Avis juridique important

|

32003L0098

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/98/EY, annettu 17 päivänä marraskuuta 2003, julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstä

Virallinen lehti nro L 345 , 31/12/2003 s. 0090 - 0096

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/98/EY,annettu 17 päivänä marraskuuta 2003,julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstäEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon(3),noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(4),sekä katsovat seuraavaa:(1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa määrätään sisämarkkinoiden toteuttamisesta ja järjestelmän perustamisesta kilpailun vääristymisen estämiseksi sisämarkkinoilla. Julkisen sektorin tiedon hyödyntämistä koskevien sääntöjen ja käytäntöjen yhdenmukaistaminen jäsenvaltioissa myötävaikuttaa näiden tavoitteiden saavuttamiseen.(2) Tieto- ja osaamisyhteiskunnan kehittyminen vaikuttaa kaikkien yhteisön kansalaisten elämään, sillä se antaa heille muun muassa mahdollisuuden uudistaa tapoja päästä tiedon lähteille ja hankkia tietoa.(3) Digitaalinen sisältö on tässä kehityksessä tärkeässä asemassa. Sisältötuotanto on viime vuosina luonut ja luo edelleen nopeassa tahdissa työpaikkoja. Useimmat uudet työpaikat syntyvät pienissä, aloittelevissa yrityksissä.(4) Julkinen sektori kerää, tuottaa, jäljentää ja jakelee suuria määriä eri aloja koskevaa tietoa, kuten yhteiskunnallista ja taloudellista tietoa, paikkatietoa, säätietoja, matkailutietoa, yritystietoa, patenttitietoa ja koulutukseen liittyvää tietoa.(5) Yksi sisämarkkinoiden toteuttamisen tärkeimmistä tavoitteista on luoda edellytykset, joilla edistetään yhteisön laajuisten palvelujen kehittämistä. Julkisen sektorin tieto on tärkeä raaka-aine digitaalisissa sisältötuotteissa ja -palveluissa, ja siitä tulee yhä merkittävämpi sisällönlähde langattomien sisältöpalvelujen kehittyessä. Myös laaja rajat ylittävä maantieteellinen kattavuus on olennainen tekijä tässä yhteydessä. Laajentamalla mahdollisuuksia käyttää uudelleen julkisen sektorin tietoja olisi sallittava muun muassa, että eurooppalaiset yhtiöt voivat hyödyntää näiden tietojen antamia mahdollisuuksia ja myötävaikuttaa taloudelliseen kasvuun ja työpaikkojen luomiseen.(6) Julkisen sektorin tietoresurssien hyödyntämistä koskevat säännöt ja käytännöt vaihtelevat huomattavasti jäsenvaltioiden välillä, mikä luo esteitä näiden keskeisten tietoresurssien taloudellisen potentiaalin hyödyntämiselle. Julkisen sektorin elinten perinteisesti noudattamat käytännöt julkisen sektorin tietojen hyödyntämisessä ovat kehittyneet monin eri tavoin. Tämä olisi otettava huomioon. Julkisen sektorin asiakirjojen uudelleenkäyttöä koskevia kansallisia sääntöjä ja käytäntöjä olisi riittävästi yhdenmukaistettava silloin, kun erot kansallisissa säännöksissä ja käytännöissä tai niiden epäselvyys haittaavat sisämarkkinoiden toimintaa ja tietoyhteiskunnan kehitystä yhteisössä.(7) Lisäksi ilman yhteisön tasoista riittävää yhdenmukaistamista joissain jäsenvaltioissa tekniikan haasteisiin vastaamiseksi jo käynnistetyt kansalliset lainsäädäntötoimet voisivat johtaa vielä huomattavampiin eroihin. Tällaisten lainsäädännöllisten erojen ja epävarmuustekijöiden vaikutus kasvaa entisestään tietoyhteiskuntakehityksessä, joka on jo nyt suuresti lisännyt tiedon käyttöä rajojen yli.(8) Julkisen sektorin asiakirjojen uudelleenkäytön ehdoille tarvitaan yleiset puitteet, jotta voidaan varmistaa oikeudenmukaiset, oikeasuhteiset ja syrjimättömät ehdot tällaisen tiedon uudelleenkäytölle. Julkisen sektorin elimet keräävät, tuottavat, jäljentävät ja jakavat asiakirjoja täyttääkseen julkiset tehtävänsä. Tällaisten asiakirjojen käyttö muihin tarkoituksiin on uudelleenkäyttöä. Jäsenvaltiot voivat ylittää tässä direktiivissä asetetun vähimmäistason ja sallia täten laajemman uudelleenkäytön.(9) Tähän direktiiviin ei sisälly velvoitetta sallia asiakirjojen uudelleenkäyttö. Päätös uudelleenkäytön sallimisesta tai kieltämisestä jää jäsenvaltion tai asianmukaisen julkisen sektorin elimen tehtäväksi. Tätä direktiiviä olisi sovellettava asiakirjoihin, jotka ovat saatavilla uudelleenkäyttöä varten, kun julkisen sektorin elimet antavat tietojen käyttölupia taikka myyvät, jakelevat, vaihtavat tai julkaisevat tietoja. Ristikkäistukien välttämiseksi uudelleenkäyttöön olisi sisällyttävä organisaation sisäinen asiakirjojen jatkokäyttö sellaisessa toiminnassa, joka ei liity sen julkiseen tehtävään. Julkisen tehtävän ulkopuolelle jää tavallisesti sellaisten asiakirjojen toimittaminen, jotka on tuotettu ja kustannettu yksinomaan kaupalliselta pohjalta ja kilpailussa markkinoilla muiden kanssa. "Asiakirjan" määritelmän ei ole tarkoitus kattaa tietokone-ohjelmia. Direktiivi perustuu jäsenvaltioiden nykyisiin asiakirjojen saatavuutta koskeviin järjestelmiin, eikä sillä muuteta kansallisia sääntöjä asiakirjojen saannista. Direktiiviä ei sovelleta tapauksissa, joissa kansalaiset tai yritykset voivat saada asiakirjan käyttöönsä vain, jos he voivat osoittaa asianomaisten tiedon saantia koskevien sääntöjen nojalla, että asia koskee erityisesti niitä. Yhteisön tasolla Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa, joka koskee oikeutta hyvään hallintoon, ja 42 artiklassa tunnustetaan, että kaikilla unionin kansalaisilla ja kaikilla luonnollisilla henkilöillä tai oikeushenkilöillä, joiden asuinpaikka tai sääntömääräinen kotipaikka on jossakin jäsenvaltiossa, on oikeus tutustua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin. Julkisen sektorin elimiä olisi rohkaistava asettamaan kaikki hallussaan olevat asiakirjat uudelleenkäytettäviksi. Julkisen sektorin elinten olisi edistettävä ja kannustettava asiakirjojen uudelleenkäyttöä, mukaan lukien luonteeltaan lainsäädännölliset tai hallinnolliset viralliset tekstit, silloin kun julkisen sektorin elimellä on oikeus sallia niiden uudelleenkäyttö.(10) "Julkisen sektorin elimen" ja "julkisoikeudellisen laitoksen" määritelmät on otettu julkisia hankintoja koskevista direktiiveistä (92/50/ETY(5), 93/36/ETY(6), 93/37/ETY(7) ja 98/4/EY(8)). Julkiset yritykset eivät kuulu näiden määritelmien alaan.(11) Tässä direktiivissä säädetään yleisestä "asiakirjan" määritelmästä, joka on yhdenmukainen tietoyhteiskunnan kehityksen kanssa. Se kattaa kaikki julkisen sektorin elinten hallussa olevat toimenpiteiden, tosiseikkojen tai tietojen esitykset - ja kaikki tällaisten toimenpiteiden, tosiseikkojen tai tietojen koosteet - tallennusvälineestä riippumatta (paperilla tai sähköisessä muodossa tallennettuna tai äänenä, visuaalisessa muodossa tai audiovisuaalisena tallenteena). Julkisen sektorin elimen hallussa oleva asiakirja on asiakirja, jonka uudelleenkäytön julkisen sektorin elin voi sallia.(12) Uudelleenkäyttöpyyntöihin olisi vastattava kohtuullisessa ajassa ja noudatettava vastaavanlaisia vastausaikoja kuin asiakirjojen saatavuutta koskevien järjestelmien mukaisissa tiedonsaantipyynnöissä. Kohtuulliset vastausajat kaikkialla unionissa edistäisivät uusien koostettujen tietotuotteiden ja -palvelujen luomista yleiseurooppalaisella tasolla. Kun lupa uudelleenkäyttöön on myönnetty, julkisen sektorin elinten pitäisi saattaa asiakirjat saataville sellaisella aikavälillä, jonka puitteissa niiden koko taloudellista potentiaalia voidaan hyödyntää. Tämä on erityisen tärkeää tiedon ollessa sisällöltään dynaamista (esimerkiksi liikennetiedot), jolloin tiedon taloudellinen arvo riippuu sen välittömästä saatavuudesta ja säännöllisestä ajantasaistamisesta. Jos käytetään käyttöoikeussopimusta, asiakirjojen saaminen oikeaan aikaan voi sisältyä käyttöluvan ehtoihin.(13) Uudelleenkäyttömahdollisuuksia voidaan parantaa rajoittamalla tarvetta digitalisoida paperiasiakirjoja tai käsitellä digitaalisia tiedostoja keskenään yhteensopiviksi. Tämän vuoksi julkisen sektorin elinten olisi asetettava asiakirjat saataville kaikissa jo olemassa olevissa muodoissa tai kaikkina jo olemassa olevina kielitoisintoina, sähköisessä muodossa, mikäli tämä on mahdollista ja tarkoituksenmukaista. Julkisen sektorin elinten olisi suhtauduttava myönteisesti pyyntöihin saada ote olemassa olevasta asiakirjasta, jos tällainen pyyntö voidaan täyttää yksinkertaisin toimenpitein. Julkisen sektorin elimillä ei kuitenkaan pitäisi olla velvollisuutta toimittaa otetta asiakirjasta, jos siitä aiheutuu suhteetonta vaivaa. Uudelleenkäytön helpottamiseksi julkisen sektorin elinten pitäisi saattaa asiakirjansa saataville sellaisessa muodossa, joka mahdollisimman pitkälti ja soveltuvilta osin ei edellytä minkään tietyn tietokoneohjelman käyttöä. Silloin kun se on mahdollista, julkisen sektorin elinten pitäisi soveltuvilta osin ottaa huomioon vammaisten henkilöiden mahdollisuudet uudelleenkäyttää asiakirjoja.(14) Jos maksuja peritään, kokonaistulot eivät saisi ylittää asiakirjojen keräämisestä, tuottamisesta, jäljentämisestä ja jakelusta aiheutuvia kokonaiskustannuksia ja kohtuullista tuottoa, kun tarvittaessa otetaan asianmukaisesti huomioon kyseisen julkisen sektorin elimen itserahoitusta koskevat vaatimukset. Tuottaminen kattaa luomisen ja kokoamisen, ja jakelu voi kattaa myös käyttäjätuen. Aiheutuneet kustannukset ja kohtuullinen tuotto, jotka vastaavat sovellettavia kirjanpitoperiaatteita ja kyseisen julkisen sektorin elimen käyttämää kustannuslaskelmamenetelmää, muodostavat ylärajan tällaisille maksuille, koska kohtuuttomia maksuja ei pitäisi periä. Tässä direktiivissä säädetty kulujen yläraja ei vaikuta jäsenvaltioiden tai julkisen sektorin elinten oikeuteen periä alhaisempia maksuja tai olla kokonaan perimättä maksua, ja jäsenvaltioiden olisi rohkaistava julkisen sektorin elimiä asettamaan asiakirjoja saataville hintaan, joka ei ylitä asiakirjojen jäljentämisestä ja jakelusta aiheutuvia lisäkuluja.