Avis juridique important

|

32002L0015

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/15/EY, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2002, maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimivien henkilöiden työajan järjestämisestä

Virallinen lehti nro L 080 , 23/03/2002 s. 0035 - 0039

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/15/EY,annettu 11 päivänä maaliskuuta 2002,maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimivien henkilöiden työajan järjestämisestäEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan ja 137 artiklan 2 kohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),ovat kuulleet alueiden komiteaa,noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3) ja ottavat huomioon sovittelukomitean 16 päivänä tammikuuta 2002 hyväksymän yhteisen tekstin,sekä katsovat seuraavaa:(1) Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3820/85(4) vahvistetaan kuljettajien ajo- ja lepoaikoja koskevista yhteisistä säännöistä. Kyseisen asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle jäävät muut maantieliikenteen työaikoja koskevat seikat.(2) Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23 päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/104/EY(5) perusteella voidaan työajan järjestämisestä antaa tarkempia määräyksiä. Koska tämä direktiivi on alakohtainen säädös, sen säännökset ovat ensisijaisia direktiiviin 93/104/EY nähden viimeksimainitun direktiivin 14 artiklan mukaisesti.(3) Työmarkkinaosapuolet eivät ole sitkeistä neuvotteluista huolimatta päässeet yhteisymmärrykseen maantieliikenteen liikkuvia työntekijöitä koskevasta kysymyksestä.(4) Siksi on tarpeen antaa joukko yksityiskohtaisempia määräyksiä maantieliikenteen työajasta liikenneturvallisuuden sekä asianomaisten henkilöiden terveyden ja turvallisuuden varmistamiseksi.(5) Suunnitellun toiminnan tavoitteita ei toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.(6) Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat ainoastaan asetuksen (ETY) N:o 3820/85 tai sen asemesta kansainvälisessä maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työstä tehdyn eurooppalaisen sopimuksen (AETR:n) soveltamisalaan kuuluvien, maantieliikenteen liikkuviin tehtäviin osallistuvat liikkuvat työntekijät, jotka ovat johonkin jäsenvaltioon sijoittautuneen kuljetusyrityksen palveluksessa.(7) Olisi täsmennettävä, että tämän alakohtaisen direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle jäävät liikkuvat työntekijät, jotka eivät ole itsenäisiä kuljettajia, saavat direktiivissä 93/104/EY säädetyn perusturvan. Perusturvaan sisältyvät voimassa olevat säännöt riittävästä levosta, keskimääräisestä viikoittaisesta enimmäistyöajasta ja vuosilomasta sekä tietyistä yötyöntekijöitä koskevista perussäännöksistä, esimerkiksi terveystarkastuksista.(8) Koska itsenäiset kuljettajat kuuluvat asetuksen (ETY) N:o 3820/85 soveltamisalaan mutta eivät direktiivin 93/104/EY soveltamisalaan, heidät olisi jätettävä väliaikaisesti tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti.(9) Tässä direktiivissä olevat määritelmät eivät saa muodostaa ennakkotapausta työaikaa koskevan muun yhteisön lainsäädännön kannalta.(10) Liikenneturvallisuuden parantamiseksi, kilpailun vääristymisen estämiseksi ja tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien liikkuvien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden takaamiseksi kyseisten työntekijöiden olisi tunnettava tarkasti, mikä maantieliikenteen alan toimintojen suorittamiseen käytetty aika katsotaan työaikaan kuuluvaksi ja mikä työaikaan kuulumattomaksi eli tauoksi, lepoajaksi tai päivystysajaksi. Kyseisillä työntekijöillä olisi oltava oikeus päivittäiseen ja viikoittaiseen vähimmäislepoaikaan sekä asianmukaisiin taukoihin. Lisäksi on tarpeen vahvistaa viikoittaisten työtuntien enimmäismäärä.(11) Tutkimukset ovat osoittaneet, että ihmisen elimistö on yöllä herkempi ympäristön häiriötekijöille ja tietyille raskaille työjärjestelyille ja että pitkät yötyöjaksot voivat olla haitallisia työntekijöiden terveydelle ja vaarantaa sekä heidän turvallisuutensa että yleisen liikenneturvallisuuden.(12) Tämän vuoksi on tarpeen rajoittaa yötyöaikaa ja säätää, että yötyötä tekevien ammattikuljettajien on saatava asianmukainen korvaus työstään ja että heidän koulutusmahdollisuutensa eivät saa kärsiä.(13) Työnantajien olisi pidettävä kirjaa liikkuviin työntekijöihin sovellettavan keskimääräisen viikoittaisen enimmäistyöajan ylityksistä.(14) Muun kuin säännöllisen kansainvälisen ja kansallisen matkustajaliikenteen ajoaikaa koskevan asetuksen (ETY) N:o 3820/85 muita kuin säännöllistä liikennettä koskevia säännöksiä on voitava edelleen soveltaa.(15) Komission olisi valvottava tämän direktiivin täytäntöönpanoa ja seurattava alan kehitystä jäsenmaissa sekä toimitettava Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle kertomus sääntöjen soveltamisesta sekä yötyötä koskevien säännösten vaikutuksista.(16) On tarpeen säätää, että jäsenvaltiot ja alan työmarkkinaosapuolet voisivat päättää tapauskohtaisesti poikkeuksista tiettyihin säännöksiin. Tällaisissa poikkeustapauksissa asianomaisten työntekijöiden olisi pääsääntöisesti saatava vastaava korvaava lepoaika,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTavoiteTämän direktiivin tavoitteena on säätää työaikajärjestelyjä koskevista vähimmäisvaatimuksista maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimivien henkilöiden turvallisuuden ja terveyden suojelemiseksi sekä maantieliikenteen turvallisuuden parantamiseksi ja kilpailuolosuhteissa ilmenevien erojen pienentämiseksi edelleen.2 artiklaSoveltamisala1. Tätä direktiiviä sovelletaan jäsenvaltioihin sijoittautuneiden yritysten palveluksessa oleviin liikkuviin työntekijöihin, jotka osallistuvat asetuksen (ETY) N:o 3820/85 tai sen asemesta AETR-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvan maantieliikenteen harjoittamiseen.Tätä direktiiviä sovelletaan itsenäisiin kuljettajiin 23 päivästä maaliskuuta 2009, sanotun kuitenkaan rajoittamatta seuraavan alakohdan soveltamista.Komissio esittää viimeistään kaksi vuotta ennen kyseistä päivää kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Kertomuksessa arvioidaan sitä, miten itsenäisten kuljettajien jättäminen soveltamisalan ulkopuolelle vaikuttaa liikenneturvallisuuteen, kilpailun edellytyksiin, ammattikunnan rakenteeseen sekä sosiaalisiin näkökohtiin. Kunkin jäsenvaltion liikenteen toimialan rakenteeseen ja maantieliikenneammatin työympäristöön liittyvät olosuhteet otetaan huomioon. Komissio esittää kertomuksen perusteella ehdotuksen, jolla on tarkoitus joko- vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat sellaisten itsenäisten kuljettajien sisällyttämistä direktiivin soveltamisalaan, jotka eivät osallistu maantieliikenteen harjoittamiseen muissa jäsenvaltioissa ja joihin sovelletaan paikallisia rajoituksia objektiivisista syistä, kuten syrjäinen sijainti, suuret sisäiset etäisyydet ja erityinen kilpailuympäristö, tai- jättää itsenäiset kuljettajat direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle.2. Direktiivin 93/104/EY säännöksiä sovelletaan liikkuviin työntekijöihin, jotka eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan.3. Siltä osin kuin tässä direktiivissä on maantieliikenteen tehtävissä toimiviin liikkuviin työntekijöihin sovellettavia erityissäännöksiä, tällä direktiivillä on direktiivin 93/104/EY 14 artiklan mukaisesti etusija kyseisen direktiivin asiaa koskeviin säännöksiin nähden.4. Tämä direktiivi täydentää asetuksen (ETY) N:o 3820/85 säännöksiä sekä tarvittaessa AETR-sopimuksen määräyksiä, joilla on etusija tämän direktiivin säännöksiin nähden.3 artiklaMääritelmätTässä direktiivissä tarkoitetaan:a) "työajalla":1) liikkuvien työntekijöiden osalta työn aloittamisen ja lopettamisen välistä aikaa, jona hän on työpaikallaan, on työnantajan käytettävissä ja suorittaa tämän määräämiä tehtäviä tai toimintoja eli- kaikkiin maantieliikenteen tehtäviin käytettyä aikaa. Näitä tehtäviä ovat esimerkiksi:i) ajoneuvon ajaminen,ii) lastaus ja purkaminen,iii) matkustajien auttaminen ajoneuvoon nousemisessa tai siitä poistumisessa,iv) puhdistustyöt ja tekninen huolto,v) kaikki muut tehtävät, joilla pyritään varmistamaan ajoneuvon, lastauksen ja matkustajien turvallisuus tai täyttämään erityisesti kyseiseen kuljetukseen liittyvät oikeudelliset velvoitteet, mukaan lukien lastauksen ja purkamisen valvonta sekä poliisi-, tulli-, maahantulo- ja muiden viranomaisten edellyttämien hallinnollisten muodollisuuksien täyttäminen.- ajanjaksoja, jolloin hän ei voi vapaasti käyttää aikaansa ja jolloin hänen on oltava työpaikallaan valmiina aloittamaan työnsä ja jolloin hänellä on tiettyjä työhön liittyviä tehtäviä, erityisesti odotusajat lastauksen ja purkamisen yhteydessä, kun näiden ennakoitu kesto ei ole ennalta tiedossa, eli joko ennen lähtöä tai juuri ennen kyseisen ajanjakson tosiasiallista alkamista tai työmarkkinaosapuolten välillä neuvoteltujen ja/tai jäsenvaltioiden lainsäädännössä määriteltyjen yleisten ehtojen mukaisesti.2) itsenäisten kuljettajien osalta samaa määritelmää sovelletaan työn aloittamisen ja lopettamisen väliseen aikaan, jona itsenäinen kuljettaja on työpaikallaan, on asiakkaan käytettävissä ja suorittaa muita tehtäviä tai toimintoja kuin yleistä hallinnollista työtä, joka ei suoraan liity erityisesti kyseiseen kuljetukseen.Työaikana ei pidetä 5 artiklassa tarkoitettuja taukoja, 6 artiklassa tarkoitettua lepoaikaa sekä, rajoittamatta sellaisen jäsenvaltioiden lainsäädännön tai sellaisten työmarkkinaosapuolten sopimusten soveltamista, joiden mukaan tällaisista ajanjaksoista on maksettava korvaus tai niitä on rajoitettava, tämän artiklan b alakohdassa tarkoitettua varallaoloaikaa.b) "varallaoloajalla":- taukoihin ja lepoaikaan kuulumattomia ajanjaksoja, jolloin liikkuva työntekijä ei ole velvollinen olemaan työpaikallaan, mutta jolloin hänen on oltava käytettävissä, jos hänet mahdollisesti kutsutaan aloittamaan ajaminen tai jatkamaan sitä tai suorittamaan muita työtehtäviä. Erityisesti varallaoloaikana pidetään ajanjaksoja, jolloin liikkuva työntekijä saattaa lautalla tai junalla kuljetettavaa ajoneuvoa, sekä rajoilla vietettyjä tai liikennekielloista aiheutuvia odotusaikoja.Näiden ajanjaksojen ja niiden ennakoidun keston on oltava etukäteen liikkuvan työntekijän tiedossa eli joko ennen lähtöä tai juuri ennen tarkasteltavan ajanjakson tosiasiallista alkamista tai työmarkkinaosapuolten välillä neuvoteltujen ja/tai jäsenvaltioiden lainsäädännössä määriteltyjen yleisten ehtojen mukaisesti,- ryhmissä ajavien