title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2018/48, 11. jaanuar 2018, millega registreeritakse garanteeritud traditsiooniliste toodete registris nimetus [Suikerstroop (GTT)]

text:
                  12.1.2018

                  ET

                  Euroopa Liidu Teataja

                  L 7/23

            KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2018/48,
      11. jaanuar 2018,
      millega registreeritakse garanteeritud traditsiooniliste toodete registris nimetus [Suikerstroop (GTT)]
      EUROOPA KOMISJON,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. novembri 2012. aasta määrust (EL) nr 1151/2012 põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta, (1) eriti selle artikli 52 lõike 3 punkti b,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Vastavalt määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 50 lõike 2 punktile b avaldati Euroopa Liidu Teatajas
                      (2) Madalmaade esitatud taotlus registreerida nimetus „Suikerstroop“ garanteeritud traditsioonilise tootena (GTT).

                  (2)

                  Toode „Suikerstroop“ on siirupjas vedelik, mis saadakse toote tootmiseks kasutatud taime keetmisel pärast suhkrukristallide ekstraheerimist. Nimetuse tähendus on „suhkrusiirup“.

                  (3)

                  Komisjon sai 16. septembril 2014 ühe vastulause Soomelt, teise Taanilt ja kolmanda Taanis asutatud äriühingult Nordic Sugar AB.

                  (4)

                  Taani ja Soome vastulaused edastati Madalmaadele.

                  (5)

                  Ettevõtja Nordic Sugar AB poolt otse komisjonile saadetud teatel põhinevat vastuväitemenetlust ei alustatud. Vastavalt määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 51 lõike 1 teisele lõigule võib füüsiline või juriidiline isik, kelle elukoht on või kes on asutatud muus liikmesriigis kui selles liikmesriigis, kus esitati taotlus, esitada vastulause sellele liikmesriigile, kus ta on asutatud. Seepärast ei lubatud ettevõtjal Nordic Sugar AB esitada vastulauset või vastuväidet otse komisjonile.

                  (6)

                  Komisjon sai 13. novembril 2014 Soomelt põhjendatud vastuväite. Taanilt saadud vastulause sisaldas ühtlasi ka põhjendatud vastuväidet. Nii Taanilt kui Soomelt saadud põhjendatud vastuväide loeti vastuvõetavaks määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 21 tähenduses.

                  (7)

                  Eespool nimetatud määruse artikli 51 lõike 3 kohaselt kutsus komisjon 19. detsembri 2014. aasta kirjas ühelt poolt Madalmaid ja Soomet ning teiselt poolt Madalmaid ja Taanit pidama kolme kuu jooksul alates käesoleva kirja kättesaamisest asjakohaseid konsultatsioone kokkuleppe saavutamise eesmärgil.

                  (8)

                  Madalmaade taotlusel pikendas komisjon määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 51 lõike 3 kohaselt 8. aprilli 2015. aasta kirjas huvitatud isikute vahel peetavate konsultatsioonide lõpptähtaega seoses eespool nimetatud taotlusi käsitleva kahe vastuväidete esitamise menetlusega. Seepärast pikendati kokkuleppe saavutamise menetluse lõpptähtaega kuni 19. juunini 2015.

                  (9)

                  Ettenähtud tähtaja jooksul ei suudetud kokkuleppele jõuda. Madalmaad saatsid 22. veebruari 2017. aasta kirjas komisjonile Soome ja Taaniga peetud konsultatsioonide tulemused. Seepärast peaks komisjon otsustama registreerimise üle kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 52 lõike 3 punktis b osutatud menetlusega, võttes arvesse kõnealuste konsultatsioonide tulemusi.

                  (10)

                  Soome ja Taani väitsid oma põhjendatud vastuväites, et: 1) nimetus ei ole iseenesest eripärane (see tähendab üksnes suhkrusiirupit); 2) identset nimetust kasutatakse juba olemasolevate toodete puhul Taani, Rootsi, Soome, Saksamaa ja Baltimaade turul; 3) toote omadused ja selle tootmise meetod ei ole üksnes sellele tootele ainuomased, kuna Taanis, Soomes ja Rootsis turustatavatel samalaadsetel toodetel on samasugused erilised omadused ja valmistusmeetodid. Eelkõige on Soome seisukohal, et taotluses kirjeldatud toodet ei saa käsitada „erilise“ siirupiliigina, kuna muid tooteid kui „Suikerstroop“ valmistatakse samuti 100 % suhkrupeedist või roosuhkrust.

                  (11)

                  Lisaks väitis Taani, et tootespetsifikaadi punkt 3.1, millega on ette nähtud, et „sõnad“ traditsiooniline Hollandi toode „on etiketil selle riigi keeles, kus toodet turustatakse“ tuleks ümber sõnastada nii, et see vastaks määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 18 lõikele 3. Teisalt vaidlustas Soome määratluse „traditsiooniline Hollandi toode“ muu omaduse kui taotluses kirjeldatud toote eripärana, kuna Põhja-Euroopas turustatavaid samalaadseid tooteid saab samuti käsitada traditsiooniliste toodetena.

                  (12)

                  Madalmaadega peetud konsultatsioonide käigus nõudis Soome, et tootespetsifikaadi punktist 3.2 jäetaks välja viimane lause „Sama nimetuse või sarnaselt kõlava samalaadse nimetusega tooted puuduvad“, sest see ei ole õige.

                  (13)

                  Komisjon hindas põhjendatud vastuväidetes esitatud argumente ja teavet, mis komisjonile edastati huvitatud isikute vahel peetud läbirääkimiste kohta, ning jõudis järeldusele, et nimetus „Suikerstroop“ tuleks registreerida garanteeritud traditsioonilise tootena.

                  (14)

                  Vastulaused põhinevad määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 21 lõike 1 punktidel a ja b.

                  (15)

                  Seoses määruse mõistete kokkusobimatusega esitati kolm punkti: 1) nimetus ei ole eripärane; 2) toote omadused ja selle tootmise meetod ei ole ainulaadsed; 3) tootespetsifikaadi punkt 3.1 ei vasta määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 18 lõikele 3, niivõrd kui selles osutatakse „traditsioonilisele Hollandi tootele“.

                  (16)

                  Seoses asjaoluga, et nimetus on seaduslik, kuulus ja majanduslikult oluline samalaadsete põllumajandustoodete ja toiduainete puhul, tõsteti esile üks punkt: identset nimetust kasutatakse juba olemasolevate toodete puhul Taani, Rootsi, Soome, Saksamaa ja Baltimaade turul.

                  (17)

                  Määruse (EL) nr 1151/2012 kohaselt ei nõuta, et garanteeritud traditsioonilise toote nimetus peab olema eripärane. Seda nõuti nõukogu määruse (EÜ) nr 509/2006 (3) artikli 4 lõike 2 kohaselt. Taotlus esitati komisjonile ajal, kui määrus (EÜ) nr 509/2006 kehtis, avaldati aga määruse (EL) nr 1151/2012 kohaselt, ning seepärast, kui konkreetsed üleminekusätted puuduvad, kohaldatakse viimati nimetatud määrust. Määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 18 lõike 2 kohaselt peab garanteeritud traditsioonilise toote nimetusena registreerimiseks olema nimetus traditsiooniliselt kasutusel konkreetse toote puhul või väljendama toote traditsioonilist iseloomu või eripära. Käesoleval juhul on nimetust „Suikerstroop“ konkreetse toote määratlemiseks kasutatud juba sajandeid. Sellega määratletakse toote eripära – see on suhkrupeedi või suhkruroo tootmisel ülejääv siirupjast vedelikust saadud siirup. Seepärast vastab nimetus määruse (EL) nr 1151/2012 nõuetele.

                  (18)

                  Määruse (EL) nr 1151/2012 kohaselt ei nõuta, et garanteeritud traditsiooniline toode peab olema ainulaadne või eristatav. Toode peab olema määratletav ja erinema muudest sarnastest toodetest. Määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 18 lõike 4 kohaselt jäetakse välja üksnes sellised nimetused, mis toetuvad ainult üldist laadi väidetele, mida kasutatakse mingi tooterühma puhul, või väidetele, mis on sätestatud liidu eriõigusaktides. Toode „Suikerstroop“ on selgelt määratletav tänu oma omadustele ja tootmismeetodile. Nimetuse „Suikerstroop“ tootespetsifikaadiga hõlmatud toode vastab määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 18 lõike 1 punktides a ja b sätestatud nõuetele, kuna toode on toodetud sellele tootele eriomasel traditsioonilisel viisil ja traditsiooniliselt kasutatavatest koostisainetest.

                  (19)

                  Tootespetsifikaadi punkti 3.1 lause „Kui määruse (EL) 1151/2012 artikli 18 lõike 3 kohane menetlus on lõpetatud, nähakse ette, et sõnad „traditsiooniline Hollandi toode“ on etiketil selle riigi keeles, kus toodet turustatakse“ ei vasta määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 18 lõikele 3. See tuleks asendada järgmise lausega: „Nimetuse juurde lisatakse väide „valmistatud traditsiooniliselt Madalmaades“. Hollandi ametiasutused nõustusid, et see muudatus lisatakse tootespetsifikaati, mis avaldatakse uuesti teavitamise eesmärgil.

                  (20)

                  Kuigi tootega „Suikerstroop“ sarnaseid tooteid turustatakse teistes liikmesriikides nimetusega, mida kõnealuste liikmesriikide ametlikes keeltes loetakse nimetuse „Suikerstroop“ tõlkeks, ei saa välistada, et eespool nimetatud liikmesriikide turul kasutatakse sarnaste toodete puhul nn identset nime. Kõnealustes liikmesriikides kasutatav nimetus tähendab tõepoolest sama, mis „Suikerstroop“ hollandi keeles, aga ei ole identne nimetusega „Suikerstroop“, sest see on väljendatud erinevas keeles. Lisaks sellele ei ole kaitstud nimetus „Suikerstroop“ kui selline, vaid üksnes seoses väitega „valmistatud traditsiooniliselt Madalmaades“.

                  (21)

                  Seepärast võib jätkata selliste toodete nimetuste kasutamist, mis on sarnased toodet „Suikerstroop“ käsitlevas taotluses osutatud ning Taani, Rootsi, Soome, Saksamaa ja Baltimaade turul turustatava tootega, mille tähendus on „suhkrusiirup“ ning mida käsitatakse nimetuse „Suikerstroop“ tõlkena kõnealuste liikmesriikide vastavas keeles. Kõnealused nimetused ei ole identsed nimetusega „Suikerstroop“ ning neid tuleks käsitada nimetuse „Suikerstroop“ jäljendamise või sellega seose tekitamisena, sest kui nimetus „Suikerstroop“ on registreeritud, peab sellega kaasnema väide „valmistatud traditsiooniliselt Madalmaades“. Seepärast on kõnealuse nimetuse kaitse piiratud nimetusega, mis viitab Hollandi traditsioonile.

                  (22)

                  Lisaks sellele on ilmne, et nimetuse „Suikerstroop“ registreerimine ei tohi takistada üksikterminite „suhkur“ või „siirup“ kasutamist, sest tegemist on üldnimetustega.

                  (23)

                  Madalmaad ja Soome nõustusid tootespetsifikaadi punktist 3.2 välja jätma lause: „Sama nimetuse või sarnaselt kõlava samalaadse nimetusega tooted puuduvad“. Seepärast tuleks selline lause jätta välja tootespetsifikaadist, mis avaldatakse uuesti teavitamise eesmärgil.

                  (24)

                  Eespool öeldut arvesse võttes tuleks nimetus „Suikerstroop“ kanda garanteeritud traditsiooniliste toodete registrisse. Koonddokumendi konsolideeritud versioon tuleks avaldada.