(15) Julkisen sektorin asiakirjojen uudelleenkäytön ehtojen selkeys ja yleinen saatavuus on yhteisön laajuisten tietomarkkinoiden kehityksen ehdoton edellytys. Näin ollen kaikki asiakirjojen uudelleenkäyttöön sovellettavat ehdot olisi saatettava mahdollisten uudelleenkäyttäjien tietoon. Jäsenvaltioiden olisi tuettava tarvittaessa verkkokäyttöisten hakemistojen luomista saatavilla olevista asiakirjoista uudelleenkäyttöpyyntöjen edistämiseksi ja helpottamiseksi. Asiakirjojen uudelleenkäyttöä koskevan pyynnön esittäjälle olisi tiedotettava tämän käytettävissä olevista oikeussuojakeinoista, jotka liittyvät tätä koskeviin päätöksiin tai käytäntöihin. Tämä on erityisen tärkeää pk-yritysten tapauksessa, koska ne eivät välttämättä ole selvillä siitä, miten muiden jäsenvaltioiden julkisen sektorin elinten kanssa menetellään, eivätkä myöskään vastaavista oikeussuojakeinoista.(16) Kaikkien julkisen sektorin hallussa olevien - ei ainoastaan poliittiseen vaan myös oikeudelliseen ja hallinnolliseen prosessiin liittyvien - yleisesti saatavien asiakirjojen julkaiseminen on keskeinen väline laajennettaessa oikeutta tiedonsaantiin, joka on yksi demokratian perusperiaatteista. Tätä tavoitetta sovelletaan laitoksiin kaikilla tasoilla eli paikallisesti, kansallisesti ja kansainvälisesti.(17) Joissakin tapauksissa asiakirjan uudelleenkäyttö tapahtuu ilman, että luvasta sovitaan. Toisissa tapauksissa annetaan lupa, jossa luvan saajalle asetetaan asiakirjan uudelleenkäyttöä koskevia ehtoja. Ne voivat koskea esimerkiksi vastuuta, asiakirjojen asianmukaista käyttöä, takuita siitä, että asiakirjaa ei muuteta, sekä lähteen mainitsemista. Jos julkisen sektorin elimet antavat lupia asiakirjojen uudelleenkäyttöä varten, lupien ehtojen olisi oltava tasapuolisia ja avoimia. Myös verkossa saatavilla olevat vakiomuotoiset luvat voivat olla tässä mielessä erittäin tärkeitä. Näin ollen jäsenvaltioiden on varmistettava vakiomuotoisten lupien saatavuus.(18) Jos asiasta vastaava viranomainen päättää, että tiettyjä asiakirjoja ei enää voi saada uudelleenkäyttöön, tai lopettaa kyseisten asiakirjojen päivittämisen, sen olisi julkistettava tällaiset päätökset ensi tilassa ja mahdollisuuksien mukaan sähköisessä muodossa.(19) Uudelleenkäytön ehdoilla ei saisi syrjiä toisiinsa verrattavissa olevia käyttäjäryhmiä. Tällä ei kuitenkaan saisi estää esimerkiksi julkisen sektorin elinten välistä maksutonta tiedonvaihtoa julkisia tehtäviä suoritettaessa, vaikka muilta osapuolilta peritään maksu samojen asiakirjojen uudelleenkäytöstä. Tällä ei pitäisi myöskään estää eriytetyn maksumenettelyn hyväksymistä kaupalliseen ja muuhun kuin kaupalliseen uudelleenkäyttöön.(20) Julkisen sektorin elinten pitäisi asiakirjojen uudelleenkäytön periaatteita laatiessaan noudattaa kilpailusääntöjä ja välttää mahdollisimman pitkälle yksinoikeusjärjestelyjen tekemistä yksityisen sektorin toimijoiden kanssa. Yleistä taloudellista etua koskevan palvelun tarjoamiseksi voi kuitenkin joskus olla tarpeen myöntää yksinoikeuksia julkisen sektorin asiakirjojen käyttöön. Näin voi olla esimerkiksi silloin, kun yksikään kaupallinen yritys ei suostu julkaisemaan kyseisiä tietoja ilman yksinoikeutta.(21) Tämä direktiivi olisi pantava täytäntöön ja sitä olisi sovellettava noudattaen kaikkia henkilötietojen suojaan liittyviä periaatteita yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY(9) mukaisesti.(22) Tämä direktiivi ei vaikuta kolmansien tekijänoikeuksiin. Selvyyden vuoksi todetaan, että tässä yhteydessä tekijänoikeuksilla tarkoitetaan ainoastaan tekijänoikeutta ja sen lähioikeuksia (myös sui generis -suojamuotoja). Tätä direktiiviä ei sovelleta teollisoikeuksien alaisiin asiakirjoihin, joita ovat muun muassa patentit, rekisteröidyt mallit ja tavaramerkit. Tällä direktiivillä ei vaikuteta julkisen sektorin elinten omistamiin tekijänoikeuksiin eikä sillä rajoiteta näiden oikeuksien käyttöä tässä direktiivissä asetettujen rajojen ulkopuolella. Tässä direktiivissä asetettuja velvoitteita olisi sovellettava ainoastaan siinä laajuudessa kuin ne ovat kansainvälisten tekijänoikeussuojasopimusten määräysten mukaisia; näistä sopimuksista mainittakoon erityisesti Bernin yleissopimus kirjallisten ja taiteellisten teosten suojaamisesta, jäljempänä "Bernin yleissopimus", ja teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehty sopimus, jäljempänä "TRIPS-sopimus". Julkisen sektorin elinten olisi kuitenkin käytettävä tekijänoikeuksiaan uudelleenkäyttöä helpottavalla tavalla.(23) Välineet, jotka auttavat mahdollisia uudelleenkäyttäjiä löytämään uudelleenkäytettävissä olevia asiakirjoja ja uudelleenkäytön ehdot, voivat helpottaa huomattavasti julkisen sektorin asiakirjojen rajat ylittävää käyttöä. Siksi jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että on toteutettu järjestelyjä, jotka auttavat uudelleenkäyttäjiä uudelleenkäytettävissä olevien asiakirjojen etsinnässä. Tällaisia järjestelyjä ovat esimerkiksi mahdollisuuksien mukaan Internetin välityksellä saatavilla olevat luettelot tärkeimpien asiakirjojen (asiakirjat, joita on käytetty tai joita todennäköisesti käytetään laajalti uudelleen) sisältövaroista ja hajautettuihin sisältövaraluetteloihin linkitetyt portaalisivustot.(24) Tällä direktiivillä ei rajoiteta tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY(10) ja tietokantojen oikeudellisesta suojasta 11 päivänä maaliskuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/9/EY(11) soveltamista. Siinä esitetään ehdot, joiden puitteissa julkisen sektorin elimet voivat käyttää tekijänoikeuksiaan tiedon sisämarkkinoilla salliessaan asiakirjojen uudelleenkäytön.(25) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita, joita ovat yhteisön laajuisten, julkisen sektorin asiakirjoihin perustuvien tietotuotteiden ja -palvelujen luomisen helpottaminen, julkisen sektorin asiakirjojen käytön edistäminen rajojen yli yritysten lisäarvotietotuotteissa ja -palveluissa ja kilpailun vääristymien vähentäminen yhteisön markkinoilla, vaan ne voidaan toiminnan luontaisen yhteisön laajuuden ja vaikutusten takia saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen. Tällä direktiivillä olisi saavutettava yhdenmukaistamisen vähimmäistaso, jotta vältettäisiin jäsenvaltioiden välisten erojen muodostuminen julkisen sektorin asiakirjojen uudelleenkäytössä,OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:I LUKU YLEISET SÄÄNNÖKSET1 artiklaKohde ja soveltamisala1. Tällä direktiivillä vahvistetaan vähimmäissäännöt jäsenvaltioiden julkisen sektorin elinten hallussa olevien asiakirjojen uudelleenkäytölle sekä käytännön keinot niiden uudelleenkäytön helpottamiseksi.2. Tätä direktiiviä ei sovelleta:a) asiakirjoihin, joiden toimittaminen ei kuulu kyseisen julkisen sektorin elimen julkiseen tehtävään, joka määritellään jäsenvaltion lainsäädännössä tai muilla sitovilla säännöillä taikka tällaisten sääntöjen puuttuessa kyseisen jäsenvaltion yleisen hallintokäytännön mukaisesti;b) asiakirjoihin, joihin kohdistuu kolmansien tekijänoikeuksia;c) asiakirjoihin, jotka eivät asiakirjojen saatavuutta koskevien jäsenvaltioiden järjestelmien perusteella ole saatavilla muun muassa seuraavista syistä:- kansallisen turvallisuuden (eli valtion turvallisuuden) suojaaminen, puolustus tai yleinen turvallisuus,- tilastollinen tai kaupallinen luottamuksellisuus;d) asiakirjoihin, joita julkisen yleisradiotoiminnan harjoittajat, niiden tytäryhtiöt ja muut elimet ja näiden tytäryhtiöt tarvitsevat julkisesta yleisradiotoiminnasta muodostuvan tehtävänsä suorittamiseen;e) koulutus- ja tutkimuslaitosten, kuten koulujen, korkeakoulujen, arkistojen, kirjastojen ja tutkimuskeskusten, mukaan lukien tutkimustulosten siirtämistä varten perustettujen järjestöjen, asiakirjoihin;f) kulttuurilaitosten, kuten museoiden, kirjastojen, arkistojen, orkestereiden, oopperoiden, balettien ja teattereiden asiakirjoihin.3. Tämä direktiivi perustuu jäsenvaltioiden nykyisiin asiakirjojen saatavuutta koskeviin järjestelmiin, eikä se vaikuta niihin. Direktiiviä ei sovelleta tapauksissa, joissa asiakirjat käyttöönsä saadakseen kansalaisten tai yritysten on tiedon saantia koskevien sääntöjen nojalla osoitettava, että asia koskee erityisesti niitä.4. Tällä direktiivillä ei kajota eikä millään tavalla vaikuteta yhteisön ja kansallisen lainsäädännön säännösten mukaiseen yksilöiden suojelun tasoon henkilötietojen käsittelyssä eikä sillä muuteta direktiivissä 95/46/EY säädettyjä velvollisuuksia ja oikeuksia.5. Tässä direktiivissä asetettuja velvollisuuksia sovelletaan ainoastaan siinä laajuudessa kuin ne ovat kansainvälisten tekijänoikeussuojasopimusten määräysten mukaisia; näistä sopimuksista mainittakoon erityisesti Bernin yleissopimus ja TRIPS-sopimus.2 artiklaMääritelmätTässä direktiivissä tarkoitetaan:1) "julkisen sektorin elimellä" valtion viranomaisia, alueviranomaisia ja paikallisviranomaisia, julkisoikeudellisia laitoksia sekä yhden tai useamman tällaisen viranomaisen tai yhden tai useamman tällaisen julkisoikeudellisen laitoksen muodostamia yhteenliittymiä;2) "julkisoikeudellisella laitoksella" elintä,a) joka on nimenomaisesti perustettu vastaamaan yleisen edun mukaisiin tarpeisiin ja joka ei harjoita teollista tai kaupallista toimintaa; jab) joka on oikeushenkilö; jac) jonka toiminta on suurimmaksi osaksi valtion, alue- tai paikallisviranomaisten tai muiden julkisoikeudellisten laitosten rahoittamaa, taikka jonka johto on näiden laitosten valvonnan alainen, taikka jonka hallinto-, johto- tai valvontaelimen jäsenistä valtio, alue- tai paikallisviranomainen tai muu julkisoikeudellinen laitos nimittää enemmän kuin puolet;3) "asiakirjalla"a) mitä