Avis juridique important

|

31984L0587

Neuvoston direktiivi 84/587/ETY, annettu 29 päivänä marraskuuta 1984, rehujen lisäaineista annetun direktiivin 70/524/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 319 , 08/12/1984 s. 0013 - 0023 Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 33 s. 0014  Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 33 s. 0014  Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 65 s. 0053  Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 65 s. 0053

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 29 päivänä marraskuuta 1984,rehujen lisäaineista annetun direktiivin 70/524/ETY muuttamisesta (84/587/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettärehujen lisäaineista 23 päivänä marraskuuta 1970 annettua neuvoston direktiiviä 70/524/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neljälläkymmenelläseitsemännellä komission direktiivillä 84/547/ETY(5), sovellettaessa on todettu tarpeelliseksi määrittää uudelleen tiettyjä peruskäsitteitä tieteellisen ja teknisen tietämyksen kehityksen huomioon ottamiseksi sekä eläinten ja ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun varmistamiseksi mahdollisimman hyvin,kokemus on erityisesti osoittanut, että nykyiset rehujen lisäaineiden käyttöä koskevat säännöt eivät ole antaneet riittäviä takeita tarpeelliselle turvallisuudelle; sen vuoksi on välttämätöntä toteuttaa lisäaineiden ja lisäaine-esiseosten tuotannon tasoa, kaupan pitämistä ja jakelua koskevia lisätoimenpiteitä,direktiivin soveltamisen helpottamiseksi luetteloa määritelmistä olisi täydennettävä sekä määritelmien luetteloa ja joitakin siihen sisältyviä määritelmiä olisi muutettava; erityisesti käsite lisäaine olisi määriteltävä tarkemmin siten, että luvilla käyttää tietyn ryhmän lisäaineita tarkoitettaisiin erityisvalmisteita, jotka tulevaisuudessa mainitaan direktiivin liitteissä,liitteet olisi selvyyden vuoksi järjestettävä uudelleen siten, että peräkkäiset muutokset voidaan sisällyttää niihin,tiettyjen ryhmien lisäaineiden seosten käyttökieltoa olisi laajennettava, jotta voidaan estää seoksissa tietyissä tapauksissa mahdolliset haitalliset vaikutukset,uutta lisäaineen käyttötapaa hyväksyttäessä on varmistettava perusperiaatteiden huomioon ottaminen; on tarpeen vaatia jäsenvaltiota virallisesti toimittamaan tiettyjen ryhmien lisäaineita koskevat asiakirjat; kyseisten lisäaineiden tutkimisen helpottamiseksi asiakirjat on laadittava neuvoston antamien yhteisten suuntaviivojen mukaisesti,rehuissa käytettävien lisäaineiden tunnistamiseksi on tärkeää, että antibiooteista, kokkidiostaateista ja muista lääkeaineista sekä kasvunsääteistä tehdään erityisselvitys, josta ilmenevät perusteet hyväksytyn lisäaineen tunnistamiseksi ja kuvaamiseksi,lisäksi on tarpeen antaa tarkat säännöt yhteisössä kaupan pidettävien lisäaineiden ja lisäaine-esiseosten merkitsemisestä,on tarkoituksenmukaista, että antibioottien, kokkidiostaattien ja muiden lääkeaineiden, kasvunsääteiden ja näistä lisäaineista valmistettujen esiseosten valmistus ja käyttö rehuseoksissa varataan ainoastaan niille, joilla on tarvittava pätevyys sekä tarkoituksenmukaiset koneet ja laitteet lisäaineiden, esiseosten tai rehuseosten valmistamiseen ja joiden nimet ovat jäsenvaltion valmistajien luettelossa; näiden valmistajien ja kaikkien välittäjien olisi toimivaltaisten viranomaisten tarkastuksia varten pidettävä kirjaa lisäaineista ja tuotettujen lisäaineiden ja esiseosten toimituskohteista,direktiivien 81/851/ETY ja 81/852/ETY(6) soveltamisesta annettavat säännökset ja lääkeaineita sisältävien rehujen vapaasta liikkuvuudesta annettavat säännöt voisivat koskea antibiootteja, kokkidiostaatteja ja muita lääkeaineita; nämä uudet säännökset voivat aiheuttaa muutoksia näitä tuotteita koskeviin sääntöihin, jamuita kuin liitteissä tarkoitettuja elintarvikkeissa käytettäväksi sallittuja lisäaineita saa olla rehussa ainoastaan, jos ne ovat rehussa ainoastaan siitä syystä, että ne sisältyvät käytetyn elintarvikkeen syötävään osaan; näillä lisäaineilla ei rehussa saa olla teknistä merkitystä eivätkä ne saa vaikuttaa haitallisesti eläinten terveyteen,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla 1 Korvataan direktiivin 70/524/ETY 1 16 b artikla seuraavasti:"1 artiklaTätä direktiiviä sovelletaan rehujen lisäaineisiin.2 artiklaTässä direktiivissä tarkoitetaan:a) 'lisäaineella` ainetta tai valmistetta, joka sisältää muita aineita kuin h alakohdassa tarkoitettu esiseos sisältää ja joka rehuun lisättynä todennäköisesti vaikuttaa sen ominaisuuksiin tai eläinten tuotantoon;b) 'rehulla` eläinten ruokintaan tarkoitettua kasvi- tai eläinperäistä tuotetta luonnollisessa olomuodossaan, tuoreena tai säilöttynä, ja teollisuuden sivutuotetta, sekä orgaanista tai epäorgaanista ainetta, käytettynä sellaisenaan tai seoksena, sisältäen lisäaineita tai ei;c) 'päiväannoksella` 12 prosenttia kosteutta sisältävän rehun keskimääräistä kokonaismäärää, jonka tietyn lajin, tietyn ikäinen ja tiettyä tarkoitusta varten kasvatettu eläin tarvitsee tyydyttääkseen koko ravinnontarpeensa;d) 'täysrehulla` rehuseosta, joka sellaisenaan on koostumuksensa takia riittävä tyydyttämään päiväannoksen;e) 'täydennysrehulla` rehuseosta, joka sisältää korkeat pitoisuudet tiettyjä aineita, mutta joka koostumuksensa takia on riittävä tyydyttämään päiväannoksen ainoastaan käytettynä yhdessä muiden rehujen kanssa;f) 'suoraan käytettävällä rehulla` sellaisenaan eläinten ruokintaan käytettävää kasvi- ja eläinperäistä tuotetta luonnollisessa olomuodossaan, tuoreena tai säilöttynä, ja teollisuuden sivutuotetta, sekä orgaanista tai epäorgaanista ainetta, sisältäen lisäaineita tai ei;g) 'rehuseoksella` eläinten ruokintaan tarkoitettua kasvi- ja eläinperäisten tuotteiden seosta luonnollisessa olomuodossaan, tuoreena tai säilöttynä, tai teollisuuden sivutuotetta, taikka orgaanista tai epäorgaanista ainetta, sisältäen lisäainetta tai ei;h) 'esiseoksella` lisäaineseoksia tai yhden tai useamman lisäaineen seoksia sidottuna kantaja-aineeseen, jotka on tarkoitettu rehujen valmistukseen;i) 'eläimellä` niiden lajien eläimiä, joita tavallisesti pidetään ja ruokitaan tai ihmiset käyttävät kulutukseen;j) 'lemmikkieläimellä` niiden lajien eläimiä, turkiseläimiä lukuun ottamatta, joita tavallisesti pidetään ja ruokitaan, mutta ihminen ei käytä kulutukseen.3 artikla1 Jäsenvaltioiden on säädettävä, että ainoastaan tämän direktiivin liitteessä I lueteltuja, tämän direktiivin mukaisia lisäaineita voidaan pitää kaupan ja niitä voidaan lisätä rehuihin ainoastaan tässä liitteessä vahvistettujen vaatimusten mukaisesti. Näitä lisäaineita ei muulla tavoin saa käyttää eläinten ruokintaan.2 Jäsenvaltioiden on erityisesti varmistettava, että lisäaineita voidaan lisätä suoraan käytettäviin rehuihin ainoastaan, kun niiden käyttö nimenomaisesti vahvistetaan liitteessä I tai II.4 artikla1 Poiketen 3 artiklan 1 kohdan säännöksistä, jäsenvaltiot voivat alueellaan sallia sellaisten lisäaineiden kaupan pitämisen ja käytön,a) jotka luetellaan liitteessä II, jos ne vastaavat tämän direktiivin lisäaineita koskevia säännöksiä;b) jotka kuuluvat muihin lisäaineryhmiin kuin liitteessä I tai II lueteltuihin, jos testit osoittavat 7 artiklan 2 kohdan A alakohdassa tarkoitettujen vaatimusten täyttyvän. Tätä poikkeusta ei sovelleta aineisiin, joilla on hormonaalisia tai anti-hormonaalisia vaikutuksia.2 Jäsenvaltioiden on toimitettava- muille jäsenvaltioille ja komissiolle ennen 3 päivää tammikuuta 1985 luettelo 1 kohdan b alakohdan mukaisesti sallituista lisäaineista ja ryhmistä,- ennen 3 päivää joulukuuta 1985 ne asiakirjat, joissa perustellaan nämä luvat 7 artiklan 2 kohdan A alakohdassa säädettyjen vaatimusten osalta.5 artiklaEdellä 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisista kansallisista luvista on päätettävä ennen 3 päivää joulukuuta 1988 noudattaen 23 artiklassa säädettyä menettelyä.6 artikla1 Liitteissä I ja II luetellut enimmäis- ja vähimmäispitoisuudet viittaavat täysrehuihin, joiden kosteuspitoisuus on 12 prosenttia, jollei näissä liitteissä vahvisteta erityisiä määräyksiä.Jos lisäaineeksi hyväksytty aine esiintyy myös luonnostaan rehun tietyissä raaka-aineissa, lisäaineen osuus saadaan laskemalla yhteen lisättävä ja rehussa luonnostaan oleva ainemäärä; kokonaispitoisuus ei saa olla suurempi kuin liitteissä I ja II määrätty enimmäispitoisuus.2 Tässä direktiivissä lueteltujen lisäaineiden sekoittaminen esiseoksiin ja rehuihin on sallittua ainoastaan, kun seoksen ainesosat ovat fysikaalisesti ja kemiallisesti seostuvia toivotuin vaikutuksin.3 Ellei kyseistä seosta vahvisteta liitteessä I tai II, jäsenvaltioiden on säädettävä, ettäa) antibiootteja ja kasvunsääteitä ei saa sekoittaa keskenään, ei oman eikä toisen ryhmän aineiden kanssa;b) kokkidiostaattien vaikuttaessa samassa eläinluokassa antibioottina tai kasvunsääteinä, niitä ei saa sekoittaa antibioottien tai kasvunsääteiden kanssa;c) kokkidiostaatteja ja muita lääkeaineita ei saa sekoittaa keskenään, jos niiden vaikutukset ovat samankaltaiset.4 Jäsenvaltiot voivat säätää poikkeuksia 3 artiklan tai tämän artiklan 2 tai 3 kohdan säännöksistä, kun kysymyksessä on kokeellinen ja tieteellinen toiminta edellyttäen kuitenkin, että riittävä virallinen valvonta järjestetään.7 artikla1 Muutokset liitteisiin tieteellisen ja teknisen tietämyksen kehityksen perusteella on annettava noudattaen 23 artiklassa säädettyä menettelyä.Liitteistä on annettava säännöllisin väliajoin uusittu toisinto noudattaen samaa menettelyä, kokoamalla yhteen tämän kohdan perusteella tehdyt peräkkäiset muutokset.2 Liitteisiin I ja II tehtävien muutosten osalta sovelletaan seuraavia periaatteita:A Lisäaine sisällytetään liitteeseen I ainoastaan, josa) sillä rehuun lisättynä on edullinen vaikutus rehun ominaisuuksiin