                  (25)

                  Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas põllumajandustoodete kvaliteedipoliitika komitee arvamusega,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
      Artikkel 1
      Nimetus „Suikerstroop“ (GTT) registreeritakse.
      Esimeses lõigus osutatud nimetusega määratletakse komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 668/2014 (4) XI lisas esitatud klassi 2.3 „Leib, valikpagaritooted, koogid, kondiitritooted, küpsised ja muud pagaritooted“ kuuluvat toodet.
      Artikkel 2
      Artiklis 1 osutatud nimetuse juurde lisatakse väide „valmistatud traditsiooniliselt Madalmaades“. Tootespetsifikaadi kokkuvõte on esitatud käesoleva määruse lisas.
      Artikkel 3
      Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

         Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
         Brüssel, 11. jaanuar 2018

               Komisjoni nimel

               president

            Jean-Claude JUNCKER

         (1)  ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

         (2)  ELT C 187, 19.6.2014, lk 9.

         (3)  Nõukogu 20. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 509/2006 põllumajandustoodete ja toidu garanteeritud traditsiooniliste eritunnuste kohta (ELT L 93, 31.3.2006, lk 1).

         (4)  Komisjoni 13. juuni 2014. aasta rakendusmäärus (EL) nr 668/2014, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) rakenduseeskirjad (ELT L 179, 19.6.2014, lk 36).

         LISA

            GTT REGISTREERIMISTAOTLUS

         Määrus (EÜ) nr 509/2006 põllumajandustoodete ja toidu garanteeritud traditsiooniliste eritunnuste kohta (*1)

            „SUIKERSTROOP“

            EÜ nr: NL-TSG-0007-01203 – 27.1.2014

         1.   TAOTLEJATE RÜHMA NIMI JA AADRESS

                     Nimi

                     :

                     Kenniscentrum suiker & voeding

                     Aadress

                     :

                     Amsterdamsestraatweg 39a, 3744 MA BAARN

                     Telefon

                     :

                     +31 355433455

                     Faks

                     :

                     +31 355426626

                     E-posti aadress

                     :

                     info@kenniscentrumsuiker.nl

               2.   LIIKMESRIIK VÕI KOLMAS RIIK
         Madalmaad
         3.   TOOTESPETSIFIKAAT
         3.1.   Registreeritav(ad) nimetus(ed) (määruse (EÜ) nr 1216/2007
             (1)
            artikkel 2)

         „Suikerstroop“
         Nimetuse juurde lisatakse väide „valmistatud traditsiooniliselt Madalmaades“.
         3.2.   Nimetus

                     ☒

                     on iseenesest eripärane

                     ☐

                     väljendab põllumajandustoote või toidu eripära

               Nimetusega „Suikerstroop“ on toodet tähistatud juba sajandeid. Toodet „Suikerstroop“ [suhkrusiirup] saadakse suhkrutootmise käigus. Suhkrut ja siirupit käsitleva 1977. aasta dekreedi (kaupade seadus) artiklis 12 on sätestatud: „Nimetust“ Suikerstroop „(millele vajaduse korral eelneb selle taime nimetus, millest toode on tehtud), tuleb ja tohib kasutada üksnes sellise siirupivedeliku kirjeldamiseks, mis on saadud toote tootmiseks kasutatud taimemahla keetmisel pärast suhkrukristallide ekstraheerimist…“
         3.3.   Kas taotletakse nimetuse reserveerimist määruse (EÜ) nr 509/2006 artikli 13 lõike 2 alusel?

                     ☒

                     Registreerimine koos nimetuse reserveerimisega

                     ☐

                     Registreerimine ilma nimetuse reserveerimiseta

               3.4.   Toote liik

         Klass 2.3. Kondiitri- ja leivatooted, valikpagaritooted, koogid, küpsised ja muud pagaritooted
         3.5.   Põllumajandustoote või toidu kirjeldus, mida tähistab punktis 3.1 esitatud nimetus (määruse (EÜ) nr 1216/2007 artikli 3 lõige 1)

         Toode „Suikerstroop“ on siirupjas vedelik, mis saadakse toote tootmiseks kasutatud suhkrupeedi või suhkruroo keetmisel pärast suhkrukristallide ekstraheerimist. Kõnealuses vedelikus on vähemalt 80 % ekstrakti, kuni 4,0 % tuhka ning vedeliku nähtav puhtus on vähemalt 73 %. Toote pikk säilivusaeg on tingitud siirupi suurest kuivainesisaldusest ja suhkrukontsentratsioonist (rohkem kui 60 g 100 g kohta). Siirupis sisalduva suhkru tõttu on tootes vähe nn vaba vett, mistõttu ei saa areneda ükski mikroorganism.
         Tootel on järgmised eritunnused:

                     Värvus

                     Brix (2)

                     Kogusuhkur

                     „Suikerstroop“

                     2 000  – 30 000  IU (3)

                     min 79°

                     min 70 %

            Füüsilised omadused

         Toode „Suikerstroop“ on kleepjas, paks, viskoosne, tumepruun, siirupjas vedelik. Siirup on suure suhkrusisaldusega (vähemalt 70 %).

            Keemilised omadused

         Toote „Suikerstroop“ nähtav puhtus on vähemalt 73 %. Siirupivedelikus on vähemalt 80 % ekstrakti, tuhka ei tohi olla üle 4 %.

            Organoleptilised omadused

         Toote „Suikerstroop“ maitse on magus-soolane ja mõrkjas. Toote magusus on tingitud suurest suhkrusisaldusest ja soolasus mineraalidest ning suhkrupeedi või suhkruroo muudest (lahustuvatest) koostisosadest, mis moodustuvad siirupis tootmisprotsessi käigus.
         3.6.   Põllumajandustoote või toidu tootmismeetodi kirjeldus, mida tähistab punktis 3.1 esitatud nimetus

         Toote „Suikerstroop“ tooraine on suhkrupeedi või suhkruroo tootmisel pärast suhkrukristallide ekstraheerimist ülejääv siirupjas vedelik.
         Kristallsuhkru tootmisel lahustuvad suhkrupeedi või suhkruroo suhkrud ekstraheerimise käigus vees. Muud suhkrupeedi või suhkruroo lahustuvad koostisained kui suhkrud lahustuvad samuti.
         Saadud ekstrakt on puhastatud, redutseeritud ja kristallunud. Pärast seda, kui sel viisil saadud suhkrulahus on kristallunud, ekstraheeritakse suhkrukristallid. Muud koostisosad kui suhkrud jäävad ülejäänud suhkrulahusesse, mida nimetatakse ka emalahuseks (või siirupiks või järeljooksu-siirupiks). Emalahuses on aga endiselt palju lahustunud suhkrut (ligikaudu 85 %). Selleks et lahustunud suhkur saaks kristalluda, tuleb emalahust teist korda redutseerida, kuni suhkrukristallid hakkavad uuesti vormuma. Kristallid ekstraheeritakse veelkord. Järelejäänud siirupit tuntakse B-siirupina, mis sisaldab ligikaudu 75 % suhkrut (kuivaines) ning suhteliselt suurel määral muid koostisaineid kui suhkur. B-siirup on toote „Suikerstroop“ tootmiseks kasutatav tooraine.
         Lisandite eemaldamiseks valatakse B-siirup segamismahutisse. Toormaterjali töödeldakse aktiivsöega, mis absorbeerib lisandeid. Lisandid eemaldatakse söega filtreerimisel. Saadud puhastatud B-siirup on toote „Suikerstroop“ põhikoostisaine. Punktis 3.5 osutatud omadustele vastamiseks lisatakse puhastatud B-siirupile suhkrulahust (suhkru lahus vees) ja/või invertsuhkrut (siirupit). Invertsuhkur (siirup) on siirup, mis on saadud suhkru (sahharoos) eraldamisel glükoosiks ja fruktoosiks. Puhastatud (B-)siirup, suhkrulahus ja/või invertsuhkur segatakse ühtlaseks massiks.
         Selleks et saada punktis 3.5 osutatud omadustega toode „Suikerstroop“, aurutatakse seda ühtlast, siirupjat massi vaakumi all kuni soovitud Brixi väärtuseni (vähemalt 79°).
         Siirupit ladustatakse säilitusmahutites, millest seda valatakse mitmesugust liiki pakenditesse.
         3.7.   Põllumajandustoote või toidu eripära

         Toote „Suikerstroop“ eripära on seotud asjaoluga, et selle omadused erinevad oluliselt muud liiki siirupitest (nt õuna- või pirnisiirup, aga ka melass) järgmiste näitajate poolest.

            Tooraine

         Toodet „Suikerstroop“ saab eristada selle poolest, et siirup saadakse 100 % suhkrupeedist või -roost.

            Suhkru koostis

         Kuna siirup saadakse 100 % suhkrupeedist või -roost, ei ole selles peaaegu üldse süsivesikuid, v.a sahharoos ja invertsuhkur. Suhkrusisaldus on vähemalt 70 % (vt ka punktis 3.5 osutatud omadusi). Selle näitaja tõttu erineb siirup melassist, mille suhkrusisaldus on 68 %.

            Maitse

         Tooraines sisalduvad muud koostisained kui suhkrud annavad tootele „Suikerstroop“ mõrkja nüansiga soolase maitse. Kõnealune omadus ja suur suhkrusisaldus tingivad magus-soolase maitse ja lõhna, mis on ainulaadne võrreldes muud liiki siirupitega.
         3.8.   Põllumajandustoote või toidu traditsioonilisus

         Registreerimistaotlus põhineb asjaolul, et traditsioonilise koostisega toodet toodetakse traditsioonilise tootmismeetodiga.

            Traditsiooniline tootmismeetod

         Kuigi vanasti (alates 17. sajandi algusest) tehti siirupit „Suikerstroop“ käsitsi, toodetakse seda alates 1908. aastast tööstuslikult. Sellest ajast saadik ei ole tööstuslikku tootmisviisi muudetud, kuigi tootmisprotsessi on täiustatud, lihtsustatud ja täiendavalt mehhaniseeritud. Kõik 20. sajandi algul (umbes 1910. aasta paiku) rajatud vabrikud jätkavad endiselt tegevust. Tehnika arenguga sammu pidades on vabrikute sisustust kaasajastatud.

            17., 18. ja 19. sajand

         Ajalooliselt võttes on toode „Suikerstroop“ suhkru rafineerimise kõrvaltoode. J.H. Reisigi 1783. aasta raamatus De Suikerraffinadeur [Suhkru rafineerija] on kirjeldatud, kuidas suhkrupeade tootmisel koguti siirup nõrgumisanumatesse. Kristallumisprotsessi jooksul valati (viskoosne) puhastatud ja keedetud suhkur suhkrupeavormidesse. Seejärel jäeti vormid paariks päevaks anumate kohale nõrguma. Sel viisil kogutud siirupit nimetati kaanetamata siirupiks. Kristallumise soodustamiseks ja lagunemise takistamiseks kaeti suhkrupead seejärel märja saviga ning pandi tagasi nõrgumisanumatesse. Suhkrupea tipule valati aeglaselt vett, mis imbus pikkamööda kogu suhkrukamakasse. Sel viisil saadud siirupit nimetati kaanetatud siirupiks. Kate (kuivanud savi) eemaldati ja suhkrupead jäeti mõneks päevaks seisma. Seejärel kaeti need õhema savikihiga ning pandi tagasi siirupikogumise anumatesse ja valati uuesti veega üle. Niimoodi saadud siirupit nimetati naloop-siirupiks (järeljooksu-siirup ehk puhtaim siirup).

