöksellä 69/414/ETY perustetun pysyvän elintarvikekomitean, jäljempänä "komitea", käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunnot annetaan sellaisella 41 äänen enemmistöllä joka saadaan, kun jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.c) Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa ehdotuksen antamisesta, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.10 artiklaEdellä 9 artiklaa sovelletaan 18 kuukauden ajan siitä, kun asia ensimmäisen kerran saatettiin komitean käsiteltäväksi 9 artiklan 1 kohtaa noudattaen.11 artiklaTätä direktiiviä ei sovelleta tuotteisiin, jotka on tarkoitettu vietäviksi yhteisön ulkopuolelle.12 artikla1. Jäsenvaltioiden on yhden vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta muutettava lainsäädäntönsä tämän direktiivin mukaiseksi ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näin muutettu lainsäädäntö on pantava täytäntöön siten, että:- tämän direktiivin mukaisten tuotteiden pitäminen kaupan sallitaan kahden vuoden kuluttua tiedoksi antamisesta;- sellaisten tuotteiden, jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, pitäminen kaupan kielletään kolmen vuoden kuluttua tiedoksi antamisesta; tätä määräaikaa pidennetään 4 artiklan suhteen Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan osalta sen siirtymäajan loppuun, jonka aikana direktiivin 71/354/ETY liitteessä olevassa D luvussa lueteltujen imperial-mittayksiköiden käyttö on sallittua yhteisössä.2. Edellä 1 kohta ei estä jäsenvaltioita kieltämästä sellaisten tuotteiden valmistamista, jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, kahden vuoden kuluttua tiedoksi antamisesta.13 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 27 päivänä kesäkuuta 1977.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. SILKIN(1) EYVL N:o C 83, 11.10.1973, s. 19(2) EYVL N:o C 37, 1.4.1974, s. 1(3) EYVL N:o L 291, 19.11.1969, s. 9(4) EYVL N:o L 243, 29.10.1971, s. 29(5) EYVL N:o L 262, 27.9.1976, s. 204(6) EYVL N:o L 46, 21.2.1976, s. 1LIITETUOTTEIDEN NIMITYKSET JA MÄÄRITELMÄT1. Kahviuutteilla, joihin tätä direktiiviä sovelletaana) `Kahviuutteella`, `liukenevalla kahviuutteella`, `liukenevalla kahvilla` tai `pikakahvilla`tarkoitetaan jauhomaista, rakeista, hiutalemaista, kuutiomaista tai muuten kiinteää kahviuutetta josta kahvipohjaisen kuiva-aineen osuus on vähintään 96 prosenttia painosta ja joka on saatu sellaisesta määrästä raakakahvia, joka jalostusajankohtana on yhtä kilogrammaa valmista tuotetta kohden ollut vähintään 2,3 kilogrammaa.Tämä tuote ei saa sisältää muita aineita kuin niitä, jotka on saatu sen uuttamisesta.b) `Kahviuutetahnalla`tarkoitetaan tahnamaista kahviuutetta, jonka kahvipohjainen kuiva-ainepitoisuus on enintään 85 prosenttia ja vähintään 70 prosenttia painosta ja joka on saatu sellaisesta määrästä raakakahvia, joka jalostusajankohtana on 0,960 kilogrammaa valmiin tuotteen kahvipohjaista kuiva-ainetta kohden ollut vähintään 2,3 kilogrammaa.Tämä tuote ei saa sisältää muita aineita kuin niitä, jotka on saatu sen uuttamisesta.c) `Nestemäisellä kahviuutteella`tarkoitetaan nestemäisessä muodossa olevaa kahviuutetta, jonka kahvipohjainen kuiva-ainepitoisuus on enintään 55 prosenttia mutta enemmän kuin 15 prosenttia painosta ja joka on saatu sellaisesta määrästä raakakahvia, joka jalostusajankohtana on 0,960 kilogrammaa valmiin tuotteen kahvipohjaista kuiva-ainetta kohden ollut vähintään 2,3 kilogrammaa.Tämä tuote ei saa sisältää muita aineita kuin niitä, jotka on saatu sen uuttamisesta. Kuitenkin se voi sisältää syötäviä