tai eläinten tuotantoon;b) se ei sallittuina pitoisuuksina vaikuta haitallisesti ihmisten tai eläinten terveyteen taikka ympäristöön eikä aiheuta vahinkoa kuluttajille muuttamalla eläintuotteiden ominaisuuksia;c) sen esiintymistä rehussa voidaan valvoa;d) sen käyttöä rehuissa sallittuina pitoisuuksina ei voida pitää eläintautien ehkäisynä tai hoitona; tätä edellytystä ei sovelleta liitteessä I olevan D ryhmän lueteltuihin aineisiin;e) erityisen painavista ihmisten ja eläinten terveyttä koskevista syistä aineen käyttöä ei saa rajoittaa lääkinnällisiin tai eläinlääkinnällisiin tarkoituksiin.B Lisäaine on poistettava liitteestä I, jos jokin A alakohdassa luetelluista edellytyksistä ei enää täyty. Tällainen lisäaine voidaan kuitenkin lisätä määräajaksi liitteeseen II, jos se täyttää vähintään A alakohdan b ja e alakohdan edellytykset.C Uusi lisäaine tai lisäaineen uusi käyttötapa voidaan lisätä liitteeseen II ainoastaan, jos A alakohdan b, c ja e alakohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät ja jos saatavilla olevien tulosten perusteella voidaan olettaa, että myös muut A alakohdassa luetellut edellytykset täyttyvät.Lupa uudelle lisäaineelle tai lisäaineen uudelle käyttötavalle voidaan hyväksyä enintään viideksi vuodeksi sen tähän liitteeseen ottamisesta.8 artikla1 Kun lisäaine, joka kuuluu ryhmiin "antibiootit", "kokkidiostaatit" ja "muut lääkeaineet" tai "kasvunsääteet", lisätään liitteeseen I tai II, on siitä tieteellinen ja tekninen tietämys huomioon ottaen laadittava noudattaen 23 artiklassa säädettyä menettelyä direktiivillä erityisselvitys, josta ilmenevät lisäaineen tunnistamismenettely sekä perusteet lisäaineen tunnistamiseksi ja kuvaamiseksi, erityisesti lisäaineen koostumus ja puhtausaste sekä sen fysikaalis-kemialliset ja biologiset ominaisuudet.2 Erityisselvitykset on laadittava viimeistään 31 päivään joulukuuta 1988 myös niiden lisäaineiden osalta, jotka kuuluvat niihin 1 kohdassa tarkoitettuihin ryhmiin, jotka lisätään liitteeseen I tai II ennen tämän direktiivin antamispäivää.3 Erityisselvitys voidaan laatia 1 kohdan mukaisesti myös niiden lisäaineiden osalta, jotka kuuluvat muihin kuin 1 kohdassa tarkoitettuihin ryhmiin.4 Tieteellisen ja teknisen tietämyksen kehityksestä johtuvat, erityisselvityksiin myöhemmin tehtävät muutokset on annettava noudattaen 23 artiklassa säädettyä menettelyä.9 artikla1 Sen tarkastamiseksi, ovatko lisäaineet 7 artiklan 2 kohdassa määriteltyjen periaatteiden mukaisia, jäsenvaltioiden on varmistettava, että 2 kohdan mukaiset asiakirjat toimitetaan virallisesti jäsenvaltioille ja komissiolle.2 Neuvosto voi komission ehdotuksesta päättää direktiivillä 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen laatimisen suuntaviivoista siten, että niitä voidaan soveltaa viimeistään 3 päivänä joulukuuta 1986.Tämän jälkeen tehtävät tieteellisen ja teknisen tietämyksen kehityksestä johtuvat muutokset suuntaviivoihin on annettava noudattaen 23 artiklassa säädettyä menettelyä.3 Hakijan perustellusta pyynnöstä jäsenvaltioiden ja komission on huolehdittava, että tiedot, joita käsitellään ja jotka voivat vaikuttaa teollisen tai kaupallisen omaisuuden oikeuksiin, pidetään luottamuksellisina.Teollista ja kaupallista salassapitoa ei sovelleta- lisäaineen nimityksiin ja koostumukseen,- lisäaineen fysikaalis-kemiallisiin ja biologisiin ominaisuuksiin,- farmakologisen, toksikologisen ja ympäristötoksikologisen tiedon tulkintaan,- analyyttisiin tutkimusmenetelmiin, joilla valvotaan rehun lisäaineita.10 artiklaJäsenvaltioiden on säädettävä, että lisäaineita ja esiseoksia voidaan pitää kaupan ainoastaan suljetuissa pakkauksissa tai säiliöissä. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että pakkaukset tai säiliöt on suljettava siten, että pakkausta avattaessa suljin vahingoittuu eikä sitä voida käyttää uudelleen.11 artikla1 Kun jäsenvaltiolla uuden tiedon tai jo olemassa olevan tiedon uudelleen arvioinnin tuloksena on perusteltua syytä olettaa, että liitteessä I lueteltujen lisäaineiden käyttö tai niiden käyttö mahdollisesti vahvistetuissa olosuhteissa muodostaa vaaran eläinten tai ihmisten terveydelle taikka ympäristölle, vaikka se on tämän direktiivin mukaista, jäsenvaltio voi väliaikaisesti lakata soveltamasta kyseisiä säännöksiä tai rajoittaa niiden soveltamista alueellaan. Tästä on viipymättä ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle ja perusteltava päätös.2 Komission on niin pian kuin mahdollista tutkittava asianomaisen jäsenvaltion perustelut ja kuultava jäsenvaltioita pysyvässä rehukomiteassa; komission on tämän jälkeen viipymättä annettava lausuntonsa ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet.3 Jos komissio pitää muutoksia direktiiviin välttämättöminä 1 kohdassa tarkoitettujen haittojen vähentämiseksi ja ihmisten ja eläinten terveyden sekä ympäristön suojelemiseksi, komission on aloitettava 24 artiklassa säädetty menettely muutosten antamiseksi; jäsenvaltio, joka on jo ottanut käyttöön suojatoimenpiteitä, voi tällöin pidättäytyä noudattamasta niitä siihen saakka, kunnes edellä tarkoitetut muutokset tulevat voimaan.12 artikla1 Jäsenvaltioiden on säädettävä, että käytettäviksi laimennettujen täydennysrehujen tässä direktiivissä lueteltujen lisäaineiden pitoisuudet eivät saa olla suuremmat kuin täysrehuille vahvistetut enimmäispitoisuudet.2 Jäsenvaltiot voivat säätää, että antibioottien, kokkidiostaattien ja muiden lääkeaineiden, kasvunsääteiden, D-vitamiinien ja hapettumisen estoaineiden pitoisuudet täydennysrehuissa saavat olla suuremmat kuin täysrehuille vahvistetut enimmäispitoisuudet,a) jos täydennysrehut on jäsenvaltiossa hyväksytty yleisesti saatavilla pidettäviksi kaikille käyttäjille sillä edellytyksellä, etteivät niiden antibioottien, D-vitamiinien tai kasvunsääteiden pitoisuudet ole enempää kuin viisi kertaa suuremmat kuin vahvistetut enimmäispitoisuudet;b) kun kyseessä ovat tietyille lajeille tarkoitetut täydennysrehut ja jäsenvaltiolla on oikeus sallia ne alueellaan yleisesti saatavilla pidettäviksi kaikille käyttäjille erityisen ruokintajärjestelmän perusteella ja edellytyksellä, että niiden pitoisuudet eivät ole suuremmat kuin:- antibiooteille ja kasvunsääteille 1 000 mg/kg ja jos näiden aineiden käyttö on sallittua lihakarjalle 2 000 mg/kg;- hapettumisen estoaineille, kokkidiostaateille ja muille lääkeaineille enintään viisi kertaa vahvistettu enimmäispitoisuus;- D-vitamiineille 200 000 IU/kg.Jäsenvaltioiden on säädettävä, että jos täydennysrehuja valmistetaan b alakohdan mukaisesti, samanaikaisesti ei voi nojautua a alakohdan säännöksiin.3 Edellä 2 kohdan mukaisissa tapauksissa jäsenvaltioiden on säädettävä, että rehulla on yksi tai useampi koostumuksellinen ominaispiirre (esimerkiksi valkuaisaineessa tai kivennäisaineessa), mikä varmistaa sen, että lisäainepitoisuudet eivät ole suuremmat kuin täysrehulle vahvistetut ja rehun väärinkäyttö muille eläinlajeille on käytännöllisesti katsoen poissuljettu.13 artikla1 Jäsenvaltioiden on säädettävä, että liitteissä I ja II lueteltuja antibiootteja, kokkidiostaatteja ja muita lääkeaineita, kasvunsääteitä, näistä lisäaineista valmistettuja rehuseoksiin lisättäviksi tarkoitettuja esiseoksia ja rehuseoksia, jotka sisältävät näitä esiseoksia, voidaan saattaa markkinoille ainoastaan liitteessä III tarkoitetuilla edellytyksillä ja ainoastaan, jos niiden valmistaja ainakin yhdessä jäsenvaltiossa on täyttänyt liitteessä III luetellut vähimmäisedellytykset.Edelleen jäsenvaltioiden on säädettävä, että kun ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja lisäaineita, esiseoksia tai rehuseoksia valmistetaan kolmansissa maissa tarkoituksena pitää niitä kaupan yhteisössä, valmistajalla on oltava yhteisön alueelle sijoittautunut edustaja, joka täyttää liitteessä III vahvistetut vähimmäisedellytykset.Yhteisöön sijoittautuneen edustajan nimen on oltava 3 kohdassa tarkoitetussa luettelossa valmistajan nimen vieressä.2 Jäsenvaltioiden on säädettävä, että 1 kohdassa tarkoitettuja lisäaineita saa markkinoille saattamisen loppuvaiheessa toimittaa- ainoastaan esiseosten valmistajille ja- esiseoksina ainoastaan rehuseosten valmistajille,jotka täyttävät liitteessä III luetellut vähimmäisedellytykset.3 Jäsenvaltioiden on julkaistava vuosittain viimeistään 30 päivänä marraskuuta luettelo lisäaineiden, esiseosten ja rehuseosten valmistajista, jotka kyseisessä jäsenvaltiossa täyttävät liitteessä III luetellut vaatimukset.Jäsenvaltion on toimitettava tämä luettelo muille jäsenvaltioille ja komissiolle vuosittain ennen 31 päivää joulukuuta.Ne muutokset, jotka näihin luetteloihin tehdään 30 päivän marraskuuta jälkeen, on toimitettava erikseen muille jäsenvaltioille ja komissiolle.4 Jäsenvaltioiden on säädettävä, että 1 kohdassa tarkoitettuja lisäaineita voidaan lisätä rehuseokseen ainoastaan esiseoksena, joka sisältää kantaja-aineen. Näitä esiseoksia voidaan lisätä ainoastaan rehuseoksiin suhteessa vähintään 0,2 prosenttia täysrehun painosta. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia esiseoksia lisättävän rehuseoksiin vähäisempiäkin määriä aina 0,05 prosenttiin.5 Jäsenvaltiot voivat soveltaa 1 ja 2 kohtaa karotenoideihin, ksantofylleihin, hivenaineisiin ja vitamiineihin.14 artikla1 Jäsenvaltioiden on säädettävä, että liitteissä I ja II lueteltuja lisäaineita voidaan pitää kaupan käytettäviksi rehuissa ainoastaan, jos seuraavat tiedot ovat selvästi näkyvällä, helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla merkittyjä pakkaukseen, säiliöön tai näihin kiinnitettävään etikettiin ja niistä ilmenee vastuussa oleva yhteisöön sijoittautunut tavaran valmistaja, pakkaaja, maahantuoja, tukku- tai vähittäismyyjä:A kaikkien lisäaineiden osalta:a) lisäaineen erityinen nimi liitteiden I ja II mukaisesti;b) tässä kohdassa tarkoitetuista tiedoista vastuussa olevan nimi tai toiminimi ja osoite tai kotipaikka;c) nettopaino tai, kun kysymyksessä on nestemäinen lisäaine, joko nettotilavuus tai nettopaino;B lisäksi:a) antibioottien, kasvunsääteiden, kokkidiostaattien ja muiden lääkeaineiden osalta: valmistajan nimi tai toiminimi ja osoite tai kotipaikka, vaikkakaan valmistaja ei ole vastuussa pakkausmerkinnöistä, vaikuttavan aineen pitoisuus, pitoisuustakuun päättymispäivä tai säilyvyys valmistuspäivästä, erän viitenumero ja valmistuspäivämäärä, merkintä: "ainoastaan esiseosten valmistajille käytettäväksi rehuseosten valmistukseen", käyttöohjeet, ja tarvittaessa lisäaineen turvallisuussuositus niiden lisäaineiden osalta, joihin sovelletaan liitteiden "muut määräykset" kohdan mukaisia erityisiä määräyksiä;b) E-vitamiinin osalta: alfa-tokoferolipitoisuus ja pitoisuustakuun päättymispäivä tai säilyvyys valmistuspäivästä;c) vitamiinien, E-vitamiinia lukuun ottamatta, vitamiinien esiasteiden ja muiden samalla tavoin vaikuttavien aineiden osalta: vaikuttavan aineen pitoisuus ja säilyvyystakuun päättymispäivämäärä tai säilyvyys valmistuspäivästä;d) hivenaineiden, väriaineiden mukaan lukien pigmentit, säilöntäaineiden ja muiden lisäaineiden osalta: vaikuttavan aineen pitoisuus;e) edellä b, c ja d kohdassa tarkoitettujen lisäaineiden osalta merkintä: "käytettäväksi ainoastaan rehujen valmistuksessa".2 Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lisäaineen erityiseen nimitykseen voidaan liittää:a) kauppanimi ja ETY-numero;b) valmistajan nimi tai toiminimi ja osoite tai kotipaikka, vaikkakaan valmistaja ei ole vastuussa etiketin tiedoista, käyttöohjeet ja tarvittaessa turvallisuussuositus niissä tapauksissa, joissa kolmea viimeksi mainittua tietoa ei vaadita 1 kohdan B alakohdan a alakohdan perusteella.3 Jäsenvaltiot voivat sovellettaessa 13 artiklan 5 kohtaa vaatia merkittäväksi: "ainoastaan esiseosten valmistajien käyttöön".4 Jäsenvaltioiden on säädettävä, että muita kuin 1, 2 ja 3 kohdan mukaisia tietoja saa merkitä pakkaukseen, säiliöön tai etikettiin, jos ne merkitään selvästi erilleen edellä tarkoitetuista merkintätiedoista.15 artikla1 Jäsenvaltioiden on säädettävä, että esiseoksia voidaan pitää kaupan ainoastaan, jos seuraavat tiedot ovat selvästi näkyvällä, helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla merkittyjä pakkaukseen, säiliöön tai siihen kiinnitettävään etikettiin ja niistä ilmenee vastuussa oleva yhteisöön sijoittautunut tavaran valmistaja, pakkaaja, maahantuoja, tukku- tai vähittäismyyjä:A kaikkien esiseosten osalta:a) nimitys "esiseos";b) merkintä "käytettäväksi ainoastaan rehujen valmistuksessa", lukuun ottamatta B alakohdan a alakohdassa tarkoitettuja esiseoksia, käyttöohjeet ja turvallisuussuositukset esiseoksen käytöstä;c) eläinlaji tai -luokka, jolle esiseos on tarkoitettu;d) tässä kohdassa tarkoitetuista tiedoista vastuussa olevan nimi tai toiminimi ja osoite tai kotipaikka;e) nettopaino tai nestemäisistä joko nettotilavuus tai nettopaino;B lisäksi jäljempänä lueteltujen lisäaineita sisältävien esiseosten osalta:a) antibiootit, kasvunsääteet, kokkidiostaatit tai muut lääkeaineet: valmistajan nimi tai toiminimi ja osoite tai kotipaikka, vaikkakaan valmistaja ei ole vastuussa etiketin merkinnöistä, lisäaineen liitteen I tai II mukainen erityinen nimi, vaikuttavan aineen pitoisuus ja pitoisuustakuun päättymispäivä tai säilyvyys valmistuspäivästä sekä merkintä "ainoastaan rehuseosten valmistajien käyttöön";b) hapettumisen estoaineita sisältävät aineet: lisäaineen liitteen I tai II mukainen erityinen nimi ja vaikuttavan aineen pitoisuus, jos sille täysrehujen osalta vahvistetaan enimmäispitoisuus liitteessä I tai II;c) väriaineet, mukaan lukien väripigmentit: lisäaineen liitteen I tai II mukainen erityinen nimi ja vaikuttavan aineen pitoisuus, jos sille täysrehujen osalta vahvistetaan enimmäispitoisuus liitteessä I tai II;d) E-vitamiini: lisäaineen liitteen I tai II mukainen erityinen nimi, alfa-tokoferolipitoisuus ja pitoisuustakuun päättymispäivä tai säilyvyys valmistuspäivästä;e) vitamiinit, muut kuin E-vitamiinit, vitamiinien esiasteet ja muut samalla tavoin vaikuttavat aineet: lisäaineen liitteen I tai II mukainen erityinen nimi, vaikuttavan aineen pitoisuus ja pitoisuustakuun päättymispäivä tai säilyvyys valmistuspäivästä;f) hivenaineet: lisäaineen liitteen I tai II mukainen erityinen nimi ja eri lisäaineiden pitoisuudet, jos niille täysrehujen osalta vahvistetaan enimmäispitoisuudet liitteessä I tai II;g) säilöntäaineet: lisäaineen liitteen I tai II mukainen erityinen nimi ja vaikuttavan aineen pitoisuus, jos sille täysrehujen osalta vahvistetaan enimmäispitoisuus liitteessä I tai II;h) muut b g alakohdassa tarkoitettujen ryhmien lisäaineet, joille ei ole säädetty enimmäispitoisuuksia, sekä liitteen I tai II mukaisten muiden ryhmien lisäaineet: lisäaineen liitteen I tai II mukainen erityinen nimi ja vaikuttavan aineen pitoisuus, jos näillä lisäaineilla sellaisenaan on tietty tarkoitus rehussa ja jos lisäainepitoisuudet voidaan määrittää virallisilla analyysimenetelmillä tai, jos niitä ei ole, pätevillä tieteellisillä analyysimenetelmillä.2 Jäsenvaltioiden on säädettävä, ettäa) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisen hyväksytyn lisäaineen erityinen nimi on ilmoitettava esiseoksen pakkauksessa, säiliössä tai etiketissä. Jäsenvaltiot voivat myös säätää, että kyseisen lisäaineen vaikuttavan aineen pitoisuus on ilmoitettava;b) lisäaineen kauppanimi voidaan liittää lisäaineen nimeen;c) lisäaineen 1 kohdan B alakohdan a alakohdassa tarkoitettu valmistajan nimi voidaan ilmoittaa esiseoksen merkinnöissä. Jäsenvaltiot voivat säätää, että tämä merkintä on pakollinen;d) liitteessä I luetellun lisäaineen erityiseen nimeen voidaan liittää ETY-numero.3 Kun 1 kohdan mukaisesti usean samaan tai eri lisäaineryhmään kuuluvan lisäaineen pitoisuustakuun päättymispäivä tai säilyvyys valmistuspäivästä on ilmoitettava, jäsenvaltioiden on säädettävä, että kaikille lisäaineille ilmoitetaan yksi pitoisuustakuun päättymispäivä tai yksi säilyvyyspäivä, nimittäin se, mikä on aikaisin.4 Jäsenvaltioiden on säädettävä, että muita kuin 1 3 kohdan mukaisia tietoja saa merkitä pakkaukseen, säiliöön tai etikettiin, jos ne merkitään selvästi erilleen edellä tarkoitetuista merkintätiedoista.16 artikla1 Jäsenvaltioiden on säädettävä, että jäljempänä lueteltujen ryhmien lisäaineita sisältäviä rehuja voidaan pitää kaupan ainoastaan, jos seuraavat tiedot ovat selvästi näkyvällä, helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla merkittyjä pakkaukseen, säiliöön tai siihen kiinnitettävään etikettiin ja niistä ilmenee vastuussa oleva yhteisöön sijoittautunut tavaran valmistaja, pakkaaja, maahantuoja, tukku- tai vähittäismyyjä:a) antibiootit, kokkidiostaatit ja muut lääkeaineet sekä kasvunsääteet: lisäaineen liitteen I tai II mukainen erityinen nimi, vaikuttavan aineen pitoisuus ja pitoisuustakuun päättymispäivä tai säilyvyys valmistuspäivästä;b) hapettumisen estoaineita sisältävät aineet:- lemmikkieläinten ruokien osalta: merkintä "sisältää hapettumisen estoainetta" lisäaineen liitteen I tai II mukaisen erityisen nimen kanssa,- muiden rehuseosten kuin lemmikkieläinten ruokien osalta: lisäaineen liitteen I tai II mukainen erityinen nimi;c) väriaineet, mukaan lukien väripigmentit, jos niitä käytetään rehujen tai eläintuotteiden värjäämiseen:- lemmikkieläinten ruokien osalta: merkintä "väriaine" tai "värjätty... " lisäaineen liitteen I tai II mukaisen erityisen nimen kanssa,- muiden rehuseosten kuin lemmikkieläinten ruokien osalta: lisäaineen liitteen I tai II mukainen erityinen nimi;d) E-vitamiini: lisäaineen liitteen I tai II mukainen erityinen nimi, alfa-tokoferolipitoisuus sekä pitoisuustakuun päättymispäivä tai säilyvyys valmistuspäivästä;e) A- ja D-vitamiinit: lisäaineen liitteen I tai II mukainen erityinen nimi, vaikuttavan aineen pitoisuus ja pitoisuustakuun päättymispäivä tai säilyvyys valmistuspäivästä;f) kupari: lisäaineen liitteen I tai II mukainen erityinen nimi sekä aineen pitoisuus Cu:na ilmaistuna;g) säilöntäaineet:- lemmikkieläinten ruokien osalta: merkintä "säilöntäaine" tai "säilötty..." lisäaineen liitteen I tai II mukaisen erityisen nimen kanssa,- muiden rehuseosten kuin lemmikkieläinten ruokien osalta: lisäaineen liitteen I tai II mukainen erityinen nimi.2 Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi muita rehujen tarkoituksenmukaista käyttöä koskevia tietoja voidaan määrätä liitteissä I ja II noudattaen 23 artiklassa säädettyä menettelyä.Jäsenvaltioiden on säädettävä, että nämä tiedot merkitään pakkaukseen, säiliöön tai niihin kiinnitettävään etikettiin.3 Hivenaineiden, kuparia lukuun ottamatta, vitamiinien, A-, D- ja E-vitamiineja lukuun ottamatta, vitamiinien esiasteiden ja muiden samalla tavoin vaikuttavien aineiden esiintyminen voidaan ilmoittaa, jos näiden aineiden pitoisuudet voidaan määrittää virallisilla analyysimenetelmillä tai, jos näitä ei ole, pätevillä tieteellisillä analyysimenetelmillä. Tällöin seuraavat tiedot on ilmoitettava:a) hivenaineet, kuparia lukuun ottamatta: lisäaineen liitteen I tai II mukainen erityinen nimi ja eri hivenaineiden pitoisuudet,b) vitamiinit, lukuun ottamatta A-, D- ja E-vitamiineja, vitamiinin esiasteet ja muut samalla tavoin vaikuttavat aineet: lisäaineen liitteen I tai II mukainen erityinen nimi, vaikuttavan aineen pitoisuus ja pitoisuustakuun päättymispäivä tai säilyvyys valmistuspäivästä.4 Jäsenvaltioiden on säädettävä, että 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaiset sallittujen lisäaineiden erityiset nimet on ilmoitettava rehun pakkauksessa, säiliössä tai etiketissä. Jäsenvaltiot voivat säätää, että lisäaineen vaikuttavan aineen pitoisuus on myös ilmoitettava.5 Jäsenvaltioiden on säädettävä, että:a) edellä 1 4 kohdassa säädetyt