title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/1831, 7. oktoober 2015, milles sätestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1144/2014 (siseturul ja kolmandates riikides võetavate põllumajandustoodete teavitus- ja müügiedendusmeetmete kohta) rakenduseeskirjad

text:
               13.10.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 266/14

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2015/1831,
   7. oktoober 2015,
   milles sätestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1144/2014 (siseturul ja kolmandates riikides võetavate põllumajandustoodete teavitus- ja müügiedendusmeetmete kohta) rakenduseeskirjad
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2014. aasta määrust (EL) nr 1144/2014 siseturul ja kolmandates riikides võetavate põllumajandustoodete teavitus- ja müügiedendusmeetmete kohta, millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 3/2008, (1) eriti selle artikli 4 lõiget 3, artikli 13 lõike 2 teist lõiku, artikli 14 lõike 1 teist lõiku ja artiklit 25,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Määrusega (EL) nr 1144/2014 on kehtetuks tunnistatud nõukogu määrus (EÜ) nr 3/2008 (2) ning selles on sätestatud uued eeskirjad siseturul ja kolmandates riikides võetavate põllumajandustoodete teavitus- ja müügiedendusmeetmete kohta. Samuti on määrusega antud komisjonile volitus kehtestada sellega seoses delegeeritud õigusakte ja rakendusakte. Tagamaks, et uus õigusraamistik toimiks sujuvalt ja et seda kohaldataks ühetaoliselt, tuleb selliste õigusaktidega kehtestada teatavad eeskirjad. Need õigusaktid peaksid asendama komisjoni määruse (EÜ) nr 501/2008, (3) mis on tühistatud komisjoni delegeeritud määrusega (EL) 2015/1829 (4).

               (2)

               Teavitus- ja müügiedendusmeetmed ei tohiks põhineda toote päritolul. Siiski on määruse (EL) nr 1144/2014 artikli 4 lõike 2 kohaselt võimalik toodete päritolu kindlatel tingimustel nimetada. Esmajoones selleks, et päritolule osutamine ei õõnestaks liidu peamist programmisõnumit, tuleks kehtestada eeskirjad.

               (3)

               Vältimaks riski, et sihtrühma liikmed ei suuda eristada päritolule viitavat üldist kampaaniat ja kampaaniat, milles viidatakse konkreetsetele liidu kvaliteedikavades registreeritud kaitstud geograafilise tähisega toodetele, tuleks päritolule viitamisel piirduda vaid päritoluriigiga. Võttes arvesse määruse (EL) nr 1144/2014 artikli 5 lõikes 4 sätestatud lubatud kavade loetelu, peaks nende konkreetsete kavade puhul siiski olema võimalik viidata päritolule muul viisil kui päritoluriigi nimetamise teel. Lisaks peaks olema võimalik nimetada riigiülest päritolu, näiteks viidata Põhjamaade, Alpide või Vahemere piirkonnale, sest see vastab üleeuroopalisele ühisele arusaamale.

               (4)

               Teavitus- ja müügiedendusmeetmed ei tohiks põhineda kaubamärkidel. Siiski on määruse (EL) nr 1144/2014 artikli 4 lõike 1 kohaselt võimalik teatava tegevuse käigus ja kindlatel tingimustel toodete kaubamärke nimetada. Kaubamärke võib esitleda ainult toodete tutvustamisel või degusteerimisel, st tegevuses, mis on kavandatud konkreetselt müügi suurendamiseks, ning sellise eritegevuse käigus esitletavas teavitus- ja müügiedendusmaterjalis. Et kõik kaubamärgid oleksid võrdselt nähtavad ja nende graafiline kujutis oleks väiksem kui liidu peamine kampaaniasõnum, tuleb kehtestada eeskirjad. Meetmete kaubamärgineutraalsuse säilimiseks on vaja sätestada eeskirjad tagamaks, et esitletakse mitut kaubamärki, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, ning et kaubamärgile mõeldud pinna suurus piirdub teabeala maksimaalse protsentuaalse määraga.