tahansa tallennetta tallennusvälineestä riippumatta (paperilla tai sähköisessä muodossa tallennettuna tai äänenä, visuaalisessa muodossa tai audiovisuaalisena tallenteena);b) tällaisen tallenteen osaa;4) "uudelleenkäytöllä" sitä, että luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt käyttävät julkisen sektorin elinten hallussa olevia asiakirjoja kaupallisiin tai muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin, jotka poikkeavat alkuperäisestä julkisesta tehtävästä, jota varten asiakirjat tuotettiin. Uudelleenkäyttönä ei pidetä julkisen sektorin elinten välistä asiakirjavaihtoa, jos se tapahtuu pelkästään niiden julkisten tehtävien hoitamiseksi;5) "henkilötiedoilla" direktiivin 95/46/EY 2 artiklan a alakohdan määritelmän mukaisia tietoja.3 artiklaPääperiaateJäsenvaltioiden on varmistettava, että julkisen sektorin elinten hallussa olevien asiakirjojen uudelleenkäytön ollessa sallittua asiakirjoja voidaan käyttää uudelleen kaupallisiin ja muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin III ja IV luvussa säädetyin ehdoin. Asiakirjojen on oltava mahdollisuuksien mukaan saatavissa sähköisessä muodossa.II LUKU UUDELLEENKÄYTTÖÄ KOSKEVAT PYYNNÖT4 artiklaUudelleenkäyttöpyyntöjen käsittelyä koskevat vaatimukset1. Julkisen sektorin elinten on käsiteltävä uudelleenkäyttöä koskevat pyynnöt, mahdollisuuksien mukaan ja tarkoituksenmukaisissa tapauksissa sähköisessä muodossa, ja asetettava asiakirjat pyynnön esittäjän saataville uudelleenkäyttöä varten, tai jos siihen tarvitaan lupa, viimeisteltävä hakijalle tehtävä käyttöoikeustarjous kohtuullisessa ajassa, joka vastaa aikaa, jossa tiedonsaantipyynnöt käsitellään.2. Jos määräaikoja tai muita sääntöjä asiakirjojen pikaisesta toimittamisesta ei ole asetettu, julkisen sektorin elinten on käsiteltävä pyyntö ja toimitettava asiakirjat pyynnön esittäjälle uudelleenkäyttöä varten, tai jos siihen tarvitaan lupa, viimeisteltävä hakijalle tehtävä käyttöoikeustarjous enintään 20 työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta. Tätä määräaikaa voidaan jatkaa 20 työpäivällä laajojen tai monimutkaisten pyyntöjen osalta. Tällaisissa tapauksissa pyynnön esittäjälle on ilmoitettava kolmen viikon kuluessa alkuperäisen pyynnön vastaanottamisesta, että sen käsittelyyn tarvitaan lisäaikaa.3. Evätessään pyynnön julkisen sektorin elinten on ilmoitettava pyynnön esittäjälle epäämisen syyt, jotka perustuvat kyseisen jäsenvaltion asiakirjojen saatavuutta koskevan järjestelmän soveltuviin säännöksiin tai tämän direktiivin, erityisesti 1 artiklan 2 kohdan a, b ja c alakohdan tai 3 artiklan, nojalla hyväksyttyihin kansallisiin säännöksiin. Jos pyynnön epääminen perustuu 1 artiklan 2 kohdan b alakohtaan, julkisen sektorin elimen on ilmoitettava tekijänoikeudet omistava luonnollinen tai oikeushenkilö, jos tämä on tiedossa, tai vaihtoehtoisesti käyttöluvan antaja, jolta julkisen sektorin elin on saanut kyseisen aineiston.4. Kaikissa kielteisissä päätöksissä on ilmoitettava, miten pyynnön esittäjä voi halutessaan hakea muutosta päätökseen.5. Edellä 1 artiklan 2 kohdan d, e ja f alakohdassa tarkoitettuja julkisen sektorin elimiä ei voida vaatia noudattamaan tämän artiklan vaatimuksia.III LUKU UUDELLEENKÄYTÖN EHDOT5 artiklaSaatavilla olevat muodot1. Julkisen sektorin elinten on asetettava asiakirjansa saataville kaikissa jo olemassa olevissa muodoissa ja kaikkina jo olemassa olevina kielitoisintoina, mahdollisuuksien mukaan ja tarkoituksenmukaisissa tapauksissa sähköisessä muodossa. Julkisen sektorin elimillä ei ole velvollisuutta luoda asiakirjoja tai muuntaa niitä pyynnön täyttämiseksi eikä velvollisuutta toimittaa otteita asiakirjoista, jos pyyntöä ei voida täyttää yksinkertaisin toimenpitein ja siitä aiheutuu suhteetonta vaivaa.2. Julkisen sektorin elimiä ei voida tämän direktiivin perusteella vaatia jatkamaan tietyn tyyppisten asiakirjojen tuottamista, jotta yksityisen tai julkisen sektorin organisaatio voisi käyttää niitä uudelleen.6 artiklaMaksujen määräytymisperiaatteetJos maksuja peritään, asiakirjojen toimittamisesta ja uudelleenkäyttöoikeuksien luovuttamisesta saatavat kokonaistulot eivät saa ylittää niiden keräämisestä, tuottamisesta, jäljentämisestä ja jakelusta aiheutuvia kustannuksia ja investoinneille saatavaa kohtuullista tuottoa. Maksujen olisi oltava kustannuslähtöiset asianmukaisena tilikautena laskettuina ja kyseisiin julkisen sektorin elimiin sovellettavien kirjanpitoperiaatteiden mukaisesti lasketut.7 artiklaAvoimuusKaikki julkisen sektorin elinten hallussa olevien asiakirjojen uudelleenkäyttöä koskevat ehdot ja vakiomaksut on vahvistettava etukäteen ja julkistettava, mahdollisuuksien mukaan ja tarkoituksenmukaisissa tapauksissa sähköisessä muodossa. Julkisen sektorin elimen on pyynnöstä ilmoitettava julkistetun maksun laskentaperusteet. Kyseisen julkisen sektorin elimen on myös ilmoitettava, mitkä seikat otetaan huomioon määritettäessä maksuja muissa kuin tavanomaisissa tapauksissa. Julkisen sektorin elinten on varmistettava, että asiakirjojen uudelleenkäyttöä koskevan pyynnön esittäjälle tiedotetaan tämän käytettävissä olevista oikeussuojakeinoista, jotka liittyvät tätä koskeviin päätöksiin tai käytäntöihin.8 artiklaLuvat1. Julkisen sektorin elimet voivat sallia asiakirjojen uudelleenkäytön ehdoitta, tai ne voivat asettaa asiaankuuluvia kysymyksiä koskevia ehtoja, tarvittaessa luvan avulla. Näillä ehdoilla ei saa turhaan rajoittaa asiakirjojen uudelleenkäytön mahdollisuuksia, eikä niitä saa käyttää kilpailun rajoittamiseen.2. Jäsenvaltioissa, joissa käytetään lupia, jäsenvaltioiden on varmistettava, että sähköisessä muodossa on saatavilla yksittäisiä lupahakemuksia varten muunneltavissa olevia vakiomuotoisia lupia julkisen sektorin asiakirjojen uudelleenkäyttöä varten ja että luvat voidaan käsitellä sähköisesti. Jäsenvaltioiden on kannustettava kaikkia julkisen sektorin elimiä käyttämään vakiomuotoisia lupia.9 artiklaKäytännön järjestelytJäsenvaltioiden on varmistettava, että on toteutettu uudelleenkäytettävissä olevien asiakirjojen hakua helpottavia käytännön järjestelyjä, kuten mahdollisuuksien mukaan Internetin välityksellä saatavilla olevia luetteloja tärkeimpien asiakirjojen sisältövaroista ja hajautettuihin sisältövaraluetteloihin linkitettyjä portaalisivustoja.IV LUKU SYRJIMÄTTÖMYYS JA HYVÄ KAUPPATAPA10 artiklaSyrjimättömyys1. Asiakirjojen uudelleenkäytön ehdot eivät saa olla syrjiviä toisiinsa verrattavissa olevien uudelleenkäyttölajien suhteen.2. Jos julkisen sektorin elin käyttää uudelleen asiakirjoja julkisen tehtävänsä ulkopuolisessa kaupallisessa toiminnassa, siihen on sovellettava samoja ehtoja ja maksuja kuin muihinkin käyttäjiin.11 artiklaYksinoikeusjärjestelyjen kieltäminen1. Asiakirjojen on oltava kaikkien mahdollisten markkinoilla toimijoiden uudelleenkäytettävissä, vaikka yksi tai useampi markkinoilla toimija jo tarjoaisi näihin asiakirjoihin perustuvia lisäarvotuotteita. Asiakirjoja hallussaan pitävien julkisen sektorin elinten ja kolmansien sopimukset tai muut järjestelyt eivät saa sisältää yksinoikeuksia.2. Jos yksinoikeus on kuitenkin välttämätön yleistä etua koskevan palvelun tarjoamiseksi, tällaisen yksinoikeuden myöntämisperustetta on tarkasteltava uudelleen säännöllisesti vähintään kolmen vuoden välein. Tämän direktiivin voimaantulon jälkeen luotujen yksinoikeusjärjestelyjen on oltava avoimia ja julkisiksi saatettuja.3. Olemassaolevat yksinoikeusjärjestelyt, jotka eivät kuulu 2 kohdan mukaisiin poikkeuksiin, on lopetettava sopimuksen päättyessä ja viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2008.V LUKU LOPPUSÄÄNNÖKSET12 artiklaTäytäntöönpanoJäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2005. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Kyseisissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä tällainen viittaus. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.13 artiklaUudelleentarkastelu1. Komissio tarkastelee tämän direktiivin täytäntöönpanoa uudelleen ennen 1 päivää kesäkuuta 2008 ja toimittaa tarkastelunsa tulokset sekä mahdolliset direktiivin muuttamista koskevat ehdotukset Euroopan parlamentille ja neuvostolle.2. Uudelleentarkastelussa on kiinnitettävä erityistä huomiota tämän direktiivin soveltamisalaan ja vaikutuksiin, mukaan lukien julkisen sektorin asiakirjojen uudelleenkäytön kasvun määrä, sovellettavan maksuperusteperiaatteen vaikutukset ja luonteeltaan lainsäädännöllisten ja hallinnollisten virallisten tekstien uudelleenkäyttö, sekä uusiin mahdollisuuksiin edistää sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja eurooppalaisen sisältöteollisuuden kehitystä.14 artiklaVoimaantuloTämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.15 artiklaOsoitusTämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä 17 päivänä marraskuuta 2003.Euroopan parlamentin puolestaPuhemiesP. CoxNeuvoston puolestaPuheenjohtajaG. Alemanno(1) EYVL C 227 E, 24.9.2002, s. 382.(2) EUVL C 85, 8.4.2003, s. 25.(3) EUVL C 73, 26.3.2003, s. 38.(4) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 12. helmikuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 26. toukokuuta 2003 (EUVL C 159 E, 8.7.2003, s. 1), ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 25. syyskuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Neuvoston päätös, tehty 27. lokakuuta 2003.(5) EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2001/78/EY (EYVL L 285, 29.10.2001, s. 1).(6) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2001/78/EY.(7) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2001/78/EY.(8) EYVL L 101, 1.4.1998, s. 1.(9) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.(10) EYVL L 167, 22.6.2001, s. 10.(11) EYVL L 77, 27.3.1996, s. 20.


