title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2017/1231, 6. juuni 2017, millega muudetakse rakendusmäärust (EL) 2017/1153, milles menetluselementide selgitamiseks sätestatakse meetod, millega määratakse regulatiivse katsemeetodi muudatust kajastavad vastavusnäitajad ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1014/2010 (EMPs kohaldatav tekst )

text:
                  8.7.2017

                  ET

                  Euroopa Liidu Teataja

                  L 177/11

            KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2017/1231,
      6. juuni 2017,
      millega muudetakse rakendusmäärust (EL) 2017/1153, milles menetluselementide selgitamiseks sätestatakse meetod, millega määratakse regulatiivse katsemeetodi muudatust kajastavad vastavusnäitajad ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1014/2010
      (EMPs kohaldatav tekst)
      EUROOPA KOMISJON,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta määrust (EÜ) nr 443/2009, millega kehtestatakse uute sõiduautode heitenormid väikesõidukite süsinikdioksiidiheite vähendamist käsitleva ühenduse tervikliku lähenemisviisi raames, (1) eriti selle artikli 8 lõike 9 esimest lõiku ja artikli 13 lõike 7 esimest lõiku,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Meetod, millega määratakse regulatiivse katsemeetodi muudatust kajastavad vastavusnäitajad, on sätestatud komisjoni rakendusmääruses (EL) 2017/1153 (2) ning väikeste tarbesõidukite puhul komisjoni rakendusmääruses (EL) 2017/1152 (3). Et hõlbustada üleminekut kergsõidukite CO2-heite ja kütusekulu mõõtmise uuele regulatiivsele katsemeetodile, milleks on ühtlustatud ülemaailmne kergsõidukite katsetamise meetod (World Harmonised Light Vehicles Test Procedure, WLTP), tuleks sõiduautode puhul kasutatav vastavusse seadmise toiming viia võimalikult suures ulatuses kooskõlla väikeste tarbesõidukite asjaomase toiminguga.

                  (2)

                  Tuleks selgitada, mil viisil nimetavad liikmesriigid tüübikinnitusasutuste ja tehniliste teenistuste kontaktpunkte, et oleks võimalik tõhusalt ja turvaliselt edastada vastavusvahendi ametlikuks kasutamiseks vajalikke digiallkirjastamiskoode.

                  (3)

                  M1-kategooria sõidukite puhul, mille suurim tehniliselt lubatud täismass on 3 000 kg või üle selle, on asjakohane anda tootjatele samasugune võimalus kui N1-kategooria sõidukite puhul, mis seisneb selles, et NEDC-põhised sõidutakistustegurid kas tuletatakse WLTP katsetega saadud sõidutakistuse tegurite põhjal või kasutatakse ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 83 (4) 4a lisa tabelis 3 esitatud väärtusi. See peaks hõlbustama tüübikinnituskatseid kõnealuse sõidukiterühma puhul.

                  (4)

                  Vastavalt vastavusvahendi väljatöötamise edenemisele ei ole edaspidi teatud sisendnäitajaid enam vaja, seevastu tuleb lisada muid, administratiivset laadi näitajaid, mis võimaldavad toimingu kulgu jälgida ja kontrollida.

                  (5)

                  Samuti on asjakohane võtta kasutusele vastavusvahendi väljundfailide räsid. Komisjonile tuleks teha kättesaadavaks teatud piiratud ja mittekonfidentsiaalsed vastavusvahendi väljundfailid, et tagada vastavusvahendi jätkuv arendamine ja parendamine ning võimaldada vastavusvahendi tulemuste täiendavat kontrollimist.

                  (6)

                  NEDC-põhise CO2-heite võrdlusväärtuse arvutamist tuleks lihtsustada sel teel, et enam ei oleks nõutav WLTP katse tulemuste töötlemine ning vastavusvahendiga modelleeritud WLTP-põhise CO2-heite ja NEDC-põhise CO2-heite vahe arvutamine. Uus arvutusmeetod peaks andma NEDC-põhise CO2-heite absoluutse võrdlusväärtuse ning vastavusvahendist tulenevaid hälbeid peaks olema kerge arvutada ja esitada mittekonfidentsiaalses kokkuvõtlikus väljundfailis. Sellisel viisil väheneks oluliselt vigade oht võrdlusväärtuste arvutamisel.

                  (7)

                  Lisaks sellele on asjakohane lihtsustada kogu tsükli ja tsükli faaside kütusekulu arvutamist. Kütusekulu tuleks arvutada lõpliku NEDC-põhise CO2-heite (kas tootja esitatud, vastavusvahendiga modelleeritud või katses mõõdetud) põhjal, kasutades määruse (EÜ) nr 692/2008 (5) XII lisa valemeid.

                  (8)

                  Seetõttu tuleks rakendusmääruse (EL) 2017/1153 I ja II lisa vastavalt muuta.

                  (9)

                  Käesolevas määruses ettenähtud meetmed on kooskõlas kliimamuutuste komitee arvamusega,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
      Artikkel 1
      Rakendusmääruse (EL) 2017/1153 I lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.
      Artikkel 2
      Komisjoni määruse (EL) nr 1014/2010 (6) I lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse II lisale.
      Artikkel 3
      Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

         Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
         Brüssel, 6. juuni 2017

               Komisjoni nimel

               president

            Jean-Claude JUNCKER

         (1)  ELT L 140, 5.6.2009, lk 1.

         (2)  Komisjoni 2. juuni 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/1153, millega sätestatakse meetod, mille abil määratakse vastavusnäitajad, mis kajastavad regulatiivse katsemeetodi muudatusi, ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1014/2010 (ELT L 175, 7.7.2017, lk 679).

         (3)  Komisjoni 2. juuni 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/1152, millega sätestatakse meetod regulatiivse katsemeetodi muudatusi kajastavate vastavusnäitajate määramiseks väikeste tarbesõidukite puhul ja muudetakse rakendusmäärust (EL) nr 293/2012 (ELT L 175, 7.7.2017, lk 644).

