title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/69/EY, annettu  16 päivänä marraskuuta 2005 , tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdennenkymmenennenseitsemännen kerran (polysykliset aromaattiset hiilivedyt pehmittimissä ja renkaissa)

text:
               9.12.2005

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 323/51

      EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2005/69/EY,
   annettu 16 päivänä marraskuuta 2005,
   tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdennenkymmenennenseitsemännen kerran (polysykliset aromaattiset hiilivedyt pehmittimissä ja renkaissa)
   EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
   ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,
   ottavat huomioon komission ehdotuksen,
   ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
   noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),
   sekä katsovat seuraavaa:

               (1)

               Renkaiden valmistuksessa käytetään pehmittimiä, jotka saattavat sisältää eri määriä polysyklisiä aromaattisia hiilivetyjä (PAH-yhdisteitä), joita ei ole lisätty niihin tarkoituksella. Tuotantoprosessin aikana PAH-yhdisteitä voi sekoittua kumimassaan. Siksi niitä voi esiintyä lopputuotteessa erimäärinä.

               (2)

               Bentso(a)pyreeni (BaP) on laadullinen ja määrällinen merkkiaine PAH-yhdisteiden esiintymisen todentamiseksi. BaP ja muut PAH-yhdisteet on luokiteltu karsinogeenisiksi, mutageenisiksi ja lisääntymistoksisiksi aineiksi. Lisäksi monet pehmittimet on sellaisenaan luokiteltu karsinogeenisiksi, mutageenisiksi ja lisääntymistoksisiksi, koska ne sisältävät PAH-yhdisteitä.

               (3)

               Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea (CSTEE) on vahvistanut tieteelliset tiedot, jotka osoittavat PAH-yhdisteiden olevan terveydelle haitallisia.

               (4)

               BaP:n ja muiden PAH-yhdisteiden päästöt ympäristöön olisi vähennettävä minimiin. Vaikuttaa siksi tarpeelliselta rajoittaa renkaiden tuotantoa varten käytettävien paljon PAH-yhdisteitä sisältävien pehmittimien ja pehmittiminä käytettävien seoksien markkinoille saattamista ja käyttöä, jotta varmistetaan korkeatasoinen terveyden ja ympäristön suojelu sekä edistetään PAH-yhdisteiden vuotuisten kokonaispäästöjen vähentämistä, kuten vuonna 1979 tehtyyn valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan yleissopimukseen liittyvässä vuonna 1998 tehdyssä pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevassa pöytäkirjassa vaaditaan.

               (5)

               Tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annettua neuvoston direktiiviä 76/769/ETY (3) olisi tämän vuoksi muutettava vastaavasti.

               (6)

               Rajoittamatta yhteisön muun lainsäädännön soveltamista tämä direktiivi kattaa henkilöautojen renkaat (4), kevyiden ja raskaiden kuorma-autojen renkaat (5), maatalouskoneiden renkaat (6) ja moottoripyörien renkaat (7).

               (7)

               Tarvittavien turvavaatimusten täyttämiseksi ja erityisesti sen varmistamiseksi, että renkaiden pito märällä alustalla on hyvä, on otettava käyttöön siirtymäkausi, jonka aikana rengasvalmistajat kehittävät ja testaavat uusia rengastyyppejä, jotka on valmistettu käyttämättä runsaasti PAH-yhdisteitä sisältäviä pehmittimiä. Käytettävissä olevan tiedon mukaan kehitys- ja testaustyö vie huomattavan paljon aikaa, sillä valmistajien on suoritettava lukuisia testisarjoja, ennen kuin voidaan olla varmoja, että uusien renkaiden pito märällä alustalla on riittävän hyvä. Siksi tätä direktiiviä olisi sovellettava talouden toimijoihin 1 päivästä tammikuuta 2010.

               (8)

               On tarpeen hyväksyä yhdenmukaiset testausmenetelmät, jotta tätä direktiiviä voidaan soveltaa pehmittimissä ja renkaissa esiintyviin PAH-pitoisuuksiin. Tällaisten testausmenetelmien hyväksyminen ei saisi viivästyttää tämän direktiivin voimaantuloa. Testausmenetelmä olisi suotavaa kehittää Euroopan tai kansainvälisellä tasolla, tarvittaessa Euroopan standardointikomitean (CEN) tai kansainvälisen standardointijärjestön (ISO) toimesta. Komissio voi julkaista tietoja asiaa koskevista CEN- tai ISO-standardeista tai tarvittaessa vahvistaa tällaisia menetelmiä direktiivin 76/769/ETY 2 a artiklan mukaisesti.

               (9)

               Tämä direktiivi ei vaikuta työsuojelun vähimmäisvaatimuksia koskevaan yhteisön lainsäädäntöön, kuten toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annettuun neuvoston direktiiviin 89/391/ETY (8) eikä siihen perustuviin erityisdirektiiveihin, erityisesti työntekijöiden suojelemisesta syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille tai perimän muutoksia aiheuttaville aineille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2004/37/EY (kuudes neuvoston direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (9) ja työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemisesta työpaikalla esiintyviin kemiallisiin tekijöihin liittyviltä riskeiltä 7 päivänä huhtikuuta 1998 annettuun neuvoston direktiiviin 98/24/EY (neljästoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (10).

               (10)

               Tämän direktiivin tarkoituksena ei ole rajoittaa ennen 1 päivää tammikuuta 2010 valmistettujen renkaiden saattamista markkinoille vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY (11) 2 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti, joten ne voidaan myydä varastoista tämän päivämäärän jälkeen. Renkaiden tuotantoajankohta voidaan helposti tunnistaa pakollisesta ”valmistuspäivämäärää” koskevasta merkinnästä, josta säädetään direktiivissä 92/23/ETY. Renkaat, jotka pinnoitetaan 1 päivän tammikuuta 2010 jälkeen, on pinnoitettava uudella pinnoitteella, johon sisältyy uusia vähän PAH-yhdisteitä sisältäviä pehmittimiä,

         OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivin 76/769/ETY liite I tämän direktiivin liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 29 päivänä joulukuuta 2006. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
   Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2010.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Strasbourgissa 16 päivänä marraskuuta 2005.

            Euroopan parlamentin puolesta

            Puhemies

         J. BORRELL FONTELLES

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         Bach of LUTTERWORTH

      (1)  EUVL C 120, 20.5.2005, s. 30.

      (2)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 9. kesäkuuta 2005 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 17. lokakuuta 2005.

      (3)  EYVL L 262, 27.9.1976, s. 201, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2004/98/EY (EUVL L 305, 1.10.2004, s. 63).

      (4)  Neuvoston direktiivi 92/23/ETY, annettu 31 päivänä maaliskuuta 1992, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen renkaista ja renkaiden asentamisesta (EYVL L 129, 14.5.1992, s. 95), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2005/11/EY (EUVL L 46, 17.2.2005, s. 42).

      (5)  Direktiivi 92/23/ETY.

      (6)  YK/ECE sääntö 106.

      (7)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/24/EY, annettu 17 päivänä kesäkuuta 1997, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tietyistä osista ja ominaisuuksista (EYVL L 226, 18.8.1997, s. 1), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2005/30/EY (EUVL L 106, 27.4.2005, s. 17).

      (8)  EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (9)  EUVL L 158, 30.4.2004, s. 50. Oikaistu toisinto lehdessä EUVL L 229, 29.6.2004, s. 23.

      (10)  EYVL L 131, 5.5.1998, s. 11, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla.

      (11)  EYVL  196, 16.8.1967, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2004/73/EY (EUVL L 152, 30.4.2004, s. 1). Oikaistu toisinto lehdessä EUVL L 216, 16.6.2004, s. 3.

      LIITE
      Lisätään seuraava kohta direktiivin 76/769/ETY liitteeseen I:

                                 ”50.