            20. sajand ja tänapäev

         Tänu tehnoloogia arengule (industrialiseerimine) oli tootmisprotsessi käigus võimalik saada suuremat kristallsuhkrukogust kui varem. Seetõttu sisaldab melass (st siirup) rohkem muid koostisaineid kui suhkruid (suhkru kogusisaldus alla 68 %, nähtav puhtus alla 73 %). Lisandite kogunemise (tööstusliku tootmismeetodi tõhususest tingituna) muudab ka siirupi maitse hoopis erinevaks – soolasemaks kui nn järeljooksu-siirup möödanikus (käsitsitootmise viimases etapis saadud siirup). Kuna toote „Suikerstroop“ järele oli endiselt nõudlust, hakati seda spetsiaalselt tootma. Tootmisprotsess töötati välja umbes 1900. aastal (vt kirjeldust punktis 3.6) ja 1908. aastal alustati tootmisviisiga, mida ei ole tänapäevani muudetud.
         Ülevaade 1908. aasta ja tänapäeva tootmismeetodi kohta.

                     Tootmismeetod (nagu kirjeldatud punktis 3.6)

                     1908

                     Tänapäev

                     Tooraine – suhkruroo või -peedi tootmisel saadud B-siirup

                     X

                     X

                     B-siirupi aktiivsöega puhastamine

                     X

                     X

                     Vastavalt retseptile suhkrulahuse ja/või invertsuhkru lisamine

                     X

                     X

                     Ühtlaseks massiks segamine

                     X

                     X

                     Kuumutamine ja aurutamine soovitud kuivaine saamiseks

                     X

                     X

            Traditsiooniline koostis

         Toode „Suikerstroop“ koosneb traditsiooniliselt süsivesikutest (sahharoos ja invertsuhkur), mida saadakse suhkruroost või -peedist.
         Tänapäeval toodetud toote „Suikerstroop“ koostis (mille nõuded on kirjeldatud punktis 3.9) on sama nagu suhkrut ja siirupit käsitlevas 1977. aasta dekreedis (kaupade seadus).
         Suhkrut ja siirupit käsitlevas 1977. aasta dekreedis (kaupade seadus) on koostist kirjeldatud siirupja vedelikuna, mis saadakse toote tootmiseks kasutatud taime keetmisel pärast suhkrukristallide ekstraheerimist. Kõnealuses vedelikus on vähemalt 80 % ekstrakti ning vedeliku nähtav puhtus on vähemalt 73 %. Maksimaalne tuhasisaldus on 4,0 %. Koostise põhiomadused ei ole muutunud ning on samad nagu punktis 3.5 kirjeldatud tänapäeva toote „Suikerstroop“ koostise nõuded.

            Traditsiooniline kasutamine

         Toodet „Suikerstroop“ kasutatakse sageli traditsioonilistes roogades. Jo van Lamoeni kirjutiste seerias kohalikest roogadest ja huvitavatest tähelepanekutest „Streekgerechten en wetenswaardigheden“ (1987–1988) nähtub, et toodet „Suikerstroop“ kasutatakse tihti sellistes kohalikes toitudes nagu Groningse kruidkoek, pruunid oad õuntega, Limburgse zoervleisj, Drentse proemenkreuze ja Zeeuwse boterbabbelaars. C.J. Wannée koostatud Amsterdami kodumajanduskooli retseptiraamatus „Het kookboek van de Amsterdamse huishoudschool“ (6. trükk, 1910) on palju retsepte siirupiga „Suikerstroop“. Sellised näited on boluskoek ja stroopmoppen ning stroopsaus'i (siirupist „Suikerstroop“ tehtud kaste) on soovitatud paljude roogade lisandiks, kuna vanade Hollandi retseptide järgi valmistatud road olid muidu sageli suhteliselt maitsetud.
         3.9.   Eripära kontrollimise miinimumnõuded ja kord

         Toote „Suikerstroop“ eripära saab kontrollida vastavalt mõõdetavatele miinimumnõuetele, millele peavad vastama punktis 3.5 kirjeldatud siirupi omadused (värvus, Brixi arv ja kogusuhkur). Tootja kontrollib iga partii vastavust kõnealustele nõuetele igas tootmisetapis.
         Madalmaade toidu- ja tarbijakaitseamet De Nederlandse Voedsel en Warenautoriteit (NVWA) kinnitab seda kontrollide järelevalvega. Kõnealune amet teeb tootjate kohapealseid halduskontrolle vähemalt kord aastas, kontrollides registreeritud andmeid, milles käsitletakse värvust, Brixi näitajat ja kogusuhkrusisaldust (mida tootja mõõdab igas tootmisetapis iga partii kohta ja mille registreeritud andmed salvestatakse digitaalselt).
         4.   TOOTESPETSIFIKAADILE VASTAVUST KONTROLLIVAD AMETIASUTUSED VÕI SERTIFITSEERIMISASUTUSED
         4.1.   Nimi ja aadress

                     Nimi

                     :

                     Nederlandse Voedsel en Waren Autoriteit

                     Aadress

                     :

                     Catharijnesingel 59, 3511 GG UTRECHT

                     Telefon

                     :

                     +31 88 2233333

                     E-posti aadress

                     :

                     info@vwa.nl

                     ☒

                     Riigiasutus

                     ☐

                     Erasektor

               4.2.   Ametiasutuse või sertifitseerimisasutuse konkreetsed ülesanded

         Madalmaade toidu- ja tarbijakaitseamet vastutab toote „Suikerstroop“ tootespetsifikaadis sätestatud nõuetele vastavuse kontrollimise eest.

            (*1)  Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012 põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta.

            (1)  Komisjoni 18. oktoobri 2007. aasta määrus (EÜ) nr 1216/2007 millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 509/2006 (põllumajandustoodete ja toidu garanteeritud traditsiooniliste eritunnuste kohta) üksikasjalikud rakenduseeskirjad (ELT L 275, 19.10.2007, lk 3).

            (2)  Vesilahuses lahustunud tahkete ainete kontsentratsiooni mõõt (suhkru puhul), määratud refraktomeetri abil.

            (3)  ICUMSA (International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis, suhkru analüüsimeetodite väljatöötamise rahvusvaheline komisjon) ühikud. Mida suurem ICUMSA ühik, seda tumedam värvus.
         See on puhtuse kaudne mõõt.


title: Nõukogu rakendusmäärus (EL) 2018/53, 12. jaanuar 2018, millega rakendatakse määrust (EL) 2017/1509, mis käsitleb Korea Rahvademokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravaid meetmeid

text:
               13.1.2018

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 10/1

         NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2018/53,
   12. jaanuar 2018,
   millega rakendatakse määrust (EL) 2017/1509, mis käsitleb Korea Rahvademokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravaid meetmeid
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 30. augusti 2017. aasta määrust (EL) 2017/1509, mis käsitleb Korea Rahvademokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravaid meetmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 329/2007, (1) eriti selle artikli 47 lõiget 1,
   võttes arvesse liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepanekut
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu võttis 30. augustil 2017 vastu määruse (EL) 2017/1509.

               (2)

               Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Julgeolekunõukogu („ÜRO Julgeolekunõukogu“) resolutsiooni 1718 (2006) alusel loodud ÜRO Julgeolekunõukogu komitee kandis 28. detsembril 2017 ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 2375 (2017) punkti 6 alusel neli laeva selliste laevade loetellu, mille suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid.

               (3)

               Määruse (EL) 2017/1509 XIV lisa tuleks seetõttu vastavalt muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Määruse (EL) 2017/1509 XIV lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.
   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 12. jaanuar 2018,

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         E. KRALEVA

      (1)  ELT L 224, 31.8.2017, lk 1.

      LISA
      Allpool nimetatud laevad lisatakse nende laevade loetellu, mille suhtes kohaldatakse määruse (EL) 2017/1509 XIV lisas sätestatud piiravaid meetmeid:

                  „5.

                     Nimi: BILLIONS NO. 18
                  Lisateave
                  IMO: 9191773

                  6.

                     Nimi: UL JI BONG 6
                  Lisateave
                  IMO: 9114555

                  7.

                     Nimi: RUNG RA 2
                  Lisateave
                  IMO: 9020534

                  8.

                     Nimi: RYE SONG GANG 1
                  Lisateave
                  IMO: 7389704“.


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2018/55, 9. jaanuar 2018, millega muudetakse rakendusmäärust (EL) 2015/1998 seoses Singapuri Vabariigi lisamisega nende kolmandate riikide hulka, mille julgestusstandardid on tunnistatud samaväärseks Euroopa tsiviillennundusjulgestuse ühiste põhistandarditega (EMPs kohaldatav tekst )

text:
               13.1.2018

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 10/5

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2018/55,
   9. jaanuar 2018,
   millega muudetakse rakendusmäärust (EL) 2015/1998 seoses Singapuri Vabariigi lisamisega nende kolmandate riikide hulka, mille julgestusstandardid on tunnistatud samaväärseks Euroopa tsiviillennundusjulgestuse ühiste põhistandarditega
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2008. aasta määrust (EÜ) nr 300/2008, mis käsitleb tsiviillennundusjulgestuse ühiseeskirju ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 2320/2002, (1) eriti selle artikli 4 lõiget 3,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/1998 (2) lisas on loetletud kolmandad riigid, mille julgestusstandardid on tunnistatud samaväärseks tsiviillennundusjulgestuse ühiste põhistandarditega, mille eesmärk on kaitsta tsiviillennundust selle julgestust ohustava ebaseadusliku sekkumise eest.

               (2)

               Komisjon on kindlaks teinud, et ka Singapuri Vabariik vastab kolmandate riikide julgestusstandardite samaväärsuse tunnustamise kriteeriumidele, mis on esitatud komisjoni määruse (EÜ) nr 272/2009 (3) lisa E osas.

               (3)

               Seepärast tuleks rakendusmäärust (EL) 2015/1998 vastavalt muuta.

               (4)

               Tuleks ette näha asjakohane aeg enne käesoleva määruse kohaldamist, võttes arvesse asjaolu, et võib olla vaja teha muudatusi lennujaamade käitamises või lennujaamataristus või mõlemas.

               (5)

               Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas tsiviillennundusjulgestuse komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Rakendusmääruse (EL) 2015/1998 lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.
   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Seda kohaldatakse alates 6. veebruarist 2018.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 9. jaanuar 2018

            Komisjoni nimel

            presidendi eest

            komisjoni liige

         Violeta BULC

      (1)  ELT L 97, 9.4.2008, lk 72.

      (2)  ELT L 299, 14.11.2015, lk 1.

      (3)  Komisjoni 2. aprilli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 272/2009, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 300/2008 lisas sätestatud tsiviillennundusjulgestuse ühiseid põhistandardeid (ELT L 91, 3.4.2009, lk 7).