         (4)  ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) eeskiri nr 83 – Sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses mootorist eralduvate saasteainete heitkogustega vastavalt mootorile ette nähtud kütusele [2015/1038] (ELT L 172, 3.7.2015, lk 1).

         (5)  Komisjoni 18. juuli 2008. aasta määrus (EÜ) nr 692/2008, millega rakendatakse ja muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 715/2007, mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite (Euro 5 ja Euro 6) heitmetega ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust (ELT L 199, 28.7.2008, lk 1).

         (6)  Komisjoni 10. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1014/2010 uute sõiduautode registreerimisandmete seire ja esitamise kohta vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 443/2009 (ELT L 293, 11.11.2010, lk 15).

         I LISA
         Rakendusmääruse (EL) 2017/1153 I lisa muudetakse järgmiselt:

                     1)

                     punkt 2.1.2 asendatakse järgmisega:
                     „2.1.2   Vastavusvahendi kasutajate määramine

                     Liikmesriigid teatavad komisjonile, millised tüübikinnitusasutuste ja tehniliste teenistuste juures asuvad kontaktpunktid vastavusvahendi kasutamise eest vastutavad. Ühe tüübikinnitusasutuse või tehnilise teenistuse kohta nimetatakse üks kontaktpunkt. Komisjonile esitatav teave sisaldab järgmisi andmeid: organisatsiooni nimetus, vastutava isiku nimi, postiaadress, e-posti aadress, telefoninumber). See teave saadetakse asjaomasel e-posti aadressil (*1):
                     EC-CO2-LDV-IMPLEMENTATION@ec.europa.eu
                     Vastavusvahendi kasutamiseks vajalikke e-allkirja võtmeid saadetakse välja ainult kontaktpunkti taotlusel. (*2) Komisjon avaldab selliste taotluste esitamise juhised.

                        (*1)  Postiaadressi muudatustest teatatakse veebisaidil."

                        (*2)  E-allkirja võtmeid saab Euroopa Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskusest.“;"

                     2)

                     lõike 2.2 punktid a ja b asendatakse järgmisega:

                                 „a)

                                 kui tehakse kaks tüübikinnituskatset, kasutatakse selle katse andmeid, milles kogu tsükli CO2 heide on suurem;

                                 b)

                                 kui tehakse kolm tüübikinnituskatset, kasutatakse kolme katse CO2-heite mediaanväärtust.“;

                     3)

                     punkt 2.3.1 asendatakse järgmisega:
                     „2.3.1   Sõiduki NEDC-põhise inertsi määramine

                     H-sõiduki ja kui see on asjakohane, L- ja R-sõiduki NEDC-põhine võrdlusmass määratakse järgmiselt:

                                 RMn,L = (MROL – 75 + 100) [kg]

                                 RMn,H = (MROH – 75 + 100) [kg]

                                 RMn,R = (MROR – 75 + 100) [kg]

                           Siin
                     R-sõiduk on sõiduk, mis esindab sõidutakistuse tabeli tüüpkonda, nagu see on määratletud komisjoni määruse (EL) 2017/1151 (*3) XXI lisa 4. all-lisa punktis 5.1;
                     MRO on vastavalt töökorras H-, L- ja R-sõiduki mass, nagu see on määratletud komisjoni määruse (EL) nr 1230/2012 (*4) artikli 2 lõike 4 punktis a.
                     Modelleerimise ja, kui see on asjakohane, sõiduki füüsiliste katsete sisendandmetes kasutatakse võrdlusmassina inertsi, nagu see on esitatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 83 4a lisa tabelis 3, ja see on võrdväärne võrdlusmassiga RM, mis on määratud vastavalt käesolevale punktile ja mida tähistatakse vastavalt TMn,L, TMn,H ja TMn,R.;

                        (*3)  Komisjoni 1. juuni 2017. aasta määrus (EL) 2017/1151, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 715/2007, mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite heitmetega (Euro 5 ja Euro 6) ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust, ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/46/EÜ ning komisjoni määrust (EÜ) nr 692/2008 ja komisjoni määrust (EL) nr 1230/2012 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 692/2008 (ELT L 175, 7.7.2017, lk 1)."

                        (*4)  Komisjoni 12. detsembri 2012. aasta määrus (EL) nr 1230/2012, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 661/2009 seoses mootorsõidukite ja nende haagiste masside ja mõõtmete tüübikinnitusnõuetega, ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/46/EÜ (ELT L 353, 21.12.2012, lk 31).“;"

                     4)

                     punktid 2.3.5 ja 2.3.6 asendatakse järgmiselt:
                     „2.3.5.   Erinevus ettenähtud rehvirõhkude osas

                     Vastavalt määruse (EL) 2017/1151 I lisa 3. liite punktile 6.6.3 kasutatakse vabakäiguga sõidu ajal sõidutakistuse määramiseks soovituslikku väikseimat rehvirõhku vastavalt sõiduki katsemassile, kuid NEDC puhul ei ole seda täpsustatud. NEDC-põhise sõidutakistuse arvutamisel NEDC-põhise võrdlusmassiga sõiduki puhul vastavalt punktile 2.3.8 kasutatakse keskmist rehvirõhku, mis arvutatakse kui valitud rehvide korral mõlema telje lubatud miinimumrehvirõhu keskmisest ja mõlema telje lubatud maksimumrehvirõhu keskmisest arvutatud keskmine. Arvutus tehakse H-sõiduki ja, kui see on asjakohane, L- ja R-sõiduki jaoks järgmiste valemitega:

                                 H-sõiduki jaoks:

                                 L-sõiduki jaoks:

                                 R-sõiduki jaoks:

                           Siin

                                 Pmax,

                                 on valitud rehvide korral kummagi telje maksimaalsest rehvirõhust arvutatud kahe telje keskmine;

                                 Pmin,

                                 on valitud rehvide korral kummagi telje minimaalsest rehvirõhust arvutatud kahe telje keskmine.