                                 Polysykliset aromaattiset hiilivedyt (PAH)

                                 1.

                                 Bentso(a)pyreeni (BaP)
                                 CAS-numero 50-32-8

                                 2.

                                 Bentso(e)pyreeni (BeP)
                                 CAS-numero 192-97-2

                                 3.

                                 Bentso(a)antraseeni (BaA)
                                 CAS-numero 56-55-3

                                 4.

                                 Kryseeni (CHR)
                                 CAS-numero 218-01-9

                                 5.

                                 Bentso(b)fluoranteeni (BbFA)
                                 CAS-numero 205-99-2

                                 6.

                                 Bentso(j)fluoranteeni (BjFA)
                                 CAS-numero 205-82-3

                                 7.

                                 Bentso(k)fluoranteeni (BkFA)
                                 CAS-numero 207-08-9

                                 8.

                                 Dibentso(a, h)antraseeni (DBAhA)
                                 CAS-numero 53-70-3

                                 1)

                                 Markkinoille ei saa saattaa eikä renkaiden tai renkaiden osien valmistuksessa käyttää pehmittimiä, jotka sisältävät

                                             —

                                             bentso(a)pyreeniä yli 1 mg/kg, tai

                                             —

                                             kaikkia lueteltuja polysyklisiä aromaattisia hiilivetyjä yhteensä yli 10 mg/kg.

                                       Raja-arvoja katsotaan noudatettavan, jos PCA-uutetta on vähemmän kuin 3 painoprosenttia Institute of Petroleumin standardilla IP346:1998 mitattuna (polysyklisten aromaattisten aineiden (PCA)mittaus käyttämättömissä perusvoiteluöljyissä ja asfalteenittomissa raakaöljytisleissä dimetyylisulfoksidiuutteen valontaitekerroinmenetelmä) edellyttäen, että valmistajat tai maahantuojat valvovat bentso(a)pyreenin ja lueteltujen polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen raja-arvojen noudattamista sekä mitattujen arvojen vastaavuussuhdetta PCA-uutteeseen kuuden kuukauden välein tai kunkin suuren toiminnallisen muutoksen jälkeen sen mukaan kumpi on aikaisempi.

                                 2)

                                 Lisäksi markkinoille ei saa saattaa 1 päivän tammikuuta 2010 jälkeen valmistettuja uusia renkaita ja pinnoitteita, jotka sisältävät pehmittimiä, joiden pitoisuudet ylittävät 1 kohdassa mainitut raja-arvot.
                                 Raja-arvoja katsotaan noudatettavan, jos vulkanoidut kumiseokset eivät ylitä 0,35 Bay proton ‐prosentin rajaa ISO 21461 ‐standardin mukaan mitattuna ja laskettuna (vulkanoitu kumi — öljyn aromaattisuuden mittaus vulkanoiduissa kumiseoksissa).

                                 3)

                                 Poikkeuksellisesti 2 kohtaa ei sovelleta pinnoitettuihin renkaisiin, jos niiden pinnoite ei sisällä pehmittimiä, jotka ylittävät 1 kohdassa esitetyt rajat.”


Avis juridique important

|

31978L0932

Neuvoston direktiivi 78/932/ETY, annettu 16 päivänä lokakuuta 1978, moottoriajoneuvojen istuimien niskatukia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

Virallinen lehti nro L 325 , 20/11/1978 s. 0001 - 0015 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 9 s. 0085  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 9 s. 0085  Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 07 s. 0190