title: Neuvoston direktiivi 2006/103/EY, annettu 20 päivänä marraskuuta 2006 , tiettyjen direktiivien mukauttamisesta liikennepolitiikan alalla Bulgarian ja Romanian liittymisen johdosta

text:
               20.12.2006

               FI

               Euroopan unionin virallinen lehti

               L 363/344

         NEUVOSTON DIREKTIIVI 2006/103/EY,
   annettu 20 päivänä marraskuuta 2006,
   tiettyjen direktiivien mukauttamisesta liikennepolitiikan alalla Bulgarian ja Romanian liittymisen johdosta
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon Bulgarian ja Romanian liittymissopimuksen (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 3 kohdan,
   ottaa huomioon Bulgarian ja Romanian liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 56 artiklan,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen
   sekä katsoo seuraavaa:

               1)

               Liittymisasiakirjan 56 artiklan mukaan jos toimielinten antamia säädöksiä, joiden voimassaolo jatkuu yli 1 päivän tammikuuta 2007, on liittymisen johdosta mukautettava eikä tarvittavista mukautuksista määrätä liittymisasiakirjassa tai sen liitteissä, tarvittavat säädökset antaa neuvosto, paitsi jos alkuperäisen säädöksen on antanut komissio.

               2)

               Liittymissopimuksen laatineen konferenssin päätösasiakirjassa ilmoitettiin, että korkeat sopimuspuolet olivat päässeet poliittiseen yhteisymmärrykseen tietyistä toimielinten antamia säädöksiä koskevista mukautuksista, jotka ovat tarpeen liittymisen johdosta, ja kehotettiin neuvostoa ja komissiota hyväksymään nämä mukautukset ennen liittymistä, tarvittaessa täydennettyinä ja ajan tasalle saatettuina unionin lainsäädännön kehityksen ottamiseksi huomioon.

               3)

               Neuvoston direktiivit 82/714/ETY (2), 91/439/ETY (3), 91/440/ETY (4), 91/672/ETY (5), 92/106/ETY (6), 96/26/EY (7), 1999/37/EY (8), 1999/62/EY (9) ja 2003/59/EY (10), olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti,

         ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
   1 artikla
   Muutetaan direktiivit 82/714/ETY, 91/439/ETY, 91/440/ETY, 91/672/ETY, 92/106/ETY, 96/26/EY, 1999/37/EY, 1999/62/EY ja 2003/59/EY liitteen mukaisesti.
   2 artikla
   1.   Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään sinä päivänä, jona Bulgaria ja Romania liittyvät Euroopan unioniin. Niiden on viipymättä toimitettava kyseiset säännökset sekä niiden ja tämän direktiivin välinen vastaavuustaulukko kirjallisina komissiolle.
   Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
   2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
   3 artikla
   Tämä direktiivi tulee voimaan Bulgarian ja Romanian liittymissopimuksen voimaantulopäivänä edellyttäen, että liittymissopimus tulee voimaan.
   4 artikla
   Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

      Tehty Brysselissä 20 päivänä marraskuuta 2006.

            Neuvoston puolesta

            Puheenjohtaja

         J. KORKEAOJA

      (1)  EUVL L 157, 21.6.2005, s. 11.

      (2)  EYVL L 301, 28.10.1982, s. 1.

      (3)  EYVL L 237, 24.8.1991, s. 1.

      (4)  EYVL L 237, 24.8.1991, s. 25.

      (5)  EYVL L 373, 31.12.1991, s. 29.

      (6)  EYVL L 368, 17.12.1992, s. 38.

      (7)  EYVL L 124, 23.5.1996, s. 1.

      (8)  EYVL L 138, 1.6.1999, s. 57.

      (9)  EYVL L 187, 20.7.1999, s. 42.

      (10)  EUVL L 226, 10.9.2003, s. 4.

      LIITE
      LIIKENNEPOLITIIKKA
      A.   MAANTIELIIKENNE

                  1.

                  31991 L 0439: Neuvoston direktiivi 91/439/ETY, annettu 29 päivänä heinäkuuta 1991, yhteisön ajokortista (EYVL L 237, 24.8.1991, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna seuraavilla:

                              —

                              11994 N: liittymisehdoista ja perustamissopimusten mukautuksista tehty asiakirja — Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittyminen Euroopan unioniin (EYVL C 241, 29.8.1994, s. 21)

                              —

                              31994 L 0072: neuvoston direktiivi 94/72/EY, annettu 19.12.1994 (EYVL L 337, 24.12.1994, s. 86)

                              —

                              31996 L 0047: neuvoston direktiivi 96/47/EY, annettu 23.7.1996 (EYVL L 235, 17.9.1996, s. 1)

                              —

                              31997 L 0026: neuvoston direktiivi 97/26/EY, annettu 2.6.1997 (EYVL L 150, 7.6.1997, s. 41)

                              —

                              32000 L 0056: komission direktiivi 2000/56/EY, annettu 14.9.2000 (EYVL L 237, 21.9.2000, s. 45)

                              —

                              12003 T: asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33)

                              —

                              32003 L 0059: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/59/EY, annettu 15.7.2003 (EUVL L 226, 10.9.2003, s. 4)

                              —

                              32003 R 1882: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1882/2003, annettu 29.9.2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1)

                              a)

                              Korvataan liitteessä I oleva 2 kohdan kolmas luetelmakohta ilmaisun ”Sivulla 1 on” alapuolella seuraavasti:

                                          ”—

                                          ajokortin antavien jäsenvaltioiden kansainväliset tunnukset ovat seuraavat:

                                                      B

                                                      :

                                                      Belgia

                                                      BG

                                                      :

                                                      Bulgaria

                                                      CZ

                                                      :

                                                      Tšekin tasavalta

                                                      DK

                                                      :

                                                      Tanska

                                                      D

                                                      :

                                                      Saksa

                                                      EST

                                                      :

                                                      Viro

                                                      GR

                                                      :

                                                      Kreikka

                                                      E

                                                      :

                                                      Espanja

                                                      F

                                                      :

                                                      Ranska

                                                      IRL

                                                      :

                                                      Irlanti

                                                      I

                                                      :

                                                      Italia

                                                      CY

                                                      :

                                                      Kypros

                                                      LV

                                                      :

                                                      Latvia

                                                      LT

                                                      :

                                                      Liettua

                                                      L

                                                      :

                                                      Luxemburg

                                                      H

                                                      :

                                                      Unkari

                                                      M

                                                      :

                                                      Malta

                                                      NL

                                                      :

                                                      Alankomaat

                                                      A

                                                      :

                                                      Itävalta

                                                      PL

                                                      :

                                                      Puola

                                                      P

                                                      :

                                                      Portugali

                                                      RO

                                                      :

                                                      Romania

                                                      SLO

                                                      :

                                                      Slovenia

                                                      SK

                                                      :

                                                      Slovakia

                                                      FIN

                                                      :

                                                      Suomi

                                                      S

                                                      :

                                                      Ruotsi

                                                      UK

                                                      :

                                                      Yhdistynyt kuningaskunta”;

                              b)

                              Korvataan liitteessä I oleva 3 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
                              ”Jos jäsenvaltio haluaa tehdä tällaiset merkinnät kansallisella kielellä, joka on muu kuin bulgaria, espanja, tšekki, tanska, saksa, viro, kreikka, englanti, ranska, italia, latvia, liettua, unkari, malta, hollanti, puola, portugali, romania, slovakki, sloveeni, suomi tai ruotsi, sen on laadittava ajokortti kahdella kielellä käyttäen jotakin edellä mainituista kielistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden tämän liitteen määräysten soveltamista.”;

                              c)

                              Korvataan liitteessä I a oleva 2 kohdan c alakohta seuraavasti:

                                          ”c)

                                          ajokortin myöntävän jäsenvaltion kansainvälinen tunnus negatiivina sinisessä ja kahdentoista tähden ympäröimässä suorakulmiossa; jäsenvaltioiden kansainväliset tunnukset ovat seuraavat:

                                                      B

                                                      :

                                                      Belgia

                                                      BG

                                                      :

                                                      Bulgaria

                                                      CZ

                                                      :

                                                      Tšekin tasavalta

                                                      DK

                                                      :

                                                      Tanska

                                                      D

                                                      :

                                                      Saksa

                                                      EST

                                                      :

                                                      Viro

                                                      GR

                                                      :

                                                      Kreikka

                                                      E

                                                      :

                                                      Espanja

                                                      F

                                                      :

                                                      Ranska

                                                      IRL

                                                      :

                                                      Irlanti

                                                      I

                                                      :

                                                      Italia

                                                      CY

                                                      :

                                                      Kypros

                                                      LV

                                                      :

                                                      Latvia

                                                      LT

                                                      :

                                                      Liettua

                                                      L

                                                      :

                                                      Luxemburg

                                                      H

                                                      :

                                                      Unkari

                                                      M

                                                      :

                                                      Malta

                                                      NL

                                                      :

                                                      Alankomaat

                                                      A

                                                      :

                                                      Itävalta

                                                      PL

                                                      :

                                                      Puola

                                                      P

                                                      :

                                                      Portugali

                                                      RO

                                                      :

                                                      Romania

                                                      SLO

                                                      :

                                                      Slovenia

                                                      SK

                                                      :

                                                      Slovakia

                                                      FIN

                                                      :

                                                      Suomi

                                                      S

                                                      :

                                                      Ruotsi

                                                      UK

                                                      :

                                                      Yhdistynyt kuningaskunta”;

                              d)

                              Korvataan liitteessä I a oleva 2 kohdan e alakohta seuraavasti:

                                          ”e)

                                          merkintä ’Euroopan yhteisöjen malli’ painettuna ajokortin myöntävän jäsenvaltion kielellä tai kielillä ja merkintä ’ajokortti’ kaikilla muilla Euroopan yhteisöjen kielillä vaaleanpunaisella painettuna muodostavat ajokortin taustan:

                                                      Свидетелство за управление на МПС

                                                      Permiso de Conducción

                                                      Řidičský průkaz

                                                      Kørekort

                                                      Führerschein

                                                      Juhiluba

                                                      Άδεια Οδήγησης

                                                      Driving Licence

                                                      Permis de conduire

                                                      Ceadúnas Tiomána

                                                      Patente di guida

                                                      Vadītāja apliecība

                                                      Vairuotojo pažymėjimas

                                                      Vezetői engedély

                                                      Liċenzja tas-Sewqan

                                                      Rijbewijs

                                                      Prawo Jazdy

                                                      Carta de Condução

                                                      Permis de conducere

                                                      Vodičský preukaz

                                                      Vozniško dovoljenje

                                                      Ajokortti

                                                      Körkort”;

                              e)

                              Korvataan liitteessä I a oleva 2 kohdan b alakohta ilmaisun ”Kääntöpuolella on:” alapuolella seuraavasti:
                              ”Jos jäsenvaltio haluaa tehdä tällaiset merkinnät kansallisella kielellä, joka on muu kuin bulgaria, espanja, tšekki, tanska, saksa, viro, kreikka, englanti, ranska, italia, latvia, liettua, unkari, malta, hollanti, puola, portugali, romania, slovakki, sloveeni, suomi tai ruotsi, sen on laadittava ajokortti kahdella kielellä käyttäen jotakin edellä mainituista kielistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden tämän liitteen määräysten soveltamista.”.

                  2.