               (5)

               Määrusega (EL) nr 1144/2014 lubatakse programmi esitaval organisatsioonil ellu viia oma programmi teatavaid osi ise. Kehtestada tuleks nende sätete rakendamise eeskirjad.

               (6)

               Lihtprogramme tuleb ellu viia liikmesriikide ja liidu halduskoostöö korras kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1306/2013, (5) mitut riiki hõlmavaid programme aga tuleb rahastada eelarve otsest täitmist käsitlevate eeskirjade kohaselt vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL, Euratom) nr 966/2012 (6). Kuna ühel programmi esitaval organisatsioonil võivad olla nii liht- kui ka mitut riiki hõlmavad programmid, peaksid kumbagi liiki programmi elluviimist käsitlevad eeskirjad võimalikult vähe üksteisest erinema. Sel eesmärgil tuleks lihtprogrammidele kohaldada määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 nende sätetega võrdväärseid eeskirju, mis käsitlevad mitut riiki hõlmavatele programmidele antavaid toetusi, näiteks tagatise esitamise nõude puudumine lepingu rahuldava täitmise tagamiseks.

               (7)

               Komisjoni valitud lihtprogrammide korrektse elluviimise eest vastutavad liikmesriigid. Tuleks sätestada käesoleva määruse rakendamise eest vastutavate riiklike ametiasutuste määramine. Ühetaoliste tingimuste tagamiseks tuleks sätestada eeskirjad valitud lihtprogrammide elluviimiseks lepingute sõlmimise kohta. Komisjon peaks sel eesmärgil liikmesriikidele kättesaadavaks tegema tüüplepingu ja lepingute sõlmimiseks tuleks kehtestada mõistlik ajaline piirang. Pidades silmas programmi meetmete võimalikke eri liike, tuleks siiski tagada paindlikkus programmi elluviimise alguskuupäeva suhtes.

               (8)

               Usaldusväärse finantsjuhtimise huvides tuleks kehtestada programme esitavatele organisatsioonidele ja kohustus säilitada andmeid ja muid tõendavaid dokumente, mida on vaja programmi korrektse elluviimise ja deklareeritud kulude rahastamiskõlblikkuse tõendamiseks.

               (9)

               Liikmesriigid peaksid lihtprogrammide elluviimist kontrollima kooskõlas määrusega (EL) nr 1306/2013. Samuti tuleks neilt nõuda, et nad kiidaksid enne programmi esitava asjaomase organisatsiooniga lepingu sõlmimist rakendusasutuse valiku heaks ja kontrolliksid enne mis tahes makse tegemist kõiki maksetaotlusi. Kõik maksetaotlused, välja arvatud ettemakse taotlused, peavad sisaldama finantsaruannet, milles on deklareeritud ja täpsustatud programmi esitava organisatsiooni rahastamiskõlblikud kulud, programmi tehnilise elluviimise aruannet ning lõppmakse taotluse hindamise aruannet.

               (10)

               Lihtsustamise ja halduskulude vähendamise eesmärgil tuleks kehtestada ühe aasta pikkused vahearuannete ja vastavate maksetaotluste perioodid. Lisaks tuleks teatavate summade maksmise taotlemisel esitada raamatupidamisaruande kohta sõltumatu ja kvalifitseeritud audiitori väljastatud tõend. See tõend peaks liikmesriikidele kinnitama deklareeritud kulude rahastamiskõlblikkust.

               (11)

               Et liikmesriikidel oleks võimalik kontrollida, kas programmi elluviimiseks loodud materjalid vastavad liidu õigusele, nagu on sätestatud määruse (EL) nr 1144/2014 artikli 14 lõikes 1, ja kas eeskätt sätteid liidu peamise sõnumi, päritolu nimetamise ja kaubamärkide esitlemise kohta on kohaldatud, tuleks sätestada nõue esitada liikmesriigile kasutatud materjalid, sh visuaalsed materjalid.