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 16 päivänä lokakuuta 1978,moottoriajoneuvojen istuimien niskatukia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (78/932/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettätekniset vaatimukset, jotka moottoriajoneuvojen on kansallisen lainsäädännön mukaan täytettävä, liittyvät muun muassa niskatukiin,nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen, että jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko voimassa olevien määräystensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti, jotta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussa neuvoston direktiivissä 70/156/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 78/547/ETY(5), säädetty ETY-tyyppihyväksyntämenettely voidaan ottaa käyttöön kaikkien ajoneuvotyyppien osalta,matkustajatilan sisäisiä osia, hallintalaitteiden sijoittelua, kattoa ja kattoluukkua sekä selkänojia ja istuimien takaosia koskevat yhteiset vaatimukset säädetään direktiivissä 74/60/ETY(6); yhteiset vaatimukset sisävarusteille, jotka törmäystilanteessa suojaavat kuljettajaa ohjausmekanismilta, säädetään direktiivissä 74/297/ETY(7); yhteiset vaatimukset istuimien ja niiden kiinnityspisteiden lujuudelle säädetään direktiivissä 74/408/ETY(8); yhteiset vaatimukset turvavöiden kiinnityspisteille säädetään direktiivissä 76/115/ETY(9); yhteiset vaatimukset turvavöille ja turvajärjestelmille säädetään direktiivissä 77/541/ETY(10),yhdenmukaistettu niskatukien tyyppihyväksyntämenettely mahdollistaa sen, että kukin jäsenvaltio voi tarkastaa yhteisten rakenne- ja testivaatimusten noudattamisen ja ilmoittaa muille jäsenvaltioille havainnoistaan lähettämällä näille jäljennöksen kutakin niskatukityyppiä varten täytetystä osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksesta; osan ETY-tyyppihyväksyntämerkin laittaminen kaikkiin hyväksytyn tyypin mukaisesti valmistettuihin niskatukiin tekee tarpeettomaksi niskatukien rakenteiden tekniset tarkastukset muissa jäsenvaltioissa, jamoottoriajoneuvoja koskevan kansallisen lainsäädännön lähentäminen edellyttää, että jäsenvaltioiden yhteisten vaatimusten mukaisesti suorittamat tarkastukset tunnustetaan vastavuoroisesti,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla1. Jäsenvaltion on annettava osan ETY-tyyppihyväksyntä kaikille niskatukityypeille, olivat ne moottoriajoneuvojen istuimiin yhdistettyjä tai eivät, jotka täyttävät liitteessä I-V vahvistetut rakenne- ja testivaatimukset.2. Osan ETY-tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen tarkastamiseksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn tyypin mukaisia, sikäli kuin se on tarpeen ja tarvittaessa yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Tälläinen tarkastus suoritetaan pistokokein.2 artiklaJäsenvaltioiden on annettava kunkin 1 artiklan mukaisesti hyväksytyn niskatukityypin valmistajalle tai tämän edustajalle liitteessä VI esitetyn mallin mukainen osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet estääkseen sellaisten merkkien käytön, jotka saattaisivat aiheuttaa sekaannusta 1 artiklan mukaisesti tyyppihyväksyttyjen niskatukien ja muiden laitteiden välillä.3 artikla1. Jäsenvaltio ei saa kieltää saattamasta markkinoille niskatukia niiden rakenteeseen tai toimintamenetelmään liittyvistä syistä, jos niissä on osan tyyppihyväksyntämerkki.2. Jäsenvaltio voi kuitenkin kieltää saattamasta markkinoille niskatukia, joissa on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki, mutta jotka toistuvasti poikkeavat tyyppihyväksytystä tyypistä.Kyseisen valtion on viipymättä ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle toteutetuista toimenpiteistä ja perusteltava päätöksensä.4 artiklaJäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä kuukauden kuluessa muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille jäljennös jokaisesta niskatukityypin osalta laaditusta, joko annetusta tai evätystä, osan tyyppihyväksyntätodistuksesta tai tyyppihyväksynnän laajennusta koskevasta todistuksesta.5 artikla1. Jos osan ETY-tyyppihyväksynnän antanut jäsenvaltio toteaa, että useat niskatuet, joissa on sama osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki, eivät ole sen hyväksymän tyypin mukaisia, sen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn tyypin mukaisia. Kyseisen valtion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille toteutetuista toimenpiteistä, jotka voivat, jos niskatuet toistuvasti poikkeavat hyväksytystä tyypistä, johtaa ETY-tyyppihyväksynnän peruuttamiseen. Kyseisten viranomaisten on toteutettava vastaavat toimenpiteet, jos toisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat, että niskatuet poikkeavat hyväksytystä tyypistä.2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava kuukauden kuluessa toisilleen osan ETY-tyyppihyväksynnän peruuttamisesta ja tämän toimenpiteen perusteista.6 artiklaKaikkien tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettujen säännösten nojalla tehdyt päätökset, jotka koskevat niskatukien osan tyyppihyväksynnän epäämistä tai peruuttamista taikka sen markkinoille saattamisen tai käytön kieltämistä, on perusteltava yksityiskohtaisesti. Päätöksestä on ilmoitettava asianosaiselle, jolle on samanaikaisesti annettava tieto jäsenvaltion voimassa olevan lainsäädännön mukaan käytettävissä olevista muutoksenhakukeinoista ja määräajoista muutoksenhaulle.7 artiklaJäsenvaltio ei saa evätä ajoneuvolta ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää niskatukiin liittyvistä syistä, jos niskatuissa on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja ne on tarkoitettu asennettaviksi tyyppihyväksyntään varten toimitettuun ajoneuvoon.8 artiklaJäsenvaltio ei saa estää tai kieltää ajoneuvon myyntiä, rekisteröintiä, liikkeelle laskemista tai käyttöä niskatukiin liittyvistä syistä, jos niskatuissa on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja ne on tarkoitettu asennettaviksi tyyppihyväksyntää varten toimitettuun ajoneuvoon.9 artiklaTässä direktiivissä "ajoneuvolla" tarkoitetaan kaikkia tieliikenteeseen tarkoitettuja, vähintään nelipyöräisiä M1-luokan moottoriajoneuvoja, sellaisina kuin ne määritellään direktiivin 70/156/ETY liitteessä I, joiden suurin rakenteellinen nopeus on yli 25 km/h.10 artiklaTarvittavat muutokset liitteiden vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen annetaan direktiivin 70/156/ETY 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.11 artikla1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamat keskeiset kansalliset säännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.12 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 16 päivänä lokakuuta 1978.