liikkuvien työntekijöiden osalta kuljettajan vieressä tai makuualustalla vietettyä aikaa ajoneuvon ollessa liikkeellä.c) "työpaikalla":- sen yrityksen pääasiallisen toimipaikan sijaintipaikkaa, jonka palveluksessa maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimiva henkilö suorittaa työtehtäviään sekä sen toissijaisia toimipaikkoja yrityksen kotipaikasta tai pääasiallisesta toimipaikasta riippumatta,- ajoneuvoa, jota maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimiva henkilö käyttää suorittaessaan työtehtäviään,- mitä tahansa muuta paikkaa, jossa harjoitetaan kuljetuksiin liittyvää toimintaa;d) "liikkuvilla työntekijöillä" liikkuvaan henkilöstöön kuuluvia työntekijöitä, mukaan lukien harjoittelijat ja oppisopimuskoulutuksessa olevat, jotka ovat maantieliikenteen matkustaja- tai tavarakuljetusta toisten lukuun tai omaan lukuunsa harjoittavan yrityksen palveluksessa;e) "itsenäisellä kuljettajalla" henkilöä, jonka pääasiallisena ammattitoimintana on matkustajien tai tavaroiden kuljettaminen maantieliikenteessä toisen lukuun yhteisön lainsäädännössä tarkoitetulla tavalla yhteisön luvan tai muun ammatillisen valtuutuksen turvin edellä mainittujen kuljetusten suorittamiseksi, joka voi työskennellä omaan laskuunsa ja joka ei ole sidottu työnantajaan työsopimuksella tai muulla hierarkkisella suhteella, jolla on vapaus järjestellä asiaan kuuluvaa toimintaansa, jonka tulot ovat suoraan riippuvaisia saadusta liikevoitosta ja jolla on vapaus pitää yksin tai yhteistyössä muiden itsenäisten kuljettajien kanssa yllä kauppasuhteita useisiin asiakkaisiin.Tässä direktiivissä kuljettajia, jotka eivät täytä näitä kriteerejä, sitovat samat velvollisuudet ja he saavat samat oikeudet, jotka direktiivissä on säädetty työntekijöille;f) "maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimivalla henkilöllä" liikkuvaa työntekijää tai itsenäistä kuljettajaa, joka toimii kyseisissä tehtävissä;g) "viikolla" ajanjaksoa, joka alkaa kello 00.00 maanantaina ja päättyy kello 24.00 sunnuntaina;h) "yöajalla" vähintään neljän tunnin mittaista ajanjaksoa, siten kuin se on määritelty kansallisessa lainsäädännössä, kello 00.00 ja kello 07.00 välisenä aikana;i) "yötyöllä" työtä, joka tehdään yöaikaan.4 artiklaViikoittainen enimmäistyöaikaJäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta:a) keskimääräinen viikoittainen työaika ei ylitä 48:aa tuntia. Yhden viikon enimmäistyöaika voi olla enintään 60 tuntia, edellyttäen että neljän kuukauden ajalta laskettu keskiarvo ei ylitä 48:aa viikkotuntia. Asetuksessa (ETY) N:o 3820/85 olevan 6 artiklan 1 kohdan neljännen ja viidennen alakohdan säännöksillä tai tarvittaessa AETR-sopimuksen 6 artiklan 1 kappaleen neljännen kohdan määräyksillä on etusija tämän direktiivin säännöksiin nähden, edellyttäen että asianomaisten kuljettajien keskimääräinen viikoittainen 48 tunnin työaika ei ylity neljän kuukauden jaksolla;b) työaika muodostuu eri työnantajien palveluksessa tehtyjen työtuntien yhteismäärästä. Työnantajan on pyydettävä liikkuvalta työntekijältä kirjallisesti laskelma toisen työnantajan palveluksessa työskennellystä ajasta. Liikkuvan työntekijän on annettava kyseiset tiedot kirjallisesti.5 artiklaTauot1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimivat henkilöt eivät missään tapauksessa työskentele pidempään kuin kuusi tuntia yhtäjaksoisesti ilman taukoa, tämän kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan 1 kohdan soveltamista ja sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksessa (ETY) N:o 3820/85 säädetyn tai sen asemesta AETR-sopimuksessa määrätyn suojan tason varmistamista. Työaika on keskeytettävä vähintään 30 minuutin mittaisella tauolla, jos kokonaistyöaika on vähintään kuusi ja enintään yhdeksän tuntia, ja vähintään 45 minuutin tauolla, jos kokonaistyöaika on pitempi kuin yhdeksän tuntia.2. Tauot voidaan jakaa vähintään 15 minuutin pituisiksi erillisiksi jaksoiksi.6 artiklaLepoaikaTässä direktiivissä oppisopimuskoulutuksessa olevia ja harjoittelijoita koskevat samat lepoaikaa koskevat asetuksen (ETY) N:o 3820/85 säännökset tai sen asemesta AETR-sopimuksen määräykset kuin muita liikkuvia työntekijöitä.7 artiklaYötyö1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että:- yötyötä tehtäessä päivittäinen työaika on enintään kymmenen tuntia kullakin 24 tunnin ajanjaksolla;- yötyö korvataan kansallisten säännösten, työehtosopimusten, työmarkkinaosapuolten välisten sopimusten ja/tai kansallisen käytännön mukaisesti edellyttäen, että tällainen korvaaminen ei ole omiaan vaarantamaan liikenneturvallisuutta.2. Viimeistään 23 päivänä maaliskuuta 2007 komissio arvioi 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti laatimansa selvityksen puitteissa tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen säännösten vaikutuksia. Komissio liittää tarvittaessa kyseiseen selvitykseen aiheelliset ehdotukset.3. Komissio esittää ammattikuljettajien, mukaan lukien yötyötä tekevät, koulutukseen liittyviä säännöksiä koskevan direktiiviehdotuksen, jossa määritellään koulutuksen yleiset periaatteet.8 artiklaPoikkeukset1. Poikkeuksia 4 ja 7 artiklasta voidaan myöntää objektiivisista tai teknisistä tai työn järjestelyyn liittyvistä syistä työehtosopimuksin, työmarkkinaosapuolten välisin sopimuksin tai, jos tämä ei ole mahdollista, lailla, asetuksella tai hallinnollisin määräyksin edellyttäen, että asianomaisten työnantajien ja työntekijöiden edustajia kuullaan ja että kaikkia työmarkkinaosapuolten asiaankuuluvia vuoropuhelun muotoja pyritään edistämään.2. Mahdollisuus poiketa 4 artiklasta ei saa johtaa yli kuuden kuukauden tasoittumisjakson käyttöönottoon laskettaessa keskimääräistä 48 tunnin viikoittaista enimmäistyöaikaa.9 artiklaTiedottaminen ja kirjanpitoJäsenvaltioiden on huolehdittava, että:a) liikkuville työntekijöille tiedotetaan asiaankuuluvista kansallisista määräyksistä, yrityksen sisäisistä säännöistä ja työmarkkinaosapuolten välisistä sopimuksista, erityisesti työehtosopimuksista ja mahdollisista yrityskohtaisista sopimuksista, jotka on tehty tämän direktiivin perusteella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta työnantajan velvollisuudesta ilmoittaa työntekijöille työsopimuksessa tai työsuhteessa sovellettavista ehdoista 14 päivänä lokakuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/533/ETY(6) soveltamista;b) maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimivien henkilöiden työaika kirjataan, tämän kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan 1 kohdan soveltamista. Kirjanpitoa on säilytettävä vähintään kahden vuoden ajan kyseessä olevan ajanjakson päättymisestä. Työnantajat vastaavat liikkuvien työntekijöiden työajan kirjaamisesta. Työnantajan on pyynnöstä annettava liikkuville työntekijöille jäljennös työaikakirjanpidosta.10 artiklaEdullisemmat määräyksetTämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen soveltaa tai ottaa käyttöön maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimivien henkilöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun kannalta edullisempia lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä tai sallia liikkuvien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun kannalta edullisempien työehtosopimusten tai työmarkkinaosapuolten välillä tehtyjen muiden sopimusten soveltaminen tai edistää niiden soveltamista. Tämän direktiivin täytäntöönpano ei ole asiallinen peruste heikentää 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen työntekijöiden suojelun yleistä tasoa.11 artiklaSeuraamuksetJäsenvaltioiden on määriteltävä seuraamusjärjestelmä, jota sovelletaan jos tämän direktiivin nojalla annettuja kansallisia säännöksiä rikotaan, ja varmistettava tarvittavin toimenpitein, että seuraamuksia sovelletaan. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.12 artiklaNeuvottelut kolmansien maiden kanssaJotta tämän direktiivin säännöksiä vastaavia sääntöjä sovellettaisiin yhteisön ulkopuolisiin maihin sijoittautuneiden yritysten palveluksessa oleviin liikkuviin työntekijöihin, yhteisö aloittaa heti tämän direktiivin voimaantultua neuvottelut asianomaisten kolmansien maiden kanssa.13 artiklaKertomukset1. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle joka toinen vuosi kertomus tämän direktiivin täytäntöönpanosta ja ilmoitettava työmarkkinaosapuolten näkökannat. Kertomuksen on oltava komissiolla viimeistään kertomuksen kattaman kaksivuotiskauden päättymistä seuraavan syyskuun 30 päivänä. Kaksivuotiskausi on sama kuin asetuksen (ETY) N:o 3820/85 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kausi.2. Komissio laatii joka toinen vuosi kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa ja alan kehityksestä. Komissio toimittaa kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle.14 artiklaLoppumääräykset1. Jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 23 päivänä maaliskuuta 2005 tai varmistettava, että työmarkkinaosapuolet ovat kyseiseen päivään mennessä toteuttaneet sopimuksin tarpeelliset järjestelyt samalla kun jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteet, joiden avulla ne voivat koko ajan taata tässä direktiivissä säädettyjen tavoitteiden saavuttamisen.Näissä jäsenvaltioiden antamissa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina ne kansalliset säännökset, jotka ne ovat antaneet tai antavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä.3. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tavaroiden lähettäjät, rahdin huolitsijat, hankkijat, alihankkijat ja liikkuvia työntekijöitä käyttävät yritykset noudattavat tämän direktiivin asiaa koskevia säännöksiä.15 artiklaVoimaantuloTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.16 artiklaOsoitusTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 11 päivänä maaliskuuta 2002.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesP. CoxNeuvoston puolestaPuheenjohtajaJ. Piqué i Camps(1) EYVL C 43, 17.2.1999, s. 4.(2) EYVL C 138, 18.5.1999, s. 33.(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 14. huhtikuuta 1999 (EYVL C 219, 30.7.1999, s. 235), vahvistettu 6. toukokuuta 1999 (EYVL C 279, 1.10.1999, s. 270), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 23. maaliskuuta 2001 (EYVL C 142, 15.5.2001, s. 24), ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 14. kesäkuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Euroopan parlamentin päätös, tehty 5. helmikuuta 2002 ja neuvoston päätös, tehty 18. helmikuuta 2002.(4) EYVL L 370, 31.12.1985, s. 1.(5) EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/34/EY (EYVL L 195, 1.8.2000, s. 41).(6) EYVL L 288, 18.10.1991, s. 32.