      LISA
      Rakendusmääruse (EL) 2015/1998 lisa muudetakse järgmiselt:

                  1)

                  3. peatüki liide 3-B asendatakse järgmisega:

                     „LIIDE 3-B

                  ÕHUSÕIDUKI JULGESTUS

                     KOLMANDAD RIIGID NING MUUD RIIGID JA TERRITOORIUMID, KELLE SUHTES VASTAVALT EUROOPA LIIDU TOIMIMISE LEPINGU ARTIKLILE 355 EI KOHALDATA KÕNEALUSE ALUSLEPINGU KOLMANDA OSA VI JAOTIST NING KEDA TUNNUSTATAKSE TSIVIILLENNUNDUSJULGESTUSE ÜHISTE PÕHISTANDARDITEGA SAMAVÄÄRSEID JULGESTUSSTANDARDEID KOHALDAVANA

                  Õhusõidukite julgestusega seoses tunnustatakse järgmisi kolmandaid riike ning muid riike ja territooriume, kelle suhtes vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 355 ei kohaldata kõnealuse aluslepingu kolmanda osa VI jaotist, tsiviillennundusjulgestuse ühiste põhistandarditega samaväärseid julgestusstandardeid kohaldavana:

                                 Kanada

                                 Fääri saared (Vagari lennujaam)

                                 Gröönimaa (Kangerlussuaqi lennujaam)

                                 Guernesey

                                 Mani saar

                                 Jersey

                                 Montenegro

                                 Singapuri Vabariik (Singapuri Changi lennujaam)

                                 Ameerika Ühendriigid

                        Komisjon teavitab pädevaid asutusi viivitamata, kui ta saab teavet, mis viitab sellele, et kolmandas riigis või muus asjaomases riigis või asjaomasel territooriumil kohaldatavad julgestusstandardid, mis mõjutavad oluliselt liidu üldist lennundusjulgestustaset, ei ole enam samaväärsed ühiste lennundusjulgestuse põhistandarditega.
                  Liikmesriikide pädevaid asutusi teavitatakse viivitamata, kui komisjonil on sellist teavet meetmete, sealhulgas kompenseerivate meetmete kohta, mis kinnitab, et kolmandas riigis või muus asjaomases riigis või asjaomasel territooriumil kohaldatavate asjakohaste lennundusjulgestusstandardite samaväärsus on taastatud.“;

                  2)

                  4. peatüki liide 4-B asendatakse järgmisega:

                     „LIIDE 4-B

                  REISIJAD JA KÄSIPAGAS

                     KOLMANDAD RIIGID NING MUUD RIIGID JA TERRITOORIUMID, KELLE SUHTES VASTAVALT EUROOPA LIIDU TOIMIMISE LEPINGU ARTIKLILE 355 EI KOHALDATA KÕNEALUSE ALUSLEPINGU KOLMANDA OSA VI JAOTIST NING KEDA TUNNUSTATAKSE TSIVIILLENNUNDUSJULGESTUSE ÜHISTE PÕHISTANDARDITEGA SAMAVÄÄRSEID JULGESTUSSTANDARDEID KOHALDAVANA

                  Reisijate ja käsipagasiga seoses tunnustatakse järgmisi kolmandaid riike ning muid riike ja territooriume, kelle suhtes vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 355 ei kohaldata kõnealuse aluslepingu kolmanda osa VI jaotist, tsiviillennundusjulgestuse ühiste põhistandarditega samaväärseid julgestusstandardeid kohaldavana:

                                 Kanada

                                 Fääri saared (Vagari lennujaam)

                                 Gröönimaa (Kangerlussuaqi lennujaam)

                                 Guernesey

                                 Mani saar

                                 Jersey

                                 Montenegro

                                 Singapuri Vabariik (Singapuri Changi lennujaam)

                                 Ameerika Ühendriigid

                        Komisjon teavitab pädevaid asutusi viivitamata, kui ta saab teavet, mis viitab sellele, et kolmandas riigis või muus asjaomases riigis või asjaomasel territooriumil kohaldatavad julgestusstandardid, mis mõjutavad oluliselt liidu üldist lennundusjulgestustaset, ei ole enam samaväärsed ühiste lennundusjulgestuse põhistandarditega.
                  Liikmesriikide pädevaid asutusi teavitatakse viivitamata, kui komisjonil on sellist teavet meetmete, sealhulgas kompenseerivate meetmete kohta, mis kinnitab, et kolmandas riigis või muus asjaomases riigis või asjaomasel territooriumil kohaldatavate asjakohaste lennundusjulgestusstandardite samaväärsus on taastatud.“;

                  3)

                  5. peatüki liide 5-A asendatakse järgmisega:

                     „LIIDE 5-A

                  REGISTREERITUD PAGAS

                     KOLMANDAD RIIGID NING MUUD RIIGID JA TERRITOORIUMID, KELLE SUHTES VASTAVALT EUROOPA LIIDU TOIMIMISE LEPINGU ARTIKLILE 355 EI KOHALDATA KÕNEALUSE ALUSLEPINGU KOLMANDA OSA VI JAOTIST NING KEDA TUNNUSTATAKSE TSIVIILLENNUNDUSJULGESTUSE ÜHISTE PÕHISTANDARDITEGA SAMAVÄÄRSEID JULGESTUSSTANDARDEID KOHALDAVANA

                  Registreeritud pagasiga seoses tunnustatakse järgmisi kolmandaid riike ning muid riike ja territooriume, kelle suhtes vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 355 ei kohaldata kõnealuse aluslepingu kolmanda osa VI jaotist, tsiviillennundusjulgestuse ühiste põhistandarditega samaväärseid julgestusstandardeid kohaldavana:

                                 Kanada

                                 Fääri saared (Vagari lennujaam)

                                 Gröönimaa (Kangerlussuaqi lennujaam)

                                 Guernesey

                                 Mani saar

                                 Jersey

                                 Montenegro

                                 Singapuri Vabariik (Singapuri Changi lennujaam)

                                 Ameerika Ühendriigid

                        Komisjon teavitab pädevaid asutusi viivitamata, kui ta saab teavet, mis viitab sellele, et kolmandas riigis või muus asjaomases riigis või asjaomasel territooriumil kohaldatavad julgestusstandardid, mis mõjutavad oluliselt liidu üldist lennundusjulgestustaset, ei ole enam samaväärsed ühiste lennundusjulgestuse põhistandarditega.
                  Liikmesriikide pädevaid asutusi teavitatakse viivitamata, kui komisjonil on sellist teavet meetmete, sealhulgas kompenseerivate meetmete kohta, mis kinnitab, et kolmandas riigis või muus asjaomases riigis või asjaomasel territooriumil kohaldatavate asjakohaste lennundusjulgestusstandardite samaväärsus on taastatud.“


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2018/56, 12. jaanuar 2018, millega muudetakse komisjoni rakendusmäärust (EL) nr 908/2014, milles sätestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1306/2013 rakenduseeskirjad seoses makse- ja muude asutustega, finantsjuhtimisega, raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmisega, kontrollieeskirjadega, tagatistega ja läbipaistvusega

text:
                  13.1.2018

                  ET

                  Euroopa Liidu Teataja

                  L 10/9

            KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2018/56,
      12. jaanuar 2018,
      millega muudetakse komisjoni rakendusmäärust (EL) nr 908/2014, milles sätestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1306/2013 rakenduseeskirjad seoses makse- ja muude asutustega, finantsjuhtimisega, raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmisega, kontrollieeskirjadega, tagatistega ja läbipaistvusega
      EUROOPA KOMISJON,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1306/2013 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2, artikli 36 lõiget 6, artikli 53 lõiget 1, artikli 57 lõiget 2 ning artikleid 104 ja 114,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 908/2014 (2) artikli 7 lõike 3 kohaselt võib sertifitseerimisasutus kulude substantiivse kontrolli korral kasutada valimi moodustamise integreeritud meetodit. Võttes arvesse kõnealuse artikli kahel esimesel kohaldamisaastal saadud kogemusi, on vaja selgitada, mida tähendab integreeritud valimi kasutamine eri auditieesmärkide puhul, nagu on osutatud määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 9.

                  (2)

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (3) artiklis 41 on kehtestatud ülempiir makseasutuste igale kuludeklaratsioonile, mis sisaldab rahastamisvahenditega seotud maksetaotlusi, ja selleks on 25 % programmist rahastamisvahendi jaoks eraldatud maksete kogusummast. Komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 908/2014 artikli 22 lõike 1 punktis a on sätestatud, et kvartalideklaratsioonis tuleb täpsustada rahastamiskõlblikud avaliku sektori kulud, mille jaoks makseasutus on tegelikult maksnud toetussumma igas kvartalis vastavalt kõnealuse artikli lõikele 2. Makseasutuse poolt rahastamisvahenditest makstud summad tuleks deklareerida komisjonile, järgides 25 % ülempiiri ja tingimusel, et vastavad rakendamise vahe-eesmärgid on saavutatud. Komisjonile saadetakse esimene deklaratsioon 25 % ülempiiriga pärast rahastamislepingu allkirjastamist ja pärast sellele järgnevat makset rahastamisvahendisse. Järgmised osamaksed tuleb deklareerida komisjonile pärast vastava väljamaksete määra saavutamist kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 41. Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) puhul tähendab see seda, et makseasutus võib deklareerida üksnes 25 % kavandatud maksete kogusummast kvartali kohta. Seega ilmneb, et rakendusmääruse (EL) nr 908/2014 artikli 22 lõigetega 1 ja 2 kehtestatud eeskirjad ei ole sobivad reguleerima määruse (EL) nr 1303/2013 kohaselt rahastamisvahendite haldamist liikmesriikide ja komisjoni vahel ning neid on vaja vastavalt muuta.

                  (3)

                  Selleks et vähendada liikmesriikide halduskoormust seoses sissenõuetega, tuleks kogemuste põhjal kehtestada künnis, mille puhul intressi sisse ei nõuta.

                  (4)

                  Rakendusmääruse (EL) nr 908/2014 artikli 30 lõikega 2 on ette nähtud, et dokumendid ja raamatupidamisandmed raamatupidamisarvestuse kontrollimiseks ja heakskiitmiseks esitatakse komisjonile paberkandjal koos elektroonilise koopiaga. Selleks et leevendada liikmesriikide ja komisjoni halduskoormust ning ühtlustada dokumentide analüüsi ja vähendada kasutatud andmete ebakõlasid, peaksid liikmesriigid olema kohustatud esitama üksnes elektroonilised dokumendid, mis on e-allkirjastatud. Kõnealune nõue peaks kajastuma ka kõnealuse rakendusmääruse I lisas sätestatud vahendite haldaja kinnituse tekstis. Et vältida võimalikke viivitusi dokumentide edastamisel, olukorras kui esineb tehnilisi probleeme e-allkirja kasutamisel, peaks olema võimalik, et uue nõude esimesel kohaldamisaastal lubatakse allkirjastatud dokumente edastada elektrooniliselt.

                  (5)

                  Vastavalt rakendusmääruse (EL) nr 908/2014 artikli 31 lõikele 1 peavad kõnealuse rakendusmääruse artikli 30 lõike 1 punktis c osutatud raamatupidamisandmete vorm ja sisu ning nende komisjonile edastamine viis vastama komisjoni rakendusmääruses (EL) 2017/1758 (4) sätestatule. Kogemused näitavad, et raamatupidamisandmete vormi ja sisu tuleb seonduva halduskoormuse ja viivituste ohu tõttu igal aastal muuta. Lihtsustamise huvides ja selleks et õigel ajal saaks kehtestada vastavad tehnilised kirjeldused, on asjakohane lubada, et alates 2019. eelarveaastast peaks komisjon tegema kättesaadavaks raamatupidamisandmete vormid ja seonduvad tehnilised kirjeldused ning neid ajakohastama, olles põllumajandusfondide komiteed enne iga eelarveaasta algust sellest teavitanud. Samuti on asjakohane kehtestada üldised nõuded kõnealustele tehnilistele kirjeldustele.

                  (6)

                  Rakendusmääruse (EL) nr 908/2014 artikli 34 lõikes 2 on sätestatud, et kui komisjon avastab, et tehtud kulutused ei ole liidu eeskirjadega kooskõlas, edastab ta kontrollimise tulemused asjaomasele liikmesriigile ja kutsub ta neli kuud pärast vastamistähtaja möödumist kahepoolsetele kohtumisele. Selle ajavahemiku jooksul tehakse teatavad haldustoimingud, nt tõlgitakse liikmesriigi vastus, komisjon analüüsib liikmesriigi vastust, kahepoolse kohtumise kutse koostatakse liikmesriigi riigikeeles ja kohtumine valmistatakse ette. Viimase kahe aasta kogemuse põhjal on näha, et neli kuud on enamikul juhtudel ebapiisav selleks, et kohtumine oleks tulemuslik. Selleks et kahepoolset kohtumist paremini ette valmistada, tuleks ajavahemikku, mille jooksul on kavas kohtumine pidada, pikendada viie kuuni. Selline pikendamine kehtib üksnes järelepärimiste suhtes, mille kohta ei ole käesoleva määruse jõustumise hetkel veel artikli 34 lõike 2 kohaselt teadet saadetud, et mitte katkestada olemasolevaid järelepärimisi.