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaK. von DOHNANYI(1) EYVL N:o C 82, 14.4.1975, s. 74(2) EYVL N:o 76, 7.4.1975, s. 37(3) EYVL N:o C 263, 17.11.1975, s. 57(4) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1(5) EYVL N:o L 168, 26.6.1978, s. 39(6) EYVL N:o L 38, 11.2.1974, s. 4(7) EYVL N:o L 165, 20.6.1974, s. 16(8) EYVL N:o L 221, 12.8.1974, s. 1(9) EYVL N:o L 24, 30.1.1976, s. 6(10) EYVL N:o L 220, 29.8.1977, s. 95LIITE ISOVELTAMISALA, MÄÄRITELMÄT, OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN, YLEISET VAATIMUKSET, TESTIT SEKÄ TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS1 SOVELTAMISALA1.1 Tätä direktiiviä sovelletaan 9 artiklassa määriteltyjen moottoriajoneuvojen erillisesti käytettäviin, t.s. täysikasvuisille henkilöille henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitettujen, auton eteenpäin suunnattujen istuinten niskatukiin (niskanojiin), jotka:- ovat selkänojan rakenteen kiinteitä osia, tai- on tarkoitettu asennettaviksi istuimeen.2 MÄÄRITELMÄT2.1 Ajoneuvotyyppi niskatukien osalta"Ajoneuvotyypillä niskatukien osalta" tarkoitetaan ajoneuvoja, jotka eivät eroa toisistaan seuraavilta olennaisilta osin, kuten:2.1.1 matkustajatilan muodostavan korin muodot ja sisäiset mitat, ja2.1.2 istuinten tyypit ja mitat.2.2 Niskatuki"Niskatuella" tarkoitetaan välinettä, joka rajoittaa matkustajan pään liikettä matkustajan kehoon nähden taaksepäin niskanikamien vammojen ehkäisemiseksi onnettomuustilanteessa. Niskatuki voi muodostaa kiinteän kokonaisuuden istuimen kanssa tai se voi olla erillinen.2.3 Istuintyyppi"Istuintyypillä" tarkoitetaan istuimia, joiden mitat, runkorakenne tai täyte eivät eroa toisistaan, vaikka ne viimeistelyn, värin tai verhoilun osalta saattavat poiketa toisistaan.2.4 Niskatukityyppi"Niskatukityypillä" tarkoitetaan niskatukia, joiden mitat, runkorakenne tai täyte eivät eroa toisistaan, vaikka ne viimeistelyn, värin tai verhoilun osalta saattavat poiketa toisistaan.2.5 H-piste(ks. liite II).2.6. R-piste tai istuimen vertailupiste(ks. liite II).2.7 Vertailulinja r"Vertailulinjalla r" tarkoitetaan sitä suoraa linjaa, joka kulkee painoltaan ja kooltaan aikuista miestä vastaavan nuken, tai tätä vastaavat ominaisuudet omaavan nuken jalkojen ja lantion välisen sekä niskan ja rintakehän välisen nikaman läpi. Nukessa, jota tarkoitetaan moottoriajoneuvojen kuljettajien näkökenttää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä syyskuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/649/ETY(1) liitteessä III olevassa 3 kohdassa ja jota tarkoitetaan tämän direktiivin liitteessä II, vertailulinja on se linja, joka esitetään direktiivin 77/649/ETY liitteessä III olevan lisäyksen kuvassa 1.2.8 Pään linja"Pään linjalla" tarkoitetaan sitä suoraa linjaa, joka kulkee pään massakeskipisteen sekä niskan ja rintakehän välisen nivelen läpi. Kun pää on levossa, pään linja saadaan vertailulinjaa jatkamalla.3 OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN3.1 Istuimen tai niskatuen tavaramerkin tai kaupallisen merkin haltijan, tai tämän edustajan on haettava osan ETY-tyyppihyväksyntää.3.2 Hakemukseen on liitettävä seuraavat asiakirjat kolmena kappaleena:3.2.1 yksityiskohtainen kuvaus niskatuesta, erityisesti täytemateriaalin tai -materiaalien osalta sekä soveltuvilta osin osan tyyppihyväksyttävänä olevien istuintyypin tai -tyyppien tukien ja kiinnityslaitteiden eritelmät ja sijainti;3.2.2 yksityiskohtainen kuvaus osan tyyppihyväksyttävänä olevasta istuintyypistä tai -tyypeistä;3.2.3 yksityiskohtaiset tiedot ajoneuvotyypistä tai -tyypeistä, joihin 3.2.2 kohdassa tarkoitetut istuimet on tarkoitettu asennettavaksi;3.2.4 mittapiirustukset istuimen ja niskatuen ominaisista osista.3.3 Osan tyyppihyväksyntätestejä suorittavalle tutkimuslaitokselle on toimitettava:3.3.1 jos niskatuki on kiinteä osa istuinta: neljä täydellistä istuinta;3.3.2 jos niskatuki on tarkoitettu asennettavaksi kiinteästi istuimeen:3.3.2.1 kaksi istuinta kustakin istuintyypistä, johon niskatuki on tarkoitettu asennettavaksi;3.3.2.2 4 + 2 N niskatukia, N:n ollessa niiden istuintyyppien lukumäärä, joihin niskatuki asennetaan.3.4 Tutkimuslaitos, joka suorittaa osan tyyppihyväksyntätestejä, voi vaatia:3.4.1 toimitettavaksi erityisiä osia tai erityisiä näytekappaleita käytetyistä materiaaleista, tai3.4.2 toimitettavaksi ajoneuvotyypin tai -tyypit, joita tarkoitetaan 3.2.3 kohdassa.4 MERKINNÄT4.1 Laitteessa, joka on toimitettu osan tyyppihyväksyntää varten, on oltava:4.1.1 selvästi ja pysyvästi merkittyinä hakijan tavaramerkki tai kaupallinen merkki;4.1.2 riittävän suuri tila laitteen sivupinnalla osan tyyppihyväksyntämerkkiä varten: tämä tila on osoitettava piirustuksissa, joita tarkoitetaan 3.2.4 kohdassa.4.2 Jos niskatuki on kiinteä osa istuinta, 4.1.1 ja 4.1.2 kohdassa tarkoitetut merkinnät on tehtävä istuimen niskatukena käytettävään osaan.(5)6 YLEISET VAATIMUKSET6.1. Ajoneuvossa olevasta niskatuesta ei saa aiheutua ajoneuvon matkustajille lisävaaraa. Erityisesti niskatuessa ei käyttöasennossa saa olla vaarallisia epätasaisuuksia tai teräviä reunoja, jotka voivat lisätä matkustajien loukkaantumisvaaraa tai vammojen vakavuutta. Niskatuen niiden osien, jotka sijaitsevat jäljempänä määritellyllä iskun vastaanottavalla alueella, on kyettävä vaimentamaan energiaa tämän direktiivin liitteessä V määritellyllä tavalla:6.1.1 iskun vastaanottava alue on rajattava sivuilta kahdella pitkittäisellä pystytasolla, yksi kummallakin puolella niskatukea 70 mm:n etäisyydellä kyseisen istuimen symmetriatasosta;6.1.2 niskatuen iskun vastaanottavan alueen on oltava sellaisen tason yläpuolella, joka on vertailulinjaan r nähden kohtisuorassa ja 635 mm:n etäisyydellä R-pisteestä.6.2 Niskatuen etu- ja takasivujen osat, jotka sijaitsevat edellä tarkoitetuista pitkittäisistä pystytasoista ulospäin, on pehmustettava siten, että pään suora kosketus voidaan estää niiden rakenteellisten osien kanssa, joiden kaarevuussäteen on näillä alueilla oltava vähintään 5 mm.6.3 Niskatuki on kiinnitettävä istuimeen siten, ettei niskatuen täytteestä, kiinnityksistä tai istuimen selkänojasta työnny pään aiheuttaman paineen tuloksena, testin aikana esiin kovia tai vaarallisia osia.6.4 Niskatuen korkeuden, 7.2 kohdassa määritellyllä tavalla mitattuna, on oltava vähintään 700 mm:ä vertailupisteen R yläpuolella.6.5 Jos niskatuen korkeutta voidaan säätää, on sen osan, johon pää nojaa, oltava vähintään 100 mm:ä korkea, mitattuna 7.2 kohdan mukaisesti.6.6 Jos niskatuen korkeutta ei voida säätää, ei sen ja istuimen selkänojan yläreunan välissä saa olla 50 mm:ä suurempaa rakoa. Jos niskatuen korkeutta voidaan säätää, ei sen ja istuimen selkänojan yläreunan välissä saa olla 25 mm:ä suurempaa rakoa.6.7 Niskatuen leveyden on oltava sellainen, että se tukee riittävästi tavanomaisessa asennossa istuvan henkilön päätä. Tason, jolla 7.3 kohdassa määritelty niskatuen leveys mitataan, on ulotuttava vähintään 85 mm:ä niskatuelle esitetyn istuimen symmetriatason kummallekin puolelle, kun etäisyys on mitattu 7.3 kohdan mukaisesti.6.8 Niskatuen ja sen kiinnityslaitteen on oltava sellaisia, että niskatuki sallii pään enimmäissiirtymäksi taaksepäin enintään 102 mm, 7.4 kohdassa tarkoitetulla staattisella menettelyllä mitattuna.6.9 Niskatuen ja sen kiinnityslaitteen on oltava niin vahvoja, että ne kestävät vaurioitumatta 7.4.3.7 kohdassa määritellyn kuormituksen.7 TESTIT7.1 Istuimen, johon niskatuki on tarkoitettu asennettavaksi kiinteästi, R-pisteen tarkastaminenTämä piste tarkastetaan liitteessä II vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.7.2 Niskatuen korkeuden määrittäminen7.2.1 