title: Komission direktiivi 2008/65/EY, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2008 , yhteisön ajokortista annetun direktiivin 91/439/ETY muuttamisesta

text:
               28.6.2008

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 168/36

      KOMISSION DIREKTIIVI 2008/65/EY,
   annettu 27 päivänä kesäkuuta 2008,
   yhteisön ajokortista annetun direktiivin 91/439/ETY muuttamisesta
   EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon yhteisön ajokortista 29 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY (1) ja erityisesti sen 7 a artiklan 2 kohdan,
   sekä katsoo seuraavaa:

               (1)

               Direktiivin 91/439/ETY liitteissä I ja I a oleva koodiluettelo olisi saatettava ajan tasalle.

               (2)

               Yhteisön koodi 78, jolla oikeus ajaa tietyn ajokorttiluokan ajoneuvoja rajoitetaan ajoneuvoihin, joissa on automaattivaihteisto, olisi muutettava vastaamaan alan tieteellistä ja teknistä kehitystä.

               (3)

               Direktiivin 91/439/ETY liitteessä II säädetyt ajokokeiden vähimmäisvaatimukset olisi tarpeen muuttaa vastaamaan yhteisön koodin 78 muutettua määritelmää.

               (4)

               Direktiivin 91/439/ETY liitteessä II säädettyjä teoreettisen ja käytännön kokeen vähimmäisvaatimuksia olisi tarkistettava, jotta koevaatimukset voidaan saattaa vastaamaan päivittäisen liikenteen vaatimuksia tunneleiden käytön osalta ja siten parantaa tämän erityisen tieinfrastruktuurin osan liikenneturvallisuutta.

               (5)

               Direktiivin 91/439/ETY liitteessä II olevassa 5.2 ja 6.2.5. kohdassa säädetyt määräajat ovat osoittautuneet riittämättömiksi tarvittavien toimien asianmukaisen täytäntöönpanon kannalta. Olisi säädettävä pidemmästä määräajasta.

               (6)

               Sen vuoksi direktiivi 91/439/ETY olisi muutettava.

               (7)

               Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat ajokortteja käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiiviä 91/439/ETY seuraavasti:

               1)

               Korvataan liitteessä I olevassa 2 kohdassa ajokortin sivun 4 osalta ja liitteessä I a olevassa 2 kohdassa ajokortin sivun 2 osalta a alakohdan 12 alakohdassa yhteisön koodi 10.02 seuraavasti:

                           ”10.02.

                           Ajoneuvot, joissa ei ole kytkinpoljinta (tai manuaalisesti käytettävää kytkinvipua, kun kyseessä on A- tai A1-luokan ajoneuvo)”.

               2)

               Korvataan liitteessä I olevassa 2 kohdassa ajokortin sivun 4 osalta ja liitteessä I a olevassa 2 kohdassa ajokortin sivun 2 osalta a alakohdan 12 alakohdassa yhteisön koodi 78 seuraavasti:
               78.   Rajoitettu ajoneuvoihin, joissa ei ole kytkinpoljinta (tai manuaalisesti käytettävää kytkinvipua, kun kyseessä on A- tai A1-luokan ajoneuvo)”.

               3)

               Muutetaan liite II seuraavasti:

                           a)

                           Lisätään 2.1.3 kohtaan luetelmakohta seuraavasti:

                                       ”—

                                       turvallinen ajo tietunneleissa,”

                           b)

                           Korvataan 5.1 kohdan toinen ja kolmas alakohta seuraavasti:
                           ”Jos hakija suorittaa ajokokeen ajoneuvolla, jossa ei ole kytkinpoljinta (tai manuaalisesti käytettävää kytkinvipua, kun kyseessä on A- tai A1-luokan ajoneuvo), tämä on merkittävä jokaiseen tällaisen kokeen perusteella annettavaan ajokorttiin. Tällaisella merkinnällä varustettuja ajokortteja saa käyttää ainoastaan sellaisten ajoneuvojen kuljettamiseen, joissa ei ole kytkinpoljinta (tai manuaalisesti käytettävää kytkinvipua, kun kyseessä on A- tai A1-luokan ajoneuvo).
                           Ilmaisulla ’ajoneuvo, jossa on automaattivaihteisto’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jossa ei ole kytkinpoljinta (tai manuaalisesti käytettävää kytkinvipua, kun kyseessä on A- tai A1-luokan ajoneuvo).”

                           c)

                           Korvataan 5.2 kohdan viimeinen alakohta seuraavasti:
                           ”B+E-, C-, C+E-, C1-, C1+E-, D-, D+E-, D1- ja D1+E-luokan koeajoneuvoja, jotka eivät täytä edellä annettuja vähimmäisvaatimuksia mutta olivat käytössä direktiivin 2008/65/EY (2) 3 artiklassa tarkoitettuna päivänä tai ennen sitä, saa käyttää 30 päivään syyskuuta 2013. Jäsenvaltiot voivat panna täytäntöön näiden ajoneuvojen kuormaa koskevia vaatimuksia 30 päivään syyskuuta 2013 saakka.

                           d)

                           Korvataan 6.2.5 kohdan toisessa alakohdassa ilmaisu ”viimeistään viiden vuoden kuluessa tämän direktiivin voimaantulemisesta” ilmaisulla ”30 päivään syyskuuta 2008 mennessä”.

                           e)

                           Lisätään 6.3.8, 7.4.8. ja 8.3.8. kohdassa olevaan erityisiä tiejärjestelyjä koskevaan luetteloon ilmaisu ”tunnelit”.

         2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2008. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 27 päivänä kesäkuuta 2008.

            Komission puolesta

         Antonio TAJANI

            Varapuheenjohtaja

      (1)  EYVL L 237, 24.8.1991, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2006/103/EY (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 344).

      (2)  EUVL L 168, 28.6.2008, s. 36.”


Avis juridique important

|

31996L0045

Seitsemäs komission direktiivi 96/45/EY, annettu 2 päivänä heinäkuuta 1996, kosmeettisten valmisteiden koostumuksen tarkastamisessa tarvittavista analyysimenetelmistä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Virallinen lehti nro L 213 , 22/08/1996 s. 0008 - 0015