                  (7)

                  Rakendusmääruse (EL) nr 908/2014 artikli 34 lõike 3 kolmanda lõigu kohaselt edastab komisjon liikmesriigile kuus kuud pärast kahepoolse kohtumise protokolli saatmist ametlikult järeldused. Tähtaeg on täpsustatud ainult seoses kahepoolse kohtumise protokolliga, mis tähendab, et kahepoolne kohtumine on toimunud. Kõnealuses rakendusmääruses ei määrata selgelt kindlaks teate saatmise tähtaega juhul, kui liikmesriigi arvates ei ole kahepoolset kohtumist vaja. Seetõttu tuleks kõnealust sätet sellega seoses täpsustada ja määrata kindlaks kuuekuulise perioodi alguspunkt, kui kahepoolset kohtumist ei peeta vajalikuks.

                  (8)

                  Komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 908/2014 artikli 34 lõike 9 kohaselt võib nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel kõnealuse artikli lõigetes 3, 4 ja 5 osutatud ajavahemikku pikendada. Kõnealuse rakendusmääruse artikli 34 lõikega 2 on ette nähtud ajavahemik, millal kahepoolne kohtumine peab toimuma, ning võib juhtuda, et nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel on seda ajavahemikku vaja pikendada. Kõnealuse rakendusmääruse artikli 34 lõiget 9 tuleks seetõttu vastavalt muuta.

                  (9)

                  Määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 111 lõike 1 kohaselt peavad liikmesriigid avaldama teabe Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondist (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist toetuse saajate kohta, muu hulgas iga kõnealustest fondidest rahastatud meetme puhul saadud toetussumma asjaomasel eelarveaastal ning iga meetme liigi ja kirjelduse. Rakendusmääruse (EL) nr 908/2014 artiklis 57 on täpsustatud täiendavad üksikasjad, mis tuleb avaldada seoses kõnealuste meetmetega, ning selles osutatakse kõnealuse rakendusmääruse XIII lisale, mis sisaldab loetelu asjaomastest meetmetest.

                  (10)

                  Rakendusmääruse (EL) nr 908/2014 XIII lisa tuleks muuta, et võtta arvesse asjaolu, et ka erakorralised meetmed, mida on vaja turuolukorraga tegelemiseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 (5) artikli 220 lõike 1 ning artikli 221 lõigete 1 ja 2 alusel, tuleks lisada kõnealuses lisas esitatud meetmete loetellu. Selliseid erakorralisi meetmeid käsitatakse kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 4 lõike 1 punktiga a põllumajandusturgusid toetavate meetmetena. Seepärast on asjakohane muuta rakendusmääruse (EL) nr 908/2014 XIII lisa punkti 10. Lisaks ei kohaldata enam kõnealuse lisa loetelu punktis 3 nimetatud siidiussisektorile antavat abi, kuna nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 (6) artikkel 111 on alates 1. jaanuarist 2014 tunnistatud määrusega (EL) nr 1308/2013 kehtetuks ning kõik sellega seotud kulukohustused ja maksed toetusesaajatele on nüüd lõpetatud. Viide siidiussisektoris antavale abile tuleks seega kõnealusest loetelust välja jätta.

                  (11)

                  Seepärast tuleks rakendusmäärust (EL) nr 908/2014 vastavalt muuta.

                  (12)

                  Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas põllumajandusfondide komitee arvamusega,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
      Artikkel 1
      Rakendusmäärust (EL) nr 908/2014 muudetakse järgmiselt.

                  1)

                  Artikli 7 lõike 3 neljas lause asendatakse järgmisega:
                  „Substantiivse kontrolli, sh valimi kasutamise meetodite puhul võivad sertifitseerimisasutused mõlema auditieesmärgi jaoks kasutada kahe-eesmärgilist testi.“

                  2)

                  Artikli 22 lõikele 2 lisatakse kolmas lõik:
                  „Määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 38 lõike 1 punkti b kohaselt loodud rahastamisvahendite puhul deklareeritakse kulud seoses esimeses lõigus osutatud vastavate võrdlusperioodidega pärast seda, kui kõnealuse määruse artikli 41 lõike 1 kohaselt iga järgmise vahemaksetaotluse suhtes kehtestatud tingimused on täidetud.“

                  3)

                  Artikli 27 lõikele 1 lisatakse järgmine lause:
                  „Liikmesriigid võivad otsustada intressi mitte sisse nõuda, kui intressi summa ei ületa viit eurot.“

                  4)

                  Artikli 30 lõige 2 asendatakse järgmisega:
                  „2.   Lõikes 1 osutatud dokumendid ja raamatupidamisandmed esitatakse komisjonile hiljemalt kõnesolevates dokumentides ja andmetes käsitletavale eelarveaastale järgneva aasta 15. veebruariks. Kõnealuse lõike punktides a, b ja d osutatud dokumendid esitatakse elektrooniliselt vastavalt vormile ja tingimustele, mille kehtestab komisjon vastavalt artiklile 24.
                  Kõnealused dokumendid peavad olema elektrooniliselt allkirjastatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 910/2014 tähenduses (*1). 2017. eelarveaastat käsitlevate dokumentide puhul võib komisjon aktsepteerida tavapäraselt allkirjastatud dokumente, mis on edastatud elektrooniliselt.

                     (*1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 2014. aasta määrus (EL) nr 910/2014 e-identimise ja e-tehingute jaoks vajalike usaldusteenuste kohta siseturul ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 1999/93/EÜ (ELT L 257, 28.8.2014, lk 73).“"

                  5)

                  Artikli 31 lõige 1 asendatakse järgmisega:
                  „1.   Komisjon teeb artikli 30 lõike 1 punktis c osutatud raamatupidamisandmete vormi ja sisu liikmesriikidele kättesaadavaks teabesüsteemi kaudu esitatavate näidistega.
                  Komisjon peab raamatupidamisandmete näidised ja seonduvad tehnilised kirjeldused tegema kättesaadavaks ja neid ajakohastama, olles põllumajandusfondide komiteed enne iga eelarveaasta algust sellest teavitanud.
                  Tehniline kirjeldus peab sisaldama järgmist:

                              a)

                              iga-aastased andmenõuded kõigi raamatupidamisandmete jaoks („X-tabel“);

                              b)

                              tehnilised nõuded EAGFi ja EAFRD kulude kohta arvutifailide edastamisel;

                              c)

                              andmeväljade kirjeldused („Meelespea“);

                              d)

                              EAFRD eelarvekoodide struktuur.“

                  6)

                  Artiklit 34 muudetakse järgmiselt.

                              a)

                              Lõike 2 esimene lõik asendatakse järgmisega:
                              „Kui komisjon avastab tänu uurimisele, et tehtud kulutused ei ole liidu eeskirjadega kooskõlas, edastab ta kontrollimise tulemused asjaomasele liikmesriigile ja täpsustab vajalikud parandusmeetmed, et edaspidi tagada eeskirjadele vastavus, ning märgib finantskorrektsioonide esialgse taseme, mis tema arvates menetluse selles etapis on vastavuses tema järeldustega. Viis kuud pärast vastamistähtaja möödumist kutsub komisjon liikmesriigi kahepoolsele kohtumisele. Sellekohases teates osutatakse käesolevale artiklile.“

                              b)

                              Lõikele 3 lisatakse neljas lõik:
                              „Kui liikmesriik teatab komisjonile, et kahepoolne kohtumine ei ole vajalik, algab kuuekuuline ajavahemik kuupäevast, millal komisjon sai teate kätte.“

                              c)

                              Lõige 9 asendatakse järgmisega:
                              „9.   Komisjon võib nõuetekohastel juhtudel, millest teatatakse asjaomasele liikmesriigile, lõigetes 2–5 sätestatud ajavahemikke pikendada.“

                  7)

                  I lisa asendatakse käesoleva määruse lisa tekstiga.

                  8)

                  XIII lisa muudetakse järgmiselt:

                              a)

                              punkt 3 jäetakse välja;

                              b)

                              punkt 10 asendatakse järgmisega:

                                          „10.

                                          Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 219 lõike 1, artikli 220 lõike 1 ning artikli 221 lõigete 1 ja 2 kohaselt kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 4 lõike 1 punktiga a põllumajandusturgusid toetavate meetmetena võetavad meetmed.“

            Artikkel 2
      Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

         Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
         Brüssel, 12. jaanuar 2018

               Komisjoni nimel

               president

            Jean-Claude JUNCKER

         (1)  ELT L 347, 20.12.2013, lk 549.

         (2)  Komisjoni 6. augusti 2014. aasta rakendusmäärus (EL) nr 908/2014, milles sätestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1306/2013 rakenduseeskirjad seoses makse- ja muude asutustega, finantsjuhtimisega, raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmisega, kontrollieeskirjadega, tagatistega ja läbipaistvusega (ELT L 255, 28.8.2014, lk 59).

         (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

         (4)  Komisjoni 27. septembri 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/1758, millega nähakse ette selliste raamatupidamisandmete vorm ja sisu, mis tuleb esitada komisjonile seoses EAGFi ja EAFRD raamatupidamisarvestuste kontrollimise ja heakskiitmisega ning järelevalveks ja prognooside tegemiseks (ELT L 250, 28.9.2017, lk 1).

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 671).

         (6)  Nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrus (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus) (ELT L 299, 16.11.2007, lk 1).

         LISA
         „
               I LISA

                  VAHENDITE HALDAJA KINNITUS

               (Artikkel 3)
               Mina, …, … makseasutuse direktor, esitan nimetatud makseasutuse raamatupidamisarvestuse eelarveaasta 16.10.xx kuni 15.10.xx+1 kohta.
               Tuginedes oma hinnangule ja enda käsutuses olevale teabele, muu hulgas sisekontrollitalituse töö tulemustele, kinnitan järgmist:

                           —

                           nii paberkandjal kui ka elektrooniliselt esitatud aruanded annavad minule teada olevalt tõese, täieliku ja täpse ülevaate eespool osutatud eelarveaasta kuludest ja tuludest. Aruannetes on kajastatud eelkõige kõik mulle teada olevad võlad, ettemaksed, tagatised ja varud ning kõik seoses EAGFi ja EAFRDga sissenõutud summad on nõuetekohaselt kantud asjaomaste fondide arvele;

                           —

                           olen kehtestanud süsteemi, millega mõistlikult tagatakse eelarvekirjete aluseks olevate tehingute õiguspärasus ja korrektsus, sealhulgas see, et nõuete vastuvõetavuse hindamise ja maaelu arenguks abi eraldamise korra juhtimine, kontrollimine ja dokumenteerimine on liidu õigusaktidega kooskõlas.

                     Arvestuskannetesse kantud kulud vastavad määrusega (EL) nr 1306/2013 ettenähtud eesmärkidele.
               Lisaks kinnitan, et väljaselgitatud riske arvesse võttes on võetud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 58 kohaseid tõhusaid ja proportsionaalseid pettusevastaseid meetmeid.
               Selle kinnitusega seoses tuleb siiski arvestada järgmisi reservatsioone:
               Kinnitan, et minule teada olevalt ei ole jäänud avaldamata ühtegi asjaolu, mis võiks liidu finantshuvi kahjustada.
               Allkiri
            “


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2018/68, 8. jaanuar 2018, millega registreeritakse kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste registris nimetus [„Carne de Salamanca“ (KGT)]

text:
                  17.1.2018

                  ET

                  Euroopa Liidu Teataja

                  L 12/16

            KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2018/68,
      8. jaanuar 2018,
      millega registreeritakse kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste registris nimetus [„Carne de Salamanca“ (KGT)]
      EUROOPA KOMISJON,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. novembri 2012. aasta määrust (EL) nr 1151/2012 põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta, (1) eriti selle artikli 52 lõiget 2,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Vastavalt määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 50 lõike 2 punktile a avaldati Euroopa Liidu Teatajas Hispaania taotlus registreerida nimetus „Carne de Salamanca“ (2).