                  31992 L 0106: Neuvoston direktiivi 92/106/ETY, annettu 7 päivänä joulukuuta 1992, tietynlaisia jäsenvaltioiden välisiä tavaroiden yhdistettyjä kuljetuksia koskevista yhteisistä säännöistä (EYVL L 368, 17.12.1992, s. 38), sellaisena kuin se on muutettuna seuraavilla:

                              —

                              11994 N: liittymisehdoista ja perustamissopimusten mukautuksista tehty asiakirja — Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittyminen Euroopan unioniin (EYVL C 241, 29.8.1994, s. 21)

                              —

                              12003 T: asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33)

                        Lisätään 6 artiklan 3 kohdassa Belgiaa ja Tšekin tasavaltaa koskevien kohtien väliin seuraava:
                  ”—   Bulgaria:
                  данък върху превозните средства;”
                  ja Portugalia ja Sloveniaa koskevien kohtien väliin:
                  ”—   Romania:
                  Taxa asupra mijloacelor de transport;”.

                  3.

                  31996 L 0026: Neuvoston direktiivi 96/26/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1996, maanteiden kansallisen ja kansainvälisen tavara- ja henkilöliikenteen harjoittajien ammattiin pääsystä sekä tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä näiden liikenteenharjoittajien sijoittautumisvapauden tehokkaan käyttämisen edistämiseksi (EYVL L 124, 23.5.1996, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna seuraavilla:

                              —

                              31998 L 0076: neuvoston direktiivi 98/76/EY, annettu 1.10.1998 (EYVL L 277, 14.10.1998, s. 17)

                              —

                              12003 T: asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33)

                              —

                              32004 L 0066: neuvoston direktiivi 2004/66/EY, annettu 26.4.2004 (EUVL L 168, 1.5.2004, s. 35)

                        Korvataan liitteessä I a oleva alaviite 1 seuraavasti:

                              ”(1)

                              Valtion tunnus: (B) Belgia, (BG) Bulgaria, (CZ) Tšekki, (DK) Tanska, (D) Saksa, (EST) Viro, (GR) Kreikka, (E) Espanja, (F) Ranska, (IRL) Irlanti, (I) Italia, (CY) Kypros, (LV) Latvia, (LT) Liettua, (L) Luxemburg, (H) Unkari, (M) Malta, (NL) Alankomaat, (A) Itävalta, (PL) Puola, (P) Portugali, (RO) Romania, (SLO) Slovenia, (SK) Slovakia, (FIN) Suomi, (S) Ruotsi, (UK) Yhdistynyt kuningaskunta.”.

                  4.

                  31999 L 0037: Neuvoston direktiivi 1999/37/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1999, ajoneuvojen rekisteröintiasiakirjoista (EYVL L 138, 1.6.1999, s. 57), sellaisena kuin se on muutettuna seuraavilla:

                              —

                              12003 T: asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33)

                              —

                              32003 L 0127: komission direktiivi 2003/127/EY, annettu 23.12.2003 (EUVL L 10, 16.1.2004, s. 29)

                              a)

                              Lisätään liitteessä I olevaan II.4 kohtaan Belgiaa koskevan kohdan jälkeen seuraava:

                                          ”BG

                                          :

                                          Bulgaria”

                                    ja Portugalia koskevan kohdan jälkeen seuraava:

                                          ”RO

                                          :

                                          Romania”;

                              b)

                              Lisätään liitteessä I olevaan III.1.A(b) kohtaan Belgiaa koskevan kohdan jälkeen seuraava:

                                          ”BG

                                          :

                                          Bulgaria”

                                    ja Portugalia koskevan kohdan jälkeen seuraava:

                                          ”RO

                                          :

                                          Romania”;

                              c)

                              Lisätään liitteessä II olevaan II.4 kohtaan Belgiaa koskevan kohdan jälkeen seuraava:

                                          ”BG

                                          :

                                          Bulgaria”

                                    ja Portugalia koskevan kohdan jälkeen seuraava:

                                          ”RO

                                          :

                                          Romania”;

                              d)

                              Lisätään liitteessä II olevaan III.1.A(b) kohtaan Belgiaa koskevan kohdan jälkeen seuraava:

                                          ”BG

                                          :

                                          Bulgaria”

                                    ja Portugalia koskevan kohdan jälkeen seuraava:

                                          ”RO

                                          :

                                          Romania”.

                  5.

                  31999 L 0062: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/62/EY, annettu 17 päivänä kesäkuuta 1999, verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä (EYVL L 187, 20.7.1999, s. 42), sellaisena kuin se on muutettuna seuraavalla:

                              —

                              12003 T: asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33)

                              —

                              32006 L 0038: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/38/EY, annettu 17.5.2006 (EUVL L 157, 9.6.2006, s. 8)

                        Lisätään 3 artiklan 1 kohdassa Belgiaa ja Tšekin tasavaltaa koskevien kohtien väliin seuraava:
                  ”—   Bulgaria:
                  данък върху превозните средства,”;
                  ja Portugalia ja Sloveniaa koskevien kohtien väliin seuraava:
                  ”—   Romania:
                  Taxa asupra mijloacelor de transport.”.

                  6.

                  32003 L 0059: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/59/EY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 2003, maanteiden tavara- ja henkilöliikenteeseen tarkoitettujen tiettyjen ajoneuvojen kuljettajien perustason ammattipätevyydestä ja jatkokoulutuksesta, neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 ja neuvoston direktiivin 91/439/ETY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 76/914/ETY kumoamisesta (EUVL L 226, 10.9.2003, s. 4), sellaisena kuin se on muutettuna seuraavalla:

                              —

                              32004 L 0066: neuvoston direktiivi 2004/66/EY, annettu 26.4.2004 (EUVL L 168, 1.5.2004, s. 35)

                              a)

                              Lisätään liitteessä II olevassa 2 kohdassa ilmauksen ”Etupuolella on” alla olevaan c alakohtaan Belgiaa ja Tšekin tasavaltaa koskevien kohtien väliin seuraava:

                                          ”BG

                                          :

                                          Bulgaria”

                                    ja Portugalia ja Sloveniaa koskevien kohtien väliin seuraava:

                                          ”RO

                                          :

                                          Romania”;

                              b)

                              Lisätään liitteessä II olevassa 2 kohdassa ilmauksen ”Etupuolella on” alla olevaan e alakohtaan ennen Tšekin tasavaltaa koskevaa kohtaa seuraava:
                              ”карта за квалификация на водача”
                              ja Portugalia ja Slovakiaa koskevien kohtien väliin seuraava:
                              ”Cartela de pregătire profesională a conducătorului auto”.

                              c)

                              Korvataan liitteessä II olevassa 2 kohdassa ilmauksen ”Kääntöpuolella on” alla olevan b alakohdan toinen virke seuraavasti:
                              ”Jos jäsenvaltio haluaa tehdä tällaiset merkinnät kansallisella kielellä, joka on muu kuin bulgaria, espanja, tšekki, tanska, saksa, viro, kreikka, englanti, ranska, italia, latvia, liettua, unkari, malta, hollanti, puola, portugali, romania, slovakki, sloveeni, suomi tai ruotsi, sen on laadittava kuljettajan ammattipätevyyskortti kaksikielisenä käyttäen myös jotakin edellä mainituista kielistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän liitteen muiden säännösten soveltamista.”.

            B.   RAUTATIELIIKENNE
      31991 L 0440: Neuvoston direktiivi 91/440/ETY, annettu 29 päivänä heinäkuuta 1991, yhteisön rautateiden kehittämisestä (EYVL L 237, 24.8.1991, s. 25), sellaisena kuin se on muutettuna seuraavilla:

                  —

                  32001 L 0012: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/12/EY, annettu 26.2.2001 (EYVL L 75, 15.3.2001, s. 1)

                  —

                  12003 T: asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33)

                  —

                  32004 L 0051: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/51/EY, annettu 29.4.2004 (EUVL L 164, 30.4.2004, s. 164)

            Lisätään liitteessä I olevaan satamia koskevaan luetteloon Belgiaa koskevien kohtien jälkeen seuraava:

         ”БЪЛГАРИЯ
         Варна
         Бургас
         Русе
         Лом
         Видин”;

      ja Portugalia koskevien kohtien jälkeen seuraava:

         ”ROMÂNIA
         Constanţa
         Mangalia
         Midia
         Tulcea
         Galaţi
         Brăila
         Medgidia
         Olteniţa
         Giurgiu
         Zimnicea
         Calafat
         Turnu Severin
         Orşova”

      C.   SISÄVESILIIKENNE

                  1.

                  31982 L 0714: Neuvoston direktiivi 82/714/ETY, annettu 4 päivänä lokakuuta 1982, sisävesialusten teknisistä vaatimuksista (EYVL L 301, 28.10.1982, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna seuraavilla:

                              —

                              11994 N: liittymisehdoista ja perustamissopimusten mukautuksista tehty asiakirja — Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittyminen Euroopan unioniin (EYVL C 241, 29.8.1994, s. 21)

                              —

                              12003 T: asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33)

                        Muutetaan liite I seuraavasti:

                              i)

                              Lisätään ”II LUVUSSA””3 vyöhykkeeseen” seuraavat:
                              ”Bulgarian tasavalta
                              Tonava: 845,650 joki-km — 374,100 joki-km”,
                              ”Romania
                              Tonava: Serbia ja Montenegron sekä Romanian välistä rajaa pitkin (Tonava virtaa Romanian alueella 1075 km:n matkan) Mustallemerelle Sulinaan johtavan haaran kohdassa,
                              Tonava — Mustameri -kanava (pituus 64,410 kilometriä): Tonavan yhtymäkohdasta, joka sijaitsee 299,300 kilometriä Tonavaa pitkin Cernavodăssa (vastaavasti 64,410 km kanavaa pitkin), Constanta-Sud Agigea -satamaan (kanavan 0-kohta),
                              Poarta Albă — Midia Năvodari -kanava (pituus 34,600 km): Tonava — Mustameri -kanavan yhtymäkohdasta 29,410 kilometrin kohdalla Poarta Albăssa (vastaavasti 27,500 kilometriä kanavaa pitkin), Midian satamaan (kanavan 0-kohta)”;

                              ii)

                              Lisätään ”III LUVUSSA””4 vyöhykkeeseen” seuraava:

                                 ”Romania

                              Kaikki muut vesiväylät, joita ei ole lueteltu 3 vyöhykkeessä.”.

                  2.