SEITSEMÄS KOMMISSION DIREKTIIVI 96/45/EY,annettu 2 päivänä heinäkuuta 1996,kosmeettisten valmisteiden koostumuksen tarkastamisessa tarvittavista analyysimenetelmistä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/768/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 95/34/EY (2), ja erityisesti sen 8 artiklan 1 kohdan,sekä katsoo, ettädirektiivissä 76/768/ETY säädetään kosmeettisten valmisteiden virallisista tarkastuksista kosmeettisten valmisteiden koostumusta koskevien yhteisön säännösten mukaisesti asetettujen vaatimuksien noudattamisen toteamiseksi,kaikki tarvittavat analyysimenetelmät olisi vahvistettava niin pian kuin mahdollista; tietyt menetelmät on jo annettu komission direktiivillä 80/1335/ETY (3), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 87/143/ETY (4), komission direktiivillä 82/434/ETY (5), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 90/207/ETY (6), ja komission direktiiveillä 83/514/ETY (7), 85/490/ETY (8), 93/73/ETY (9) ja 95/32/EY (10),2-fenoksietanolin, 1-fenoksipropan-2-olin, metyyli-, etyyli-, propyyli-, butyyli- ja bentsyyli-4-hydroksibentsoaatin tunnistaminen ja määrittäminen muodostavat seitsemännen vaiheen, jatässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 76/768/ETY mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kosmeettisten valmisteiden virallisessa tarkastuksessa 2-fenoksietanolin, 1-fenoksipropan-2-olin, metyyli-, etyyli-, propyyli-, butyyli- ja bentsyyli-4-hydroksibentsoaatin tunnistaminen ja määrittäminen suoritetaan liitteessä selostettujen menetelmien mukaisesti.2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä syyskuuta 1997. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista seikoista antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 2 päivänä heinäkuuta 1996.Komission puolestaEmma BONINOKomission jäsen(1) EYVL N:o L 262, 27.9.1976, s. 169(2) EYVL N:o L 167, 18.7.1995, s. 19(3) EYVL N:o L 383, 31.12.1980, s. 27(4) EYVL N:o L 57, 27.2.1987, s. 56(5) EYVL N:o L 185, 30.6.1982, s. 1(6) EYVL N:o L 108, 28.4.1990, s. 92(7) EYVL N:o L 291, 24.10.1983, s. 9(8) EYVL N:o L 295, 7.11.1985, s. 30(9) EYVL N:o L 231, 14.9.1993, s. 34(10) EYVL N:o L 178, 28.7.1995, s. 20LIITE 2-FENOKSIETANOLIN, 1-FENOKSIPROPAN-2-OLIN, METYYLI-, ETYYLI-, PROPYYLI-, BUTYYLI- JA BENTSYYLI-4-HYDROKSIBENTSOAATIN TUNNISTUS JA MÄÄRITYS KOSMEETTISISTA VALMISTEISTA A. TUNNISTUS 1. SoveltamisalaTässä esitetyllä ohutkerroskromatografia-menettelyllä yhdessä B jaksossa esitetyn määritysmenetelmän kanssa voidaan tunnistaa 2-fenoksietanoli, 1-fenoksipropan-2-oli, metyyli-4-hydroksibentsoaatti, etyyli-4-hydroksibentsoaatti, propyyli-4-hydroksibentsoaatti, butyyli-4-hydroksibentsoaatti ja bentsyyli-4-hydroksibentsoaatti kosmeettisissa valmisteissa.2. PeriaateSäilöntäaineet uutetaan happamaksi tehdystä kosmeettisesta näytteestä asetonin avulla. Suodattamisen jälkeen asetoniliuos sekoitetaan veteen, ja rasvahapot saostuvat emäksisessä liuoksessa kalsiumsuoloikseen. Emäksistä asetoni/vesiseosta uutetaan dietyylieetterillä lipofiilisten aineiden poistamiseksi. Happamaksi tekemisen jälkeen säilöntäaineet uutetaan dietyylieetterillä. Sopiva määrä dietyylieetteriuutetta tiputetaan täpliksi silikageelipäällysteiselle ohutkerroslevylle. Kun levy on kehitetty, saatua kromatogrammia tutkitaan UV-valossa ja se värjätään Millonin reagenssin avulla.3. Reagenssit3.1 YleistäKaikkien käytettävien reagenssien on oltava analyysilaatua. Veden on oltava tislattua vettä tai vähintään yhtä puhdasta.3.2 Asetoni.3.3 Dietyylieetteri.3.4 n-pentaani.3.5 Metanoli.3.6 Jääetikka.3.7 Suolahappoliuos, c(HCl)=4 mol/l.3.8 Kaliumhydroksidiliuos, c(KOH)=4mol/l.3.9 Kalsiumklorididihydraatti (CaCl2.2H2O).3.10 Ilmaisinreagenssi: Millonin reagenssiMillonin reagenssi (elohopea(II)nitraatti) on valmis kaupallisesti saatavilla oleva liuos (Fluka 69820).3.11 2-fenoksietanoli.3.12 1-fenoksipropan-2-oli.3.13 Metyyli-4-hydroksibentsoaatti (metyyliparabeeni).3.14 Etyyli-4-hydroksibentsoaatti (etyyliparabeeni).3.15 n-propyyli-4-hydroksibentsoaatti (propyyliparabeeni).3.16 n-butyyli-4-hydroksibentsoaatti (butyyliparabeeni).3.17 Bentsyyli-4-hydroksibentsoaatti (bentsyyliparabeeni).3.18 VertailuliuoksetValmistetaan 0,1 %:n (m/V) metanoliliuos erikseen jokaisesta 3.11, 3.12, 3.13, 3.14, 3.15, 3.16 ja 3.17 kohdan vertailuaineesta.3.19 KehiteliuosSekoitetaan 88 tilavuusosaa n-pentaania (3.4) ja 12 (3.6) tilavuusosaa jääetikkaa.4. LaitteetTavalliset laboratoriovälineet ja:4.1 Vesihaude, jossa voidaan pitää yllä 60 °C:n lämpötila.4.2 Kehitysastia (ei vuorattu suodatinpaperilla).4.3 Ultraviolettivalon lähde, 254 nm.4.4 Ohutkerroslevyjä, 20 cm × 20 cm, esipäällystetty 0,25 mm:n silikageelikerroksella 60 F254, varustettu väkevöintivyöhykkeellä (Merck N:o 11798, Darmstadt tai vastaava).4.5 Uuni, jossa voidaan pitää yllä lämpötiloja 105 °C:seen asti.4.6 Kuumailmahiustenkuivain.4.7 Villainen maalaustela, pituus noin 10 cm, ulkohalkaisija noin 3,5 cm. Villakerroksen paksuuden on oltava 2-3 mm. Tasoitetaan villaa tarvittaessa. (Katso huomautus 5.2 kohdassa.)4.8 50 ml:n kierrekorkillisia lasiputkia.4.9 Sähkölämpölevy, jossa termostaattinen lämpötilansäädin. Lämpötila-asetus: noin 80 °C. Levyn on oltava peitetty 20 cm × 20 cm:n alumiinilevyllä ja sen paksuuden on oltava noin 6 mm, jotta lämpö jakaantuu tasaisesti.5. Menettely5.1 Näytteen käsittelyPunnitaan noin 1 g näytettä 50 ml:n kierrekorkilliseen lasiputkeen (4.8). Lisätään 4 tippaa suolahappoliuosta (3.7) ja 40 ml asetonia.Voimakkaasti emäksisiin kosmeettisiin tuotteisiin, kuten kasvosaippuaan, lisätään 20 tippaa suolahappoliuosta. Suljetaan putki, lämmitetään seos varovasti noin 60 °C:seen, jotta säilöntäaineet saataisiin helpommin uutettua asetonifaasiin, ja ravistetaan voimakkaasti minuutin ajan.Mitataan liuoksen pH pH-indikaattoripaperilla ja säädetään liuoksen happamuus suolahappoliuoksella enintään pH-arvoon 3. Ravistetaan jälleen voimakkaasti minuutin ajan.Jäähdytetään liuos huoneen lämpötilaan ja suodatetaan suodatinpaperin läpi erlenmeyerpulloon. Siirretään 20 ml suodoksesta 200 ml:n erlenmeyerpulloon, lisätään 60 ml vettä ja sekoitetaan. Säädetään seoksen pH kaliumhydroksidiliuoksella (3.8) noin 10:een pH-indikaattoripaperia käyttämällä.Lisätään 1 g kalsiumklorididihydraattia (3.9) ja ravistetaan voimakkaasti. Suodatetaan liuos suodatinpaperin lävitse 250 ml:n erotussuppiloon, joka sisältää 75 ml dietyylieetteriä, ja ravistetaan voimakkaasti minuutin ajan. Annetaan faasien erottua ja kerätään vesikerros 200 ml:n erlenmeyerpulloon. Säädetään liuoksen pH suolahappoliuoksella noin 2:een pH-indikaattoripaperia käyttämällä. Lisätään seuraavaksi 10 ml dietyylietteriä ja ravistetaan voimakkaasti minuutin ajan. Annetaan faasien erottua ja siirretään noin 2 ml dietyylieetterikerroksesta 5 ml:n näytepulloon.5.2 OhutkerroskromatografiaAsetetaan TLC-levy (4.4) kuumennetulle alumiinilevylle (4.9). Lisätään 10 ìl kutakin vertailuliuosta (3.18) ja 100 ìl näyteliuosta (näyteliuoksia) (5.1) TLC-levyn väkevöintivyöhykkeen lähtöviivalle.Haluttaessa voidaan käyttää ilmavirtaa helpottamaan liuottimen haihtumista. Siirretään TLC-levy pois lämpölevyltä ja annetaan jäähtyä huoneen lämpötilaan. Siirretään 100 ml kehiteliuosta (3.19) kehitysastiaan (4.2). Asetetaan TLC-levy välittömästi kyllästämättömään kammioon ja kehitetään huoneen lämpötilassa, kunnes liuos on noussut noin 15 cm lähtöviivasta. Siirretään levy pois kehitysastiasta ja kuivataan kuumalla ilmalla kuumailmahiustenkuivaimen avulla.Tutkitaan levyä UV-valossa (4.3) ja merkitään täplien sijainti. Kuumennetaan levyä 30 minuutin ajan uunissa (4.5) 100 °C:ssa liian etikkahapon poistamiseksi. Värjätään kromatogrammin säilöntäaineet Millonin reagenssilla (3.10) kastamalla maalitela (4.7) reagenssiin ja levittämällä TLC-levylle, kunnes se on tasaisen kostea.Huomaa: Täplät voidaan vaihtoehtoisesti värjätä lisäämällä varovaisesti tippa Millonin reagenssia kuhunkin UV-valon alla merkittyyn täplään.4-hydroksibentsoehapon esterit näkyvät punaisina täplinä, 2-fenoksietanoli ja 1-fenoksipropan-2-oli keltaisina täplinä. On kuitenkin huomattava, että itse 4-hydroksibentsoehappo, jota voi olla näytteissä säilöntäaineena tai parabeenien hajoamistuotteena, näkyy myös punaisena täplänä. Katso 7.3 ja 7.4.6. TunnistusLasketaan kunkin täplän Rf-arvo. Verrataan näyteliuoksesta saatuja täpliä vertailuliuoksen täpliin niiden Rf-arvon, niiden UV-säteilyn alaisen käyttäytymisen ja värjäämisen jälkeisen värin suhteen. Tehdään alustavia johtopäätöksiä säilöntäaineista. Jos parabeeneja näyttää olevan mukana, on tehtävä B jaksossa esitetty HPLC-menettely. Yhdistetään TLC:n ja HPLC:n tulokset 2-fenoksietanolin, 1-fenoksipropan-2-olin ja parabeenien esiintymisen vahvistamiseksi.7. Huomautukset7.1 Koska Millonin reagenssi on myrkyllistä, tämä reagenssi on paras levittää jollakin esitetyistä menettelyistä. Ruiskuttaminen ei ole suositeltavaa.7.2 Muut hydroksyyliryhmiä sisältävät yhdisteet voivat myös näkyä värillisinä Millonin reagenssilla käsiteltyinä. Muutamista säilöntäaineista tällä TLC-menettelyllä saaduista väreistä ja Rf-arvoista on taulukko: N. de Kruijf, M.A.H. Rijk, L.A. Pranato-Soetardhi y A. Schouten (1987): Determination of preservatives in cosmetic products I: Thin layer chromatographic procedure for the identification of preservatives in cosmetic products (J. Chomatoghraphy 410, 395-411).7.3 Seuraavassa taulukossa luetellut Rf-arvot osoittavat, millaisia arvoja voidaan saada:>TAULUKON PAIKKA>7.4 4-hydroksibentsoehappoa ja metyyliparabeenia taikka bentsyyliparabeenia ja etyyliparabeenia ei saada eroteltua. Näiden yhdisteiden tunnistus on vahvistettava käyttämällä B jaksossa esitettyä HPLC-menetelmää ja vertaamalla näytteelle saatuja