                  (2)

                  Komisjonile ei esitatud ühtegi määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 51 kohast vastuväidet. Saksamaa ametiasutused teavitasid siiski komisjoni talitusi asjaolust, et koonddokumendis määratletud lihaliike tuleb seoses veiste klassifikatsiooniga täiendavalt selgitada. Komisjoni talituste taotlusel muutsid Hispaania ametiasutused koonddokumendi punkti 3.2 ja täpsustasid toote kirjeldust seoses lihaliikide klassifikatsiooniga.

                  (3)

                  Kuna tegemist on formaalse muudatusega, ei ole vaja uuesti avaldada määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 50 lõike 2 punkti a kohast registreerimistaotlust. Muudetud koonddokument tuleb teavitamise eesmärgil siiski avaldada.

                  (4)

                  Seega tuleb nimetus „Carne de Salamanca“ registreerida,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
      Artikkel 1
      Nimetus „Carne de Salamanca“ (KGT) registreeritakse.
      Esimeses lõigus osutatud nimetus määratletakse komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 668/2014 (3) XI lisas esitatud klassi 1.1 „värske liha (ja rups)“ kuuluva tootena.
      Artikkel 2
      Muudetud koonddokument on teavitamise eesmärgil avaldatud käesoleva määruse lisas.
      Artikkel 3
      Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

         Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
         Brüssel, 8. jaanuar 2018

               Komisjoni nimel

               presidendi eest

               komisjoni liige

            Phil HOGAN

         (1)  ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

         (2)  ELT C 435, 24.12.2015, lk 12.

         (3)  Komisjoni 13. juuni 2014. aasta rakendusmäärus (EL) nr 668/2014, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) rakenduseeskirjad (ELT L 179, 19.6.2014, lk 36).

         LISA

            KOONDDOKUMENT

         Nõukogu 20. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 510/2006 põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (*1)

            „CARNE DE SALAMANCA“

         EÜ nr: ES-PGI-0005-01174 – 8.11.2013

            KPN ()

            KGT (X)

         1.   NIMETUS
         „Carne de Salamanca“
         2.   LIIKMESRIIK VÕI KOLMAS RIIK
         Hispaania
         3.   PÕLLUMAJANDUSTOOTE VÕI TOIDU KIRJELDUS
         3.1.   Toote liik

         Klass 1.1. Värske liha (ja rups)
         3.2.   Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

         Kõnealuse kaitstud geograafilise tähisega hõlmatud liha saadakse veistest, kes on sündinud Morucha tõugu emastest aretusloomadest ning kes võivad olla puhast tõugu või Morucha tõugu emasloomade ja šarolee või limusiini tõugu isasloomade ristandid. Loomad võõrutatakse kõige varem viie kuu vanuselt ning neid kasvatatakse ekstensiivsel meetodil, kasutades ära loodusressursse.
         Vastavalt loomade tapaeelsele vanusele eristatakse kolme järgmist lihalooma tüüpi.

                     —

                     Vasikas: loom, kelle tapavanus on kuni 8–12 kuud, kategooria Z;

                     —

                     mullikas: loom, kelle tapavanus on kuni 12–24 kuud, kategooriad A ja E;

                     —

                     noorveis: loom, kelle tapavanus on kuni 24–48 kuud, kategooriad B ja E.

               Liha minimaalne laagerdumisaeg alates looma tapmise päevast on vasikate puhul kaks päeva, mullikate puhul neli päeva ja noorveiste puhul kuus päeva.
         Rümba lihakusklassid on U, R ja O.
         Rümba miinimumkaal vastavalt loomade klassile on:

                     —

                     vasikate puhul 140 kg;

                     —

                     mullikate puhul 200 kg;

                     —

                     noorveiste puhul 280 kg.

               Rümba välispinna ja rinnaõõne rasvasusaste on kõigi kategooriate puhul 2 (õhuke rasvakiht).
         24 tundi pärast looma tapmist peab liha pH, mida mõõdetakse rümba pikimas seljalihases, olema 6 või alla selle.
         Kaitstud geograafilise tähisega värske liha omadused pärast looma tapmist, tükeldamist ja liha laagerdumist on järgmised.

                     —

                     Vasikas: liha on läikiv, selle värvus varieerub roosast helepunaseni, rasv on valge värvusega ning liha on puudutamisel sitke;

                     —

                     mullikas: liha on läikiv, selle värvus varieerub helepunasest kirsipunaseni, rasv on kollaka või kreemja värvusega ning liha on puudutamisel sitke;

                     —

                     noorveis: liha on läikiv, selle värvus varieerub tumedast kirsipunasest purpurpunaseni, rasv on kreemja või kollaka värvusega ning liha on puudutamisel sitke.

               3.3.   Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

         ––
         3.4.   Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

         Kuna emasloomi peetakse vabas õhus, siis saavad nad oma sööda aasta ringi rohumaadelt ja rohumaa (dehesa) kõrrepõldudelt, ning kui looduslikku sööta napib, täiendatakse seda põllumajandusettevõttes leiduva heina ja põhuga.
         Kevaditi söövad loomad rohumaadel lokkavat rohtu, millest osa niidetakse ja pannakse tallele. Suviti viiakse loomad põllumajandusettevõtete maadelt läbi voolavate jõgede või ojade kallastele või kõrrepõldudele, kust on hein või viljasaak juba koristatud.
         Sügise saabudes, kui rohi on uuesti kasvanud, viiakse loomad taas rohumaadele ning sõltuvalt sealsest rohukasvust täiendatakse loomade sööta kevadel niidetud heinaga.
         Aasta lõpus, kui rohumaad on enam-vähem lagedaks söödud, saavad oluliseks loomasöödaks tammetõrud. Tõrud on küll oluline, kuid loomade jaoks ebapiisav sööt. Seega tuleb sööta täiendada kevadel niidetud heinaga või põllumajandusettevõtte enda maadelt saadud söödataimede ja põhuga.
         Vasikad on ammlehmade juures karjamaal viis kuni kuus kuud kestva imetamisperioodi jooksul. Emasloomade piimal põhinevat sööta hakatakse varakult täiendama sama rohumaasöödaga, mida saavad ammlehmad. Pärast võõrutamist nuumatakse vasikaid kuni tapmiseni heina, söödataimede ja muu põllumajandusettevõttest pärineva söödaga ning loodusliku teraviljasöödaga.
         Perioodidel, mil sööta ebasoodsate ilmastikuolude tõttu napib, või nuumaperioodil võib loomadele lisasöödana anda üksnes geograafilisest piirkonnast pärit sööta ja heina ning taimset sööta, mille põhikomponent on teravili (vähemalt 60 % koguselisest koostisest), koguses, mis ei ületa 50 % aastasest kuivsööda kogusest. Selgesõnaliselt on keelatud selliste toodete kasutamine, mis võiksid mõjutada loomade normaalset kasvu- ja arengurütmi.
         3.5.   Täpsustage tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

         Määratletud geograafilises piirkonnas toimub kaitstud geograafilise tähisega hõlmatud loomade sünd, kasvatamine ja söötmine kuni nende tapmiseni.
         3.6.   Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

         Toodet võib turustada portsjonitena, fileerituna, tükeldatuna või hakklihana tingimusel, et nimetatud töötluse teevad käitlejad, keda kontrollitakse kaitstud geograafilise tähise nõuetekohase kasutamise osas.
         3.7.   Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

         Rümbad märgistatakse tapamajas kustutamatute või ühekordselt kasutatavate märgistega, mis kinnitatakse poolrümpade siseküljele viisil, mis võimaldab rümba veerandikke nende eraldamise korral täielikult identifitseerida.
         Kaitstud geograafilise tähisega liha ning portsjoneid, fileesid, lihatükke või hakkliha sisaldavad pakendid peavad olema varustatud nummerdatud märgisega, millel on vähemalt sõnad „Kaitstud geograafiline tähis“ ja „Carne de Salamanca“.
         Kui toode on saadud üksnes Morucha tõugu loomadelt, võib märgisele lisada ka sõnad „Raza Morucha“.
         4.   GEOGRAAFILISE PIIRKONNA TÄPNE MÄÄRATLUS
         Salamanca provints.
         5.   SEOS GEOGRAAFILISE PIIRKONNAGA
         5.1.   Geograafilise piirkonna eripära

         Toote „Carne de Salamanca“ jaoks sobivate veiste kasvatamine on tihedalt seotud konkreetse geograafilise keskkonna – rohumaaga (dehesa), millel on suur ökoloogiline väärtus ja kus kasvavad iilekstammed.
         Tänu pikkade külmade talvede, pikemalt kestva külmaperioodi ning palavate ja kuivade suvedega kontinentaalsele kliimale, millele on iseloomulik temperatuuri ja sademete hulga suur kõikumine sügisel ja talvel, on rohumaad liigirikkad kooslused, millele on tunnuslikud igihaljaste nahkjate lehtedega iilekstammed ning tihe ja lopsakas alusmets. Rohumaadel leidub vahemerelisi puhmastikke, mis kasvavad iileks- ja korgitammede ning harilike tammede ja tinditammede läheduses, samuti muude liikide, peamiselt kiviroosiku, leetpõõsa, kuldkannu ja astelherne puhmastikke. Samuti leidub heintaimede ja liblikõieliste üheaastaseid liike. Kõik need rohumaataimed on lihaveiste sööda peamine looduslik allikas.
         Karjapidajad kasvatavad loomi selles keskkonnas traditsioonilisel viisil, milles lähtutakse loomade kohanemisest rohumaadel leiduva söödaga ja nende aasta ringi vabas õhus pidamisest. Loomad ei vaja spetsiaalseid loomapidamishooneid, vaid elavad pidevalt vabas õhus, kus nende ainsaks varjualuseks on iilekstammed. Selline karjapidamisviis lähtub looduslikest tsüklitest, vasikad sünnivad karjamaal kõrvalise abita ja jäävad emasloomade juurde viieks kuni seitsmeks kuuks, toitudes ammlehmapiimast ja karjamaarohust.
         Lihaveised jagavad karjamaid hobuste, härjavõitluses kasutatavate härgade ja Ibeeria sigadega, keda karjatavad tavaliselt hobustel ratsutavad ratsakarjused, kes hoolitsevad loomade eest viisil, mis aitab rohumaid paremini kasutada ja neid säilitada. Ratsakarjuste tähtsust ja erilisust on tunnustatud ja neile on Salamancas püstitatud skulptor Venancio Blanco loodud mälestussammas, mis asub ühel tähtsamal linnaväljakul.
         Sajandite jooksul rohumaadel toiminud loodusliku valiku käigus on välja arenenud veised, kes on kohanenud karmide loodustingimustega ja suudavad end rohumaal ära toita. Karja emasloomadel on välja arenenud tugev emainstinkt, mille abil nad kaitsevad oma vasikaid huntide ja rebaste rünnakute eest, ning nad on piisavalt tugevad kõnealuse karjatamisviisi jaoks. Nimetatud positiivsed omadused on olemas Morucha tõugu loomadel ja selle tõu ristanditel. Toode „Carne de Salamanca“ põhineb just Morucha tõul, mis kujunes välja Salamanca piirkonna rohumaadel. Vanasti kasutati nimetatud tõugu loomi seal piirkonnas tööloomana põllutöödel ja kohalikel härjavõitlustel, kuid ka lihaloomana. Aja jooksul aga said Morucha tõugu veistest eriliselt sobivad lihaloomad, eelkõige tänu emasloomade aretusomadustele. Möödunud sajandi keskpaigas toodi sisse uued loomatõud, näiteks šarolee ja limusiin, keda peeti samasugustes tingimustes, ning aja jooksul on just Morucha ja nimetatud tõugude ristandid rohumaade ökosüsteemiga väga hästi kohanenud. Nad suudavad ära kasutada piirkonna taimeressursse ja nendelt saab kõrgelt hinnatud liha.
         5.2.   Toote eripära