tiedot on merkittävä niiden tietojen yhteyteen, jotka rehuja koskevien yhteisön sääntöjen mukaisesti on merkittävä pakkaukseen, säiliöön tai niihin kiinnitettävään etikettiin;b) kun lisäaineen pitoisuus tai määrä ilmoitetaan 1 4 kohdan mukaisesti, sillä tarkoitetaan rehun sisältämän lisäaineen määrää;c) ETY-numero tai kauppanimi voidaan merkitä lisäaineen 1-4 kohdassa tarkoitettujen tietojen yhteyteen.6 Kun 1 kohdan mukaisesti usean samaan tai eri lisäaineryhmään kuuluvan lisäaineen pitoisuustakuun päättymispäivä tai säilyvyys valmistuspäivästä on ilmoitettava, on jäsenvaltioiden säädettävä, että kaikille lisäaineille ilmoitetaan yksi pitoisuustakuun päättymispäivä tai yksi säilyvyyspäivä, nimittäin se päivä, mikä on aikaisin.7 Kun rehuja pidetään kaupan säiliöautoilla tai vastaavilla ajoneuvoilla tai irtotavarana, on 1 4 kohdassa säädetyt tiedot esitettävä mukana seuraavassa asiakirjassa.Loppukäyttäjälle tarkoitettujen vähäisten määrien osalta on riittävää ilmoittaa nämä tiedot ostajalle sopivaksi katsottavalla tavalla.8 Poiketen 1 kohdan b, c ja g alakohdan säännöksistä, ja 3 päivään joulukuuta 1986 asti, jäsenvaltiot voivat sallia hapettumisen estoaineiden, väriaineiden ja säilöntäaineiden erityisten nimien korvaamisen ilmoituksella sen lisäaineryhmän, johon lisäaine kuuluu, nimestä sekä siihen liitettävällä merkinnällä "sallittu".9 Jäsenvaltioiden on säädettävä, että enintään kymmenen kiloa painaviin pakkauksiin pakattuihin lemmikkieläinten ruokiin, jotka sisältävät väriaineita, säilöntäaineita tai hapettumisen estoaineita, riittää merkintä "värjätty..." tai "säilötty..." taikka "sisältää hapettumisen estoainetta", minkä jälkeen merkintä "ETY-lisäaine", josa) pakkauksessa, säiliössä tai etiketissä on viitenumero, josta rehu voidaan tunnistaa jab) valmistaja ilmoittaa pyydettäessä käytetyn lisäaineen tai lisäaineiden erityisen nimen tai erityiset nimet.10 Kaikki muut lisäaineita koskevat merkinnät kuin tässä direktiivissä säädetyt ovat kiellettyjä.17 artikla1 Rajoittamatta direktiivin 79/373/ETY(1) säännösten soveltamista jäsenvaltioiden on säädettävä, että lisäaineita enemmän kuin täysrehuille vahvistetut enimmäispitoisuudet sisältäviä täydennysrehuja voidaan pitää kaupan ainoastaan, jos käyttöohjeissa ilmoitetaan suurin sallittu määrä päivässä ilmaistuna grammoina tai kilogrammoina täydennysrehua tietyn lajin, tietyn ikäiselle eläimelle.Näiden tietojen on oltava liitteen I tai II määräysten mukaisia.Tätä säännöstä ei sovelleta tuotteisiin, jotka toimitetaan rehuseosten valmistajille tai heidän tavarantoimittajilleen.2 Edellä 1 kohdassa tarkoitettu ilmoitus on muotoiltava siten, että kun sitä noudatetaan, lisäaineiden määrä ei olesuurempi kuin täysrehuille vahvistettu lisäaineiden enimmäispitoisuus.(1) EYVL N:o L 86, 6.4.1979, s. 3018 artiklaKun rehuja pidetään kaupan jäsenvaltiosta toiseen jäsenvaltioon, 14 17 artiklassa tarkoitetut tiedot on ilmoitettava vähintään yhdellä määrämaan virallisista kielistä.19 artiklaJäsenvaltioiden on huolehdittava, että tämän direktiivin mukaisia lisäaineita, esiseoksia ja rehuja eivät koske muut kuin tässä direktiivissä säädetyt kaupan pitämisen rajoitukset.20 artiklaJäsenvaltioiden on huolehdittava, että kotieläintuotteita eivät koske tämän direktiivin soveltamisesta johtuvat kaupan pitämisen rajoitukset.21 artikla1 Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kaupan pidettäessä lisäaineet, esiseokset ja rehut virallisesti tarkastetaan vähintään pistokokein käytettyjen lisäaineiden tunnistamiseksi ja tässä direktiivissä säädettyjen säännösten noudattamisen tarkastamiseksi.Tätä varten jäsenvaltioiden on erityisesti säädettävä, että yritysten, jotka aikovat valmistaa tai saattaa markkinoille lisäaineita, on ensin ilmoitettava siitä toimivaltaisille viranomaisille.2 Sallitut liikkumarajat voidaan vahvistaa noudattaen 23 artiklassa säädettyä menettelyä, kun virallisen tarkastuksen tulos ja ilmoitettu rehuseoksen lisäainepitoisuus eroavat toisistaan.22 artiklaTätä direktiiviä ei sovelleta lisäaineisiin, esiseoksiin ja rehuihin, jotka vähintään asianmukaisin merkinnöin osoitetaan vietäviksi kolmansiin maihin.23 artikla1 Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, saattaa asian pysyvän rehukomitean, jäljempänä 'komitean`, käsiteltäväksi puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä viipymättä.2 Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3 Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen toteutettavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa toimenpiteistä määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan 45 äänen enemmistöllä.4 Komissio päättää toimenpiteistä ja panee ne täytäntöön viipymättä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset. Jos toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen toteutettavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.Jos neuvosto ei ole päättänyt toimenpiteistä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia tuli neuvostossa vireille, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä ja panee ne täytäntöön viipymättä, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt mainittuja toimenpiteitä.24 artikla1 Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa komitean käsiteltäväksi puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä viipymättä.2 Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3 Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen toteutettavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa toimenpiteistä kahden päivän kuluessa. Lausunto annetaan 45 äänen enemmistöllä.4 Komissio päättää toimenpiteistä ja panee ne täytäntöön viipymättä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset. Jos toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen päätettävistä toimenpiteistä. Neuvosto päättää toimenpiteistä määräenemmistöllä.Jos neuvosto ei ole päättänyt toimenpiteistä 15 päivän kuluessa siitä, kun ehdotus neuvostolle tehtiin, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä ja panee ne täytäntöön viipymättä, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt mainittuja toimenpiteitä.25 artikla1 Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa päätöksen antibioottien, kokkidiostaattien ja muiden lääkeaineiden ja niistä tehtyjen valmisteiden siirtämisestä direktiiviin 81/851/ETY sekä tuleviin lääkeaineita sisältäviä rehuja koskeviin sääntöihin heti, kun yhdenmukaistamisessa on tuotteiden vapaan liikkuvuuden osalta eläinlääkinnän ja lääkeaineita sisältävien rehujen alalla saavutettu lisäaineisiin verrattavissa oleva taso."2 Direktiivin 70/524/ETY 17 ja 18 artikla siirtyy 26 ja 27 artiklaksi.3 Lisätään direktiiviin 70/524/ETY liite seuraavasti:"LIITE IIIVähimmäisedellytykset, jotka 13 artiklassa tarkoitettujen lisäaineiden, esiseosten ja rehuseosten valmistajien ja välittäjien on täytettävä:1 Valmistajalla on oltava lisäaineiden, esiseosten tai esiseoksia sisältävien rehuseosten valmistusta ja varastointia varten tarkoituksenmukaiset tilat ja tekniset laitteet.2 Valmistajalla tai henkilökunnalla on oltava lisäaineiden, esiseosten tai rehuseosten valmistamiseen tarvittava pätevyys.3 Valmistajalla on oltava tarkoituksenmukaiset keinot varmistaaa) lisäaineiden tämän direktiivin säännösten mukaisuus;b) esiseosten osalta eri lisäaineiden laatu ja pitoisuudet, lisäaineiden tasalaatuisuus ja pysyvyys esiseoksissa;c) rehuseosten osalta lisäaineiden laatu ja pitoisuudet sekä näiden lisäaineiden tasalaatuinen sekoittuminen rehuseoksiin.4 Esiseosten valmistukseen tarkoitetut lisäaineet ja rehuseosten valmistukseen tarkoitetut esiseokset on varastoitava siten, että ne voidaan helposti tunnistaa ja sekaantuminen muihin lisäaineisiin, esiseoksiin, lääkeaineisiin, lääkeaineita sisältäviin rehuihin tai rehuihin voidaan välttää. Ne on varastoitava sopivissa, lukittavissa ja näiden tuotteiden varastointiin tarkoitetuissa paikoissa.5 Valmistajan tai, jos valmistaja on sijoittautunut kolmanteen maahan, hänen yhteisöön sijoittautuneen edustajansa on kirjattava seuraavat tiedot:a) lisäaineiden osalta: laatu, lisäaineiden valmistusmäärät ja valmistuspäivä, niiden esiseosten valmistajien tai välittäjien nimet ja osoitteet, joille lisäaineet on toimitettu merkinnöin toimitetun lisäaineen laadusta ja määrästä;b) esiseosten osalta: esiseoksen valmistajien ja toimittajien nimet, käytettyjen lisäaineiden laatu ja määrä, valmistuspäivä, niiden rehuseosten valmistajien tai välittäjien nimet ja osoitteet, joille esiseos on tarkoitettu, sekä toimitetun esiseoksen laatu ja määrä;c) rehuseosten osalta: esiseoksen toimittajan nimi ja osoite sekä valmistajan nimi ja osoite, jos valmistaja ei ole toimittaja, esiseoksen laatu ja määrä sekä maininta siitä mihin esiseosta käytetään.6 Jos valmistaja toimittaa lisäaineita tai esiseoksia muulle kuin esiseosten tai rehuseosten valmistajalle, tämän henkilön tai välittäjän on kirjattava 5 kohdan a ja b alakohdassa säädetyt tiedot."2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava- direktiivin 70/524/ETY uuden 13 artiklan 3 kohdan noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan neljän vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta(7);- muut tämän direktiivin säännösten noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan kahden vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta.Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 29 päivänä marraskuuta 1984.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaB. DESMOND(1) EYVL N:o C 197, 18.8.1977, s. 3(2) EYVL N:o C 63, 13.3.1978, s. 53(3) EYVL N:o C 84, 8.4.1978, s. 4(4) EYVL N:o L 270, 14.12.1970, s. 1(5) EYVL N:o L 297, 15.11.1984, s. 40(6) EYVL N:o L 317, 6.11.1981, s. 1 ja 16(7) Tämä direktiivi on annettu tiedoksi jäsenvaltioille 3 päivänä joulukuuta 1984