Kaikki tietyn istuimen linjat vedetään symmetriatasoon, jonka leikkaus istuimen kanssa määrittää istuimen selkänojan ja niskatuen ääriviivat (ks. liite III, kuva 1).7.2.2 Nukke, joka jäljittelee keskivertoa täysikasvuista mieshenkilöä tai nukke, jota tarkoitetaan direktiivin 77/649/ETY liitteessä III olevassa 3 kohdassa, asetetaan tavalliseen asentoon istuimelle. Selkänoja, se on kallistettavissa, lukitaan sellaiseen asentoon, joka vastaa mahdollisimman tarkasti nuken kehon vertailulinjan 25°:n kallistumaa pystyasennosta.7.2.3 Nuken, jota tarkoitetaan direktiivin 77/649/ETY liitteessä III olevassa 3 kohdassa, vertailulinjan projektio piirretään 7.2.1 kohdassa määriteltyyn tasoon. Niskatuen ylimmän kohdan tangentti S piirretään suoraan kulmaan vertailulinjan kanssa.7.2.4 Etäisyys h pisteestä R tangenttiin S on se korkeus, joka on otettava huomioon 6.4 kohdan vaatimusta sovellettaessa.7.3 Niskatuen leveyden määrittäminen(ks. liite III, kuva 2)7.3.1 Taso S1, joka on kohtisuorassa vertailulinjaan nähden ja 65 mm:ä 7.3.2 kohdassa määritellyn tangentti S:n alapuolella, määrittelee niskatuen ääriviivan C rajaaman alueen. Tasoon S1 on piirretty suorat linjat, jotka ovat ääriviivan C tangenttien suuntaisia, ja esittävät tason S1 ja pystysuorien, istuimen symmetriatason suuntaisten tasojen (P ja P') leikkausta.7.3.2 Niskatuen leveys, joka on otettava huomioon sovellettaessa 6.7 kohdan vaatimuksia, on tasojen P ja P' projektioiden etäisyys L tasolla S1.7.3.3 Niskatuen leveys on tarvittaessa mitattava myös 635 mm:n etäisyydellä istuimen vertailupisteestä, etäisyyden ollessa mitattuna vertailulinjaa pitkin.7.4 Laitteen tehokkuuden määrittäminen7.4.1 Niskatuen tehokkuus tarkastetaan jäljempänä esitetyllä staattisella testillä.7.4.2 Testin valmistelut7.4.2.1 Jos niskatuki ei ole kiinteä osa istuinta, se on asetettava ylimpään asentoonsa.7.4.3 Testaus7.4.3.1 Kaikki linjat piirretään kyseisen istuimen pystysuoraan symmetriatasoon (ks. liite IV).7.4.3.2 Vertailulinjan r projektio piirretään 7.4.3.1 kohdassa tarkoitettuun tasoon.7.4.3.3 Poikkeutettu vertailuviiva r1 määritellään kohdistamalla direktiivin 77/649/ETY liitteessä III määriteltyyn, selkää jäljittelevään nuken kohtaan esijännitys, joka aiheuttaa 37,3 mdaN:n momentin taaksepäin R-pisteen suhteen.7.4.3.4 Halkaisijaltaan 165 mm:ä olevan pallomaisen pään avulla esijännitys, joka on 65 mm:ä niskatuen yläreunan alapuolella ja kohtisuorassa poikkeutettuun vertailulinjaan r1 nähden, aiheuttaa 37,3 mdaN momentin pisteeseen R.7.4.3.5 Pallomaisen pään tangentti Y, joka on yhdensuuntainen poikkeutetun vertailulinjan kanssa määritetään.7.4.3.6 Tangentin Y ja poikkeutetun vertailulinjan r1 välinen etäisyys X mitataan. Kun etäisyys X on pienempi kuin 102 mm:ä, katsotaan sen olevan 6.8 kohdan vaatimusten mukainen.7.4.3.7 Kohdassa 7.4.3.4 määrätty alkuvoima nostetaan 89 daN:iin, jollei istuin tai istuimen selkänoja vaurioidu aiemmin.8 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS(8.1)(8.2)(8.3)8.4 Niskatukien, jotka on valittu tarkastettaviksi hyväksytyn tyypin vaatimustenmukaisuuden osalta, on läpäistävä vähintään 7 kohdassa tarkoitettu testi.(9)10 OHJEETValmistajan on toimitettava jokaisen hyväksytyn niskatukityypin mukaisen mallin ohessa tiedot niiden istuintyyppien ja istuinten yksityiskohdista ja ominaisuuksista, joille niskatuki on hyväksytty sekä tarvittaessa ohjeet niskatuen käyttäjälle, niskatuen asentamiseksi oikein istuimeen.(1) EYVL N:o L 267, 19.10.1977, s. 1LIITE IIMENETTELY "H"-PISTEEN JA SELKÄNOJAN TODELLISEN KULMAN MÄÄRITTÄMISEKSI R- JA H-PISTEIDEN SUHTEELLISEN SIJAINNIN MÄÄRITTÄMISEKSI SEKÄ SELKÄNOJAN SUUNNITTELUKULMAN JA TODELLISEN KULMAN VÄLISEN SUHTEEN MÄÄRITTÄMISEKSITältä osin sovelletaan direktiivin 77/649/ETY liitettä III.LIITE IIINISKATUEN KORKEUDEN JA LEVEYDEN MÄÄRITTÄMINEN >VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE IVTESTIEN AIKANA VEDETTYJEN LINJOJEN JA SUORITETTUJEN MITTAUSTEN YKSITYISKOHDAT >VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE VTESTAUSMENETTELY ENERGIAN VAIMENTAMISEN TARKASTAMISEKSI1. VALMISTELU, TESTAUSLAITTEET, TALLENNUSVÄLINEET JA MENETTELY 1.1 ValmisteluNiskatuki on asennettava ja testattava sellaisen ajoneuvon istuimessa, johon se on tarkoitettu. Istuin on kiinnitettävä testauspenkkiin lujasti, jottei se testin aikana liiku iskujen vaikutuksesta.1.2 Testauslaitteet1.2.1 Nämä laitteet koostuvat heilurista, joka on laakeroitu kuulalaakereilla ja jonka suhteellinen massa(1) on iskukeskipisteessä 6,8 kg. Heilurin alaosan muodostaa kova päänmuotoinen osa, jonka halkaisija on 165 mm:ä ja jonka keskipiste on täsmälleen samassa kohdassa kuin heilurin iskukeskipiste.1.2.2 Päänmuotoiseen osaan asennetaan kaksi kiihtyvyyttä mittaavaa anturia ja yksi nopeutta mittaava anturi, joilla pystytään mittaamaan arvot iskun suunnassa.1.3 TallennusvälineetKäytettävien tallennusvälineiden on oltava sellaiset, että mittaukset voidaan suorittaa seuraavalla tarkkuudella:1.3.1 Kiihtyvyys:- tarkkuus: ± 5 %:a todellisesta arvosta,- taajuusvaste: 1000 Hz:iin asti- herkkyys muunsuuntaisille kiihtyvyyksille: (1) Heilurin suhteellisen massan mr ja kokonaismassan m suhde voidaan ilmoittaa iskukeskipisteen ja heilahdusakselin etäisyyden a sekä massakeskipisteen ja heilahdusakselin l avulla kaavalla:mr = >NUM>1>DEN>a.LIITE VIOSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKKI1 YLEISTÄ 1.1 Osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki koostuu:1.1.1 suorakulmiosta, joka ympäröi pientä "e"-kirjainta ja sitä seuraavaa tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion tunnuslukua tai -kirjainta:1 Saksa,2 Ranska,3 Italia,4 Alankomaat,6 Belgia,11 Iso-Britannia,13 Luxemburg,18 Tanska,IRL Irlanti;1.1.2 sen on lisäksi käsitettävä se osan ETY-tyyppihyväksyntänumero, joka vastaa kyseiselle niskatuelle annetun osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen numeroa; numero voidaan sijoittaa mihin tahansa sopivaan paikkaan suorakulmion lähelle;1.1.3 jos niskatuki on kiinteä osa istuimen selkänojaa, osan ETY-tyyppihyväksyntänumeroa edeltää kirjain "I" sekä viiva;1.2 Osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki on oltava selvästi luettavissa ja pysyvästi merkitty.2 KAKSI ESIMERKKIÄ OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKISTÄ 2.1 Osan tyyppihyväksyntämerkki niskatuelle, joka on kiinteä osa istuinta>VIITTAUS KAAVIOON>Edellä esitetty tyyppihyväksyntämerkki osoittaa niskatukeen tai -tukiin, jotka ovat kiinteä osa ajoneuvon istuinta tai istuimia, kiinnitettynä, että laitteelle on Alankomaissa (e 4) annettu osan tyyppihyväksyntä numerolla 2439.2.2 Osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki niskatuelle, joka ei ole kiinteä osa istuinta.>VIITTAUS KAAVIOON>Edellä esitetty osan ETY-tyyppihyväksyntämerkkiosoittaa niskatukeen kiinnitettynä, että ko. niskatuelle, joka ei ole ajoneuvon istuimen kiinteä osa, on Alankomaissa annettu osan tyyppihyväksyntä numerolla 2439.>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>LIITE VIIMALLI OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUKSESTAEnimmäiskoko: A4 (210 × 297)>VIITTAUS KAAVIOON>>VIITTAUS KAAVIOON>