                           Sellest tulenev mõju sõidukile avalduva takistuse kujul arvutatakse järgmiste valemitega vastavalt H-, L- ja R-sõiduki jaoks:

                                 H-sõiduki jaoks:

                                 L-sõiduki jaoks:

                                 R-sõiduki jaoks:

                           2.3.6.   Rehvimustri sügavuse (tyre tread depth, TTD) määramine

                     Määruse (EL) 2017/1151 XXI lisa 4. all-lisa punkti 4.2.2.2 kohaselt peab minimaalne rehvimustri sügavus WLTP-põhises katses olema 80 % ning ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 83 4a lisa 7. liite punkti 4.2 kohaselt peab NEDC-põhises katses minimaalne lubatud rehvimustri sügavus olema 50 % nimiväärtusest. Seega on kahe menetluse puhul erinevus rehvimustri sügavuse osas 2 mm. Vastav mõju sõidukile avalduva takistuse osas leitakse NEDC-põhise sõidutakistuse arvutuse korral punkti 2.3.8 kohaselt järgmiste valemitega vastavalt H-, L- ja R-sõiduki jaoks:

                                 H-sõiduki jaoks: ,

                                 L-sõiduki jaoks: ,

                                 R-sõiduki jaoks:

                           Siin
                     RMn,H, RMn,L, ja RMn,R on vastavalt H-, L- ja R-sõiduki võrdlusmass punkti 2.3.1 kohaselt.“;

                     5)

                     punktile 2.3.8.1 lisatakse järgmised kaks lõiku:
                     „NEDC-põhised sõidutakistustegurid arvutatakse vastavalt punktis 2.3.8.1.1 (H-sõiduk) ja punktis 2.3.8.1.2 (L-sõiduk) esitatud valemitega.
                     Kui ei ole sätestatud teisiti, kehtivad kõnealused valemid nii modelleerimise kui ka füüsilise katse korral.“;

                     6)

                     punkt 2.3.8.2 asendatakse järgmisega:
                     2.3.8.2.   Sõidutakistustegurid WLTP-põhise katse korral määratakse määruse (EL) 2017/1151 XXI lisa 4. all-lisa punkti 5 järgi.
                     2.3.8.2.1.   Sõidutakistuse tabeli tüüpkond määruse (EL) 2017/1151 XXI lisa 4. all-lisa punkti 5.1 järgi
                     Sõiduki sõidutakistus arvutatakse määruse (EL) 2017/1151 XXI lisa 4. all-lisa punkti 5.1 järgi ning NEDC-põhine sõidutakistus, mida kasutatakse vastavusvahendiga modelleerimisel sisendandmetes, arvutatakse järgmiselt:

                                 a)

                                 NEDC-põhised tabelis esitatud sõidutakistused kooskõlas ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 83 4a lisa tabeliga 3
                                 H-sõiduki korral:

                                                F
                                                0

                                                   n,H
                                                 = T
                                                0

                                                   n,H
                                                 + (F
                                                0

                                                   w,H
                                                 – Aw,H
                                                )

                                                F
                                                1

                                                   n,H
                                                 = F
                                                1

                                                   w,H
                                                 – Bw,H

                                                F
                                                2

                                                   n,H
                                                 = T
                                                2

                                                   n,H
                                                 + (F
                                                2

                                                   w,H
                                                 – Cw,H
                                                )

                                       L-sõiduki korral:

                                                F
                                                0

                                                   n,L
                                                 = T
                                                0

                                                   n,L
                                                 + (F
                                                0

                                                   w,L
                                                 – Aw,L
                                                )

                                                F
                                                1

                                                   n,L
                                                 = F
                                                1

                                                   w,L
                                                 – Bw,L

                                                F
                                                2

                                                   n,L
                                                 = T
                                                2

                                                   n,L
                                                 + (F
                                                2

                                                   w,L
                                                 – Cw,L
                                                )

                                       Siin

                                                F
                                                0

                                                   n,i
                                                , F
                                                1

                                                   n,i
                                                , F
                                                2

                                                   n,i
                                                , kus i = H ja L,

                                             on vastavalt L-sõiduki ja H-sõiduki NEDC-põhised sõidutakistustegurid;

                                                T
                                                0

                                                   n,i
                                                , T
                                                2

                                                   n,i
                                                , kus i = H ja L,

                                             on NEDC-põhised veojõustendi tegurid H- või L-sõiduki jaoks, nagu need on esitatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 83 4a lisa tabelis 3;

                                                AW,H/L, BW,H/L, CW,H/L

                                             on sõiduki veojõustendi tegurid, mida kasutatakse veojõustendi ettevalmistamiseks määruse (EL) 2017/1151 XXI lisa 4. all-lisa punktide 7 ja 8 järgi;

                                 b)

                                 NEDC-põhine sõidutakistus, mis on määratud esindava sõiduki korral
                                 Kui sõiduki suurim tehniliselt lubatud täismass on vähemalt 3 000 kg, võib NEDC-põhise sõidutakistuse tootja taotluse korral määrata kooskõlas järgmisega:

                                             1)

                                             sõidutakistuse tabeli tüüpkonda esindava sõiduki sõidutakistustegurite määramine
                                             i)   Inertsi erinevuse mõju:

                                             selle valemi jaoks arvutatakse kordajad punkti 2.3.1 järgi, välja arvatud järgmine:
                                             F0w,R on R-sõiduki sõidutakistustegur F0 WLTP-katses; TMw,R on R-sõiduki katsemass WLTP-katses.
                                             ii)   Rehvirõhu erinevuse mõju:

                                             selle valemi jaoks arvutatakse kordajad punkti 2.3.5 järgi.
                                             iii)   Pöörlevate osade inertsi mõju