title: Komission direktiivi 2010/7/EU, annettu 9 päivänä helmikuuta 2010 , Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta fosfiinia muodostavan magnesiumfosfidin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

text:
               10.2.2010

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 37/33

         KOMISSION DIREKTIIVI 2010/7/EU,
   annettu 9 päivänä helmikuuta 2010,
   Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta fosfiinia muodostavan magnesiumfosfidin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (1) ja erityisesti sen 16 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kymmenvuotisen työohjelman toisesta vaiheesta 4 päivänä joulukuuta 2007 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1451/2007 (2) vahvistetaan luettelo tehoaineista, jotka on arvioitava sen selvittämiseksi, olisiko ne mahdollisesti lisättävä direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, IA tai IB. Luettelossa on mukana magnesiumfosfidi.

               (2)

               Magnesiumfosfidin käyttöä tuotetyypissä 18 (hyönteismyrkyt), siten kuin se on määriteltynä direktiivin 98/8/EY liitteessä V, on asetuksen (EY) N:o 1451/2007 nojalla arvioitu direktiivin 98/8/EY 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

               (3)

               Saksa, joka oli nimetty esitteleväksi jäsenvaltioksi, toimitti komissiolle toimivaltaisen viranomaisen laatiman kertomuksen sekä suosituksen asetuksen (EY) N:o 1451/2007 14 artiklan 4 ja 6 kohdan mukaisesti 26 päivänä lokakuuta 2007.

               (4)

               Jäsenvaltiot ja komissio tarkastelivat toimivaltaisen viranomaisen kertomusta, ja biosidituotteiden pysyvä komitea sisällytti tarkastelun tulokset arviointikertomukseen asetuksen (EY) N:o 1451/2007 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti 17 päivänä syyskuuta 2009.

               (5)

               Tutkimusten perusteella voidaan olettaa, että hyönteismyrkkyinä käytetyt ja magnesiumfosfidia sisältävät biosidituotteet täyttävät direktiivin 98/8/EY 5 artiklassa säädetyt vaatimukset. Magnesiumfosfidi on siten aiheellista lisätä liitteeseen I, jotta voidaan varmistaa, että hyönteismyrkkyinä käytettävien magnesiumfosfidia sisältävien biosidituotteiden käyttöä koskevia lupia voidaan myöntää, peruuttaa tai muuttaa direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa.

               (6)

               Kaikkia mahdollisia käyttötarkoituksia ei ole arvioitu unionin tasolla. Jäsenvaltioiden olisi siksi tarkasteltava sellaisia käyttötarkoituksia tai altistusskenaarioita sekä sellaisia ympäristön osille ja väestölle aiheutuvia riskejä, joita ei ole tarkasteltu edustavasti riskinarvioinnissa unionin tasolla, ja myöntäessään tuotteille lupia varmistettava, että asianmukaisia toimia toteutetaan tai erityisehtoja asetetaan, jotta todetut riskit voidaan vähentää hyväksyttävälle tasolle. Jäsenvaltioiden tulisi tarvittaessa tarkastella erityisesti ulkokäyttöä, jota ei ole arvioitu riskinarvioinnissa unionin tasolla.