sokereita, paahdettuina tai paahtamattomina, suhteessa, joka on enintään 12 prosenttia painosta.2. Sikuriuutteilla, joihin tätä direktiiviä sovelletaana) `Kuivatulla sikuriuutteella` tai `liukenevalla sikurilla` tai `pikasikurilla`tarkoitetaan jauhomaista, rakeista, hiutalemaista, kuutiomaista tai muuten kiinteää sikuriuutetta, jonka sikuripohjainen kuiva-ainepitoisuus on vähintään 96 prosenttia painosta.Tämä tuote ei saa sisältää mitään muita aineita kuin ne, jotka on saatu sen uuttamisesta. Aineita, joita ei ole saatu sikurista, ei saa olla enempää kuin 1 prosenttia.b) `Sikuriuutetahnalla`tarkoitetaan tahnamaista sikuriuutetta, jonka sikuripohjainen kuiva-ainepitoisuus on enintään 85 prosenttia ja vähintään 70 prosenttia painosta.Tämä tuote ei saa sisältää muita aineita kuin niitä, jotka on saatu sen uuttamisesta. Aineita, joita ei ole saatu sikurista, ei saa olla enempää kuin 1 prosenttia.c) `Nestemäisellä sikuriuutteella`tarkoitetaan nestemäistä sikuriuutetta, jonka sikuripohjainen kuiva-ainepitoisuus on vähemmän kuin 50 prosenttia mutta vähintään kuin 16 prosenttia painosta.Tämä tuote ei saa sisältää muita aineita kuin niitä, jotka on saatu sen uuttamisesta. Se saa kuitenkin sisältää sokereita suhteessa, joka on enintään 25 prosenttia painosta.


Avis juridique important

|

32000L0018

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/18/EY, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2000, vaarallisten aineiden maantie-, rautatie- ja sisävesikuljetusten turvallisuusneuvonantajan tutkintoa koskevista vähimmäisvaatimuksista

Virallinen lehti nro L 118 , 19/05/2000 s. 0041 - 0043

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/18/EY,annettu 17 päivänä huhtikuuta 2000,vaarallisten aineiden maantie-, rautatie- ja sisävesikuljetusten turvallisuusneuvonantajan tutkintoa koskevista vähimmäisvaatimuksistaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan 1 kohdan c alakohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),ovat kuulleet alueiden komiteaa,toimivat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen(3),sekä katsovat seuraavaa:(1) Kuljetusten turvallisuuden kohentaminen ja ympäristönsuojelu, erityisesti vaarallisten aineiden maantie-, rautatie- ja sisävesikuljetuksissa, sekä inhimilliset tekijät eri kuljetusmuotojen turvallisessa käytössä ovat tärkeitä kysymyksiä.(2) Vaarallisten aineiden maakuljetusten turvallisuusneuvonantajan nimeämisestä ja ammatillisesta pätevyydestä 3 päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/35/EY(4) mukaan vaarallisten aineiden maantie-, rautatie- tai sisävesikuljetuksia tai niihin liittyviä kuormaus- tai purkamistoimia suorittavan yhtiön on nimettävä yksi tai useampi turvallisuusneuvonantaja. Mainittu direktiivi ei sisällä yksityiskohtaisia säännöksiä turvallisuusneuvonantajan tutkintojen ehtojen yhtenäistämisestä eikä tutkintojen järjestäjiä koskevista vaatimuksista.(3) Jäsenvaltioiden olisi luotava turvallisuusneuvonantajan tutkinnolle ja tutkinnon järjestäjiä koskeville vaatimuksille yhteiset vähimmäispuitteet, jotta voidaan varmistaa tietty laatutaso ja helpottaa turvallisuusneuvonantajien EY-todistusten vastavuoroista tunnustamista yhteisön koko alueella.(4) Turvallisuusneuvonantajan tutkinnossa on vähintään yksi kirjallinen koe, joka käsittää ainakin direktiivin 96/35/EY liitteessä II lueteltuja aiheita koskevia kysymyksiä sekä annettuun tapaukseen liittyvän tehtävän, jonka nojalla kokelaat voivat osoittaa, että he soveltuvat suorittamaan turvallisuusneuvonantajan tehtäviä.