                  31991 L 0672: Neuvoston direktiivi 91/672/ETY, annettu 16 päivänä joulukuuta 1991, sisävesiväylien tavara- ja matkustajaliikenteeseen myönnettyjen kansallisten pätevyyskirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta (EYVL L 373, 31.12.1991, s. 29), sellaisena kuin se on muutettuna seuraavilla:

                              —

                              11994 N: liittymisehdoista ja perustamissopimusten mukautuksista tehty asiakirja — Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittyminen Euroopan unioniin (EYVL C 241, 29.8.1994, s. 21)

                              —

                              12003 T: asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33)

                              —

                              32003 R 1882: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1882/2003, annettu 29.9.2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1)

                              a)

                              Muutetaan liite I seuraavasti:

                                          i)

                                          lisätään otsikkokohtaan ”RYHMÄ A” seuraava:
                                          ”Romania:

                                                      —

                                                      brevet de căpitan fluvial categoria A (aluksen päällikön A-pätevyyskirja) (jokiliikenteessä liikennöivien henkilöiden kansallisten pätevyystodistusten antamista koskevan asetuksen hyväksymistä koskevan yleisten töiden, liikenne- ja asuntoministerin määräyksen N:o 984/04.07.2001 mukaisesti, M.Of., p. I, nr. 441/6.VIII.2001).”;

                                          ii)

                                          lisätään otsikkokohtaan ”RYHMÄ B” seuraava:
                                          ”Bulgarian tasavalta:

                                                      —

                                                      Свидетелство за правоспособност ’Капитан вътрешно плаване’ (pätevyyskirja sisävesiliikennöintiä varten)

                                                      —

                                                      Свидетелство за правоспособност ’Щурман вътрешно плаване’ (sisävesiliikenteen vahtipäällikön pätevyyskirja) (Наредба № 6 от 25.7.2003 г. на министъра на транспорта и съобщенията за компетентност на морските лица в Република България, обн. ДВ, бр.83 от 2003 г. Liikenne- ja viestintäministerin 25 päivänä heinäkuuta 2003 Bulgarian tasavallan merenkulkijoiden pätevyydestä antaman määräyksen N:o 6 mukaisesti, DV No 83/2003).”,

                                                ”Romania

                                                      —

                                                      brevet de căpitan fluvial categoria B (aluksen päällikön B-pätevyyskirja) (jokiliikenteessä liikennöivien henkilöiden kansallisten pätevyystodistusten antamista koskevan asetuksen hyväksymistä koskevan yleisten töiden, liikenne- ja asuntoministerin määräyksen N:o 984/04.07.2001 mukaisesti, M.Of., p. I, nr. 441/6.VIII.2001).”;

                              b)

                              Lisätään liitteeseen II seuraava:
                              ”Romania
                              Tonava: Brăilasta (175 km) Mustallemerelle Sulinan haaran kohdassa”.


Avis juridique important

|

31989L0391

Neuvoston direktiivi 89/391/ETY, annettu 12 päivänä kesäkuuta 1989, toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä

Virallinen lehti nro L 183 , 29/06/1989 s. 0001 - 0008 Suomenk. erityispainos Alue 5 Nide 4 s. 0146  Ruotsink. erityispainos Alue 5 Nide 4 s. 0146

NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 12 päivänä kesäkuuta 1989,toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä (89/391/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 118 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1), jonka se on tehnyt kuultuaan työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavaa komiteaa,toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettäperustamissopimuksen 118 a artiklassa määrätään, että neuvosto antaa direktiivein vähimmäisvaatimukset edistääkseen erityisesti työympäristön parantamista työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun paremman tason takaamiseksi,tällä direktiivillä ei oikeuteta jäsenvaltioita alentamaan mitenkään jo saavutettua suojelun tasoa, sillä jäsenvaltiot ovat perustamissopimuksen mukaisesti sitoutuneet edistämään tällä alalla tehtäviä olojen parannuksia ja yhdenmukaistamaan oloja samalla niitä parantaen,on tunnettua, että työntekijät voivat työelämänsä kuluessa joutua työpaikoillaan vaarallisten ympäristötekijöiden vaikutuksille alttiiksi,perustamissopimuksen 118 a artiklan mukaisesti näissä direktiiveissä vältetään säätämästä sellaisia hallinnollisia, taloudellisia ja oikeudellisia rasituksia, jotka vaikeuttaisivat pienten tai keskisuurten yritysten perustamista taikka niiden kehitystä,työturvallisuutta, työhygieniaa ja työterveyshuoltoa koskevasta toimintaohjelmasta annetussa komission tiedonannossa(4) edellytetään, että annetaan direktiivit työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden takaamiseksi,työturvallisuutta, työhygieniaa ja työterveyshuoltoa koskevassa 21 päivänä joulukuuta 1987 antamassaan päätöslauselmassa(5) neuvosto on kiinnittänyt huomiota komission aikomukseen tehdä neuvostolle lähiaikoina esitys direktiiviksi, joka koskee työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen liittyvien asioiden järjestämistä työpaikoilla,helmikuussa 1988 Euroopan parlamentti on hyväksynyt neljä päätöslauselmaa sisämarkkinoita ja työsuojelua koskeneen keskustelun päätteeksi; näissä päätöslauselmissa on erityisesti kehotettu komissiota laatimaan kehysdirektiivin, jonka pohjalta voitaisiin laatia erityisdirektiivit, jotka koskisivat kaikkia turvallisuuteen ja terveyteen liittyviä vaaroja työpaikoilla,jäsenmaiden tehtävänä on edistää alueellaan työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamista; työsuojelutoimenpiteet myös auttavat joissakin tapauksissa säilyttämään työntekijöiden kanssa asuvien henkilöiden terveyden ja mahdollisesti turvallisuuden,työsuojelua koskevat jäsenvaltioiden lainsäädäntöjärjestelmät ovat hyvin erilaisia ja niitä olisi parannettava; kansalliset säännökset asiasta, jotka usein sisältävät teknisiä erittelyjä ja/tai itsesääteleviä standardeja, voivat johtaa terveyden ja turvallisuuden suojelun tason vaihteluun ja antavat mahdollisuuden kilpailuun työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden kustannuksella,on yhä liian paljon työtapaturmia ja ammattitauteihin sairastuneita; ehkäisevät toimenpiteet on otettava käyttöön tai niitä on parannettava viipymättä, jotta työntekijöiden turvallisuus ja terveys voitaisiin turvata ja parempi suojelun taso varmistaa,suojelun tason parantamiseksi työntekijöille tai heidän edustajilleen on tiedotettava heidän turvallisuuttaan ja terveyttään uhkaavista vaaroista ja niistä toimenpiteistä, jotka tarvitaan näiden vaarojen vähentämiseksi tai poistamiseksi; heidän täytyy myös voida myötävaikuttaa tasapuolisesti edustettuina kansallisen lainsäädännön tai käytännön mukaisesti siihen, että tarvittavat suojelutoimenpiteet toteutetaan,työnantajien ja työntekijöiden tai heidän edustajiensa välille on sopivin menettelyin ja välinein aikaansaatava tiedotus, vuoropuhelu ja tasapuolinen osallistuminen työsuojeluun kansallisen lainsäädännön tai käytännön mukaisesti,työntekijöiden työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon parantaminen on päämäärä, jonka ei tule olla alisteinen pelkästään taloudellisille näkökohdille,työnantajat on velvoitettava olemaan selvillä viimeisistä teknologian ja tieteen saavutuksista työpaikkojen suunnittelun osalta niin, että heidän yrityksessään työhön sisältyvät vaarat otetaan huomioon ja työnantajilla on vastaavasti oltava velvollisuus tiedottaa niistä työntekijöiden edustajille, jotka käyttävät tämän direktiivin antamaa osallistumisoikeuttaan, jotta taattaisiin parempi taso työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelussa,tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan kaikkiin vaaroihin ja erityisesti niihin, jotka johtuvat kemiallisten, fysikaalisten ja biologisten tekijöiden käytöstä työssä, mistä on annettu direktiivi 80/1107/ETY(6) sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 88/642/ETY(7) sanotun rajoittamatta kuitenkaan nykyisien tai tulevien ankarampien yhteisten säännösten soveltamista,päätöksen 74/325/ETY(8) mukaisesti komissio kuulee työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavaa komiteaa tehtäessä ehdotuksia näistä kysymyksistä, jaon syytä asettaa jäsenvaltioiden nimeämistä edustajista koostuva komitea avustamaan komissiota tässä direktiivissä edellytetyissä erillisissä direktiiveissä tehtävässä teknisessä sopeuttamisessa,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:I JAKSO YLEISET SÄÄNNÖKSET 1 artikla Tarkoitus1. Tämän direktiivin tarkoituksena on toteuttaa työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamiseksi työssä tarpeelliset toimenpiteet.2. Tämän vuoksi direktiivissä on yleisiä periaatteita, jotka koskevat työssä ilmenevien vaarojen ehkäisemistä, turvallisuuden ja terveyden suojelua, vaarojen ja tapaturman aiheuttajien poistamista, tiedottamista työntekijöille ja heidän edustajilleen, heidän kuulemistaan, heidän tasapuolista osallistumistaan kansallisen lainsäädännön tai käytännön mukaisesti ja heidän kouluttamistaan, sekä lisäksi yleisiä ohjeita näiden periaatteiden täytäntöön panemiseksi.3. Tällä direktiivillä ei estetä sellaisten nykyisten tai tulevien kansallisten ja yhteisön säännösten soveltamista, joilla paremmin suojataan työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä työssä.2 artikla Soveltamisala1. Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin sekä julkisiin että yksityisiin toiminnan aloihin (kuten teollisuuteen, maatalouteen, kauppaan, hallintoon, palveluihin, koulutukseen, kulttuuriin, vapaa-ajan toimintaan).2. Tätä direktiiviä ei sovelleta sellaisiin erityisiin julkisiin tehtäviin kuten asevoimiin tai poliisivoimiin tai tiettyihin väestönsuojelun erityistoimiin, joiden ominaispiirteet ovat väistämättä ristiriidassa tämän direktiivin kanssa.Näissä tapauksissa työntekijöiden turvallisuus ja terveys on varmistettava mahdollisimman hyvin tämän direktiivin tarkoituksen mukaisesti.3 artikla MääritelmätTässä direktiivissä tarkoitetaan:a) työntekijällä henkilöä, jonka työnantaja on palkannut, mukaan lukien myös harjoittelijat ja oppisopimussuhteiset työntekijät, ei kuitenkaan kotitaloustyöntekijää;b) työnantajalla luonnollista tai oikeudellista henkilöä, johon työntekijä on työsuhteessa ja joka on vastuussa yrityksestä tai laitoksesta;c) työntekijöiden edustajalla, jolla on erityinen vastuu työntekijöiden turvallisuudesta ja terveydestä henkilöä, joka on valittu, nimetty tai asetettu kansallisen lainsäädännön tai käytännön mukaisesti edustamaan työntekijöitä työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä työssä koskevissa asioissa;d) ehkäisyllä kaikkia toimenpiteitä, jotka yrityksessä on toteutettu tai joita suunnitellaan työssä esiintyvien vaarojen ehkäisemiseksi tai vähentämiseksi kaikissa työvaiheissa.4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että työnantajat, työntekijät ja työntekijöiden edustajat ovat niiden oikeussääntöjen alaisia, jotka ovat tarpeellisia tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi.2. Erityisesti jäsenvaltioiden on varmistettava asianmukaiset tarkastukset ja valvonta.II JAKSO TYÖNANTAJIEN VELVOLLISUUDET 5 artikla Yleiset säännökset1. Työnantajan velvollisuutena on huolehtia työntekijöiden turvallisuudesta ja terveydestä kaikissa työhön liittyvissä tilanteissa.2. Vaikka työnantaja ottaa palvelukseensa päteviä ulkopuolisia henkilöitä tai ostaa ulkopuolisia palveluja 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti, hän ei vapaudu vastuusta tältä osin.3. Työntekijöiden velvollisuudet työsuojeluasioissa eivät vaikuta periaatteeseen työnantajan vastuusta.4. Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta säätää työnantajan vastuun poistamisesta tai sen rajoittamisesta tapauksissa, joissa tapahtumat johtuvat epätavallisista ja ennalta arvaamattomista olosuhteista, joihin työnantaja ei voi vaikuttaa, tai poikkeuksellisista tapahtumista, joiden seurauksia ei olisi voitu välttää huolimatta kaikista aiheellisista varotoimenpiteistä.Jäsenvaltiot eivät ole velvollisia käyttämään edellisessä alakohdassa tarkoitettuja mahdollisuuksia.6 artikla Työnantajien yleisiä velvoitteita1. Työnantajan on velvollisuuksiensa mukaisesti toteutettava tarvittavat toimenpiteet työntekijöidensä turvallisuuden ja terveyden suojelemiseksi, mukaan lukien työssä esiintyvien vaarojen ehkäisy, tiedottaminen ja kouluttaminen sekä tarvittavien järjestelyjen ja keinojen tarjoaminen.Työnantajan on oltava valmiina muuttamaan näitä toimenpiteitä olosuhteiden muutosten mukaisesti, ja pyrittävä vallitsevien olojen parantamiseen.2. Työnantajan on toteutettava ne toimenpiteet, joita tarkoitetaan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa noudattaen seuraavia yleisiä, ehkäiseviä toimenpiteitä koskevia periaatteita:a) vaarojen välttäminen;b) niiden vaarojen arvioiminen, joita ei voida välttää;c) vaarojen torjunta niiden syntyvaiheessa;d) työn sopeuttaminen yksilöllisesti varsinkin työpaikkojen suunnittelun, työvälineiden valinnan sekä työ- ja tuotantomenetelmien valinnan osalta niin, että erityisesti kiinnitetään huomiota yksitoikkoisen ja pakkotahtisen työn lieventämiseen ja niiden aiheuttamien terveyshaittojen vähentämiseen;e) sopeutuminen tekniikan kehitykseen;f) vaarallisten tekijöiden korvaaminen vaarattomilla tai vähemmän vaarallisilla tekijöillä;g) sellaisen yhtenäisen ja kattavan ehkäisypolitiikan kehittäminen, joka kattaa teknologian, työn organisoinnin, työolot, sosiaaliset suhteet sekä työympäristöön liittyvien tekijöiden vaikutukset;h) yleisten suojelutoimenpiteiden ensisijaisuus yksilöllisiin suojelutoimenpiteisiin nähden;i) työntekijöille annettavat aiheelliset ohjeet.3. Tämän direktiivin muiden säännösten lisäksi työnantajan on, ottaen huomioon yrityksen tai laitoksen toiminnan luonne:a) selvitettävä työntekijöiden turvallisuuteen ja terveyteen kohdistuvat, muun muassa työvälineiden valinnasta, käytetyistä kemiallisista aineista tai valmisteista sekä työpaikkojen varustelusta johtuvat vaarat.Ehkäisevien toimenpiteiden, jotka työnantaja on toteuttanut tämän arvioinnin perusteella sekä työ- ja tuotantomenetelmien on tarpeellisella tavalla;- varmistettava työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun tason paraneminen,- liityttävä yrityksen tai laitoksen kaikkeen toimintaan kaikilla hierarkian tasoilla;b) antaessaan työntekijälle työtehtävän otettava huomioon työntekijän kyvyt terveyden ja turvallisuuden kannalta;c) varmistuttava, että uutta teknologiaa suunniteltaessa ja käyttöön otettaessa kuullaan työntekijöitä tai heidän edustajiaan siitä, mitä vaikutuksia työvälineiden valinnalla, työoloilla ja työympäristöllä on työntekijöiden turvallisuuteen ja terveyteen;d) varmistettava tarkoituksenmukaisin toimenpitein, että vain asianmukaiset ohjeet saaneet työntekijät pääsevät alueelle, missä on vakava ja erityinen vaara.4. Jos useat eri yritykset toimivat samassa työpaikassa, on työnantajien, noudattaen tämän direktiivin muita säännöksiä, oltava yhteistyössä turvallisuus-, terveys- ja työhygieniasäännösten soveltamisessa ja sovitettava yhteen työhön liittyvien vaarojen suojelu- ja ehkäisytoimenpiteet toimintansa luonteen huomioon ottaen, lisäksi heidän on tiedotettava toisilleen ja asianomaisille työntekijöille tai näiden edustajille näistä vaaroista.5. Työsuojeluun liittyvien toimenpiteiden kustannuksia ei missään olosuhteissa saa asettaa työntekijöiden rasitukseksi.7 artikla Suojelun ja ennaltaehkäisevän toiminnan järjestäminen1. Työnantajan on, tämän rajoittamatta 5 ja 6 artiklan mukaisten velvollisuuksien täyttämistä, nimettävä yksi tai useampi työntekijä huolehtimaan yrityksessä tai laitoksessa tehtävistä, jotka liittyvät työssä esiintyviltä vaaroilta suojelemiseen ja niiden ehkäisyyn.2. Näille työntekijöille ei saa aiheutua haittaa heidän toiminnastaan, joka liittyy työssä esiintyviltä vaaroilta suojelemiseen ja niiden ehkäisyyn.Nimetyille työntekijöille on annettava riittävästi aikaa tämän direktiivin mukaisten velvoitteiden täyttämistä varten.3. Jos mainittuja suojelu- ja ehkäisytoimenpiteitä ei voida järjestää silloin, kun yrityksessä tai laitoksessa ei ole siihen pätevää henkilöstöä, on työnantajan ostettava päteviä ulkopuolisia palveluja tai palkattava päteviä ulkopuolisia henkilöitä.4. Jos työnantaja hankkii tällaisia palveluja tai henkilöitä, hänen on tiedotettava näille tekijöistä, joiden tiedetään vaikuttavan tai epäillään vaikuttavan työntekijöiden turvallisuuteen ja terveyteen, lisäksi näillä ulkopuolisilla on oltava saatavilla tiedot, joita tarkoitetaan 10 artiklan 2 kohdassa.5. Kaikissa tapauksissa on:- vastuuhenkilöiksi nimetyillä työntekijöillä oltava tarvittavat kyvyt ja välineet,- ulkopuolisilla avustavilla palveluyrityksillä ja henkilöillä oltava tarvittavat taidot sekä tarvittavat henkilökohtaiset ja ammatilliset keinot, ja- työsuojelun vastuuhenkilöiksi nimettyjä työntekijöitä ja ulkopuolisia palveluja tai henkilöitä oltava riittävästi,hoitaakseen suojelu- ja ehkäisytoimenpiteiden järjestämisen niin, että yrityksen tai laitoksen koko tai ne vaarat, joille työntekijät joutuvat alttiiksi ja näiden vaarojen jakautuminen yrityksen tai laitoksen eri osien kesken, tulevat otetuiksi huomioon.6. Turvallisuuteen ja terveellisyyteen liittyviltä vaaroilta suojelun ja niiden ehkäisyn, joita tässä artiklassa tarkoitetaan, on oltava yhden tai useamman työntekijän tai yhden tai useamman joko yrityksen tai laitoksen oman taikka sen ulkopuolisen palveluntuottajan vastuulla.Työntekijän (työntekijöiden) tai palvelusten tuottajan (tai tuottajien) on työskenneltävä yhdessä aina, kun se on tarpeellista.7. Jäsenvaltiot voivat määritellä yritysten toiminnan laadun ja niiden koon perusteella ne yritystyypit, joissa työnantaja voi, jos hän on siihen pätevä, ottaa itse vastuun 1 kohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä.8. Jäsenvaltioiden on vahvistettava 5 kohdassa tarkoitetut tarvittavat kyvyt ja taidot.Ne voivat vahvistaa, mikä