                                             Sõiduki füüsilise katse tegemisel kasutatakse järgmist valemit:

                                             iv)   Rehvimustri sügavuse erinevuse mõju:

                                             selle valemi jaoks arvutatakse kordajad punkti 2.3.6 järgi.
                                             v)   Katseseisundisse viimise mõju:

                                             Sõidukiga füüsilise katse tegemise korral ei kasutata katseseisundisse viimise mõju kirjeldavat parandit.
                                             vi)   R-sõiduki sõidutakistustegur F1n leitakse järgmiselt:

                                                         Pöörlevate osade inertsi mõju

                                                         Sõiduki füüsilise katse tegemisel kasutatakse järgmist valemit:

                                                   vii)   R-sõiduki sõidutakistustegur F2n leitakse järgmiselt:

                                                         Pöörlevate osade inertsi mõju

                                                         Sõiduki füüsilise katse tegemisel kasutatakse järgmist valemit:

                                                   Siin kordaja  on sõidutakistustegur F2, mis leitakse R-sõiduki WLTP-põhises katses nii, et kõigi aerodünaamiliste lisaseadmete mõju on kõrvaldatud.

                                             2)

                                             H-sõiduki NEDC-põhiste sõidutakistustegurite määramine
                                             H-sõiduki NEDC-põhise sõidutakistuse arvutamiseks kasutatakse järgmisi valemeid:
                                             i)   H-sõiduki sõidutakistustegur F0n,H leitakse järgmiselt:

                                             Siin

                                                         F0n,R

                                                         on R-sõiduki muutumatu sõidutakistustegur [N];

                                                         RMn,H

                                                         on H-sõiduki võrdlusmass,

                                                         RMn,R

                                                         on R-sõiduki võrdlusmass,

                                                         RR,H

                                                         on H-sõiduki rehvi veeretakistus [kg/tonn];

                                                         RRR

                                                         on R-sõiduki rehvi veeretakistus [kg/tonn];

                                                   ii)   H-sõiduki sõidutakistustegur F2n,H leitakse järgmiselt:

                                             Siin

                                                         F2n,R

                                                         on R-sõiduki teist järku sõidutakistustegur [N/(km/h)2];

                                                         Af,H

                                                         on H-sõiduki lauppind [m2].

                                                         Af,R

                                                         on R-sõiduki lauppind [m2].

                                                   iii)   H-sõiduki sõidutakistustegur F1n,H võetakse võrdseks 0-ga.

                                             3)

                                             L-sõiduki NEDC-põhise sõidutakistusteguri määramine
                                             L-sõiduki NEDC-põhise sõidutakistuse arvutamiseks kasutatakse järgmisi valemeid:
                                             i)   L-sõiduki sõidutakistustegur F0n,L leitakse järgmiselt:

                                             Siin

                                                         F0n,R

                                                         on R-sõiduki muutumatu sõidutakistustegur [N];

                                                         RMn,L

                                                         on L-sõiduki võrdlusmass,

                                                         RMn,R

                                                         on R-sõiduki võrdlusmass,

                                                         RR,L

                                                         on L-sõiduki rehvi veeretakistus [kg/tonn];

                                                         RRR

                                                         on R-sõiduki rehvi veeretakistus [kg/tonn]

                                                   ii)   L-sõiduki sõidutakistustegur F2n,L leitakse järgmiselt:

                                             Siin

                                                         F2n,R

                                                         on R-sõiduki teist järku sõidutakistustegur [N/(km/h)2];

                                                         Af,L

                                                         on L-sõiduki lauppind [m2];

                                                         Af,R

                                                         on R-sõiduki lauppind [m2].

                                                   iii)   L-sõiduki sõidutakistustegur F1n,L võetakse võrdseks 0-ga.

                           2.3.8.2.2.   Sõidutakistuse standardväärtused määruse (EL) 2017/1151 XXI lisa 4. all-lisa punkti 5.2 järgi
                     Sõidutakistuse standardväärtused arvutatakse määruse (EL) 2017/1151 XXI lisa 4. all-lisa punkti 5.2 järgi, aga NEDC-põhised sõidutakistused arvutatakse käesoleva lisa punkti 2.3.8.2.1 alapunkti a järgi.
                     Kui sõidukiga tehakse füüsiline katse, kasutatakse katsetamiseks NEDC-põhiste veojõustendi teguritega H- või L-sõiduki jaoks, nagu need on esitatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 83 4a lisa tabelis 3.“;

                     7)

                     punktis 2.4 esitatud tabelit 1 muudetakse järgmiselt:

                                 a)

                                 reas kandega 30 („Sõiduki NEDC-põhine inerts“) veerus „Allikas“ asendatakse viide järgmisega:
                                 „ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 83 4a lisa tabel 3. Täidab tüübikinnitusasutus või tehniline teenistus“;

                                 b)

                                 rida kandega 34 asendatakse järgmisega:

                                             „34

                                             WLTP inertsi seadistus

                                             kg

                                             Määruse (EL) 2017/1151 XXI lisa 4. all-lisa punkt 2.5.3

                                             Veojõustendi inerts WLTP-katse ajal“;

                                 c)

                                 reas kandega 59 („WLTP-põhine mootori jahutusvedeliku temperatuur“) veerus „Märkused“ asendatakse tekst järgmisega:
                                 „Väärtuste loetelu: 1 Hz, sammuga 1 °C, kasutades pardadiagnostikat“;

                                 d)

                                 read kannetega 63–66 asendatakse ja rida 67 lisatakse järgmiselt:

                                             „63

                                             H- ja L-sõiduki kohta esitatud NEDC-põhine kogu tsükli CO2-heide

                                             gCO2/km

                                             NEDC-põhine esitatud väärtus. Kui sõidukil on perioodilise energiatagastuse süsteem, korrigeeritakse saadud väärtusi teguriga Ki