retentioaikoja standardien aikoihin.B. MÄÄRITYS 1. SoveltamisalaTällä menettelyllä määritetään 2-fenoksietanoli, 1-fenoksipropan-2-oli, metyyli-4-hydroksibentsoaatti, etyyli-4-hydroksibentsoaatti, propyyli-4-hydroksibentsoaatti, butyyli-4-hydroksibentsoaatti ja bentsyyli-4-hydroksibentsoaatti kosmeettisissa valmisteissa.2. MääritelmäTällä menetelmällä määritetyt säilöntäaineiden määrät ilmaistaan painoprosentteina.3. PeriaateNäyte tehdään happamaksi lisäämällä rikkihappoa ja suspendoidaan sitten etanolin ja veden seokseen. Kun seosta on varovasti kuumennettu lipidifaasin sulattamiseksi kvantitatiivisen uuttamisen edistämiseksi, seos suodatetaan.Suodoksessa olevat säilöntäaineet määritetään käänteisfaasi-HPLC:llä käyttämällä isopropyyli-4-hydroksibentsoaattia sisäisenä standardina.4. Reagenssit4.1 YleistäKaikkien reagenssien on oltava analyysilaatua ja sovelluttava tarvittaessa HPLC:hen. Veden on oltava tislattua vettä tai vähintään yhtä puhdasta.4.2 Absoluuttinen etanoli.4.3 2-fenoksietanoli.4.4 1-fenoksipropan-2-oli.4.5 Metyyli-4-hydroksibentsoaatti (metyyliparabeeni).4.6 Etyyli-4-hydroksibentsoaatti (etyyliparabeeni).4.7 n-propyyli-4-hydroksibetsoaatti (propyyliparabeeni).4.8 Isopropyyli-4-hydroksibentsoaatti (isopropyyliparabeeni).4.9 n-butyyli-4-hydroksibentsoaatti (butyyliparabeeni).4.10 Bentsyyli-4-hydroksibentsoaatti (bentsyyliparabeeni).4.1 Tetrahydrofuraani.4.12 Metanoli.4.13 Asetonitriili.4.14 Rikkihappoliuos, c(H2SO4)=2mol/l.4.15 Etanoli/vesiseosSekoitetaan 9 tilavuusosaa etanolia (4.2) ja 1 tilavuusosa vettä.4.16 Sisäinen standardiliuosPunnitaan tarkasti noin 0,25 g isopropyyliparabeenia (4.8), siirretään 500 ml:n mittapulloon, liuotetaan ja täytetään etanoli/vesiseoksella (4.15).4.17 Liikkuva faasi: tetrahydrofuraani/vesi/metanoli/asetonitriili-seosSekoitetaan 5 tilavuusosaa tetrahydrofuraania, 60 tilavuusosaa vettä, 10 tilavuusosaa metanolia ja 25 tilavuusosaa asetonitriiliä.4.18 SäilöntäaineperusliuosPunnitaan tarkasti noin 0,2 g 2-fenoksietanolia, 0,2 g 1-fenoksipropan-2-olia, 0,05 g metyyliparabeenia, 0,05 g etyyliparabeenia, 0,05 g propyyliparabeenia, 0,05 g butyyliparabeenia ja 0,025 g bentsyyliparabeenia 100 ml:n mittapulloon, liuotetaan ja täytetään etanoli/vesiseoksella.Jääkaapissa säilytettynä liuos pysyy stabiilina viikon ajan.4.19 StandardisäilöntäaineliuoksetSiirretään erikseen 20,00 ml, 10,00 ml, 5,00 ml, 2,00 ml ja 1,00 ml perusliuosta (4.18) 50 ml:n mittapulloihin. Lisätään kuhunkin pulloon 10,00 ml sisäistä standardiliuosta (4.16) ja 1,00 ml rikkihappoliuosta (4.14) ja täytetään pullot etanoli/vesiseoksella. Näiden liuosten on oltava vasta valmistettuja.5. LaitteetTavalliset laboratoriovälineet ja:5.1 Vesihaude, jossa voidaan pitää yllä 60 °C±1 °C:n lämpötila.5.2 HPLC-kromatografia, jossa on UV-detektori, aallonpituus 280 nm.5.3 Analyysikolonni:Ruostumatonta terästä, sisähalkaisija 25 cm × 4,6 mm (tai 12,5 cm × 4,6 mm), pakattu Nucleosil 5C18:lla tai vastaavalla (katso 10.1).5.4 100 ml:n kierrekorkillisia lasiputkia.5.5 Kiehumakiviä, karborundum, koko 2-4 mm, tai vastaava.6. Menettely6.1 Näytteen käsittely6.1.1 Näytteen käsittely sisäistä standardia lisäämättäPunnitaan noin 1,0 g näytettä 100 ml:n kierrekorkilliseen lasiputkeen. Pipetoidaan 1,0 ml rikkihappoliuosta (4.14) ja 50,0 ml etanoli/vesiseosta (4.15) putkiin. Lisätään noin 1 g kiehumakiviä (5.5), suljetaan putki ja ravistetaan voimakkaasti, kunnes saadaan homogeeninen suspensio. Ravistetaan vähintään minuutin ajan. Asetetaan putki viideksi minuutiksi vesihauteeseen (5.1), jonka lämpötila on 60 °C±1 °C, jotta säilöntäaineiden uuttaminen etanolifaasiin olisi helpompaa.Jäähdytetään putki välittömästi kylmän veden alla ja laitetaan uute jääkaappiin tunniksi. Suodatetaan uute suodatinpaperin avulla. Siirretään noin 2 ml suodoksesta 5 ml:n näytepulloon. Säilytetään uutteita jääkaapissa ja tehdään HPLC-määritys 24 tunnin kuluessa.6.1.2 Näytteen käsittely ja sisäisen standardin lisäysPunnitaan kolmen desimaalin tarkkuudella 1,0 g±0,1 g näytettä (a grammaa) 100 ml:n kierrekorkilliseen lasiputkeen.Pipetoidaan 1,0 ml rikkihappoliuosta ja 40,0 ml etanoli/vesiseosta putkeen. Lisätään noin 1 g kiehumakiviä ja tarkalleen 10,00 ml sisäistä standardiliuosta. Suljetaan putki ja ravistetaan voimakkaasti, kunnes saadaan homogeeninen suspensio. Ravistetaan vähintään minuutin ajan. Laitetaan putki viideksi minuutiksi vesihauteeseen, jonka lämpötila on 60 °C±1 °C, jotta säilöntäaineiden uuttaminen etanolifaasiin olisi helpompaa.Jäähdytetään putki välittömästi kylmän vesijohdon alla ja laitetaan uute jääkaappiin tunniksi. Suodatetaan uute suodatinpaperin avulla.Siirretään noin 2 ml suodoksesta 5 ml:n näytepulloon (koeliuos). Säilytetään uutetta jääkaapissa ja tehdään HPLC-määritykset 24 tunnin kuluessa.6.2 HPLC-kromatografia6.2.1 Kromatografiaolosuhteet- Liikkuva faasi: tetrahydrofuraani/vesi/metanoli/asetonitriili-seos (4.17)- Virtausnopeus: 1,5 ml/minuutti- Detektointiaallonpituus: 280 nm.6.2.2 KalibrointiInjektoidaan 10 ìl kutakin standardisäilöntäaineliuosta (4.19). Määritetään saaduista kromatogrammeista standardisäilöntäaineliuosten piikkien korkeuksien suhde sisäisen standardin piikkien korkeuteen. Piirretään kutakin säilöntäainetta varten käyrä, joka esittää nämä suhteet standardiliuosten pitoisuuden funktiona.6.2.3 MääritysInjektoidaan 10 ìl näyteliuosta, johon ei ole lisätty sisäistä standardia (6.1.1) kromatografiin ja ajetaan kromatogrammi.Injektoidaan 10 ìl jotakin standardisäilöntäaineliuosta (4.19) ja ajetaan kromatogrammi. Verrataan saatuja kromatogrammeja.Jos näyteuutteen (6.1.1) kromatogrammissa ei ole piikkiä, jolla on suunnilleen sama retentioaika kuin isopropyyliparabeenilla (suositeltu sisäinen standardi), jatketaan injektoimalla 10 ìl näyteliuosta, johon on lisätty sisäistä standardia (6.1.2). Ajetaan kromatogrammi ja mitataan piikkien korkeudet.Jos näyteliuoksen kromatogrammissa havaitaan häiritsevä piikki, jonka retentioaika on suunnilleen sama kuin isopropyyliparabeenin, on valittava toinen sisäinen standardi. Jos jotakin tutkittavista säilöntäaineista ei esiinny näytteen kromatogrammissa, tätä säilöntäainetta voidaan käyttää vaihtoehtoisena sisäisenä standardina.Lasketaan tutkittujen säilöntäaineiden piikkien korkeuksien suhde sisäisen standardin piikkien korkeuteen.Varmistetaan, että kalibrointimenettelyssä käytetyille standardiliuoksille saadaan lineaarinen vaste.Varmistetaan, täyttävätkö standardiliuoksesta ja näyteliuoksesta saadut kromatogrammit seuraavat vaatimukset:- heikoimmin erottuvan parin piikkien erottumisen on oltava vähintään 0,90. (Katso piikkien erottumisen määritelmä kuviosta 1.)>VIITTAUS FILMIIN>Piikkien erottuminen (p)p=f/gKuva 1: Piikkien erottuminenJos vaadittua eroa ei saavuteta, on joko käytettävä tehokkaampaa kolonnia tai muutettava liikkuvaa faasikoostumusta, kunnes vaatimus saadaan täytettyä.- Kaikkien saatujen piikkien epäsymmetriatekijän As on oltava 0,9-1,5. (Katso piikkien epäsymmetriatekijän määritelmä kuviosta 2). Kromatogrammin ajamiseksi epäsymmetriatekijän määrittämistä varten suositellaan piirturin nopeudeksi vähintään 2 cm:ä/minuutissa.>VIITTAUS FILMIIN>Epäsymmetriatekijä (As)As=b/aKuva 2: Piikkien epäsymmetriatekijä- Pohjaviivan täytyy olla vakaa.7. Tulosten laskeminenKäytetään standardikäyrää (6.2.2) ja tutkittujen säilöntäaineiden piikkien korkeuksien suhdetta sisäisen standardin piikkien korkeuteen näyteliuoksen sisältämien säilöntäaineiden pitoisuuden laskemiseksi. Lasketaan 2-fenoksietanolin, 1-fenoksipropan-2-olin, metyyli-4-hydroksibentsoaatin, etyyli-4-hydroksibentsoaatin, propyyli-4-hydroksibentsoaatin, butyyli-4-hydroksibentsoaatin ja bentsyyli-4-hydroksibentsoaatin pitoisuudet, wi, painoprosentteina (% m/m) käyttämällä kaavaa:% wi (m/m) = >NUM>bi >DEN>200×ajossa:bi = säilöntäaineen i pitoisuus (ìg/ml) koeliuoksessa standardikäyrältä luettunajaa = näytteen paino (g).8. Toistettavuus (1)Katso huomautukset, 10.5.9. Uusittavuus (2)Katso huomautukset, 10.5.10. Huomautukset10.1 StationäärifaasiLiuotettujen aineiden retentiokäyttäytyminen HPLC-kromatografiassa riippuu suuresti stationäärifaasin tyypistä, tuotenimestä ja käyttöhistoriasta. Standardiliuoksille saaduista tuloksista (katso huomautukset 6.2.3) voidaan päätellä, voidaanko kolonnia käyttää tutkittavien säilöntäaineiden erottamiseen. Tässä ehdotetun kolonnipakkausmateriaalin lisäksi myös Hypersil ODS:n ja Zorbax ODS:n havaittiin olevan soveltuvia.Suositeltua liikkuvan faasin koostumusta voidaan vaihtoehtoisesti optimoida vaaditun erotuksen saavuttamiseksi.10.2 DetektointiaallonpituusKuvatulle menetelmälle tehty luotettavuustesti osoitti, että detektointiaallonpituuden vähäisellä muutoksella voi olla huomattava vaikutus määrityksen tuloksiin.Tämän vuoksi tätä parametriä on valvottava tarkasti analyysin ajan.10.3 HäiriötTässä menetelmässä kuvatuissa olosuhteissa eluoituvat myös useat muut yhdisteet, kuten säilöntäaineet ja kosmeettiset lisäaineet. Useiden neuvoston antaman kosmeettisia valmisteita koskevan direktiivin liitteessä VI mainittujen säilöntäaineiden retentioaikoja on lueteltu lähteessä N. de Kruijf, A. Schouten, M.A.H. Rijk ja L.A. Pranato-Soetardhi (1989). Determination of preservatives in cosmetic products II. High-performacne liquid chromatographic identification (J. Chromatography 469, 317-398).10.4 Analyysikolonnin suojaamiseksi voidaan käyttää sopivaa esikolonnia.10.5 Menetelmää tutkittiin kollaboratiivisessa kokeessa, johon osallistui yhdeksän laboratoriota. Analysoitiin kolme näytettä. Seuraavassa taulukossa esitetään kaikkien kolmen näytteen sisältämien analyyttien osalta keskiarvot prosentteina m/m (m), sekä toistettavuuden (r) ja uusittavuuden (R) arvot:>TAULUKON PAIKKA>(1) ISO 5725