               (7)

               Arviointikertomuksen tulosten perusteella on asianmukaista edellyttää, että hyönteismyrkkyinä käytettäviä magnesiumfosfidia sisältäviä tuotteita saavat direktiivin 98/8/EY 10 artiklan 2 kohdan i alakohdan e alakohdan mukaisesti käyttää vain koulutetut ammattikäyttäjät ja että edellä mainittujen tuotteiden lupamenettelyjen yhteydessä toteutetaan erityisiä riskinhallintatoimia. Näillä toimilla olisi pyrittävä rajoittamaan käyttäjien magnesiumfosfidille altistumisen riski hyväksyttävälle tasolle.

               (8)

               Torjunta-ainejäämien enimmäismääristä kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja rehuissa tai niiden pinnalla sekä neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta 23 päivänä helmikuuta 2005 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 396/2005 (3) määritetään enimmäismäärät magnesiumfosfidijäämille elintarvikkeissa ja rehuissa tai niiden pinnalla. Asetuksen (EY) N:o 396/2005 3 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti jäämien enimmäismääriä sovelletaan kaikkiin torjunta-ainejäämiin, mukaan lukien niihin, joiden esiintymisen syynä voi olla käyttö biosidituotteena. Jäsenvaltioiden pitäisi varmistaa, että lupamenettelyjen yhteydessä tehdään asianmukaiset jäämäkokeet kuluttajiin kohdistuvan riskin arvioimiseksi. Lisäksi sallittujen tuotteiden tuoteselosteissa ja/tai turvallisuustiedotteissa on oltava käyttöohje, jossa esimerkiksi neuvotaan noudattamaan varoaikoja ja jonka avulla varmistetaan, että asetuksen (EY) N:o 396/2005 18 artiklan säännöksiä noudatetaan.

               (9)

               On tärkeää, että tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan samanaikaisesti kaikissa jäsenvaltioissa, jotta voidaan varmistaa magnesiumfosfidia tehoaineena sisältävien biosidituotteiden yhdenvertainen kohtelu markkinoilla ja jotta voidaan yleisesti ottaen edistää biosidituotteiden markkinoiden moitteetonta toimintaa.

               (10)

               Ennen tehoaineen sisällyttämistä liitteeseen I jäsenvaltioilla ja asianomaisilla osapuolilla olisi oltava käytettävissään kohtuullinen siirtymäaika uusiin vaatimuksiin valmistautumiseksi sekä sen varmistamiseksi, että asiakirjoja valmistelleet hakijat voivat hyötyä täysimääräisesti kymmenen vuoden tietosuojakaudesta, joka direktiivin 98/8/EY 12 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdan mukaan alkaa siitä päivästä, jona tehoaine sisällytetään liitteeseen.

               (11)

               Sen jälkeen kun tehoaine on sisällytetty liitteeseen, jäsenvaltioille olisi sallittava kohtuullinen määräaika panna täytäntöön direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 3 kohta ja erityisesti myöntää, muuttaa tai peruuttaa lupia, jotka koskevat tuotetyyppiin 18 kuuluvia magnesiumfosfidia sisältäviä biosidituotteita, jotta voidaan varmistaa niiden olevan direktiivin 98/8/EY mukaisia.

               (12)

               Tämän vuoksi direktiivi 98/8/EY olisi muutettava vastaavasti.

               (13)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat biosidituotteita käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

         ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 98/8/EY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2011.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä helmikuuta 2012.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 9 päivänä helmikuuta 2010.

            Komission puolesta

         José Manuel BARROSO

            Puheenjohtaja

      (1)  EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  EUVL L 325, 11.12.2007, s. 3.

      (3)  EUVL L 70, 16.3.2005, s. 1.

      LIITE
      Lisätään direktiivin 98/8/EY liitteeseen I kohta, joka koskee fosfiinia muodostavaa magnesiumfosfidia, seuraavasti:

                     Nro

                     Yleisnimi

                     IUPAC-nimi
                     Tunnistenumerot

                     Markkinoille saatettavassa biosidituotteessa käytettävän tehoaineen vähimmäispuhtaus

                     Päivä, jona tehoaine sisällytetään liitteeseen

                     Määräaika 16 artiklan 3 kohdan noudattamiselle
                     (lukuun ottamatta tuotteita, jotka sisältävät useampaa kuin yhtä tehoainetta; näiden tuotteiden osalta sovelletaan 16 artiklan 3 kohdan noudattamista varten määräaikaa, joka on vahvistettu viimeisimmässä niistä päätöksistä, jotka koskevat tuotteessa käytettävien tehoaineiden sisällyttämistä liitteeseen)

                     Päivä, jona liitteeseen sisällyttäminen lakkaa

                     Tuotetyyppi

                     Erityissäännökset (1)

                     ”26

                     Fosfiinia muodostava magnesiumfosfidi

                     Trimagnesiumdifosfidi
                     EY-numero: 235-023-7
                     CAS-numero: 12057-74-8

                     880 g/kg

                     1. helmikuuta 2012

                     31. tammikuuta 2014

                     31. tammikuuta 2022

                     18

                     Arvioidessaan tuotetta koskevaa lupahakemusta 5 artiklan ja liitteen VI mukaisesti jäsenvaltioiden on arvioitava, jos se on tarkoituksenmukaista kyseisen tuotteen osalta, sellaisia käyttötarkoituksia tai altistusskenaarioita ja sellaisia ympäristön osille ja väestölle aiheutuvia riskejä, joita ei ole arvioitu edustavasti unionin tason riskinarvioinnissa. Jäsenvaltioiden tulisi tarvittaessa tarkastella erityisesti ulkokäyttöä.
                     Kun jäsenvaltiot myöntävät tuotteille lupia, niiden on varmistettava, että tuotteille tehdään asianmukaiset jäämäkokeet, jotta olisi mahdollista arvioida kuluttajiin kohdistuvaa riskiä, ja lisäksi niiden on varmistettava, että havaittujen riskien vähentämiseksi toteutetaan asianmukaisia toimia tai sovelletaan erityisehtoja.
                     Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lupien myöntämisessä noudatetaan seuraavia vaatimuksia:

                                 1)

                                 Tuotteita saa toimittaa ainoastaan koulutetuille ammattikäyttäjille ja ainoastaan koulutetut ammattikäyttäjät saavat käyttää niitä, ja tuotteiden on oltava käyttövalmiita.

                                 2)

                                 Koska käyttäjille on todettu aiheutuvan riskejä, on toteutettava asianmukaisia riskinhallintatoimia. Näihin kuuluu muun muassa asianmukaisten henkilön- ja hengityksensuojainten sekä asettimien käyttö. Lisäksi tuotepakkauksen on oltava sellainen, että käyttäjien altistuminen vähenee hyväksyttävälle tasolle. Sisäkäytössä riskinhallintatoimiin kuuluu myös toiminnanharjoittajien ja työntekijöiden suojeleminen kaasutuksen aikana, työntekijöiden suojeleminen kaasutuksen jälkeen ja sivullisten suojelu vuotavalta kaasulta.

                                 3)

                                 Jos magnesiumfosfidia sisältävistä tuotteista voi jäädä jäämiä elintarvikkeisiin tai rehuihin, on sallittujen tuotteiden tuoteselosteissa ja/tai turvallisuustiedotteissa oltava käyttöohje, jossa esimerkiksi neuvotaan noudattamaan varoaikoja ja jonka avulla varmistetaan, että Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 18 artiklan säännöksiä noudatetaan (EUVL L 70, 16.3.2005, s. 1.)”

         (1)  Liitteeseen VI sisältyvien yleisten periaatteiden noudattamista varten arviointikertomusten sisältö ja päätelmät asetetaan saataville komission internetsivustolle osoitteessa: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Komission direktiivi 2005/17/EY, tehty 2 päivänä maaliskuuta 2005, kasvipasseja koskevan direktiivin 92/105/ETY tiettyjen säännösten muuttamisesta

text:
               3.3.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 57/23

         KOMISSION DIREKTIIVI 2005/17/EY,
   tehty 2 päivänä maaliskuuta 2005,
   kasvipasseja koskevan direktiivin 92/105/ETY tiettyjen säännösten muuttamisesta
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon kasvien tai kasvituotteiden haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 8 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/29/EY (1) ja erityisesti sen 2 artiklan 1 kohdan f alakohdan toisen alakohdan ja 10 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Tiettyjä kasveja, kasvituotteita tai muita tavaroita yhteisön sisällä kuljetettaessa käytettävien kasvipassien standardoinnista ja kasvipassien myöntämistä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta sekä niiden korvaamiseen liittyvistä edellytyksistä ja yksityiskohtaisista säännöistä 3 päivänä joulukuuta 1992 annetun komission direktiivin 92/105/ETY (2) mukaisesti on vahvistettu tiettyjä yksityiskohtaisia kasvipassien myöntämiseen liittyviä menettelyjä.

               (2)

               Uusia säännöksiä olisi otettava käyttöön, jotta kasvipasseina pidettäisiin virallisesti varmennettujen siementen kaupan pitämiseen sovellettavien säännösten mukaisesti myönnettyjä etikettejä, jotka täyttävät direktiivin 2000/29/EY olennaiset vaatimukset.

               (3)

               Näyttää siltä, että tulevana kautena 2004–2005 monet jäsenvaltiot jo käyttävät etikettejä, joissa ei ole mainintaa ”EY-kasvipassi”. On aiheellista vahvistaa säännöt etikettien käyttämiselle siirtymäaikana.

               (4)

               Direktiivissä 92/105/ETY säädetään, että kasvipassien on sisällettävä tietyt tiedot mukaan luettuna ilmaus ”ETY-kasvipassi”. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen hyväksymisen jälkeen yhteisön nykyinen nimi on ”Euroopan yhteisö” ja lyhenne ”EY”, joten ilmaisu olisi muutettava muotoon ”EY-kasvipassi”.