         „Carne de Salamanca“ rümpadele on iseloomulik õhuke rasvakiht rümba välispinnal ja rinnaõõne siseküljel.
         Toote „Carne de Salamanca“ tekstuur on pisut kiuline, kuna loomade lihaskiud on peenikesed. Liha on tugeva värvusega, mis varieerub roosast purpurpunaseni. Lihasisene marmorjas rasv on ühtlaselt jaotunud ega ole suurtes kogustes ladestunud. Lihale iseloomulikku maitset ja lõhna andva rasva värvus varieerub valgest kollase või kreemjani.
         5.3.   Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

         Kõige olulisemateks teguriteks on kahtlemata traditsiooniline söötmismeetod, mis hõlmab emasloomade piima ja looduslikku rohusööta, loomade karjatamine Salamanca piirkonna looduslikel rohumaadel ja Morucha tõu omadused. Just tänu nendele teguritele on võimalik saada toode, mille erilised omadused eristavad seda muust veiselihast, kuna selle lihaskiud on peenikesemad, läige ja värvus, mis varieerub roosast purpurpunaseni, on tugevamad ning lihasisene rasv on ühtlaselt jaotunud ega ladestu suurtes kogustes.
         Tänu traditsioonilisele ekstensiivsele karjakasvatusviisile on aastakümnete jooksul välja arenenud veised, kes on täiuslikult kohanenud eluga rohumaadel ja kelle iseloomulikud omadused on järgmised:

                     —

                     väike kuni keskmine kasv ja väike kaal, hea ainevahetus, mis aitab söödavajaduse rahuldada ka juhul, kui rohtu ei ole väga palju;

                     —

                     hästi arenenud lihased, mis võimaldavad füüsilist pingutust ning tagavad hea ja kerge liikuvuse ulatuslikel aladel, kuna sööda ja vee leidmiseks peavad loomad päevas läbima mitmeid kilomeetreid;

                     —

                     suur vastupidavus, mis võimaldab elada piirkonna karmides kliimatingimustes nii suvel kui ka talvel.

               Tänu kõnealust tüüpi veiste geenide ja igapäevase intensiivse lihastöö koosmõjule on loomade lihasmass peenekiulisem kui veistel tavaliselt ning selle tulemusel ei ole nende liha väga kiuline.
         Rümpade rasvasusklass on seotud karjatamisviisiga ning loomade sitkuse ja kiire arenguga. Asjaolu, et loomad on pidevas liikumises, takistab rasva üleliigset ladestumist kindlatesse piirkondadesse ja sel viisil suudavad nad paremini läbida pikki vahemaid, et toitu leida. Perioodidel, mil sööta on külluses, suudavad loomad koguda lihasmassi koguneva rasva varusid, kuid see ei muuda neid vähem liikuvaks. Tänu sellele on rasv veistelt saadavas lihas ühtlaselt jaotunud ega ladestu suurtes kogustes ning sõltuvalt looma tapavanusest varieerub selle värvus valgest kollase või kreemjani.
         Järgitakse loomulikku imetamisperioodi, st vasikad võõrutatakse tavapärasest hiljem, ja nad jäävad emasloomade juurde rohumaale. Sellest tulenevalt hakkavad vasikad emasloomade piima kõrval sööma ka rohumaal leiduvat, peamiselt kevadist rohtu, mis sisaldab suuremas koguses pigmente (klorofülli ja karotenoide), ning see annab lihale iseloomuliku värvuse ja läike. Tänu sellele ja asjaolule, et tõule on geneetiliselt omane tavapärasest punasem liha, on veiste liha väga läikiv ja selle tugev värvus varieerub roosast purpurpunaseni.
         Veiste kasvatamine ja nende liha tarbimine on tihedalt seotud kõnealuse piirkonnaga. Salamanca liha kasutati juba 15. sajandil selle kuulsuse ja hea maine tõttu feodaalidele andami maksmiseks.
         Alates 20. sajandi keskpaigast on tavaline, et lihamüüjad ja restoranid tõstavad oma vitriinidel ja menüüdes uhkusega esile toodet „Carne de Salamanca“, et näidata oma klientidele, et nad pakuvad piirkonna parimat liha, mida tarbijad kõrgelt hindavad ja tarbida soovivad.
         Leidub arvukalt kirjalikke tõendeid selle kohta, et „Carne de Salamanca“ on tarbijate seas tuntud ja eelistatud. Näiteks kirjutab Luis Carandell oma raamatu „Vivir en Madrid“ (1967) sissejuhatuses: „Sündisin Barcelonas 1929. aastal ja sündisin uuesti Madridis 1947. aastal ... See oli linn, kuhu toodi köögivilju Valenciast, kala Bilbaost, liha Salamancast, veini La Manchast ja kangaid Katalooniast“.

            Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

         [Määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 5 lõige 7]
         http://www.itacyl.es/opencms_wf/opencms/informacion_al_ciudadano/calidad_alimentaria/4_condiciones_DOP/index.html

            (*1)  ELT L 93, 31.3.2006, lk 12. Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012 põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta.


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2018/69, 16. jaanuar 2018, kaitstud geograafilise tähise „Carne de Morucha de Salamanca“ (KGT) registreerimise tühistamise kohta

text:
               17.1.2018

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 12/22

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2018/69,
   16. jaanuar 2018,
   kaitstud geograafilise tähise „Carne de Morucha de Salamanca“ (KGT) registreerimise tühistamise kohta
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. novembri 2012. aasta määrust (EL) nr 1151/2012 põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta, (1) eriti selle artikli 54 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 664/2014 (2) artikli 7 lõikes 1 on sätestatud, et registreerimise tühistamise puhul kohaldatakse mutatis mutandis määruse (EL) nr 1151/2012 artiklites 49–52 sätestatud menetlust, nagu on osutatud kõnealuse määruse artikli 54 lõikes 1.

               (2)

               Vastavalt määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 50 lõikele 2 ja kooskõlas komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 664/2014 artikli 7 lõikega 1 esitas Hispaania taotluse tühistada Euroopa Liidu Teatajas esitatud kaitstud geograafilise tähise (KGT) „Carne de Morucha de Salamanca“ registreerimine (3).

               (3)

               Kuna komisjon ei ole saanud ühtegi määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 51 kohast vastuväidet, tuleks nimetus „Carne de Morucha de Salamanca“ (KGT) kustutada kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste registrist.

               (4)

               Vastavalt määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 54 lõike 1 viimasele lõigule toimub tühistamine kooskõlas kõnealuse määruse artikli 57 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

               (5)

               Käesoleva määrusega ette nähtud meede on kooskõlas põllumajandustoodete kvaliteedipoliitika komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Nimetus „Carne de Morucha de Salamanca“ (KGT) on tühistatud.
   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 16. jaanuar 2018

            Komisjoni nimel

            president

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

      (2)  Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 664/2014, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1151/2012 seoses kaitstud päritolunimetuste, kaitstud geograafiliste tähiste ja garanteeritud traditsiooniliste toodete liidu sümbolite kehtestamisega ning seoses teatavate päritolueeskirjade, teatavate menetluseeskirjade ning teatavate täiendavate üleminekueeskirjadega (ELT L 179, 19.6.2014, lk 17).

      (3)  ELT C 201, 24.6.2017, lk 5.


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2018/77, 15. jaanuar 2018, teatavate kaupade klassifitseerimise kohta kombineeritud nomenklatuuris

text:
                  19.1.2018

                  ET

                  Euroopa Liidu Teataja

                  L 14/3

            KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2018/77,
      15. jaanuar 2018,
      teatavate kaupade klassifitseerimise kohta kombineeritud nomenklatuuris
      EUROOPA KOMISJON,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määrust (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik, (1) eriti selle artikli 57 lõiget 4 ja artikli 58 lõiget 2,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2658/87 (2) lisatud kombineeritud nomenklatuuri ühetaolise kohaldamise tagamiseks on vaja vastu võtta meetmed, mis käsitlevad käesoleva määruse lisas osutatud kaupade klassifitseerimist.

                  (2)

                  Määrusega (EMÜ) nr 2658/87 on kehtestatud kombineeritud nomenklatuuri klassifitseerimise üldreeglid. Neid üldreegleid kohaldatakse ka kombineeritud nomenklatuuril täielikult või osaliselt põhinevate või sellele täiendavaid alajaotisi lisavate teiste nomenklatuuride suhtes, mis on kehtestatud liidu erisätetega kaubavahetust käsitlevate tariifsete või muude meetmete kohaldamiseks.

                  (3)

                  Vastavalt nimetatud üldreeglitele tuleb käesoleva määruse lisas esitatud tabeli 1. veerus kirjeldatud kaubad klassifitseerida 2. veerus esitatud CN-koodi alla, lähtuvalt tabeli 3. veerus esitatud põhjendusest.

                  (4)

                  On asjakohane sätestada, et siduvale tariifiinformatsioonile, mis on antud käesolevas määruses käsitletavate kaupade kohta, kuid mis ei ole kooskõlas käesoleva määrusega, võib siduva tariifiinformatsiooni valdaja tugineda veel teatava perioodi vältel vastavalt määruse (EL) nr 952/2013 artikli 34 lõikele 9. Kõnealuseks ajavahemikuks tuleks kehtestada kolm kuud.

                  (5)

                  Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas tolliseadustiku komitee arvamusega,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
      Artikkel 1
      Lisas esitatud tabeli 1. veerus kirjeldatud kaubad klassifitseeritakse kombineeritud nomenklatuuris kõnealuse tabeli 2. veerus esitatud CN-koodi alla.
      Artikkel 2
      Siduvale tariifiinformatsioonile, mis ei ole kooskõlas käesoleva määrusega, võib määruse (EL) nr 952/2013 artikli 34 lõike 9 kohaselt tugineda veel kolm kuud pärast käesoleva määruse jõustumist.
      Artikkel 3
      Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

         Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
         Brüssel, 15. jaanuar 2018

               Komisjoni nimel

               presidendi eest

               maksunduse ja tolliliidu peadirektoraadi

               peadirektor

            Stephen QUEST

         (1)  ELT L 269, 10.10.2013, lk 1.

         (2)  Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määrus (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, 7.9.1987, lk 1).

         LISA

                     Kauba kirjeldus

                     Klassifikatsioon
                     (CN-kood)

                     Põhjendused

                     (1)

                     (2)

                     (3)

                     Risttahukakujuline tekstiiltoode (nn madratsikate) mis on tehtud keemilistest kiududest (100 % polüester) valmistatud trükitud mustriga riidest, mis on pestav, mõõtmetega umbes 200 × 60 × 8 cm.
                     Toote ühel pikiküljel on tõmblukk-kinnis madratsi sissepanemiseks.
                     Ühele pikiküljele on kinnitatud tekstiilkäepide.
                     Vt foto (*1).

                     6302 22 90

                     Klassifikatsioon määratakse kindlaks kombineeritud nomenklatuuri klassifitseerimise üldreeglitega 1 ja 6 ning CN-koodide 6302 , 6302 22  ja 6302 22 90  sõnastusega.
                     Toode on tehtud pestavast materjalist ja sellel on tõmblukk-kinnis, mis võimaldab toote igal ajal madratsist eraldada ja seega pesta (vt ka HSi selgitavad märkused, rubriik 6302 , esimene lõik). Järelikult on tootel voodipesu objektiivsed tunnused ja omadused.
                     Seega tuleb toode klassifitseerida CN-koodi 6302 22 90  alla kui muu voodipesu keemilistest kiududest, välja arvatud silmkoeline või heegeldatud voodipesu.

            (*1)  Foto on üksnes illustreeriv.