               (12)

               Et pakkuda programme esitavatele organisatsioonidele käibevahendeid, tuleks kehtestada ettemakse tasumise tingimused. Liidu finantshuvide tõhusaks kaitsmiseks tuleb tagada ettemakse tasumise turvalisus. See peaks olema tagatud kuni lõppmakse tegemiseni, kui ettemakse tasaarveldatakse. Kuna programme esitavatel organisatsioonidel, kes asuvad finantsabi saavates liikmesriikides, võib olla keeruline esitada tagatis kogu ettemakstava summa kohta, tuleks kehtestada erisäte, mis võimaldaks neil saada ettemakse kahes osas.

               (13)

               Usaldusväärse finantsjuhtimise huvides tuleks kehtestada sätted, mille kohaselt nõutakse, et ettemaksed ja vahemaksed oleksid väiksemad kui liidu kogu osalus koos ohutusvaruga.

               (14)

               Kogemuste põhjal tuleb kindlaks määrata liikmesriikide tehtava kohapealse kontrolli sisu ja eriti selle sagedus, ulatus ja koht. Seega on sobiv nõuda, et igat programmi kontrollitaks kohapeal vähemalt ühe korra selle elluviimise jooksul. Võttes arvesse tõika, et teavitus- ja müügiedendustegevust viiakse ellu eri aegadel ning tihti on nende kestus ajaliselt piiratud, ning asjaolu, et teatavaid programme viiakse ellu väljaspool programmi esitava organisatsiooni päritoluliikmesriiki või väljaspool liitu, tuleks kohapealseid kontrolle teha programmi esitava organisatsiooni ruumides või vajaduse korral rakendusasutuse ruumides.

               (15)

               Alusetult tehtud väljamakse korral peaks viivisemäär olema kooskõlas mitut riiki hõlmavate programmide puhul kohaldatava viivisemääraga.

               (16)

               Teavitus- ja müügiedendusprogrammide tõhususe ja tulemuslikkuse hindamiseks tuleb kehtestada sätted, millega nõutakse, et nii programme esitavad organisatsioonid kui ka liikmesriigid peavad sobival viisil jälgima ja hindama programme ning müügiedenduspoliitika üldist tulemuslikkust.

               (17)

               Käesoleva määrusega ette nähtavad meetmed on kooskõlas põllumajandusturgude ühise korralduse komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   I PEATÜKK

      ÜLDSÄTTED

   Artikkel 1
   Reguleerimisese
   Käesoleva määrusega kehtestatakse rakenduseeskirjad määruse (EL) nr 1144/2014 kohaldamiseks seoses päritolu ja kaubamärkide nähtavusega liht- ja mitut riiki hõlmavates programmides ning eeskirjad, mille kohaselt võib programmi esitavale organisatsioonile anda loa lihtprogrammi teatavaid osi ise ellu viia.
   Lisaks sätestatakse konkreetsed lepingute sõlmimise, lihtprogrammide haldamise, jälgimise ja kontrollimise eeskirjad ning teavitus- ja müügiedendusprogrammide mõju hindamiseks vajalik näitajate süsteem.
   II PEATÜKK

      LIHT- JA MITUT RIIKI HÕLMAVATE PROGRAMMIDE ÜHISSÄTTED

      1. JAGU

      Päritolu nähtavus

   Artikkel 2
   Üldnõuded päritolu nimetamise kohta kõikides teavitus- ja müügiedendusmaterjalides
   1.   Programmi peamine sõnum peab olema liidu sõnum ja selles ei tohi keskenduda konkreetsele päritolule.
   2.   Igasugusel päritolu nimetamisel peab täitma järgmisi kumulatiivseid tingimusi:

               a)

               see ei tohi kujutada endast põllumajandustoodete ja toiduainete vaba liikumise piirangut Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 34 vastaselt;

               b)

               sellega ei tohi julgustada tarbijaid ostma omamaiseid tooteid üksnes nende päritolu tõttu ja tuleb osutada toote iseloomulikele omadustele, mitte vaid selle päritolule;

               c)

               see peab täiendama liidu peamist sõnumit.