Avis juridique important

|

31988L0220

Neuvoston direktiivi 88/220/ETY, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1988, arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 85/611/ETY muuttamisesta tiettyjen yhteissijoitusyritysten sijoituspolitiikkaa koskevien säännösten osalta

Virallinen lehti nro L 100 , 19/04/1988 s. 0031 - 0032 Suomenk. erityispainos Alue 6 Nide 2 s. 0173  Ruotsink. erityispainos Alue 6 Nide 2 s. 0173

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 22 päivänä maaliskuuta 1988,arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 85/611/ETY muuttamisesta tiettyjen yhteissijoitusyritysten sijoituspolitiikkaa koskevien säännösten osalta (88/220/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan kolmannen virkkeen,ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa (2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),sekä katsoo, ettädirektiivin 85/611/ETY (4) 22 artiklan 1 ja 2 kohdassa rajoitetaan yhteissijoitusyrityksen varojen sijoittamista siten, että saman liikkeeseenlaskijan arvopapereihin saa sijoittaa enintään viisi prosenttia; tätä rajoitusta voidaan tarvittaessa korottaa 10 prosentiksi,mainittu rajoitus aiheuttaa erityisiä ongelmia Tanskassa sijaitseville yhteissijoitusyrityksille, jos ne haluavat sijoittaa huomattavan osan varoistaan kotimaisille joukkovelkakirjamarkkinoille, koska näillä markkinoilla ovat kiinnitysluottolaitosten liikkeeseen laskemat joukkovelkakirjat hallitsevassa asemassa ja koska tällaisia joukkovelkakirjoja liikkeeseen laskevien laitosten lukumäärä on hyvin pieni,näihin kiinnitysluottolaitosten joukkovelkakirjoihin sovelletaan Tanskassa velkakirjanhaltijoiden suojaamiseksi erityisiä säännöksiä ja erityistä tarkastusta, ja niitä pidetään Tanskan lainsäädännön mukaan valtion liikkeelle laskemia tai takaamia joukkovelkakirjoja vastaavina,direktiivin 85/611/ETY 22 artiklan 3 kohdassa tehdään poikkeus mainitun artiklan 1 ja 2 kohdan säännöksistä, sikäli kuin kysymys on jäsenvaltion liikkeelle laskemista tai takaamista joukkovelkakirjoista, ja annetaan yhteissijoitusyrityksille lupa sijoittaa määrä, joka vastaa enintään 35 prosenttia niiden varoista, tällaisiin joukkovelkakirjoihin, jasamanlainen, mutta rajoitetumpi poikkeus on perusteltu sellaisten yksityisten liikkeeseen laskemien joukkovelkakirjojen osalta, jotka ovat sijoittajalle erityisen turvallisia niihin sovellettavien erityissäännösten takia, vaikka niillä ei olisikaan valtion takuuta; sen vuoksi on tarpeen laajentaa mainittu poikkeus koskemaan kaikkia joukkovelkakirjoja, jotka täyttävät yhteisesti asetetut vaatimukset, jättäen jäsenvaltioiden tehtäväksi laatia luettelo niistä joukkovelkakirjoista, joiden osalta ne pitävät aiheellisena poikkeuksen soveltamista, ja säätäen direktiivin 85/611/ETY 20 artiklassa tarkoitettua menettelyä vastaavasta menettelystä, jota noudattaen annetaan tiedot toisille jäsenvaltioille,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Lisätään direktiivin 85/611/ETY 22 artiklaan kohdat seuraavasti:"4. Jäsenvaltiot voivat korottaa 1 kohdassa mainitun rajoituksen enintään 25 prosentiksi, jos kyse on sellaisen luottolaitoksen liikkeeseen laskemista joukkovelkakirjoista, jolla on kotipaikka jossakin jäsenvaltiossa ja joka on lain mukaan erityisen velkakirjanhaltijoiden suojaamiseksi asetetun julkisen tarkastuksen alainen. Erityisesti on mainittujen joukkovelkakirjojen liikkeeseenlaskusta saatavat määrät lain mukaan sijoitettava sellaisiin varoihin, joilla voidaan joukkovelkakirjojen koko laina-aikana turvata joukkovelkakirjoihin perustuvien vaateiden suoritus ja jotka voidaan etuoikeudella käyttää joukkovelkakirjojen pääoman ja kertyneiden korkojen suoritukseksi, jos joukkovelkakirjojen liikkeeseenlaskija ei kykene täyttämään maksuvelvollisuuttaan.Jos yhteissijoitusyritys sijoittaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin joukkovelkakirjoihin, jotka on laskenut liikkeeseen sama liikkeeseenlaskija, määrän, joka on enemmän kuin viisi prosenttia sen varoista, tällaisten sijoitusten arvo ei saa yhteensä olla enemmän kuin 80 prosenttia yhteissijoitusyrityksen varojen arvosta.Jäsenvaltioiden on edellä 20 artiklan 1 kohdassa mainitulla tavalla toimitettava komissiolle luettelo edellä tarkoitetuista joukkovelkakirjaryhmistä sekä liikkeeseenlaskijaryhmistä, jotka niiden lakien mukaisesti ja niiden tarkastusjärjestelmien alaisina, joita tarkoitetaan ensimmäisessä alakohdassa, saavat laskea liikkeeseen joukkovelkakirjoja, jotka täyttävät edellä mainitut vaatimukset. Näihin luetteloihin on liitettävä täsmällinen kuvaus sovellettavien vakuusjärjestelyjen asemasta. Edellä 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä sovelletaan vastaavasti.5. Edellä 3 ja 4 kohdassa tarkoitettuja arvopapereita ei oteta huomioon sovellettaessa 2 kohdassa vahvistettua 40 prosentin rajoitusta.Edellä 1, 2, 3 ja 4 kohdassa säädettyjä rajoituksia ei saa yhdistää, eivätkä 1, 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut sijoitukset saman liikkeeseenlaskijan arvopapereihin siten missään tapauksessa saa olla yhteensä enemmän kuin määrä, joka vastaa 35 prosenttia yhteissijoitusyrityksen varoista."2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet direktiivissä 85/611/ETY säädettyihin määräpäiviin mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 22 päivänä maaliskuuta 1988.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. BANGEMANN(1) EYVL N:o C 155, 21.6.1986, s. 4(2) EYVL N:ossa C 125, 11.5.1987, s. 162 annettu lausunto sekä 10 päivänä helmikuuta 1988 tehty päätös(3) EYVL N:o C 333, 29.12.1986, s. 10(4) EYVL N:o L 375, 31.12.1985, s. 3


Avis juridique important

|

31976L0621

Neuvoston direktiivi 76/621/ETY, annettu 20 päivänä heinäkuuta 1976, elintarvikkeena sellaisenaan käytettävien öljyjen ja rasvojen sekä elintarvikkeiden, joihin on lisätty öljyä ja rasvoja, sisältämän erukahapon enimmäispitoisuuden määrittämisestä

Virallinen lehti nro L 202 , 28/07/1976 s. 0035 - 0037 Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 5 s. 0026  Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 16 s. 0049  Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 5 s. 0026  Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 5 s. 0029  Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 5 s. 0029