                                             64

                                             NEDC-põhine kiirus (teoreetiline)

                                             km/h

                                             Nagu on määratletud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 83 4. lisa punktis 6

                                             Väärtuste loetelu: 1Hz, sammuga 0,1 km/h. Kui ei ole andmeid esitatud, kasutatakse kiirusprofiili, mis on esitatud ÜRO Euroopa ajanduskomisjoni eeskirja nr 83 4. lisa punktis 6

                                             65

                                             NEDC-põhine käik (teoreetiline)

                                             —

                                             Sama

                                             Väärtuste loetelu: 1Hz Kui ei ole andmeid esitatud, kasutatakse kiirusprofiili, mis on esitatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 83 4. lisa punktis 6

                                             66

                                             Sõidukitüüpkonna tähis

                                             —

                                             Määruse (EL) 2017/1151 XXI lisa punkt 5.0

                                             67

                                             Tagastustegur Ki

                                             —

                                             Määruse (EL) 2017/1151 XXI lisa 6. all-lisa 1. liide

                                             Kui sõidukil puudub perioodilise energiatagastuse süsteem, võetakse see tegur võrdseks 1-ga. Kui sõidukil on perioodilise energiatagastuse süsteem, võetakse see tegur võrdseks 1,05-ga.“;

                     8)

                     punktis 3.1 asendatakse teine lõik järgmisega:
                     „Kui H- ja L-sõiduki vahel on erinevus üksnes lisavarustuses (seega on MRO, kere kuju ja sõidutakistustegurid ühesugused), määratakse NEDC-põhine CO2-heite võrdlusväärtus ainult H-sõiduki jaoks.“;

                     9)

                     punktid 3.1.1, 3.1.2 ja 3.1.3 asendatakse järgmisega:
                     „3.1.1.   Vastavusvahendi sisend- ja väljundandmed

                     3.1.1.1.   Algupärane vastavusvahendi tulemuste aruanne
                     Tüübikinnitusasutus või tehniline teenistus tagab, et vastavusvahendi sisendandmekogum on täielik. Pärast vastavusvahendiga modelleeritud katse lõpetamist koostatakse tulemuste aruanne ja luuakse selle räsi. Aruanne sisaldab järgmisi alamfaile:

                                 a)

                                 sisendandmed, nagu on kirjeldatud punktis 2.4;

                                 b)

                                 modelleerimisega saadud väljundandmed;

                                 c)

                                 kokkuvõte, mis sisaldab järgmist:

                                             i)

                                             sõidukitüüpkonna tähis;

                                             ii)

                                             tootja esitatud CO2-heite ja modelleerimisega leitud heite vahe (kogu tsükli CO2-heide);

                                             iii)

                                             mittekonfidentsiaalsed andmed (kütuseliik, mootori võimsus, käigukasti liik, turboülelaadur).

                           3.1.1.2.   Täielik vastavusfail
                     Kui punkti 3.1.1.1 kohane tulemuste aruanne on valminud, kasutab tüübikinnitusasutus või, vajaduse korral, määratud tehniline teenistus asjakohaseid vastavusvahendi käsklusi ja saadab aruande ajatempliga varustamiseks serverisse, kust saabub saatjale ajatempliga vastus (ja asjaomastele komisjoni talitustele koopia), millele on lisatud juhuslik täisarv vahemikus 1–99.
                     Luuakse täielik vastavusfail koos ajatempliga vastusega ja punkti 3.1.1.1 kohase algupärase aruandega. Täielikule vastavusfailile luuakse räsi. Faili säilitatakse tüübikinnitusasutuses kui direktiivi 2007/46/EÜ VIII lisa kohast katsearuannet.
                     3.1.2.   H-sõiduki NEDC-põhise CO2-heite võrdlusväärtus

                     Kasutades punktis 2.4 osutatud sisendandmeid, tehakse vastavusvahendiga H-sõiduki modelleeritud NEDC-katse.
                     H-sõiduki NEDC-põhise CO2-heite võrdlusväärtus leitakse järgmiselt:

                        CO
                        2,

                           H
                         = NEDC CO2,C,H · Ki,H

                     Siin

                                    CO
                                    2,

                                       H

                                 on H-sõiduki NEDC-põhise CO2-heite võrdlusväärtus;

                                    NEDC CO
                                    2,

                                       C,H

                                 on vastavusvahendiga modelleerimisel saadud H-sõiduki NEDC-põhine CO2-heide;

                                    Ki
                                    ,
                                       H

                                 määratakse H-sõiduki korral kindlaks määruse (EL) 2017/1151 XXI lisa 6. all-lisa 1. liite järgi.

                           Lisaks H-sõiduki NEDC-põhise CO2-heite võrdlusväärtusele leitakse vastavusvahendiga ka H-sõiduki faasiomased CO2-heited.
                     3.1.3.   L-sõiduki NEDC-põhise CO2-heite võrdlusväärtus

                     Vajaduse korral modelleeritakse vastavusvahendiga L-sõiduki NEDC-katse, kasutades punktis 2.4 osutatud sisendandmeid.
                     L-sõiduki NEDC-põhise CO2-heite võrdlusväärtus leitakse järgmiselt:

                        CO
                        2,

                           L
                         = NEDC CO2,C,L · Ki,L

                     Siin

                                    CO
                                    2,

                                       L

                                 on L-sõiduki NEDC-põhise CO2-heite võrdlusväärtus;

                                 NEDC CO2,C,L

                                 on vastavusvahendiga modelleerimisel saadud L-sõiduki NEDC-põhine CO2-heide;

                                    Ki,L

                                 määratakse L-sõiduki korral kindlaks määruse (EL) 2017/1151 XXI lisa 6. all-lisa 1. liite järgi.