(5) Jäsenvaltiot voivat säätää, että ainoastaan tiettyihin vaarallisiin aineisiin liittyvää toimintaa harjoittavien yritysten palvelukseen aikoville kokelaille esitetään vain tähän toimintaan liittyviä aihekokonaisuuksia koskevia kysymyksiä. Tällöin on EY-todistuksessa selvästi ilmoitettava sen kattavuuden rajoitukset.(6) Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen hyväksyy tutkinnon järjestäjän järjestämän tutkinnon. Jäsenvaltioiden on määriteltävä tutkinnon järjestäjille asetettavat vaatimukset, jotta voidaan varmistaa palvelujen korkea laatutaso. Tutkinnon järjestäjien on oltava teknisesti päteviä, luotettavia ja riippumattomia.(7) Jäsenvaltioiden olisi avustettava toisiaan tämän direktiivin täytäntöönpanossa,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:I LUKUSoveltamisala ja määritelmät1 artikla1. Tässä direktiivissä vahvistetaan direktiivissä 96/35/EY säädetyn vaarallisten aineiden kuljetusten turvallisuusneuvonantajan EY-todistuksen saamiseksi vaadittavaa tutkintoa koskevat vähimmäisvaatimukset.2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että vaarallisten aineiden kuljetusten turvallisuusneuvonantajien pätevyys tutkitaan niin, että nämä vähimmäisvaatimukset täyttyvät.2 artiklaTässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "vaarallisten aineiden kuljetusten turvallisuusneuvonantajalla", jäljempänä "neuvonantaja", direktiivin 96/35/EY 2 artiklan b alakohdassa tarkoitettua henkilöä;b) "vaarallisilla aineilla" direktiivin 94/55/EY(5) 2 artiklassa ja direktiivin 96/49/EY(6) 2 artiklassa määriteltyjä aineita;c) "yrityksellä" direktiivin 96/35/EY 2 artiklan a alakohdassa tarkoitettua yritystä;d) "tutkinnolla" direktiivin 96/35/EY 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tutkintoa;e) "tutkinnon järjestäjällä" jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämää laitosta, joka järjestää tutkinnon;f) "EY-todistuksella" direktiivin 96/35/EY liitteessä III olevan mallin mukaisesti laadittua todistusta.II LUKUTutkinnot3 artikla1. Toimivaltainen viranomainen tai tutkinnon järjestäjä järjestää pakollisen kirjallisen tutkinnon, jota se voi täydentää suullisella tutkinnolla sen tarkistamiseksi, onko kokelailla turvallisuusneuvonantajan tehtävien hoitamiseksi tarvittavat tiedot, jotta heille voidaan myöntää EY-todistus.2. Pakollinen tutkinto koostuu kirjallisesta kokeesta, joka on mukautettu siihen yhteen tai useampaan kuljetustapaan, jota varten EY-todistus annetaan.3. a) Kokelaalle annetaan kysymyslomake. Se käsittää vähintään 20 vapaamuotoista kysymystä, jotka kattavat direktiivin 96/35/EY 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti ainakin kyseisen direktiivin liitteessä II luetteloidut aiheet. Monivalintakysymysten käyttö on kuitenkin mahdollista. Siinä tapauksessa kaksi monivalintakysymystä vastaa yhtä vapaamuotoista kysymystä.Mainituista aiheista on kyseessä oleva kuljetustapa huomioon ottaen kiinnitettävä erityistä huomiota seuraaviin:- yleiset ennalta ehkäisevät ja turvatoimenpiteet,- vaarallisten aineiden luokitus,- yleiset pakkausmääräykset, mukaan lukien erityisesti säiliöt, säiliökontit ja säiliövaunut,- vaaraa osoittavat merkinnät ja varoituslipukkeet,- rahtikirjassa olevat merkinnät,- käsittely ja ahtaus,- miehistön ammatillinen koulutus,- ajoneuvossa mukana pidettävät asiakirjat ja kuljetusasiakirjat,- kirjalliset turvaohjeet,- kuljetusta koskevat varustemääräykset.b) Kokelaille annetaan ratkaistavaksi direktiivin 96/35/EY liitteeseen I liittyvää tapausta koskeva tehtävä, jonka nojalla he voivat osoittaa soveltuvansa suorittamaan