               (5)

               Direktiivi 92/105/ETY olisi siksi muutettava vastaavasti.

               (6)

               Järjestelmää, jossa käytetään edellä mainittuja etikettejä, olisi tarkasteltava uudelleen 31 päivään joulukuuta 2006 mennessä, jotta saadut kokemukset tulevat otetuiksi huomioon.

               (7)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvinsuojelukomitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivi 92/105/ETY seuraavasti:

               1)

               Muutetaan 1 artiklan 2 kohta seuraavasti:

                           a)

                           korvataan c kohta seuraavasti:

                                       ”c)

                                       Istutettaviksi tarkoitettujen lajin Solanum tuberosum L. mukuloiden osalta, sellaisena kuin ne on lueteltu direktiivin 2000/29/EY (3) liitteessä IV olevan A osan II jakson 18.1 kohdassa, neuvoston direktiivin 2002/56/EY (4) liitteessä III täsmennettyä virallista etikettiä saa käyttää kasvipassin sijasta edellyttäen, että etiketissä osoitetaan, että direktiivin 2000/29/EY 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut vaatimukset täyttyvät (31 päivän joulukuuta 2005 jälkeen etiketissä on oltava maininta ’EY-kasvipassi’); istutettaviksi tarkoitettujen lajin Solanum tuberosum L. mukuloiden tuontiin tietyille siemenperunan haitallisten organismien osalta suojelluille alueille ja niiden siellä liikkumiseen liittyvien vaatimusten täyttyminen on ilmoitettava joko etiketissä tai muussa kaupallisessa asiakirjassa.”

                              (3)  EYVL L 169, 10.7.2000, s. 1."

                              (4)  EYVL L 193, 20.7.2002, s. 60."

                           b)

                           lisätään d, e ja f alakohta seuraavasti:

                                       ”d)

                                       direktiivin 2000/29/EY liitteessä IV olevan A osan II jakson 26 kohdassa lueteltujen lajin Helianthus annuus L. siementen osalta saa käyttää neuvoston direktiivin 2002/57/EY (5) liitteessä IV täsmennettyä virallista etikettiä kasvipassin sijasta edellyttäen, että etiketissä osoitetaan, että direktiivin 2000/29/EY 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut vaatimukset täyttyvät (31 päivän elokuuta 2005 jälkeen etiketissä on oltava maininta ’EY-kasvipassi’).

                                       e)

                                       direktiivin 2000/29/EY liitteessä IV olevan A osan II jakson 27 ja 29 kohdassa lueteltujen lajien Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw., ja Phaseolus L. siementen osalta neuvoston direktiivin 2002/55/EY (6) liitteessä IV A täsmennettyä virallista etikettiä saa käyttää kasvipassin sijasta edellyttäen, että etiketissä osoitetaan, että direktiivin 2000/29/EY 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut vaatimukset täyttyvät (31 päivän elokuuta 2005 jälkeen etiketissä on oltava maininta ’EY-kasvipassi’).

                                       f)

                                       direktiivin 2000/29/EY liitteessä IV olevan A osan II jakson 28.1 ja 28.2 kohdassa lueteltujen lajin Medicago sativa L. siementen osalta neuvoston direktiivin 66/401/ETY (7) liitteessä IV olevassa A osassa täsmennettyä virallista etikettiä saa käyttää kasvipassin sijasta edellyttäen, että etiketissä osoitetaan, että direktiivin 2000/29/EY 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut vaatimukset täyttyvät (31 päivän elokuuta 2005 jälkeen etiketissä on oltava maininta ’EY-kasvipassi’).”

                              (5)  EYVL L 193, 20.7.2002, s. 74."

                              (6)  EYVL L 193, 20.7.2002, s. 33."

                              (7)  EYVL 125, 11.7.1966, s. 2298/66."

               2)

               Poistetaan 4 artikla.

               3)

               Korvataan liitteessä oleva 1 kohta seuraavasti:

                           ”1.

                           ’EY-kasvipassi’ (1 päivänä tammikuuta 2006 päättyvänä siirtymäaikana saa käyttää ilmaisua ’ETY-kasvipassi’).”

         2 artikla
   Järjestelmää, jossa käytetään 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja etikettejä, tarkastellaan uudelleen 31 päivään joulukuuta 2006 mennessä.
   3 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 14 päivänä toukokuuta 2005. Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 15 päivästä toukokuuta 2005.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   4 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   5 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 2 päivänä maaliskuuta 2005.

            Komission puolesta

         Markos KYPRIANOU

            Komission jäsen

      (1)  EYVL L 169, 10.7.2000, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/102/EY (EUVL L 309, 6.10.2004, s. 9).

      (2)  EYVL L 4, 8.1.1993, s. 22.


Avis juridique important

|

31998L0015

Komission direktiivi 98/15/EY, annettu 27 päivänä helmikuuta 1998, neuvoston direktiivin 91/271/ETY muuttamisesta tiettyjen sen liitteessä I vahvistettujen vaatimusten osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 067 , 07/03/1998 s. 0029 - 0030

KOMISSION DIREKTIIVI 98/15/EY,annettu 27 päivänä helmikuuta 1998,neuvoston direktiivin 91/271/ETY muuttamisesta tiettyjen sen liitteessä I vahvistettujen vaatimusten osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21 päivänä toukokuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,sekä katsoo, ettärehevöitymiselle alttiille alueille joutuvia yhdyskuntajätevesien puhdistuslaitosten päästöjä koskevat vaatimukset, sellaisina kuin ne on esitetty direktiivin 91/271/ETY liitteen I taulukossa 2, aiheuttavat tulkintaongelmia, jotka on syytä selventää; niinpä direktiivin liitteen I taulukkoa 2 olisi muutettava, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 91/271/ETY 18 artiklassa tarkoitetun komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 91/271/ETY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä syyskuuta 1998. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artikla Tämän direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 27 päivänä helmikuuta 1998.Komission puolestaRitt BJERREGAARDKomission jäsen(1) EYVL L 135, 30.5.1991, s. 40LIITE Korvataan direktiivin 91/271/ETY liitteen I taulukko 2 seuraavasti:"Taulukko 2: Liitteessä II olevan A kohdan a alakohdassa määritellyille rehevöitymiselle alttiille alueille joutuvia yhdyskuntajätevesien puhdistuslaitosten päästöjä koskevat vaatimukset. Paikallisista olosuhteista riippuen käytetään yhtä tai kumpaakin muuttujaa. On käytettävä pitoisuuden tai poistotehon arvoja.>TAULUKON PAIKKA>


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/58/EU, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013 , direktiivin 2009/138/EY (Solvenssi II) muuttamisesta direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä ja soveltamisen aloittamiselle asetettujen määräaikojen ja tiettyjen direktiivien (Solvenssi I) kumoamisajankohdan osalta  ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

text:
               18.12.2013

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 341/1

         EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2013/58/EU,
   annettu 11 päivänä joulukuuta 2013,
   direktiivin 2009/138/EY (Solvenssi II) muuttamisesta direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä ja soveltamisen aloittamiselle asetettujen määräaikojen ja tiettyjen direktiivien (Solvenssi I) kumoamisajankohdan osalta
   (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 53 artiklan 1 kohdan ja 62 artiklan,
   ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/138/EY (2) säädetään unionin vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten uudenaikaisesta riskiperusteisesta sääntely- ja valvontajärjestelmästä. Tämä järjestelmä on olennaisen tärkeä sellaisen turvallisen ja vakaan vakuutusalan varmistamiseksi, joka voi tuottaa kestäviä vakuutustuotteita ja tukea reaalitaloutta edistämällä pitkäaikaisia investointeja ja lisävakautta.

               (2)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2011/89/EU (3) tehdään direktiivin 2009/138/EY 212–262 artiklaan joitakin muutoksia, joita on tarkoitus soveltaa 10 päivästä kesäkuuta 2013.

               (3)

               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2012/23/EU (4) muutetaan direktiiviä 2009/138/EY lykkäämällä sen saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä asetettua määräaikaa 31 päivästä lokakuuta 201230 päivään kesäkuuta 2013, soveltamisen alkamispäivämäärää1 päivästä marraskuuta 20121 päivään tammikuuta 2014 ja voimassa olevien vakuutus- ja jälleenvakuutusdirektiivien (5), jäljempänä yhdessä ’Solvenssi I’, kumoamispäivämäärää 1 päivästä marraskuuta 20121 päivään tammikuuta 2014.

               (4)

               Komissio hyväksyi 19 päivänä tammikuuta 2011 ehdotuksen, jäljempänä ’Omnibus II -ehdotus’, muun muassa direktiivin 2009/138/EY muuttamiseksi, jotta voidaan ottaa huomioon vakuutusalan uusi valvontarakenne eli Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen, EVLEV) perustaminen. Omnibus II -ehdotus sisältää myös säännöksiä, joilla lykätään määräpäiviä, jotka koskevat direktiivin 2009/138/EY saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen soveltamisen aloittamista sekä Solvenssi I:n kumoamista, ja sillä mukautetaan direktiivi 2009/138/EY Euroopan unionista tehdyn sopimuksen voimaantuloon muuttamalla säännökset, joilla komissio valtuutetaan hyväksymään täytäntöönpanotoimenpiteitä, säännöksiksi, joilla komissio valtuutetaan hyväksymään delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanosäädöksiä.

               (5)

               Kun otetaan huomioon Omnibus II -ehdotuksen monimutkaisuus, vaarana on, ettei direktiivi ole tullut voimaan ennen direktiivin 2009/138/EY saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen soveltamisen aloittamiselle säädettyjä määräpäiviä. Jos kyseiset määräpäivät jätettäisiin ennalleen, direktiivi 2009/138/EY pantaisiin täytäntöön ennen Omnibus II -ehdotuksen mukaisten siirtymäsäännösten ja aiheellisten mukautusten voimaantuloa, mukaan lukien delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanosäädöksiä koskeviin valtuuksiin liittyvät lisäselvennykset.