                           Lisaks L-sõiduki NEDC-põhise CO2-heite võrdlusväärtusele leitakse vastavusvahendiga ka L-sõiduki faasiomased CO2-heited.“;

                     10)

                     punkt 3.2.6 asendatakse järgmisega:
                     3.2.6.   Kui punktis 3.1.1.2 osutatud juhuslik täisarv langeb vahemikku 90–99, valitakse sõiduk ühe füüsilise mõõtmise tegemiseks vastavalt määruse (EÜ) nr 692/2008 XII lisas kirjeldatud menetlusele, võttes arvesse käesoleva lisa punktis 2 kindlaksmääratud täpsusnõudeid. Katse tulemused vormistatakse vastavalt direktiivi 2007/46/EÜ VIII lisale.
                     Kui punkti 3.2.1 kohaselt arvutatakse NEDC-põhine CO2-heide mõlema, nii L- kui ka H-sõiduki puhul, valitakse füüsiliseks mõõtmiseks L-sõiduk, kui juhuslikult valitud täisarv on vahemikus 90–94, ning H-sõiduk, kui juhuslikult valitud täisarv on vahemikus 95–99.
                     Kui NEDC-põhine CO2-heide määratakse punkti 3.2.1 kohaselt vaid ühe interpolatsioonitüüpkonda kuuluva H- või L-sõiduki puhul, valitakse selline sõiduk üheks füüsiliseks mõõtmiseks, kui juhuslikult valitud number on vahemikus 90–99.
                     Kui NEDC-põhist CO2-heidet ei määrata punkti 3.2.1 kohaselt, vaid tehakse füüsiline katse mõlema, nii H- kui ka L-sõidukiga, juhuslikku arvu arvesse ei võeta.“;

                     11)

                     punkti 3.2.8 teine lõik asendatakse järgmisega:
                     „Hälbetegur De arvutatakse kolme kümnendkoha täpsusega ning märgitakse tüübikinnitustunnistusse ja vastavustunnistusse.“;

                     12)

                     punktid 3.3.1, 3.3.2 ja 3.3.3 asendatakse järgmisega:
                     „3.3.1.   H-sõiduki NEDC-põhise faasiomase CO2-heite arvutamine

                     H-sõiduki faasiomane NEDC-põhine heide arvutatakse järgmiselt:

                        NEDC CO
                        2,

                           p,H
                         = NEDC CO
                        2,

                           p,H,c
                         · CO
                        2,

                           AF,H

                     kus:

                                 p

                                 on NEDC faas: kas UDC (linnasõit) või EUDC (linnaväline sõit);

                                 NEDC CO2,p,H,c

                                 on punktis 3.1.2 osutatud vastavusvahendiga modelleeritud faasiomane NEDC-põhine CO2-heide faasis p või, kui see on asjakohane, füüsiliselt mõõdetud heide, millele on viidatud punktis 3.2.2;

                                 NEDC CO2,p,H

                                 on H-sõiduki faasiomane NEDC-põhine heide faasis p [gCO2/km];

                                 CO2,AF,H

                                 on H-sõiduki parandustegur, mis arvutatakse kui vastavalt punktile 3.2 mõõdetud NEDC-põhise CO2-heite ja vastavalt punktile 3.1.2 vastavusvahendiga modelleeritud NEDC-katse tulemuse või, kui see on asjakohane, füüsilise mõõtmise tulemuse jagatis.

                           3.3.2   L-sõiduki NEDC-põhise faasiomase CO2 heite arvutamine

                     L-sõiduki faasiomane NEDC-põhine heide arvutatakse järgmiselt:

                        NEDC CO
                        2,

                           p,L
                         = NEDC CO
                        2,

                           p,L,c
                         · CO
                        2,

                           AF,L

                     kus:

                                 p

                                 on NEDC faas: kas UDC (linnasõit) või EUDC (linnaväline sõit);

                                 NEDC CO2,p,L,c

                                 on punktis 3.1.2 osutatud vastavusvahendiga modelleeritud faasiomane NEDC-põhine CO2-heide faasis p või, kui see on asjakohane, füüsiliselt mõõdetud heide, millele on viidatud punktis 3.2.2;

                                 NEDC CO2,p,L

                                 on L-sõiduki faasiomane NEDC-põhine heide faasis p [gCO2/km];

                                 CO2,AF,L

                                 on L-sõiduki parandustegur, mis arvutatakse kui vastavalt punktile 3.2 mõõdetud NEDC-põhise CO2-heite ja vastavalt punkti 3.1.2 alapunktile b mõõdetud NEDC katse tulemuse või, kui see on asjakohane, vastavusvahendiga modelleeritud katse tulemuse jagatis.

                           3.3.3.   H- ja L-sõiduki NEDC-põhise kütusekulu arvutamine

                     3.3.3.1   Kogu tsükli NEDC-põhise kütusekulu arvutamine
                     H- ja L-sõiduki kogu tsükli kütusekulu arvutamiseks kasutatakse kogu tsükli NEDC-põhist CO2-heidet, mis on määratud vastavalt punktile 3.2 ja määruse (EÜ) nr 692/2008 XII lisa sätetele. Muude kütusekulu arvutamisel oluliste saasteainete (süsivesinikud, vingugaas) heide võetakse võrdseks 0-ga (0 g/km);
                     3.3.3.2   Faasiomase NEDC-põhise kütusekulu arvutamine
                     H- ja L-sõiduki faasiomase kütusekulu arvutamiseks kasutatakse faasiomast NEDC-põhist CO2-heidet, mis on määratud vastavalt punktile 3.3 ja määruse (EÜ) nr 692/2008 XII lisa sätetele. Muude kütusekulu arvutamisel oluliste saasteainete (süsivesinikud, vingugaas) heide võetakse võrdseks 0-ga (0 g/km).“;