Avis juridique important

|

31990L0035

Komission direktiivi 90/35/ETY, annettu 19 päivänä joulukuuta 1989, määrittelemisestä direktiivin 88/379/ETY 6 artiklan mukaisesti niiden valmisteiden luokat, joiden pakkausten sulkimien on oltava lapsille turvallisia ja joiden pakkauksissa on oltava näkövammaisille tarkoitettu vaaratunnus

Virallinen lehti nro L 019 , 24/01/1990 s. 0014 - 0015 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 9 s. 0166  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 9 s. 0166

KOMISSION DIREKTIIVI,annettu 19 päivänä joulukuuta 1989,määrittelemisestä direktiivin 88/379/ETY 6 artiklan mukaisesti niiden valmisteiden luokat, joiden pakkausten sulkimien on oltava lapsille turvallisia ja joiden pakkauksissa on oltava näkövammaisille tarkoitettu vaaratunnus (90/35/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon vaarallisten valmisteiden luokitusta, pakkaamisesta ja merkintöjä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 7 päivänä kesäkuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 88/379/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/178/ETY(2), ja erityisesti sen 6 artiklan 3 kohdan,sekä katsoo, ettädirektiivin 88/379/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti astioissa, jotka sisältävät vaarallisia valmisteita, jotka kuuluvat tiettyihin vaarallisuusluokkiin ja joita tarjotaan tai myydään yleisölle, on oltava lapsille turvalliset sulkimet ja niissä on oltava näkövammaisille tarkoitettu vaaratunnus; 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti niiden vaarallisten valmisteiden luokat, joiden pakkauksissa on oltava edellä tarkoitetut apuvälineet, on määritelty neuvoston direktiivin 67/548/ETY(3) 21 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 88/490/ETY(4),kaikenlaisia lapsille riittävän turvallisia pakkauksia, erityisesti niitä, jotka on määritelty kansainvälisillä standardeilla, voidaan pitää pakkauksina, jotka on varustettu lapsille turvallisilla sulkimilla, jatämän direktiivin säännökset ovat vaarallisten aineiden ja valmisteiden kaupan teknisten esteiden poistamiseksi annettujen direktiivien mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaisia,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Kaiken kokoiset astiat, jotka sisältävät direktiivin 88/379/ETY 7 artiklan mukaan erittäin myrkyllisiksi, myrkyllisiksi tai syövyttäviksi merkittäviä yleisölle tarjottavia tai myytäviä valmisteita ja sen 3 artiklassa määriteltyjen ehtojen mukaan on varustettava lapsille turvallisilla sulkimilla ja näkövammaisille tarkoitetulla vaaratunnuksella.Näiden sulkimien ja varoitusten on oltava yhdenmukaisia direktiivin 67/548/ETY liitteessä IX olevien A ja B osan eritelmien kanssa.2 artikla Kaiken kokoiset astiat, jotka sisältävät direktiivin 88/379/ETY 7 artiklan mukaan haitallisiksi, erittäin helposti syttyviksi tai helposti syttyviksi merkittäviä yleisölle tarjottavia tai myytäviä valmisteita ja sen 3 artiklassa määriteltyjen ehtojen mukaisesti on varustettava näkövammaisille tarkoitetulla vaaratunnuksella.Tämän varoituksen on oltava yhdenmukainen direktiivin 67/548/ETY liitteessä IX olevan B osan eritelmien kanssa.3 artikla Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava 31 päivään joulukuuta 1990 mennessä tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Niiden on sovellettava näitä säännöksiä viimeistään 10 päivästä kesäkuuta 1991 alkaen.4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 1989.Komission puolestaMartin BANGEMANNVarapuheenjohtaja(1) EYVL N:o L 187, 16.7.1988, s. 14(2) EYVL N:o L 64, 8.3.1989, s. 18(3) EYVL N:o 196, 16.8.1967, s. 1(4) EYVL N:o L 259, 19.9.1988, s. 1


Avis juridique important

|

31984L0253

Kahdeksas neuvoston direktiivi 84/253/ETY, annettu 10 päivänä huhtikuuta 1984, perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla, lakisääteisten tilintarkastusten suorittamisesta vastuussa olevien henkilöiden hyväksymisestä

Virallinen lehti nro L 126 , 12/05/1984 s. 0020 - 0026 Suomenk. erityispainos Alue 17 Nide 1 s. 0073  Espanjank. erityispainos: Luku 17 Nide 1 s. 0136  Ruotsink. erityispainos Alue 17 Nide 1 s. 0073  Portugalink. erityispainos: Luku 17 Nide 1 s. 0136