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 20 päivänä heinäkuuta 1976,elintarvikkeena sellaisenaan käytettävien öljyjen ja rasvojen sekä elintarvikkeiden, joihin on lisätty öljyä ja rasvoja, sisältämän erukahapon enimmäispitoisuuden määrittämisestä (76/621/ETY)EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),sekä katsoo, ettäkoe-eläimille suurina annoksina annetun rapsiöljyn on osoitettu aiheuttavan epäsuotavia vaikutuksia, mutta niitä ei ole osoitettu aiheutuvan ihmiselle,epäsuotavat vaikutukset näyttävät johtuvan ensisijaisesti erukahaposta, joka on yksi rapsiöljyn aineksista,muut ravintoöljyt ja -rasvat sisältävät erukahappoa,rapsinsiemenöljyä ja muita öljyjä ja rasvoja koskevat jatkotutkimukset ovat parhaillaan käynnissä, mutta erukahapon nauttimista ravintona tulisi rajoittaa varotoimenpiteenä, kunnes näistä tutkimuksista on saatu tulokset,tämän tavoitteen toteuttamiseksi tulisi säätää erukahapon enimmäispitoisuus öljyissä ja rasvoissa sekä elintarvikkeissa, joihin on lisätty öljyä ja rasvoja; on kuitenkin mahdollista jättää tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle elintarvikkeita, joissa kokonaisuudessaan on vain vähäisiä määriä rasva-aineita, vaarantamatta ihmisten terveyttä,tätä tarkoitusta varten tulisi säätää enimmäispitoisuus, jota tulisi soveltaa viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1979 ja jolla, tarkkojen ja täydellisten tutkimustulosten puuttuessa, ja ottaen huomioon rapsinsiementen tuotannon laadullisen kehityksen yhteisössä, varmistetaan ihmisten terveyden suojeleminen,erukahappopitoisuus ei saa 1 päivästä heinäkuuta 1977 alkaen missään tapauksessa olla suurempi kuin 10 prosenttia,tietyt jäsenvaltiot ovat jo vahvistaneet erukahapon enimmäispitoisuuden, ottaen huomioon tuotteet ja ruokatottumukset, yleisessä terveydenhuollossa hyväksyttyjen vaatimusten mukaisesti,näytteenottomenettelyt ja analysointimenetelmät, jotka ovat tarpeen tarkasteltavien tuotteiden erukahappopitoisuuden määrittämiseksi, ovat teknistä täytäntöönpanoa; niistä päättäminen tulisi antaa komission tehtäväksi menettelyn yksinkertaistamiseksi ja nopeuttamiseksi, janiissä tapauksissa, joissa neuvosto siirtää komissiolle toimivallan elintarvikkeita koskevien säännösten täytäntöönpanoon, tulisi säätää menettelystä jäsenvaltioiden ja komission välisen kiinteän yhteistyön toteuttamiseksi neuvoston 13 päivänä marraskuuta 1969 tekemällä päätöksellä(3) perustetussa pysyvässä elintarvikekomiteassa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artiklaTätä direktiiviä sovelletaan:a) elintarvikkeena sellaisenaan käytettäviin öljyihin, rasvoihin ja niiden seoksiin;b) elintarvikkeisiin, joihin on lisätty öljyjä, rasvoja tai niiden seoksia ja joiden kokonaisrasvapitoisuus on enemmän kuin 5 prosenttia; jäsenvaltiot voivat kuitenkin soveltaa tämän direktiivin säännöksiä edellä tarkoitettuihin elintarvikkeisiin myös silloin, kun niiden rasvapitoisuus on enintään 5 prosenttia.2 artikla1. Viimeistään 1 päivästä heinäkuuta 1979 alkaen ei 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden erukahappopitoisuus saa olla enemmän kuin 5 prosenttia rasva-ainekseen kuuluvista rasvahapoista.2. Jäsenvaltioiden on joka tapauksessa 1 päivästä heinäkuuta 1977 alkaen vahvistettava erukahappopitoisuus enintään 10 prosentiksi.3 artiklaNäytteenottomenettelyistä ja analysointimenetelmistä, jotka ovat tarpeen 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden erukahappopitoisuuden toteamiseksi, päätetään 5 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.4 artikla1. Jos jäsenvaltiolla on tämän direktiivin antamisen jälkeen saadun uuden tiedon tai olemassa olevan tiedon uudelleen arvioinnin perusteella perusteltua aihetta todeta, että 2 artiklassa säädetyt erukahapon enimmäispitoisuudet ovat vaaraksi ihmisten terveydelle, vaikka ne ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia, kyseinen jäsenvaltio voi väliaikaisesti keskeyttää kyseisten säännösten soveltamisen tai rajoittaa niiden soveltamista alueellaan. Jäsenvaltion on ilmoitettava tästä viipymättä muille jäsenvaltioille ja komissiolle sekä perusteltava päätöksensä.2. Komissio tutkii kyseisen jäsenvaltion esittämät perustelut mahdollisimman pian, kuulee jäsenvaltioita pysyvässä elintarvikekomiteassa, antaa lausuntonsa viipymättä ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet.3. Jos komissio toteaa, että direktiiviä on tarpeen muuttaa 1 kohdassa tarkoitettujen ongelmien ratkaisemiseksi ja ihmisten terveyden suojelemisen varmistamiseksi, se aloittaa 5 artiklassa säädetyn menettelyn muutosten antamiseksi; jäsenvaltio, joka on toteuttanut suojatoimenpiteet, saa pitää ne voimassa, kunnes muutokset tulevat voimaan.5 artikla1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa neuvoston 13 päivänä marraskuuta 1969 tekemällä päätöksellä perustetun pysyvän elintarvikekomitean, jäljempänä "komitea", käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunnot annetaan sellaisella 41 äänen enemmistöllä, joka saadaan, kun jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.c) Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa ehdotuksen tekemisestä, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.6 artiklaMitä 5 artiklassa säädetään, sovelletaan 18 kuukauden ajan siitä päivämäärästä, jona asia ensimmäisen kerran saatettiin komitean käsiteltäväksi 5 artiklan 1 kohtaa noudattaen.7 artikla1. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa muutettava lainsäädäntönsä tämän direktiivin säännösten mukaiseksi ennen 1 päivää tammikuuta 1977 ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Näin muutettu lainsäädäntö on pantava täytäntöön sellaisten tuotteiden osalta, joita aletaan pitää ensimmäistä kertaa kaupan 1 päivästä heinäkuuta 1977 alkaen ja vastaavasti 1 päivästä heinäkuuta 1979 alkaen.8 artiklaTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 20 päivänä heinäkuuta 1976.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaA.P.L.M.M. van der STEE(1) EYVL N:o C 280, 8.12.1975, s. 13(2) EYVL N:o C 286, 15.12.1975, s. 39(3) EYVL N:o L 291, 29.11.1969, s. 9


Avis juridique important

|

31997L0056

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/56/EY, annettu 20 päivänä lokakuuta 1997, tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kuudennentoista kerran