määrä henkilöitä on 5 kohdassa tarkoitettu riittävä määrä.8 artikla Ensiapu, palontorjunta ja työntekijöiden evakuointi, vakava ja välitön vaara1. Työnantajan on:- huolehdittava tarpeellisista ensiapu-, palontorjunta- sekä työntekijöiden evakuointitoimenpiteistä, jotka on sovitettu yrityksen tai laitoksen toiminnan luonteeseen ja sen kokoon sekä työpaikalla läsnäoleviin muihin henkilöihin, ja- järjestettävä kaikki tarvittavat yhteydet ulkopuolisiin palveluihin, erityisesti ensiapuun, ensihoitoon sekä palo- ja pelastustoimeen.2. Työnantajan on 1 kohdan mukaisesti erityisesti nimettävä ensiapu-, palontorjunta- ja työntekijöiden evakuointitoimenpiteiden täytäntöönpanemiseksi tarvittavat työntekijät.Näiden työntekijöiden lukumäärän ja koulutuksen ja heidän käytettävissään olevien varusteiden on oltava asianmukaiset ottaen huomioon erityiset vaarat tai yrityksen tai laitoksen koko.3. Työnantajan on:a) ilmoitettava mahdollisimman pian kaikille työntekijöille, jotka ovat tai saattavat olla ilmenneelle vakavalle ja välittömälle vaaralle alttiina, ja ilmoitettava myös siitä, mitkä toimenpiteet on toteutettu tai pitää toteuttaa;b) toteutettava toimenpiteet ja annettava ohjeet, jotta työntekijät voivat vakavan, välittömän ja väistämättömän vaaran uhatessa lopettaa työnsä tai välittömästi lähteä työpaikalta ja siirtyä turvaan;c) oltava vaatimatta työntekijöitä jatkamaan työtään työtilanteessa, jossa heitä yhä uhkaa vakava ja välitön vaara lukuun ottamatta poikkeuksellisia tilanteita, joissa siihen on perusteltua aihetta.4. Työntekijöille, jotka vakavan, välittömän ja väistämättömän vaaran uhatessa poistuvat työpaikaltaan tai vaaralliselta alueelta, ei saa aiheutua siitä minkäänlaista haittaa, ja heidät on suojattava kaikkia vahingollisia ja epäoikeudenmukaisia seuraamuksia vastaan kansallisen lainsäädännön tai käytännön mukaisesti.5. Työnantajan on varmistettava, että jos työntekijöiden tai muiden henkilöiden turvallisuutta uhkaa vakava ja välitön vaara eivätkä he saa yhteyttä lähimpään esimieheensä, kaikki työntekijät pystyvät itse suorittamaan tiedossaan olevat tarvittavat toimenpiteet käytettävissään olevin teknisin apuvälinein, jotta sellaisen vaaran seurauksilta voidaan välttyä.Työntekijöiden toimista ei saa koitua heille mitään haittaa, elleivät he ole toimineet huolimattomasti tai lyöneet laimin velvollisuuksiaan.9 artikla Työnantajien erityisiä velvollisuuksia1. Työnantajan on:a) pidettävä hallussaan arviointia turvallisuus- ja terveysvaaroista työssä, mukaan lukien vaarat, jotka kohdistuvat erityisille vaaroille altistuviin työntekijäryhmiin;b) päätettävä turvatoimista ja tarvittaessa käytettävistä suojavarusteista,c) pidettävä luetteloa työtapaturmista, joiden seurauksena työntekijä on ollut työhön kykenemätön pitempään kuin kolmen työpäivän ajan;d) laadittava viranomaisille kertomukset työntekijöilleen sattuneista työtapaturmista kansallisen lainsäädännön tai käytännön mukaisesti.2. Jäsenvaltioiden on yritysten toimintojen laadun ja koon mukaisesti vahvistettava, mitä velvoitteita eri tyyppisten yritysten tulee täyttää laatiessaan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuja asiakirjoja ja valmisteltaessa 1 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitettuja asiakirjoja.10 artikla Tiedottaminen työntekijöille1. Työnantajan on toteutettava aiheelliset toimenpiteet, jotta yrityksen tai laitoksen työntekijät tai heidän edustajansa saavat kansallisen lainsäädännön tai käytännön mukaisesti, jossa voidaan ottaa huomioon muun muassa yrityksen tai laitoksen koko, kaiken tarvittavan tiedon seuraavista asioista:a) turvallisuutta ja terveyttä uhkaavista vaaroista sekä suojelu- ja ehkäisytoimenpiteistä ja -toiminnasta koko yrityksen tai laitoksen sekä kunkin työpisteen tai työn kannalta;b) 8 artiklan 2 kohdan mukaisista toimenpiteistä.2. Työnantajan on toteutettava aiheelliset toimenpiteet, jotta hänen yrityksessään tai laitoksessaan työskentelevien ulkopuolisten työntekijöiden työnantajat saavat kansallisen lainsäädännön tai käytännön mukaisesti 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuista kyseisille työntekijöille annettaviksi kuuluvista seikoista riittävät tiedot.3. Työnantajan on toteutettava aiheelliset toimenpiteet, jotta työntekijät, joilla on erityistehtäviä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelemisessa tai työntekijöiden edustajat, joilla on erityinen vastuu työntekijöiden turvallisuudesta ja terveydestä, saavat tehtäviensä suorittamista varten ja kansallisten lainsäädännön tai käytännön mukaisesti:a) arvioinnit vaaroista ja turvatoimet, joita tarkoitetaan 9 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa;b) luettelot ja kertomukset, joita tarkoitetaan 9 artiklan 1 kohdan c ja d alakohdassa;c) tiedot, jotka on saatu suojelu- ja ehkäisevistä toimenpiteistä, tarkastusten suorittajilta sekä turvallisuudesta ja terveydestä vastaavilta toimielimiltä.11 artikla Työntekijöiden kuuleminen ja työntekijöiden osallistuminen1. Työnantajien on kuultava työntekijöitä tai heidän edustajiaan ja sallittava heidän ottaa osaa keskusteluihin, joissa käsitellään työsuojeluun liittyviä kysymyksiä.Tämä edellyttää, että:- työntekijöitä kuullaan;- työntekijöillä tai heidän edustajillaan on oikeus tehdä ehdotuksia;- osallistuminen on tasapuolista kansallisen lainsäädännön tai käytännön mukaisesti.2. Työntekijöiden tai työntekijöiden edustajien, joilla on erityisiä työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä koskevia tehtäviä, on osallistuttava seuraavien asioiden hoitoon tasapuolisesti kansallisen lainsäädännön tai käytännön mukaisesti, taikka työnantajan on kuultava heitä etukäteen hyvissä ajoin:a) kaikista toimenpiteistä, jotka voivat olennaisesti vaikuttaa turvallisuuteen ja terveyteen;b) edellä 7 artiklan 1 kohdassa ja 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen työntekijöiden nimeämisestä ja 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä;c) tiedoista, joita tarkoitetaan 9 artiklan 1 kohdassa ja 10 artiklassa;d) edellä 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta yrityksen tai laitoksen ulkopuolisten pätevien palveluiden tai henkilöiden tarpeellisesta hankkimisesta;e) jäljempänä 12 artiklassa tarkoitetusta koulutuksen suunnittelusta ja järjestämisestä.3. Työntekijöiden edustajilla, joilla on erityisiä työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä koskevia tehtäviä on oltava oikeus pyytää työnantajalta asianmukaisia toimenpiteitä ja oikeus tehdä työnantajalle ehdotuksia työntekijöihin kohdistuvien vaarojen vähentämiseksi tai vaarojen aiheuttajien poistamiseksi.4. Kohdassa 2 tarkoitetuille työntekijöille ja 2 kohdassa ja 3 kohdassa tarkoitetuille työntekijöiden edustajille ei saa koitua haittaa siitä, että he huolehtivat 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuista tehtävistä.5. Työnantajien on sallittava työntekijöiden edustajien, joilla on erityisiä työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä koskevia tehtäviä käyttää riittävästi työaikaa ilman palkanmenetystä ja järjestettävä heille tarvittavat keinot näiden tehtävien suorittamiseen, jotta nämä edustajat voivat huolehtia tämän direktiivin mukaan heille kuuluvista oikeuksista ja tehtävistä.6. Työntekijöillä tai heidän edustajillaan on kansallisen lainsäädännön tai käytännön mukaisesti oikeus saattaa asia työsuojeluviranomaisten käsiteltäväksi, jos he ovat sitä mieltä, että työnantajan suorittamat toimenpiteet ja käyttämät keinot eivät ole riittäviä työturvallisuuden ja -terveyden takaamiseksi.Työntekijöiden edustajille on annettava mahdollisuus esittää näkemyksensä toimivaltaisen viranomaisen tarkastuskäyntien aikana.12 artikla Työntekijöiden kouluttaminen1. Työnantajan on huolehdittava, että jokainen työntekijä saa riittävästi koulutusta turvallisuus- ja terveysasioissa erityisesti juuri omaa työpistettään tai työtään koskevan tiedon ja ohjeiden muodossa:- otettaessa työntekijä työhön;- siirrettäessä työntekijä toiseen työhön tai vaihdettaessa työtä;- otettaessa käyttöön uusia työvälineitä tai työvälineitä vaihdettaessa;- otettaessa käyttöön uutta teknologiaa.Kouluttaminen on:- mukautettava sellaiseksi, että siinä otetaan huomioon uudet tai muuttuneet vaaratekijät;- tarvittaessa uusittava säännöllisesti.2. Työnantajan on varmistettava, että hänen yrityksessään tai laitoksessaan työssä olevat ulkopuolisten työnantajien työntekijät ovat todella saaneet tarvittavat ohjeet vaaratekijöistä ja terveyshaitoista sinä aikana, kun he ovat työssä hänen yrityksessään tai laitoksessaan.3. Niiden työntekijöiden edustajien, jotka erityisesti osallistuvat työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojeluun, tulee saada asianmukainen koulutus.4. Edellä 1 ja 3 kohdassa tarkoitettu koulutus ei saa aiheuttaa kustannuksia työntekijöille tai heidän edustajilleen.Edellä 1 kohdassa tarkoitetun kouluttamisen on tapahduttava työaikana.Edellä 3 kohdassa tarkoitetun kouluttamisen on tapahduttava työaikana ja kansallisen lainsäädännön tai käytännön mukaisesti joko yrityksessä tai laitoksessa tai sen ulkopuolella.III JAKSO TYÖNTEKIJÖIDEN VELVOLLISUUDET 13 artikla 1. Jokaisen työntekijän velvollisuus on mahdollisimman hyvin koulutuksensa ja työnantajansa ohjeiden mukaisesti huolehtia omasta turvallisuudestaan ja terveydestään sekä myös muiden henkilöiden turvallisuudesta ja terveydestä, jos hänen toimintansa tai laiminlyöntinsä työssä vaikuttavat heihin.2. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi työntekijöiden on erityisesti, koulutuksensa ja työnantajansa ohjeiden mukaisesti:a) käytettävä oikein koneita, laitteita, työkaluja, vaarallisia aineita, kuljetusvälineitä ja muita tuotantovälineitä;b) käytettävä oikein saamiaan henkilönsuojaimia ja palautettava ne niille tarkoitettuun säilytyspaikkaan käytön jälkeen;c) olemaan kytkemättä pois päältä, muuttamasta tai siirtämästä pois esimerkiksi koneisiin, laitteisiin ja rakennuksiin asennettuja suojalaitteita sekä käytettävä näitä laitteita oikein;d) ilmoitettava välittömästi työnantajalle tai sellaiselle työntekijälle, jolla on erityinen vastuu työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelemisesta työssä, jokaisesta työtilanteesta, jonka työntekijät perustellusti katsovat aiheuttavan vakavaa ja välitöntä vaaraa turvallisuudelle ja terveydelle sekä ilmoittaa jokaisesta turvajärjestelyjen puutteesta;e) toimia yhteistyössä kansallisen käytännön mukaisesti työnantajan tai sellaisen työntekijän kanssa, jolla on erityisiä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelemiseen työssä liittyviä tehtäviä, niin kauan kuin saattaa olla tarpeen, jotta toimivaltaisen viranomaisen määräämät tehtävät tai vaatimukset työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojaamiseksi tulevat täytetyiksi;f) toimia yhteistyössä kansallisen käytännön mukaisesti työnantajan tai sellaisen työntekijän kanssa, jolla on erityisiä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelemiseen liittyviä tehtäviä, niin kauan kuin saattaa olla tarpeen, jotta työnantaja voi varmistaa, että työympäristö ja -olot työntekijöiden työskentelyalueella ovat turvalliset eivätkä aiheuta turvallisuudelle ja terveydelle vaaraa. IV JAKSO ERINÄISIÄ SÄÄNNÖKSIÄ 14 artikla Terveystarkastukset1. Kansallisen lainsäädännön tai käytännön mukaisia toimenpiteitä on otettava käyttöön sen varmistamiseksi, että työntekijöille järjestetään heidän työssään esiintyvien terveys- ja turvallisuusvaarojen kannalta tarpeellisia terveystarkastuksia.2. Ensimmäisessä kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden on oltava sellaisia, että kukin työntekijä voi halutessaan käydä terveystarkastuksessa säännöllisesti.3. Terveystarkastukset voidaan järjestää osana kansallista terveydenhuoltojärjestelmää.15 artikla RiskiryhmätErityisen alttiita riskiryhmiä on suojeltava erityisesti heitä uhkaavilta vaaroilta.16 artikla Erilliset direktiivit - Muutokset - Tämän direktiivin yleinen soveltamisala1. Neuvosto antaa komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 118 a artiklan mukaisesti erityisdirektiivejä muun muassa liitteessä luetelluilta aloilta.2. Tätä direktiiviä ja erityisdirektiivejä voidaan muuttaa perustamissopimuksen 118 a artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti, tämän rajoittamatta kuitenkaan 17 artiklassa säädetyn, teknistä mukauttamista koskevan menettelyn soveltamista.3. Tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan kokonaisuudessaan kaikilla erityisdirektiiveissä tarkoitetuilla alueilla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta erityisdirektiiveissä olevien ankarampien tai erityissäännöksien soveltamista.17 artikla Komitea1. Pelkästään teknisten muutosten tekemiseksi 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin erityisdirektiiveihin- teknistä yhdenmukaistamista ja standardointia varten annettujen direktiivien huomioon ottamiseksi; tai- tekniikan kehityksen, kansainvälisten määräysten ja vaatimusten muutosten sekä uuden tietämyksen huomioon ottamiseksi,komissiota avustaa komitea, jossa on jäsenvaltioiden edustajat ja puheenjohtajana komission edustaja.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä.Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan.Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta.Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmessa kuukaudessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.18 artikla Loppusäännökset1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1992.Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ne kansalliset säännökset, jotka ne ovat antaneet tai antavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä.3. Joka viides vuosi jäsenvaltioiden on annettava komissiolle kertomus tämän direktiivin säännösten soveltamisesta käytäntöön, jossa tuodaan esille työmarkkinaosapuolten kannat.Komissio antaa tiedot Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavalle komitealle.4. Ottaen huomioon 1-3 kohdan komissio antaa määräajoin Euroopan parlamentille, neuvostolle sekä talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta.19 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Luxemburgissa 12 päivänä kesäkuuta 1989.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaM. CHAVES GONZALES(1) EYVL N:o C 141, 30.5.1988, s. 1(2) EYVL N:o C 326, 19.12. 1988, s. 102 jaEYVL N:o C 158, 26.6.1989(3) EYVL N:o C 175, 4.7.1988, s. 22(4) EYVL N:o C 28, 3.2.1988, s. 3(5) EYVL N:o C 28, 3.2.1988, s. 1(6) EYVL N:o L 327, 3.2.1980, s. 8(7) EYVL N:o L 356, 24.12.1988, s. 74(8) EYVL N:o L 185, 9.7.1974, s. 15LIITE Luettelo alueista, joita tarkoitetaan 16 artiklan 1 kohdassa. - Työpaikat- Työvälineet- Henkilönsuojaimet- Näyttöpäätetyö- Raskaiden taakkojen käsittely, joka voi aiheuttaa selkävammoja- Väliaikaiset tai siirtyvät työmaat- Kalastus ja maatalous