               (6)

               Jotta vältettäisiin jäsenvaltioille direktiivin 2009/138/EY nojalla ja myöhemmin Omnibus II -ehdotukseen perustuvan uuden valvontarakenteen nojalla aiheutuvat liian raskaat oikeudelliset velvoitteet, on näin ollen asianmukaista lykätä määräpäivää direktiivin 2009/138/EY saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen soveltamisen alkamispäivämäärää sekä antaa valvontaviranomaisille ja vakuutus- ja jälleenvakuutusyrityksille riittävästi aikaa sopeutua tämän uuden valvontarakenteen soveltamiseen.

               (7)

               Tapahtumien kronologisen järjestyksen perusteella on selvää, että direktiivin 2009/138/EY saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä ja soveltamisen alkamiselle vahvistettuja lykättyjä päivämääriä sovelletaan myös mainittuun direktiiviin direktiivillä 2011/89/EY tehtyihin muutoksiin.

               (8)

               Solvenssi I:n kumoamispäivämäärää olisi oikeusvarmuuden vuoksi lykättävä vastaavasti.

               (9)

               Koska direktiivissä 2009/138/EY säädettyihin määräpäiviin on erittäin vähän aikaa, tämän direktiivin olisi tultava voimaan viipymättä.

               (10)

               Näin ollen tämän direktiiviehdotuksen toimittamiseen kansallisille parlamenteille on tässä tapauksessa perusteltua soveltaa kansallisten parlamenttien asemasta Euroopan unionissa tehdyn pöytäkirjan N:o 1 4 artiklassa määrättyä kiireellisissä tapauksissa sovellettavaa poikkeusta,

         OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivi 2009/138/EY seuraavasti:

               1.

               Muutetaan 309 artiklan 1 kohta seuraavasti:

                           a)

                           korvataan ensimmäisessä alakohdassa ilmaisu ”30 päivään kesäkuuta 2013” ilmaisulla ”31 päivään maaliskuuta 2015”;

                           b)

                           korvataan toisessa alakohdassa ilmaisu ”1 päivästä tammikuuta 2014” ilmaisulla ”1 päivästä tammikuuta 2016”.

               2.

               Korvataan 310 artiklan ensimmäisessä kohdassa ilmaisu ”1 päivästä tammikuuta 2014” ilmaisulla ”1 päivästä tammikuuta 2016”.

               3.

               Korvataan 311 artiklan toisessa kohdassa ilmaisu ”1 päivästä tammikuuta 2014” ilmaisulla ”1 päivästä tammikuuta 2016”.

         2 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   3 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 11 päivänä joulukuuta 2013.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         M. SCHULZ

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         V. LEŠKEVIČIUS

      (1)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 21. marraskuuta 2013 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 5. joulukuuta 2013.

      (2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/138/EY, annettu 25 päivänä marraskuuta 2009, vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta (Solvenssi II) (EUVL L 335, 17.12.2009, s. 1).

      (3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/89/EU, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, direktiivien 98/78/EY, 2002/87/EY, 2006/48/EY ja 2009/138/EY muuttamisesta finanssiryhmittymään kuuluvien rahoitusalan yhteisöjen lisävalvonnan osalta (EUVL L 326, 8.12.2011, s. 113).

      (4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/23/EU, annettu 12 päivänä syyskuuta 2012, direktiivin 2009/138/EY (Solvenssi II) muuttamisesta direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä ja soveltamisen aloittamiselle asetettujen määräaikojen ja tiettyjen direktiivien kumoamisajankohdan osalta (EUVL L 249, 14.9.2012, s. 1).

      (5)  Neuvoston direktiivi 64/225/ETY, annettu 25 päivänä helmikuuta 1964, sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitusten poistamisesta jälleenvakuutuksen ja edelleenvakuutuksen osalta (EYVL 56, 4.4.1964, s. 878/64); Ensimmäinen neuvoston direktiivi 73/239/ETY, annettu 24 päivänä heinäkuuta 1973, muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta (EYVL L 228, 16.8.1973, s. 3); Neuvoston direktiivi 73/240/ETY, annettu 24 päivänä heinäkuuta 1973, muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen sijoittautumisvapauden rajoitusten poistamisesta (EYVL L 228, 16.8.1973, s. 20); Neuvoston direktiivi 76/580/ETY, annettu 29 päivänä kesäkuuta 1976, direktiivin 73/239/ETY muuttamisesta (EYVL L 189, 13.7.1976, s. 13); Neuvoston direktiivi 78/473/ETY, annettu 30 päivänä toukokuuta 1978, yhteisön rinnakkaisvakuutusliikettä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta (EYVL L 151, 7.6.1978, s. 25); Neuvoston direktiivi 84/641/ETY, annettu 10 päivänä joulukuuta 1984, ensimmäisen direktiivin (73/239/ETY) muuttamisesta erityisesti matkailijoille annetun avun osalta (EYVL L 339, 27.12.1984, s. 21); Neuvoston direktiivi 87/344/ETY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1987, oikeusturvavakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta (EYVL L 185, 4.7.1987, s. 77); Toinen neuvoston direktiivi 88/357/ETY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1988, muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta ja säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyttämistä (EYVL L 172, 4.7.1988, s. 1); Neuvoston direktiivi 92/49/ETY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 1992, muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta (kolmas vahinkovakuutusdirektiivi) (EYVL L 228, 11.8.1992, s. 1); Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/78/EY, annettu 27 päivänä lokakuuta 1998, vakuutusyritysryhmään kuuluvien vakuutusyritysten lisävalvonnasta (EYVL L 330, 5.12.1998, s. 1); Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/17/EY, annettu 19 päivänä maaliskuuta 2001, vakuutusyritysten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta (EYVL L 110, 20.4.2001, s. 28); Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/83/EY, annettu 5 päivänä marraskuuta 2002, henkivakuutuksesta (EYVL L 345, 19.12.2002, s. 1); Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/68/EY, annettu 16 päivänä marraskuuta 2005, jälleenvakuutuksesta (EUVL L 323, 9.12.2005, s. 1).


Avis juridique important

|

31985L0391

Kuudes komission direktiivi 85/391/ETY, annettu 16 päivänä heinäkuuta 1985, kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/768/ETY liitteiden II, III, IV, V ja VI mukauttamisesta tekniikan kehitykseen

Virallinen lehti nro L 224 , 22/08/1985 s. 0040 - 0041 Espanjank. erityispainos: Luku 15 Nide 6 s. 0026  Portugalink. erityispainos: Luku 15 Nide 6 s. 0026  Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 14 s. 0187  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 14 s. 0187

KUUDES KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 16 päivänä heinäkuuta 1985,kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/768/ETY liitteiden II, III, IV, V ja VI mukauttamisesta tekniikan kehitykseen (85/391/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/768/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 84/415/ETY(2), ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan,kansanterveyden suojelemiseksi tulisi tietyt hydrokinonieetterit kieltää kosmeettisissa valmisteissa,uusimman tieteellisen ja teknisen tutkimuksen perusteella sekä tietyin rajoituksin ja edellytyksin kosmetiikkavalmisteissa voidaan sallia seleenidisulfidin käyttö hilseshampoissa; tiettyjen alumiinizirkoniumyhdisteiden käyttö antiperspiranteissa voidaan sallia pysyvästi,tietyt säilöntäaineet voivat vapauttaa formaldehydia, ja siksi niitä sisältäviin valmisteisiin on sovellettava formaldehydia varten säädettyjä selostevaatimuksia,tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat kosmeettisia valmisteita koskevien kaupan teknisten esteiden poistamiseksi laadittujen direktiivien mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaMuutetaan direktiiviä 76/768/ETY seuraavasti:1. Liitteessä II:- korvataan kohdassa 167 ilmaisu "liitteessä IV olevassa 1 osassa" ilmaisulla "liitteessä VII olevassa 2 osassa";- korvataan kohta 178 seuraavasti:"178. 4-bentsyylioksifenoli, 4-metoksifenoli ja 4-etoksifenoli"- korvataan kohta 297 seuraavasti:"297. Seleeni ja sen yhdisteet lukuun ottamatta seleenidisulfidia liitteessä III olevan 1 osan 49 kohdassa mainituilla edellytyksillä",2. Lisätään liitteessä III olevaan 1 osaan viitenumerot seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>3. Poistetaan liitteessä IV olevan 1 osan N:o 7.4. Korvataan liitteessä V oleva N:o 6 seuraavasti:"6. Zirkonium ja sen yhdisteet lukuun ottamatta liitteessä III olevan 1 osan 50 kohdassa mainittuja yhdisteitä ja liitteen III 2 osassa ja liitteen IV 2 osassa mainittujen, alaviitteellä (5) varustettujen väriaineiden zirkoniumlakkoja, -suoloja sekä -pigmenttejä".5. Liitteessä VI:- Lisätään johdantoon 5 kohta seuraavasti:"5. Kaikkien formaldehydia sisältävien valmisteiden tai tässä liitteessä mainittujen formaldehydia vapauttavien aineiden selosteissa on oltava varoitus: "Sisältää formaldehydia", jos valmisteen formaldehydipitoisuus on yli 0,05 %."- poistetaan varoitus "Sisältää formaldehydia" e sarakkeessa aineen N:o 5 osalta 1 osassa ja aineiden 39, 44 ja 50 osalta 2 osassa;- poistetaan sallittu enimmäismäärä sarakkeesta (c) aineen 5 osalta osassa 1 ja aineiden 39, 44 ja 50 osalta osassa 2.- korvataan sallitut enimmäispitoisuudet c sarakkeessa osassa 2 aineiden 39, 44, ja 50 osalta vastaavasti luvuilla 1 %, 0,15 % ja 0,6 %;- poistetaan direktiivin 1 osan alaviite(2) ja 2 osan alaviite(1).2 artiklaJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1986.Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 16 päivänä heinäkuuta 1985.Komission puolestaStanley CLINTON DAVISKomission jäsen(1) EYVL N:o L 262, 27.9.1976, s. 169(2) EYVL N:o L 228, 25.8.1984, s. 31