Virallinen lehti nro L 333 , 04/12/1997 s. 0001 - 0084

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 97/56/EY,annettu 20 päivänä lokakuuta 1997,tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kuudennentoista kerran EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (3),sekä katsovat, että1) on toteutettava toimenpiteitä sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan saavuttamiseksi; sisämarkkinat ovat alue, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan,2) sisämarkkinoiden toiminnan olisi myös vähitellen parannettava elämänlaatua, terveydensuojelua ja kuluttajien turvallisuutta; tässä direktiivissä ehdotetut toimenpiteet ovat kuluttajansuojapolitiikan kehittämisen tulevista painopisteistä 9 päivänä marraskuuta 1989 annetun neuvoston päätöslauselman (4) mukaiset,3) neuvosto ja neuvostossa kokoontuneet jäsenvaltioiden hallitusten edustajat ovat tehneet päätöksen 90/328/Euratom, EHTY, ETY toimintasuunitelman hyväksymisestä vuosiksi 1990-1994 osana "Eurooppa syöpää vastaan" -ohjelmaa (5);4) terveydensuojelun ja kuluttajien turvallisuuden parantamiseksi syöpää aiheuttaviksi, perimää vaurioittaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltuja aineita sekä kyseisiä aineita sisältäviä valmisteita ei tulisi saattaa markkinoille yleisön saataville,5) Euroopan parlamentin ja neuvoston 20 päivänä joulukuuta 1994 antamassa direktiivissä 94/60/EY tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta neljännentoista kerran (6) esitetään direktiivin 76/769/ETY (7), liitteessä I olevien 29, 30 ja 31 kohdan lisäyksessä luettelo ryhmään 1 tai 2 kuuluvista, syöpää aiheuttaviksi, perimää vaurioittaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltavista aineista; näitä aineita ja niitä sisältäviä valmisteita ei saa saattaa markkinoille yleisön saataville,6) komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen kyseisen luettelon täydentämisestä kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun direktiivin67/548/ETY (8) ryhmään 1 tai 2 kuuluvista, syöpää aiheuttaviksi, perimää vaurioittaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltavia aineita sisältävän liitteen I mukauttaminen tekniikan kehitykseen on julkaistu,7) vastikään ryhmään 1 tai 2 kuuluviksi, syöpää aiheuttaviksi, perimää vaurioittaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltujen aineiden aiheuttamat riskit ja niistä saatava hyöty on otettu huomioon,8) direktiivin 67/548/ETY ja erityisesti sen liitteen I mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kahdennenkymmenennen ja kahdennenkymmenennenensimmäisen kerran annetut komission direktiivit 93/101/EY (9) ja 94/69/EY (10) sisältävät yli 800 äskettäin ryhmään 1 tai 2 kuuluviksi, syöpää aiheuttaviksi, perimää vaurioittaviksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi luokiteltua ainetta; kyseiset aineet olisi lisättävä direktiivin 76/769/ETY liitteessä I olevien 29, 30 ja 31 kohtien lisäykseen,9) avoimuuden ja selvyyden vuoksi on aiheellista muuttaa direktiivin 76/769/ETY liitettä I 29, 30 ja 31 kohdan osalta ja korvata kyseisen direktiivin liitteen I lisäys konsolidoidulla lisäyksellä, ja10) tämä direktiivi ei vaikuta direktiiviin 89/391/ETY (11) ja siihen perustuviin erityisdirektiiveihin, erityisesti direktiiviin 90/394/ETY (12), sisältyvään yhteisön lainsäädäntöön, jolla vahvistetaan työntekijöiden suojelun vähimmäisvaatimukset,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivin 76/769/ETY liite I seuraavasti:1) Korvataan sarakkeessa "Rajoitusehdot" 29, 30 ja 31 kohtaa koskeva toinen alakohta seuraavasti:"Näiden aineiden ja valmisteiden pakkauksissa on oltava seuraava maininta pysyvällä ja selvästi luettavissa olevalla tavalla merkittynä: "Vain ammattikäyttöön", sanotun kuitenkaan rajoittamatta vaarallisten aineiden ja valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien yhteisön muiden säännösten soveltamista.",2) Korvataan lisäys tämän direktiivin liitteessä olevalla vastaavalla tekstillä.2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset ennen 4 päivää joulukuuta 1998. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä maaliskuuta 1999 alkaen.2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 20 päivänä lokakuuta 1997.Euroopan parlamentin puolestaJ. M. GIL-ROBLESPuhemiesNeuvoston puolestaF. BODENPuheenjohtaja(1) EYVL C 383, 19.12.1996, s. 1.(2) EYVL C 133, 28.4.1997, s. 38.(3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 16. tammikuuta 1997 (EYVL C 33, 3.2.1997, s. 75), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 9. kesäkuuta 1997 (EYVL C 234, 1.8.1997, s. 1) ja Euroopan parlamentin päätös tehty 15. heinäkuuta 1997 (EYVL L 286, 22.9.1997) sekä neuvoston päätös tehty 15. syyskuuta 1997.(4) EYVL C 294, 22.11.1989, s. 1.(5) EYVL L 137, 30.5.1990, s. 31.(6) EYVL L 365, 31.12.1994, s. 1.(7) EYVL L 262, 27.9.1976, s. 201, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/16/EY (EYVL L 116, 6.5.1997, s. 31).(8) Vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annettu neuvoston direktiivi 67/548/ETY (EYVL 196, 16.8.1967, s. 1), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 96/56/EY (EYVL L 236, 18.9.1996, s. 35).(9) EYVL L 13, 15.1.1994, s. 1.(10) EYVL L 381, 31.12.1994, s. 1.(11) Toimenpiteistä työtekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/391/ETY (EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1).(12) Työntekijöiden suojelemisesta syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta 28 päivänä kesäkuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/394/ETY (EYVL L 196, 26.7.1990, s. 1).LIITE "LisäysEsipuhePalstojen otsikkojen selityksetAineen nimi:Käytetty nimitys on sama kuin se, jota aineesta käytetään direktiivin 67/548/ETY liitteessä I. Aina kun on mahdollista, vaaralliset aineet määritellään niiden Euroopassa kaupallisessa käytössä olevien kemiallisten aineiden luetteloon (EINECS) tai Euroopassa ilmoitettujen kemiallisten aineiden luetteloon (ELINCS) merkityillä nimillä. Edellä mainittuihin luetteloihin merkitsemättömät aineet määritellään käyttämällä kansainvälisesti tunnustettua kemiallista nimeä (esimerkiksi ISO, IUPAC). Muutamissa tapauksissa mainitaan myös yleisesti käytetty nimi.Indeksinumero:Indeksinumero on aineelle direktiivin 67/548/ETY liitteessä I annettu tunnistuskoodi. Aineet on luetteloitu lisäyksessä tämän indeksinumeron mukaan.EY-numero:Euroopassa kaupallisessa käytössä olevien kemiallisten aineiden luettelossa (EINECS) on määritelty aineelle tunnistuskoodi. Koodi alkaa luvusta 200-001-8.Direktiivin 67/548/ETY yhteydessä ilmoitetuille uusille aineille on määritelty ja julkaistu tunnistuskoodi Euroopassa ilmoitettujen kemiallisten aineiden luettelossa (ELINCS). Koodi alkaa luvusta 400-010-9.CAS-numero:Aineiden tunnistamisen helpottamiseksi niille on määritelty Chemical Abstracts Service (CAS)-numero.Huomautukset:Huomautusten täydellinen teksti on direktiivin 67/548/ETY liitteen I johdannossa.Tässä direktiivissä sovellettavat huomautukset ovat seuraavat:Huomautus J:Luokittelua syöpää aiheuttavaksi aineeksi ei tarvitse soveltaa, jos voidaan osoittaa, että aine sisältää alle 0,1 painoprosenttia bentseeniä (EINECS-numero 200-753-7).Huomautus K:Luokittelua syopää aiheuttavaksi aineeksi ei tarvitse soveltaa, jos voidaan osoittaa, että aine sisältää alle 0,1 painoprosenttia 1,3-butadieeniä (EINECS-numero 203-450-8).Huomautus L:Luokittelua syopää aiheuttavaksi aineeksi ei tarvitse soveltaa, jos voidaan osoittaa, että aine sisältää alle 3 painoprosenttia DMSO-uutetta IP 346:lla mitattuna.Huomautus M:Luokittelua syopää aiheuttavaksi aineeksi ei tarvitse soveltaa, jos voidaan osoittaa, että aine sisältää alle 0,005 painoprosenttia bentso(a)-pyreeniä (EINECS-numero 200-028-5).Huomautus N:Luokittelua syopää aiheuttavaksi aineeksi ei tarvitse soveltaa, jos jalostuksen kaikki vaiheet tunnetaan ja jos voidaan osoittaa, että ainetta ei ole tuotettu syopää aiheuttavasta aineesta.Huomautus P:Luokittelua syopää aiheuttavaksi aineeksi ei tarvitse soveltaa, jos voidaan osoittaa, että aine sisältää alle 0,1 painoprosenttia bentseenia (EINECS-numero 200-753-7).>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>"


Avis juridique important

|

31994L0031

Neuvoston direktiivi 94/31/EY, annettu 27 kesäkuuta 1994, vaarallisista jätteistä annetun direktiivin 91/689/ETY muuttamisesta

Virallinen lehti nro L 168 , 02/07/1994 s. 0028 - 0028 Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 13 s. 0200  Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 13 s. 0200

NEUVOSTON DIREKTIIVI 94/31/EY,annettu 27 kesäkuuta 1994, vaarallisista jätteistä annetun direktiivin 91/689/ETY muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 s artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),toimii perustamissopimuksen 189 c artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti,sekä katsoo, ettädirektiivin 75/442/ETY(3) 18 artiklalla perustetun komitean työskentelyn myötä on osoittautunut, ettei ole mahdollista laatia sitovaa luetteloa vaarallisista jätteistä direktiivissä 91/689/ETY(4) vahvistettuina määräaikoina, mutta direktiivin 91/689/ETY täytäntöönpano edellyttää kuitenkin, että komissio laatii tällaisen luettelon,on tarpeen varmistaa direktiivin 91/689/ETY täytäntöönpano mahdollisimman pian,on silti tarpeen laatia direktiivin 91/689/ETY 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti yhteisön luettelo vaarallisista jätteistä, janäin ollen on suotavaa lykätä myrkyllisistä ja vaarallisista jätteistä 20 päivänä maaliskuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/319/ETY(5) kumoamista,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:1 artikla Muutetaan direktiivi 91/689/ETY seuraavasti.1) Korvataan 10 artiklan 1 kohta seuraavasti:"1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 27 päivänä kesäkuuta 1995. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä."2) Korvataan 11 artikla seuraavasti:"11 artiklaKumotaan direktiivi 78/319/ETY 27 päivästä kesäkuuta 1995."2 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Luxemburgissa 27 päivänä kesäkuuta 1994.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaC. SIMITIS(1) EYVL N:o C 271, 7.10.1993, s. 16(2) EYVL N:o C 34, 2.2.1994, s. 7(3) EYVL N:o L 194, 25.7.1975, s. 39. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 91/156/ETY (EYVL N:o L 78, 26.3.1991, s. 32).(4) EYVL N:o L 377, 31.12.1991, s. 20(5) EYVL N:o L 84, 31.3.1978, s 43. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 91/692/ETY (EYVL N:o L 377, 31.12.1991, s. 48).