                     13)

                     lisatakse punkt 4.2.1.4a:
                     „4.2.1.4a.   NEDC-põhine sõidutakistus sõidutakistuse tabeli tüüpkonda esindava sõiduki jaoks
                     Esindava sõiduki NEDC-põhine sõidutakistus arvutatakse esindava sõiduki WLTP-põhisest asjaomasest suurusest punkti 2.3.8.2.1 alapunkti b kohaselt ning üksiksõiduki NEDC-põhine sõidutakistus arvutatakse järgmiste valemite abil:
                     a)   üksiksõiduki sõidutakistustegur F0n,ind leitakse järgmiselt:

                     Siin

                                 F0n,R

                                 on R-sõiduki muutumatu sõidutakistustegur [N];

                                 RMn,ind

                                 on üksiksõiduki võrdlusmass,

                                 RMn,R

                                 on R-sõiduki võrdlusmass,

                                 RR,ind

                                 on üksiksõiduki rehvi veeretakistus [kg/tonn]

                                 RRR

                                 on R-sõiduki rehvi veeretakistus [kg/tonn];

                           b)   üksiksõiduki sõidutakistustegur F2n,ind leitakse järgmiselt:

                     Siin

                                 F2n,R

                                 on R-sõiduki teist järku sõidutakistustegur [N/(km/h)2];

                                 Af,ind

                                 on üksiksõiduki lauppind [m2];

                                 Af,R

                                 on R-sõiduki lauppind [m2];

                           c)   üksiksõiduki sõidutakistustegur f1n,ind võetakse võrdseks 0-ga.“;

                     14)

                     punkti 5 alapunktis a asendatakse sõnad „vastavusvahendiga saadud tulemuste aruanne“ sõnadega „täielik vastavusfail“.

         II LISA
         Määruse (EL) nr 1014/2010 I lisa tabelisse „Andmeallikad“ lisatakse järgmine rida:

                        „Sõidukitüüpkonna tähis

                        Komisjoni määruse (EL) 2017/1151 (*1) XXI lisa punkt 5.0

            (*1)  Komisjoni 1. juuni 2017. aasta määrus (EL) 2017/1151, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 715/2007, mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite heitmetega (Euro 5 ja Euro 6) ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust, ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/46/EÜ ning komisjoni määrust (EÜ) nr 692/2008 ja komisjoni määrust (EL) nr 1230/2012 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 692/2008 (ELT L 175, 7.7.2017, lk 1).“


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 869/2011, 31. august 2011 , millega kehtestatakse kindlad impordiväärtused, et määrata kindlaks teatava puu- ja köögivilja hind piiril

text:
               1.9.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 226/5

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 869/2011,
   31. august 2011,
   millega kehtestatakse kindlad impordiväärtused, et määrata kindlaks teatava puu- ja köögivilja hind piiril
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus) (1),
   võttes arvesse komisjoni 7. juuni 2011. aasta rakendusmäärust (EL) nr 543/2011 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses puu- ja köögiviljasektori ning töödeldud puu- ja köögivilja sektoriga) (2) eriti selle artikli 136 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:
   Rakendusmääruses (EL) nr 543/2011 on sätestatud vastavalt mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay vooru tulemustele kriteeriumid, mille alusel kehtestab komisjon kolmandatest riikidest importimisel kõnealuse määruse XVI lisa A osas sätestatud toodete ja ajavahemike kohta kindlad impordiväärtused,
   ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Käesoleva määruse lisas määratakse kindlaks rakendusmääruse (EL) nr 543/2011 artikliga 136 ette nähtud kindlad impordiväärtused.
   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub 1. septembril 2011.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 31. august 2011

            Komisjoni nimel presidendi eest

            põllumajanduse ja maaelu arenduse peadirektor

         José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

      (1)  ELT L 299, 16.11.2007, lk 1.

      (2)  ELT L 157, 15.6.2011, lk 1.

      LISA
      Kindlad impordiväärtused, et määrata kindlaks teatava puu- ja köögivilja hind piiril

                  (EUR/100 kg)

                  CN-kood

                  Kolmanda riigi kood (1)

                  Kindel impordiväärtus

                  0702 00 00

                  ZA

                  77,2

                  ZZ

                  77,2

                  0707 00 05

                  TR

                  130,3

                  ZZ

                  130,3

                  0709 90 70

                  TR

                  123,3

                  ZZ

                  123,3

                  0805 50 10

                  AR

                  72,4

                  BR

                  41,3

                  CL

                  81,4

                  PY

                  39,4

                  TR

                  65,0

                  UY

                  81,8

                  ZA

                  82,9

                  ZZ

                  66,3

                  0806 10 10

                  EG

                  155,2

                  IL

                  80,3

                  MA

                  175,4

                  TR

                  124,6

                  ZZ

                  133,9

                  0808 10 80

                  AR

                  118,9

                  CL

                  104,1

                  CN

                  50,3

                  NZ

                  100,2

                  US

                  142,8

                  ZA

                  89,0

                  ZZ

                  100,9

                  0808 20 50

                  AR

                  132,0

                  CI

                  48,9

                  NZ

                  91,3

                  TR

                  127,0

                  ZA

                  114,0

                  ZZ

                  102,6

                  0809 30

                  TR

                  124,9

                  ZZ

                  124,9

                  0809 40 05

                  BA

                  41,3

                  ZZ

                  41,3

         (1)  Riikide nomenklatuur on sätestatud komisjoni määruses (EÜ) nr 1833/2006 (ELT L 354, 14.12.2006, lk 19). Kood „ZZ” tähistab „muud päritolu”.