neuvonantajan tehtäviä.c) Jäsenvaltiot voivat säätää, että tiettyjen vaarallisten ainetyyppien kuljetuksiin erikoistuneen yrityksen palvelukseen aikoville kokelaille esitetään direktiivin 96/35/EY liitteen II mukaisesti kysymyksiä vain heidän toimintaansa liittyvistä aiheista.Kyseisiä vaarallisia ainetyyppejä ovat seuraavat:- luokka 1 (räjähteet),- luokka 2 (kaasut),- luokka 7 (radioaktiiviset aineet),- luokat 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1, 6.2, 8 ja 9 (kiinteät ja nestemäiset),- YK-numerot 1202, 1203, 1223 (mineraaliöljytuotteet).EY-todistuksen otsakkeessa on ilmoitettava selvästi, että todistus on pätevä ainoastaan niiden tässä alakohdassa tarkoitettujen vaarallisten ainetyyppien osalta, joista neuvonantajalle on esitetty kysymyksiä a ja b alakohtien mukaisesti.4. Toimivaltainen viranomainen tai tutkinnon järjestäjä laatii luettelon kokeessa esitetyistä kysymyksistä ja pitää luetteloa ajan tasalla.III LUKUTutkinnon järjestäjälle asetettavat vaatimukset4 artikla1. Mikäli jäsenvaltiot eivät suoraan vastaa tutkinnon järjestämisestä, ne nimeävät tutkintojen järjestäjät seuraavia perusteita noudattaen:a) tutkinnon järjestäjän pätevyys;b) tutkinnon järjestäjän ehdottamien, tutkintoa koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen erittely;c) tutkinnon puolueettomuuden takaamiseksi tarkoitetut toimenpiteet;d) tutkinnon järjestäjän riippumattomuus neuvonantajia palkkaavista luonnollisista henkilöistä tai oikeushenkilöistä.2. Hyväksytyn tutkinnon järjestäjän nimeäminen tapahtuu kirjallisesti. Hyväksyntä voidaan antaa määräajaksi.5 artiklaJäsenvaltiot avustavat toisiaan tämän direktiivin täytäntöönpanossa.Kukin jäsenvaltio toimittaa säännöllisesti komissiolle 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun kysymysluettelon. Komissio antaa siitä tietoja muille jäsenvaltioille.IV LUKULoppusäännökset6 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan kolmen kuukauden kuluessa sen voimaantulosta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltiot päättävät siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tämän direktiivin soveltamisalalla antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.7 artiklaTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.8 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 17 päivänä huhtikuuta 2000.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesN. FontaineNeuvoston puolestaPuheenjohtajaL. Capoulas Santos(1) EYVL C 148, 14.5.1998, s. 21 ja EYVL C 52, 23.2.1999, s. 16.(2) EYVL C 407, 28.12.1998, s. 118.(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 20. lokakuuta 1998 (EYVL C 341, 9.11.1998, s. 29), vahvistettu 16. syyskuuta 1999, neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 29. maaliskuuta 1999 (EYVL C 36, 8.2.2000, s. 1), ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 18. tammikuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Neuvoston päätös, tehty 28. maaliskuuta 2000.(4) EYVL L 145, 19.6.1996, s. 10.(5) Vaarallisten aineiden tiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä marraskuuta 1994 annettu neuvoston direktiivi 94/55/EY (EYVL L 319, 12.12.1994, s. 7), direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 96/86/EY (EYVL L 335, 24.12.1996, s. 43 ja EYVL L 251, 15.9.1997, s. 1).(6) Vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 23 päivänä heinäkuuta 1996 annettu neuvoston direktiivi 96/49/EY (EYVL L 235, 17.9.1996, s. 25), direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 96/87/EY (EYVL L 335, 24.12.1996, s. 45).