KAHDEKSAS NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 10 päivänä huhtikuuta 1984,perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla, lakisääteisten tilintarkastusten suorittamisesta vastuussa olevien henkilöiden hyväksymisestä (84/253/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),sekä katsoo, ettädirektiivin 78/660/ETY (4) mukaan yhden tai useamman henkilön, jolla on oikeus tarkastaa tilejä, on tarkastettava yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätökset, ja tästä tarkastuksesta voidaan vapauttaa vain mainitun direktiivin 11 artiklassa tarkoitetut yhtiöt,edellä mainittua direktiiviä on täydennetty konsolidoiduista tilinpäätöksistä annetulla direktiivillä 83/349/ETY (5),olisi yhdenmukaistettava niiden henkilöiden kelpoisuusvaatimukset, joilla on oikeus suorittaa tilinpäätösasiakirjojen lakisääteistä tarkastusta; tulisi varmistaa, että nämä henkilöt ovat riippumattomia ja hyvämaineisia,tilinpäätösasiakirjojen lakisääteisen tarkastuksen edellyttämä hyvä teoreettinen tieto sekä taito soveltaa sitä käytännössä on varmistettava ammatillisella tutkinnolla,jäsenvaltioilla tulisi olla oikeus hyväksyä henkilöitä, jotka eivät täytä kaikkia teoreettista koulutusta koskevia vaatimuksia, mutta jotka kuitenkin ovat pitkään harjoittaneet ammattia, jossa he ovat saaneet riittävän kokemuksen rahoituksen, oikeustieteen ja laskentatoimen aloilta, ja suorittaneet ammatillisen tutkinnon,jäsenvaltioilla tulisi myös olla oikeus antaa siirtymäsäännöksiä ammatinharjoittajien eduksi,jäsenvaltiot voivat hyväksyä sekä luonnollisia henkilöitä että tilintarkastusyhteisöjä, jotka voivat olla oikeushenkilöitä taikka muita yhtiöitä tai yhteisöjä,luonnollisten henkilöiden, jotka suorittavat tilinpäätösasiakirjojen lakisääteistä tarkastusta tällaisten tilintarkastusyhteisöjen lukuun, on täytettävä tässä direktiivissä säädetyt vaatimukset,jäsenvaltio voi hyväksyä henkilöitä, jotka ovat saaneet toisessa valtiossa kelpoisuuden, joka vastaa tässä direktiivissä säädettyä,jäsenvaltion, joka tätä direktiiviä annettaessa hyväksyy tässä direktiivissä säädetyt vaatimukset täyttäviä henkilöitä, joiden ammatillinen tutkinto ei kuitenkaan vastaa korkeakoulun loppututkintoa, olisi myöhemmin toteutettavaan yhteensovittamiseen saakka tietyin edellytyksin sallittava jatkaa erityisen hyväksymisen antamista tällaisille henkilöille enintään tietynkokoisten yhtiöiden ja yrityskokonaisuuksien tilinpäätösasiakirjojen lakisääteiseen tarkastukseen, jos kyseinen jäsenvaltio ei ole käyttänyt yhteisön direktiiveissä säädettyjä mahdollisuuksia myöntää poikkeuksia konsolidoitujen tilinpäätösten laatimisesta,tämä direktiivi ei koske tilinpäätösasiakirjojen lakisääteisen tarkastuksen suorittamisesta vastuussa olevien henkilöiden sijoittautumisoikeutta tai palvelujen tarjoamisen vapautta, jatällaiseen tarkastukseen muiden jäsenvaltioiden kansalaisille annetun hyväksymisen tunnustamisesta annetaan erityissäännökset direktiiveillä, jotka koskevat ammattiin ryhtymistä ja ammatin harjoittamista rahoituksen, talouden ja laskentatoimen alalla sekä vapautta tarjota näiden alojen palveluja,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:I JAKSO Soveltamisala 1 artikla 1. Tässä direktiivissä säädettyjä yhteensovittamistoimenpiteitä sovelletaan jäsenvaltioiden lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin, jotka koskevat henkilöitä, jotka ovat vastuussa:a) yhtiöiden tilinpäätösten lakisääteisen tarkastuksen suorittamisesta ja sen todentamisesta, että toimintakertomukset ovat yhdenmukaisia tilinpäätöksien kanssa, sikäli kuin yhteisön oikeudessa edellytetään tällaista tarkastusta ja todentamista;b) yrityskokonaisuuksien konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteisen tarkastuksen suorittamisesta ja sen todentamisesta, että konsolidoidut toimintakertomukset ovat yhdenmukaisia konsolidoitujen tilinpäätöksien kanssa, sikäli kuin yhteisön oikeudessa edellytetään tällaista tarkastusta ja todentamista.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut henkilöt voivat olla, sen mukaan kuin jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään, luonnollisia henkilöitä taikka oikeushenkilöitä, muita yhtiöitä tai yhteisöjä (tilintarkastusyhteisöt, joita tarkoitetaan tässä direktiivissä).II JAKSO Hyväksymistä koskevat säännökset 2 artikla 1. Vain hyväksytyt henkilöt voivat suorittaa 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteisen tarkastuksen. Jäsenvaltion viranomaiset voivat hyväksyä vain:a) luonnollisia henkilöitä, jotka täyttävät ainakin 3-19 artiklassa säädetyt vaatimukset;b) tilintarkastusyhteisöjä, jotka täyttävät ainakin seuraavat edellytykset:i) luonnollisten henkilöiden, jotka suorittavat tilintarkastusyhteisön lukuun 1 artiklassa tarkoitettujen asiakirjojen tarkastuksen, on täytettävä ainakin 3-19 artiklassa säädetyt vaatimukset; jäsenvaltio voi vaatia, että myös tällaisten luonnollisten henkilöiden on oltava hyväksyttyjä;ii) äänimäärän enemmistön on oltava sellaisilla henkilöillä tai tilintarkastusyhteisöillä, jotka täyttävät ainakin 3-19 artiklassa säädetyt vaatimukset, lukuun ottamatta 11 artiklan 1 kohdan b alakohtaa; jäsenvaltio voi vaatia, että myös tällaisten luonnollisten henkilöiden tai tilintarkastusyhteisöjen on oltava hyväksyttyjä. Jos jäsenvaltiossa ei tätä direktiiviä annettaessa ole säännöksiä tällaista enemmistöä koskevasta vaatimuksesta, sen ei tarvitse säätää siitä, jos tilintarkastusyhteisön kaikki osakkeet tai osuudet ovat nimetylle henkilölle asetettuja ja ne voidaan siirtää vain tilintarkastusyhteisön suostumuksella tai, jos jäsenvaltiossa niin säädetään, toimivaltaisen viranomaisen luvalla;iii) tilintarkastusyhteisön hallinto- tai johtoelimen jäsenten enemmistön on oltava luonnollisia henkilöitä tai tilintarkastusyhteisöjä, jotka täyttävät ainakin 3-19 artiklassa säädetyt vaatimukset; jäsenvaltio voi vaatia, että myös tällaisten luonnollisten henkilöiden tai tilintarkastusyhteisöjen on oltava hyväksyttyjä. Jos kyseisessä toimielimessä on vain kaksi jäsentä, ainakin toisen on täytettävä nämä vaatimukset.Tilintarkastusyhteisön hyväksyminen on peruutettava, jos jotain b alakohdassa säädetyistä edellytyksistä ei enää täytetä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 14 artiklan 2 kohdan soveltamista. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää enintään kahden vuoden pituisesta määräajasta, jonka päätyttyä b alakohdan ii ja iii alakohdassa säädetyt vaatimukset on täytettävä.2. Tätä direktiiviä sovellettaessa ammatillisilla yhteisöillä on sama toimivalta kuin jäsenvaltioiden viranomaisilla, jos ne kansallisen lainsäädännön mukaan saavat suorittaa tässä direktiivissä tarkoitettuja hyväksymisiä.3 artikla Jäsenvaltion viranomaiset saavat hyväksyä ainoastaan hyvämaineisia henkilöitä, jotka eivät harjoita toimintaa, joka tämän jäsenvaltion lainsäädännön mukaan on yhteensopimatonta 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteisen tarkastuksen kanssa.4 artikla Luonnollinen henkilö voidaan hyväksyä suorittamaan 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta vasta kun hän on korkeakoulukelpoisuuden saavutettuaan suorittanut teoreettisen koulutusohjelman mukaiset opinnot ja vaadittavan käytännön harjoittelun sekä suorittanut valtion järjestämän tai tunnustaman ammatillisen tutkinnon, joka on korkeakoulun loppututkinnon tasoinen.5 artikla Edellä 4 artiklassa tarkoitetun ammatillisen tutkinnon on taattava tarpeellinen teoreettinen perehtyneisyys 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteisen tarkastuksen kannalta tärkeisiin oppiaineisiin, sekä taito soveltaa tällaista tietoa käytännössä.Ainakin osan tutkinnosta on oltava kirjallinen.6 artikla Tutkintoon sisältyvän teoreettisen tiedon kokeen tulee käsittää erityisesti seuraavat oppiaineet:a) - tilintarkastus,- tilinpäätösanalyysi,- yleinen laskentatoimi,- konsolidoitu tilinpäätös,- liikekirjanpito ja sisäinen laskentatoimi,- sisäinen tarkastus,- tilinpäätöksen ja konsolidoidun tilinpäätöksen laatimista ja taseen erien arvostusta sekä tuloksen käsittelyä koskevat säännöt,- tilinpäätösasiakirjojen lakisääteistä tarkastusta ja tarkastuksen suorittamista koskevat oikeudelliset ja ammatilliset säännöt;b) tarkastuksen edellyttämässä laajuudessa:- yhtiölainsäädäntö,- konkurssia ja muita vastaavia menettelyjä koskeva lainsäädäntö,- verolainsäädäntö,- siviili- ja kauppaoikeus,- työlainsäädäntö sekä sosiaalivakuutusta koskevat säännökset,- tietojärjestelmät ja tietojenkäsittelyoppi,- liiketalous, kansantalous ja rahoitus,- matematiikka ja tilastotiede,- yrityksen taloushallinnon perusperiaatteet.7 artikla 1. Jäsenvaltio voi 5 ja 6 artiklasta poiketen säätää, että se, joka on suorittanut korkeakoulututkinnon tai vastaavan tutkinnon tai jolla on korkeakoulussa suoritettu arvosana tai vastaava arvosana yhdessä tai useammassa 6 artiklassa tarkoitetussa oppiaineessa, voidaan vapauttaa teoreettisen tiedon kokeesta niiden oppiaineiden osalta, jotka sisältyvät kyseiseen tutkintoon tai arvosanaan.2. Jäsenvaltio voi 5 artiklasta poiketen säätää, että se, jolla on korkeakoulussa suoritettu arvosana tai sitä vastaava arvosana yhdessä tai useammassa 6 artiklassa tarkoitetussa oppiaineessa, voidaan vapauttaa teoreettisen tiedon soveltamistaidon kokeesta näiden oppiaineiden osalta, jos hän on suorittanut niissä käytännön harjoittelun, josta on osoituksena valtion tunnustama tutkinto tai todistus.8 artikla 1. Tutkintoon sisältyvän teoreettisen tiedon käytäntöön soveltamista koskevan valmiuden varmistamiseksi on suoritettava vähintään kolmen vuoden käytännön harjoittelu tilinpäätösten, konsolidoitujen tilinpäätösten tai vastaavien laskentatoimen laskelmien tarkastamisessa. Vähintään kaksi kolmasosaa tällaisesta käytännön harjoittelusta on suoritettava sellaisen henkilön ohjauksessa, joka on hyväksytty jäsenvaltion tämän direktiivin mukaisen lainsäädännön nojalla; jäsenvaltio voi kuitenkin sallia, että käytännön harjoittelu suoritetaan sellaisen henkilön ohjauksessa, joka on hyväksytty toisen jäsenvaltion tämän direktiivin mukaisen lainsäädännön nojalla.