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 413/2013, 6. mai 2013 , millega lubatakse kasutada valmistist Pediococcus acidilactici CNCM MA 18/5M söödalisandina võõrutatud põrsaste, nuumsigade, munakanade ja broilerkanade joogivees (loa omanik Lallemand SAS)  EMPs kohaldatav tekst

text:
               7.5.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 125/1

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 413/2013,
   6. mai 2013,
   millega lubatakse kasutada valmistist Pediococcus acidilactici CNCM MA 18/5M söödalisandina võõrutatud põrsaste, nuumsigade, munakanade ja broilerkanade joogivees (loa omanik Lallemand SAS)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määrust (EÜ) nr 1831/2003 loomasöötades kasutatavate söödalisandite kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Määruses (EÜ) nr 1831/2003 on sätestatud loomasöötades kasutatavate söödalisandite lubade andmise kord ning selliste lubade andmise alused ja menetlused.

               (2)

               Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1831/2003 artikliga 7 taotleti luba valmistise Pediococcus acidilactici CNCM MA 18/5M uutviisi kasutamiseks. Taotlusele olid lisatud määruse (EÜ) nr 1831/2003 artikli 7 lõikes 3 nõutud andmed ja dokumendid.

               (3)

               Taotluses käsitleti valmistise Pediococcus acidilactici CNCM MA 18/5M uut kasutusviisi söödalisandina võõrutatud põrsaste, nuumsigade, munakanade ja broilerkanade joogivees ning selle valmistise klassifitseerimist söödalisandite kategooriasse „zootehnilised lisandid”.

               (4)

               Valmistise Pediococcus acidilactici CNCM MA 18/5M kasutamiseks on antud tähtajatu luba broilerkanade puhul komisjoni määrusega (EÜ) nr 1200/2005 (2) ja nuumsigade puhul komisjoni määrusega (EÜ) nr 2036/2005 (3) ning kümneaastane luba lõhelaste ja krevetiliste puhul komisjoni määrusega (EÜ) nr 911/2009, (4) võõrutatud põrsaste puhul komisjoni määrusega (EL) nr 1120/2010, (5) munakanade puhul komisjoni määrusega (EL) nr 212/2011 (6) ja kõigi kalade (v.a lõhelased) puhul komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr 95/2013 (7).

               (5)

               Euroopa Toiduohutusamet (edaspidi „toiduohutusamet”) jõudis 12. juuni 2012. aasta arvamuses (8) järeldusele, et kavandatud kasutustingimuste korral ei avalda Pediococcus acidilactici CNCM MA 18/5M kahjulikku mõju loomade ja inimeste tervisele ega keskkonnale ning et selle valmistise kasutamine sihtloomadel võib parandada nende näitajaid.

               (6)

               Valmistise Pediococcus acidilactici CNCM MA 18/5M hindamine näitab, et määruse (EÜ) nr 1831/2003 artiklis 5 sätestatud tingimused kasutusloa saamiseks on täidetud. Seepärast tuleks anda luba kõnealuse valmistise kasutamiseks käesoleva määruse lisas esitatud tingimustel.

               (7)

               Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Lisas nimetatud valmistist, mis kuulub söödalisandite kategooriasse „zootehnilised lisandid” ja funktsionaalrühma „soolestiku mikrofloorat tasakaalustavad ained”, lubatakse kasutada söödalisandina loomasöötades kõnealuses lisas esitatud tingimustel.
   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 6. mai 2013

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  ELT L 268, 18.10.2003, lk 29.

      (2)  ELT L 195, 27.7.2005, lk 6.

      (3)  ELT L 328, 15.12.2005, lk 13.

      (4)  ELT L 257, 30.9.2009, lk 10.

      (5)  ELT L 317, 3.12.2010, lk 12.

      (6)  ELT L 59, 4.3.2011, lk 1.

      (7)  ELT L 33, 2.2.2013, lk 19.

      (8)  EFSA Journal 2012; 10(7):2776.

      LISA

                  Söödalisandi identifitseerimisnumber

                  Loa omanik

                  Söödalisand

                  Koostis, keemiline valem, kirjeldus, analüüsimeetod

                  Loomaliik või -kategooria

                  Vanuse ülempiir

                  Miinimumsisaldus

                  Maksimumsisaldus

                  Muud sätted

                  Loa kehtivusaja lõpp

                  CFU joogivee liitri kohta

                     Zootehniliste lisandite kategooria. Funktsionaalrühm: soolestiku mikrofloorat tasakaalustavad ained

                  4d1712

                  Lallemand SAS

                     Pediococcus acidilactici CNCM MA 18/5M

                                 Söödalisandi koostis

                              Valmistis Pediococcus acidilactici CNCM MA 18/5M, mis sisaldab söödalisandit vähemalt 1 × 1010 CFU/g

                                 Toimeaine kirjeldus

                                 Pediococcus acidilactici CNCM MA 18/5 elujõulised rakud

                                 Analüüsimeetodid
                                  (1)

                              Arvu määramine: pindkülvimeetod,
                              kasutades MRS agarit (EN 15786:2009)
                              Identifitseerimistunnused: impulssvälja-geelelektroforees (PFGE)

                  Võõrutatud põrsad
                  Nuumsead
                  Munakanad
                  Broilerkanad

                  —

                  5 × 108

                  —

                              1.

                              Kõnealuse söödalisandi kasutamise juhistes tuleb märkida säilitustemperatuur ja kõlblikkusaeg.

                              2.

                              Kuni 35 kg (võõrutatud) põrsad.

                              3.

                              Kasutajate ohutus: käitlemisel kasutada respiraatorit, kaitseprille ja kaitsekindaid

                              4.

                              Söödalisandit sisaldavat joogivett võib kasutada koos broilerkanade söödaga, mis sisaldab järgmisi koktsidiostaatikume: dekokvinaat, halofuginoon, narasiin, salinomütsiinnaatrium, maduramütsiinammoonium, diklasuriil.

                              5.

                              Söödalisandit segatakse muude söödalisandite või -materjalidega, et see hajuks joogivees täiesti ühtlaselt.

                  27. mai 2023

         (1)  Analüüsimeetodite andmed on referentlabori veebilehel: http://irmm.jrc.ec.europa.eu/EURLs/EURL_feed_additives/Pages/index.aspx