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2018/80, 18. jaanuar 2018, milles käsitletakse lõssipulbri madalaimat müügihinda rakendusmäärusega (EL) 2016/2080 avatud hankemenetluse raames toimuvas kuueteistkümnendas osalises hankemenetluses

text:
               19.1.2018

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 14/35

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2018/80,
   18. jaanuar 2018,
   milles käsitletakse lõssipulbri madalaimat müügihinda rakendusmäärusega (EL) 2016/2080 avatud hankemenetluse raames toimuvas kuueteistkümnendas osalises hankemenetluses
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007 (1),
   võttes arvesse komisjoni 18. mai 2016. aasta rakendusmäärust (EL) 2016/1240, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 rakenduseeskirjad riikliku sekkumise ja eraladustamistoetuse osas, (2) eriti selle artiklit 32,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni rakendusmäärusega (EL) 2016/2080 (3) on avatud lõssipulbri müük hankemenetluse teel.

               (2)

               Kuueteistkümnenda osalise hankemenetluse raames saadud pakkumusi arvesse võttes tuleks kindlaks määrata madalaim müügihind.

               (3)

               Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas põllumajandusturgude ühise korralduse komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Rakendusmäärusega (EL) 2016/2080 avatud hankemenetluse raames toimuvas kuueteistkümnendas osalises hankemenetluses, mis käsitleb lõssipulbri müüki ja mille puhul pakkumuste esitamise tähtaeg lõppes 16. jaanuaril 2018, kehtestatakse madalaim müügihind 119,00 eurot / 100 kg.
   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 18. jaanuar 2018

            Komisjoni nimel

            presidendi eest

            põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi

            peadirektor

         Jerzy PLEWA

      (1)  ELT L 347, 20.12.2013, lk 671.

      (2)  ELT L 206, 30.7.2016, lk 71.

      (3)  Komisjoni 25. novembri 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/2080, millega avatakse lõssipulbri müük hankemenetluse teel (ELT L 321, 29.11.2016, lk 45).


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2018/81, 16. jaanuar 2018, teatavate kaupade klassifitseerimise kohta kombineeritud nomenklatuuris

text:
                  20.1.2018

                  ET

                  Euroopa Liidu Teataja

                  L 16/1

            KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2018/81,
      16. jaanuar 2018,
      teatavate kaupade klassifitseerimise kohta kombineeritud nomenklatuuris
      EUROOPA KOMISJON,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määrust (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik, (1) eriti selle artikli 57 lõiget 4 ja artikli 58 lõiget 2,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2658/87 (2) lisatud kombineeritud nomenklatuuri ühetaolise kohaldamise tagamiseks on vaja vastu võtta meetmed, mis käsitlevad käesoleva määruse lisas osutatud kaupade klassifitseerimist.

                  (2)

                  Määrusega (EMÜ) nr 2658/87 on kehtestatud kombineeritud nomenklatuuri klassifitseerimise üldreeglid. Neid üldreegleid kohaldatakse ka kombineeritud nomenklatuuril täielikult või osaliselt põhinevate või sellele täiendavaid alajaotisi lisavate teiste nomenklatuuride suhtes, mis on kehtestatud liidu erisätetega kaubavahetust käsitlevate tariifsete või muude meetmete kohaldamiseks.

                  (3)

                  Vastavalt nimetatud üldreeglitele tuleb käesoleva määruse lisas esitatud tabeli 1. veerus kirjeldatud kaubad klassifitseerida 2. veerus esitatud CN-koodi alla, lähtuvalt tabeli 3. veerus esitatud põhjendusest.

                  (4)

                  On asjakohane sätestada, et siduvale tariifiinformatsioonile, mis on antud käesolevas määruses käsitletavate kaupade kohta, kuid mis ei ole kooskõlas käesoleva määrusega, võib siduva tariifiinformatsiooni valdaja määruse (EL) nr 952/2013 artikli 34 lõike 9 kohaselt tugineda veel teatava perioodi vältel Kõnealuseks ajavahemikuks tuleks kehtestada kolm kuud.

                  (5)

                  Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas tolliseadustiku komitee arvamusega,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
      Artikkel 1
      Lisas esitatud tabeli 1. veerus kirjeldatud kaubad klassifitseeritakse kombineeritud nomenklatuuris kõnealuse tabeli 2. veerus esitatud CN-koodi alla.
      Artikkel 2
      Siduvale tariifiinformatsioonile, mis ei ole kooskõlas käesoleva määrusega, võib määruse (EL) nr 952/2013 artikli 34 lõike 9 kohaselt tugineda veel kolm kuud pärast käesoleva määruse jõustumist.
      Artikkel 3
      Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

         Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
         Brüssel, 16. jaanuar 2018

               Komisjoni nimel

               presidendi eest

               maksunduse ja tolliliidu peadirektoraadi

               peadirektor

            Stephen QUEST

         (1)  ELT L 269, 10.10.2013, lk 1.

         (2)  Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määrus (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, 7.9.1987, lk 1).

         LISA

                     Kauba kirjeldus

                     Klassifikatsioon (CN-kood)

                     Põhjendus

                     (1)

                     (2)

                     (3)

                     Lasertehnoloogial põhinev elektriseade naharaviks ja karvaeemalduseks kahe eri lainepikkustel (755 ja 1 064  nm) töötava laseriga. Seadme mõõtmed on umbes 104 × 38 × 64 cm ja mass 82 kg.
                     Tollile esitatava seadme kasutusala hõlmab karvaeemaldust, kosmeetilist noorendamist, näo- ja jalaveenide ning ebaühtlase pigmentatsiooni (nt päikeselaikude) ravi ning muude veresoonekahjustuste ja healoomuliste pigmentatsioonihäirete ravi.
                     Seade on ette nähtud kasutamiseks nii ilusalongides arsti sekkumiseta kui ka tegevusloaga meditsiinikeskustes arsti järelevalve all.
                     Vt pilt (*1).

                     8543 70 90

                     Klassifikatsioon määratakse kindlaks kombineeritud nomenklatuuri klassifitseerimise üldreeglitega 1 ja 6 ning CN-koodide 8543 , 8543 70  ja 8543 70 90  sõnastusega.
                     Asjaolust, et seadmega saavutatav mõju on peamiselt esteetiline ning seda võib kasutada väljaspool meditsiinikeskkonda (ilusalongis) ja arsti sekkumiseta, nähtub, et seade ei ole ette nähtud meditsiiniliseks kasutamiseks. Seadmega saab ravida ka ühte või mitut haigusseisundit, kuid sellist ravi võib teha ka väljaspool meditsiinikeskkonda ja seepärast ei ole piisavalt alust järeldada, et seade on ette nähtud meditsiiniliseks kasutamiseks (vt kohtuasi C-547/13, Oliver Medical, ECLI:EU:C:2015:139.) Seepärast ei saa seadet klassifitseerida meditsiiniseadmena rubriiki 9018 .
                     Seega tuleb seade klassifitseerida CN-koodi 8543 70 90  alla kui iseseisvaid tööoperatsioone täitev mujal grupis 85 nimetamata elektriseade.

            (*1)  Pilt on üksnes illustreeriv.


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2018/82, 19. jaanuar 2018, millega parandatakse määrust (EÜ) nr 891/2009, millega avatakse teatavad ühenduse tariifikvoodid suhkrusektoris ja sätestatakse nende haldamine

text:
               20.1.2018

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 16/4

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2018/82,
   19. jaanuar 2018,
   millega parandatakse määrust (EÜ) nr 891/2009, millega avatakse teatavad ühenduse tariifikvoodid suhkrusektoris ja sätestatakse nende haldamine
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007, (1) eriti selle artiklit 187,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni rakendusmäärusega (EL) 2017/1085 (2) muudeti määruse (EÜ) nr 891/2009 (3) I lisa I osa vastavalt kirjavahetuse vormis lepingule Euroopa Liidu ja Brasiilia Liitvabariigi vahel, milles käsitletakse vastavalt 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII kontsessioonide muutmist Horvaatia Vabariigi loendis selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus (4) (edaspidi „leping“), et suurendada Brasiiliale eraldatud kvoote. Turustusaastaks 2016/2017 lisati kogus 19 500 tonni ning turustusaastateks 2017/2018 kuni 2022/2023 lisatakse kogus 78 000 tonni. Turustusaastaks 2023/2024 lisatakse kogus 58 500 tonni. Lisatavaid koguseid hallatakse kahe sellise uue järjekorranumbri (09.4329 ja 09.4330) alusel, mille suhtes kohaldatakse teistsugust kvoodijärgset tariifi kui varem eraldatud koguse suhtes, mille järjekorranumber on 09.4318 ja päritolumaa on Brasiilia.

               (2)

               Brasiilia kvoodi kaks uut järjekorranumbrit ja kvoodijärgsed tariifid jäid kogemata määruse (EÜ) nr 891/2009 regulatiivosasse lisamata, kuigi kõnealuse kvoodi suhkrukogused peavad vastama samadele tingimustele, eelkõige seoses impordilitsentsitaotluste ja päritolusertifikaatidega. Seepärast on vaja kõnealused vead parandada ning lisada kaks uut järjekorranumbrit ja kvoodijärgsed tariifid määruse (EÜ) nr 891/2009 regulatiivosasse.

               (3)

               Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 891/2009 vastavalt parandada.

               (4)

               Õiguskindluse huvides, mis on seotud kõigi ettevõtjate õiguste ja kohustustega seoses Brasiiliale eraldatud lisakogustega alates nende heakskiitmisest, tuleks käesolevat määrust kohaldada tagasiulatuvalt alates lepingu jõustumise kuupäevast.

               (5)

               Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas põllumajandusturgude ühise korralduse komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Määrust (EÜ) nr 891/2009 parandatakse järgmiselt:

               1)

               artikli 6 punkt a asendatakse järgmisega:

                           „a)

                           lahtris 8 – päritoluriik.
                           Järjekorranumbritega 09.4317, 09.4318, 09.4319, 09.4321, 09.4329 ja 09.4330 CXL kontsessioonisuhkru ning Balkani suhkru puhul märgitakse lahtris 8 sõna „jah“ ristiga. Kõnealuste impordilitsentsidega kaasneb kohustus importida teatavast kindlaksmääratud riigist;“;

               2)

               artikli 7 lõige 3 asendatakse järgmisega:
               „3.   Järjekorranumbritega 09.4317, 09.4318, 09.4319, 09.4320, 09.4329 ja 09.4330 CXL kontsessioonisuhkru impordilitsentsi taotlustele peab olema lisatud taotleja kinnitus, et ta tagab asjaomaste suhkrukoguste rafineerimise enne impordilitsentsi kehtivuse lõppemisele järgneva kolmanda kuu lõppu.“;

               3)

               artikkel 10 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 10
               Vabasse ringlusse lubamine
               Järjekorranumbritega 09.4317, 09.4318, 09.4319, 09.4321, 09.4329 ja 09.4330 CXL kontsessioonisuhkru vabasse ringlusse lubamiseks tuleb esitada asjaomase kolmanda riigi pädeva asutuse vastavalt määruse (EMÜ) nr 2454/93 artiklitele 55–65 väljaantud päritolutõend.
               Kui järjekorranumbritega 09.4317, 09.4318, 09.4319, 09.4320, 09.4329 ja 09.4330 CXL kontsessioonisuhkru polarisatsiooninäit ei vasta 96 kraadile, suurendatakse või vähendatakse tollimaksumäära vastavalt 98 eurot, 11 eurot ja 54 eurot tonni kohta vastavalt vajadusele 0,14 % leitud erinevuse iga kümnendikkraadi kohta.“

         Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Seda kohaldatakse alates 1. juulist 2017.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 19. jaanuar 2018

            Komisjoni nimel

            president

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  ELT L 347, 20.12.2013, lk 671.

      (2)  Komisjoni 19. juuni 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/1085, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 891/2009, millega avatakse teatavad ühenduse tariifikvoodid suhkrusektoris ja sätestatakse nende haldamine (ELT L 156, 20.6.2017, lk 19).

      (3)  Komisjoni 25. septembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 891/2009, millega avatakse teatavad ühenduse tariifikvoodid suhkrusektoris ja sätestatakse nende haldamine (ELT L 254, 26.9.2009, lk 82).

      (4)  ELT L 108, 26.4.2017, lk 3.