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että koko käytännön harjoittelu suoritetaan sellaisten henkilöiden ohjauksessa, jotka voivat antaa riittävät takeet harjoittelusta.9 artikla Jäsenvaltiot voivat hyväksyä henkilöitä suorittamaan 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta, vaikka he eivät täyttäisi 4 artiklassa säädettyjä vaatimuksia, jos he voivat osoittaa:a) että he ovat 15 vuoden ajan harjoittaneet ammattimaisesti toimintaa, jossa he ovat saaneet riittävän kokemuksen rahoituksen, oikeustieteen ja laskentatoimen aloilta, ja suorittaneet 4 artiklassa tarkoitetun ammatillisen tutkinnon; taib) että he ovat seitsemän vuoden ajan harjoittaneet ammattitoimintaa mainituilla aloilla sekä lisäksi suorittaneet 8 artiklassa tarkoitetun käytännön harjoittelun ja 4 artiklassa tarkoitetun ammatillisen tutkinnon.10 artikla 1. Jäsenvaltiot voivat vähentää 6 artiklassa tarkoitettujen oppiaineiden teoreettisiin opintoihin käytetyn ajan 9 artiklassa mainitun ammattitoiminnan vuosista, jos tällaisista opinnoista on osoituksena valtion tunnustama tutkinto. Opintoihin käytetyn ajan tulee kuitenkin olla vähintään vuosi, eikä sitä saa vähentää ammattitoimintaan käytetystä ajasta enempää kuin neljä vuotta.2. Ammattitoiminnan sekä käytännön harjoittelun pituuden on oltava vähintään yhtä pitkä kuin 4 artiklan mukaan vaadittavat teoreettiset opinnot ja käytännön harjoittelu.11 artikla 1. Jäsenvaltion viranomaiset voivat hyväksyä henkilöitä, jotka ovat saavuttaneet koko kelpoisuutensa tai osan siitä muussa valtiossa, jos he täyttävät seuraavat kaksi edellytystä:a) toimivaltaiset viranomaiset arvioivat heidän kelpoisuutensa vastaavan kyseisen jäsenvaltion tämän direktiivin mukaisessa lainsäädännössä säädettyjä kelpoisuusvaatimuksia; jab) he ovat osoittaneet, että heillä on 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta varten kyseisessä jäsenvaltiossa edellytetyt oikeudelliset tiedot. Kyseisen jäsenvaltion viranomaisten ei kuitenkaan tarvitse vaatia tämän osoittamista, jos he pitävät toisessa valtiossa hankittua lainsäädännön tuntemusta riittävänä.2. Sovelletaan, mitä 3 artiklassa säädetään.12 artikla 1. Jäsenvaltio voi pitää tämän direktiivin mukaan hyväksyttyinä myös sellaisia ammatinharjoittajia, jotka on kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten hallinnollisella päätöksellä hyväksytty ennen 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen säännösten soveltamista.2. Luonnollisen henkilön ottaminen valtion tunnustaman ammatillisen yhdistyksen jäseneksi voidaan katsoa 1 kohdassa tarkoitetuksi hallinnollisella päätöksellä hyväksymiseksi, jos tällainen jäseneksi ottaminen tuottaa kyseisen valtion lainsäädännön mukaan oikeuden suorittaa 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta.13 artikla Ennen 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen säännösten soveltamista jäsenvaltio voi pitää tämän direktiivin mukaan hyväksyttyinä sellaisia ammatinharjoittajia, joilla siitä huolimatta, että heitä ei ole hyväksytty toimivaltaisen viranomaisen hallinnollisella päätöksellä, on sama kelpoisuus kuin kyseisessä jäsenvaltiossa hallinnollisella päätöksellä hyväksytyillä henkilöillä ja jotka hyväksymisen hetkellä suorittavat 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta näiden hyväksyttyjen henkilöiden lukuun.14 artikla 1. Jäsenvaltio voi pitää tämän direktiivin mukaan hyväksyttyinä sellaisia tilintarkastusyhteisöjä, jotka on jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisten hallinnollisella päätöksellä hyväksytty ennen 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen säännösten täytäntöönpanoa.2. Edellä 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii ja iii alakohdassa säädetyt edellytykset on täytettävä viimeistään kun viisi vuotta on kulunut siitä, kun 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut säännökset pannaan täytäntöön.3. Sellaiset luonnolliset henkilöt, jotka ovat 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen säännösten täytäntöönpanoon asti suorittaneet 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta tilintarkastusyhteisön lukuun, voidaan hyväksyä jatkamaan tarkastusta mainitun ajankohdan jälkeenkin, vaikka he eivät täyttäisi kaikkia tässä direktiivissä säädettyjä vaatimuksia.15 artikla Kunnes vuosi on kulunut siitä, kun 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut säännökset on pantu täytäntöön, jäsenvaltio voi tämän direktiivin mukaisesti hyväksyä sellaisia ammatinharjoittajia, joita ei ole hyväksytty toimivaltaisen viranomaisen hallinnollisella päätöksellä, mutta joilla kuitenkin on kyseisessä jäsenvaltiossa kelpoisuus suorittaa 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta ja jotka tosiasiallisesti ovat mainittuun ajankohtaan asti harjoittaneet sellaista toimintaa.16 artikla Jäsenvaltio voi yhden vuoden ajan siitä, kun 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut säännökset on pantu täytäntöön, soveltaa siirtymätoimenpiteitä järjestääkseen sellaisten ammatinharjoittajien aseman, joilla tuon ajankohdan jälkeenkin on oikeus tarkastaa yhtiömuodoltaan sellaisten yhtiöiden tilinpäätösasiakirjoja, joilta ei vaadita lakisääteistä tilintarkastusta, jos nämä henkilöt eivät enää voisi suorittaa tällaisia tarkastuksia uusien lakisääteistä tarkastusta koskevien säännösten mukaan, ellei erityisiä toimenpiteitä toteutettaisi heidän edukseen.17 artikla Mitä 3 artiklassa säädetään, noudatetaan myös sovellettaessa 15 ja 16 artiklaa.18 artikla 1. Jäsenvaltio voi kuuden vuoden ajan siitä, kun 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut säännökset on pantu täytäntöön, soveltaa siirtymätoimenpiteitä sellaisiin henkilöihin, jotka silloin kun mainittuja säännöksiä ryhdyttiin soveltamaan, suorittivat ammattiopintoja tai käytännön harjoittelua, mutta jotka nämä opinnot tai tällaisen harjoittelun suoritettuaan eivät täyttäisi tässä direktiivissä säädettyjä vaatimuksia eivätkä sen vuoksi voisi suorittaa sitä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta, johon heidät on koulutettu.2. Sovelletaan, mitä 3 artiklassa säädetään.19 artikla Edellä 15 tai 16 artiklassa tarkoitettu ammatinharjoittaja tai 18 artiklassa tarkoitettu henkilö voidaan hyväksyä 4 artiklasta poiketen vain, jos toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että hän soveltuu suorittamaan 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta ja että hänellä on 4 artiklan mukaan hyväksyttyjen henkilöiden kelpoisuutta vastaava kelpoisuus.20 artikla Jäsenvaltio, joka ei käytä direktiivin 78/660/ETY 51 artiklan 2 kohdassa säädettyä mahdollisuutta ja jossa erilaisiin ryhmiin kuuluvat luonnolliset henkilöt voivat tätä direktiiviä annettaessa kansallisen lainsäädännön mukaan suorittaa tämän direktiivin 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta, voi myöhemmin toteutettavaan tilinpäätösasiakirjojen lakisääteisen tarkastuksen yhteensovittamiseen asti erikseen hyväksyä omissa nimissään toimivia luonnollisia henkilöitä suorittamaan 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta yhtiössä, joka ei ylitä kahta kolmesta direktiivin 78/660/ETY 27 artiklassa säädetystä raja-arvosta, jos nämä henkilöt:a) täyttävät tämän direktiivin 3-19 artiklassa säädetyt vaatimukset, jolloin ammatillinen tutkinto voi kuitenkin olla alemmantasoinen kuin tämän direktiivin 4 artiklassa säädetään; jab) ovat suorittaneet lakisääteistä tarkastusta kyseisessä yhtiössä jo ennen kuin se on ylittänyt kaksi kolmesta 78/660/ETY 11 artiklassa säädetystä raja-arvosta.Jos yhtiö kuitenkin kuuluu konsolidoitavaan yrityskokonaisuuteen, joka ylittää kaksi kolmesta direktiivin 78/660/ETY 27 artiklassa säädetystä raja-arvosta, edellä tarkoitetut henkilöt eivät voi siinä yhtiössä suorittaa tämän direktiivin 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta.21 artikla Jäsenvaltio, joka ei käytä direktiivin 83/349/ETY 6 artiklan 1 kohdassa säädettyä mahdollisuutta ja jossa erilaisiin ryhmiin kuuluvat luonnolliset henkilöt voivat tätä direktiiviä annettaessa kansallisen lainsäädännön mukaan suorittaa tämän direktiivin 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta, voi myöhemmin toteutettavaan tilinpäätösasiakirjojen lakisääteisen tarkastuksen yhteensovittamiseen asti erikseen hyväksyä tämän direktiivin 20 artiklan mukaisesti hyväksytyn henkilön suorittamaan 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta, jos emoyrityksen tilinpäätöspäivänä konsolidoitava yrityskokonaisuus ei kokonaisuuteen kuuluvien yritysten viimeisten tilinpäätösten mukaan ylitä kahta kolmesta direktiivin 78/660/ETY 27 artiklassa säädetystä raja-arvosta ja jos asianomainen saa suorittaa kaikkien konsolidointiin kuuluvien yritysten tämän direktiivin 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta.22 artikla Jäsenvaltio, joka soveltaa 20 artiklaa, voi sallia, että 8 artiklassa tarkoitetut henkilöt suorittavat käytännön harjoittelunsa sellaisten henkilöiden ohjauksessa, jotka on kansallisen lainsäädännön mukaan hyväksytty suorittamaan 20 artiklassa tarkoitettua lakisääteistä tarkastusta.III JAKSO Huolellisuus ja riippumattomuus ammatissa 23 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että henkilöiden, jotka on hyväksytty suorittamaan 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta, on noudatettava kyseisten tarkastusten suorittamisessa ammatillista huolellisuutta.24 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että kyseiset henkilöt eivät saa suorittaa lakisääteistä tarkastusta, jos he eivät ole tarkastuksen suorittamista edellyttävän jäsenvaltion lainsäädännössä tarkoitetulla tavalla riippumattomia.25 artikla Mitä 23 ja 24 artiklassa säädetään, koskee myös luonnollisia henkilöitä, jotka täyttävät 3-19 artiklassa säädetyt vaatimukset ja suorittavat 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta tilintarkastusyhteisön lukuun.26 artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että asianmukaisia seuraamuksia voidaan määrätä hyväksytyille henkilöille, jos he eivät suorita tarkastusta 23, 24 ja 25 artiklan säännösten mukaisesti.27 artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että ainakaan hyväksyttyjen tilintarkastusyhteisöjen sellaiset jäsenet ja osakkeenomistajat sekä niiden hallinto-, johto- ja valvontaelinten sellaiset jäsenet, jotka eivät henkilökohtaisesti täytä 3-19 artiklassa säädettyjä vaatimuksia jäsenvaltiossa, eivät puutu tilintarkastusten suorittamiseen tavalla, joka vaarantaa 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja asiakirjoja tilintarkastusyhteisön lukuun tarkastavien luonnollisten henkilöiden riippumattomuuden.IV JAKSO Julkisuus 28 artikla 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden luonnollisten henkilöiden ja tilintarkastusyhteisöjen nimet ja osoitteet, jotka ne ovat hyväksyneet suorittamaan 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta, ovat yleisön saatavilla.2. Yleisön saatavilla on lisäksi oltava kunkin hyväksytyn tilintarkastusyhteisön osalta:a) edellä 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdan alakohdassa tarkoitettujen luonnollisten henkilöiden nimet ja osoitteet;b) tilintarkastusyhteisön jäsenten tai osakkeenomistajien nimet ja osoitteet;c) tilintarkastusyhteisön hallinto- tai johtoelimen jäsenten nimet ja osoitteet.3. Jos luonnollinen henkilö saa suorittaa 1 artiklassa tarkoitettujen asiakirjojen lakisääteistä tarkastusta yhtiössä 20, 21 tai 22 artiklassa säädetyin edellytyksin, sovelletaan tämän artiklan 1 kohtaa. Tällöin on kuitenkin ilmoitettava, minkälaisissa yhtiöissä tai yrityskokonaisuuksissa kyseinen tarkastus on sallittu.V JAKSO Loppusäännökset 29 artikla Direktiivin 78/660/ETY 52 artiklalla perustetun yhteyskomitean tehtävänä on myös:a) helpottaa tämän direktiivin yhdenmukaista soveltamista säännöllisin neuvotteluin, jotka koskevat erityisesti sen soveltamiseen liittyviä käytännön ongelmia, tämän kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 169 ja 170 artiklan soveltamista;b) neuvoa tarvittaessa komissiota tähän direktiiviin tehtävistä lisäyksistä ja muutoksista.30 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään tammikuuta 1988 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltiot voivat säätää, että 1 kohdassa tarkoitettuja säännöksiä ei sovelleta ennen 1 päivää tammikuuta 1990.3. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että ne toimittavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.4. Jäsenvaltioiden on myös huolehdittava, että ne toimittavat komissiolle luettelot 4 artiklan mukaisesti järjestämistään tai tunnustamistaan tutkinnoista.31 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 10 päivänä huhtikuuta 1984.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaC. CHEYSSON(1) EYVL N:o C 112, 13.5.1978, s. 6;EYVL N:o C 317, 18.12.1975, s. 6(2) EYVL N:o C 140, 5.6.1979, s. 154(3) EYVL N:o C 171, 9.7.1979, s. 30(4) EYVL N:o L 222, 14.8.1978, s. 11(5) EYVL N:o L 193, 18.7.1983, s. 1