         3.   Liidu peamist programmisõnumit ei tohi varjata toote päritolu käsitleva materjaliga, näiteks piltide, värvuse, sümbolite või muusikaga. Päritolu tuleb nimetada liidu peamisest sõnumist eraldi pinnal.
   4.   Teavitus- ja müügiedendusmaterjalides tohib päritolu nimetada ainult visuaalsetes materjalides. Helimaterjalis ei tohi päritolu nimetada.
   Artikkel 3
   Päritolu eraldi nimetamine teavitus- ja müügiedendusmaterjalides määruse (EL) nr 1144/2014 artikli 4 lõike 2 punktide a ja b kohaselt
   1.   Määruse (EL) nr 1144/2014 artikli 4 lõike 2 punktide a ja b kohaselt piirdub päritolu nimetamine teavitus- ja müügiedendusmaterjalides päritoluriigiga, nimelt liikmesriigi nimega, või ühise riigiülese päritoluga. Päritolu võib nimetada selgesõnaliselt või kaudselt.
   2.   Määruse (EL) nr 1144/2014 artikli 4 lõike 2 punktides a ja b sätestatud tingimusi tuleb täita, sealjuures tuleb arvesse võtta päritolule viitava teksti või sümboli, sh piltide ja üldise esitluse silmatorkavust võrreldes liidu peamisele programmisõnumile viitava teksti või sümboliga.
   Artikkel 4
   Päritolu nimetamine määruse (EL) nr 1144/2014 artikli 5 lõike 4 punktide c ja d kohaselt rahastamiskõlblikele kavadele viitavates teavitus- ja müügiedendusmaterjalides
   1.   Määruse (EL) nr 1144/2014 artikli 5 lõike 4 punkti c kohaselt rahastamiskõlblikele kavadele viitavate teavitus- ja müügiedendusmeetmete raames võib nimetada äärepoolseimate piirkondade nime sellekohastel graafilistel sümbolitel, juhul kui komisjoni delegeeritud määruses (EL) nr 179/2014 (7) sätestatud tingimused on täidetud, ning asjaomastes visuaalsetes materjalides, juhul kui need vastavad määruse (EL) nr 1144/2014 artikli 4 lõike 2 punktides a ja b sätestatud nõuetele.
   2.   Erandina artikli 3 lõikest 1 võib määruse (EL) nr 1144/2014 artikli 5 lõike 4 punkti d kohaselt rahastamiskõlblikele kavadele viitavate teavitus- ja müügiedendusmeetmete raames, mille puhul viidatakse päritolule nimes, seda päritolu nimetada, juhul kui on täidetud määruse (EL) nr 1144/2014 artikli 4 lõike 2 punktides a ja b sätestatud tingimused.

      2. JAGU

      Kaubamärkide nähtavus

   Artikkel 5
   Üldnõuded
   1.   Määruse (EL) nr 1144/2014 artiklis 4 nimetatud kaubamärki tuleb mõista kui nõukogu määruse (EÜ) nr 207/2009 (8) artiklites 4 ja 66 või Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/95/EÜ (9) artiklis 2 määratletud kaubamärki.
   2.   Programme esitavate organisatsioonide reklaamitavate toodete kaubamärgid tohivad nähtavad olla ainult toodete tutvustamise või degusteerimise ajal.
   Kohaldatakse järgmisi mõisteid:
   a)   toote tutvustamine– messide või ettevõtjatevaheliste ürituste ajal ja veebisaitidel mis tahes viisil toote või kava eeliste tutvustamine võimalikule kliendile, et julgustada teda toodet ostma;
   b)   degusteerimine– messide või ettevõtjatevaheliste ürituste ajal ja müügipunktides toimuv tegevus, mille käigus võib võimalik klient toodet degusteerida.
   3.   Kaubamärgid võivad olla nähtavad ka teavitus- ja müügiedendusmaterjalidel, mis on välja pandud või mida levitatakse toote tutvustamise või degusteerimise ajal.
   4.   Programme esitavad organisatsioonid peavad kaubamärkide esitlemisel täitma järgmisi tingimusi:

               a)

               nad peavad programmi taotluses põhjendama, miks on kaubamärgi nimetamine kampaania eesmärkide saavutamiseks vajalik, ning kinnitama, et kaubamärke esitletakse ainult toote tutvustamise või degusteerimise ajal;

               b)

               nad peavad säilitama tõendid selle kohta, et programmi esitava asjaomase organisatsiooni kõikidele liikmetele on antud võrdne võimalus oma kaubamärke esitleda;

               c)

               nad tagavad, et:

                           i)

                           kaubamärke esitletakse koos, võrdselt nähtaval viisil ja liidu peamise sõnumi jaoks mõeldud pinnast eraldi pinnal;

                           ii)

                           kaubamärkide esitlemine ei kahanda liidu peamist sõnumit;

                           iii)

                           kaubamärkiga seotud materjalide, näiteks piltide, värvuste, sümbolite esitlemine ei varja liidu peamist sõnumit;

                           iv)

                           kaubamärke esitletakse ainult visuaalses materjalis, välja arvatud meened ja maskotid, ja need on liidu peamisest sõnumist väiksemas formaadis. Helimaterjalis ei tohi kaubamärke nimetada.

         Artikkel 6
   Erinõuded
   1.   Toodete tutvustamisel või degusteerimisel tohib kaubamärke esitleda vaid järgmisel viisil:

               a)

               kõiki koos ühel plakatil, mis asub messiboksi või muu sarnase tugikonstruktsiooni esiküljel. Plakati suurus ei tohi ületada messiboksi või muu sarnase tugikonstruktsiooni esikülje kogupinnast 5 % või

               b)

               igaüht üksikult, ühesugustele eraldi infostendidele paigutatult, neutraalsel ja ühesugusel viisil infostendi või muu sarnase tugikonstruktsiooni esiküljel. Sellisel juhul ei tohi kaubamärgi nimi ületada infostendi või muu sarnase tugikonstruktsiooni esikülje kogupinnast 5 %.

         2.   Veebisaitidel tohib kaubamärke esitleda üksnes koos, ühel kahest alljärgnevast viisist:

               a)

               reklaamiribal, mis asub veebilehe allosas ega ületa 5 % veebilehe kogupinnast, sealjuures peavad kõik kaubamärgid olema liidu kaasrahastamisele viitavast liidu embleemist väiksemad;

               b)

               selleks ette nähtud veebilehel, mis on kodulehest eraldi ja kus kõik kaubamärgid on kujutatud neutraalsel ja ühesugusel viisil.

         3.   Toote tutvustamise või degusteerimise ajal levitatavatel trükimaterjalidel tohib kaubamärke esitleda üksnes koos, lehe allosas ühel reklaamiribal, mille pind ei tohi ületada asjaomase lehe kogupinnast 5 %.
   Artikkel 7
   Esitletavate kaubamärkide arv
   1.   Esitleda tuleb vähemalt viit kaubamärki.
   2.   Erandina lõikest 1 tohib esitleda vähem kui viit kaubamärki siis, kui on täidetud kaks järgmist tingimust:

               a)

               programmis käsitletava toote või kava puhul on programmi esitava organisatsiooni päritoluliikmesriigist pärit vähem kaubamärke;

               b)

               nõuetekohaselt õigustatud põhjustel ei ole olnud võimalik korraldada mitut toodet või mitut riiki hõlmavat programmi, mille raames oleks võinud esitleda rohkem kaubamärke.

         3.   Programmi esitav organisatsioon peab lõikes 2 nimetatud tingimuste täitmist nõuetekohaselt põhjendama ja tõendama seda kõikide vajalike dokumentidega, sh tõenditega, et programmi esitav organisatsioon on võtnud ühendust muude programme esitavate organisatsioonidega ja teinud neile ettepaneku mitut toodet või mitut riiki hõlmava programmi loomiseks, ning põhjustega, miks sellist programmi ei õnnestunud luua.
   4.   Kui esitletakse vähem kui viit kaubamärki, kohaldatakse artiklis 6 sätestatud eeskirju ja kaubamärkidele mõeldud pinda vähendatakse proportsionaalselt.
   Artikkel 8
   Viitamine määruse (EL) nr 1144/2014 artikli 5 lõike 4 punkti d kohaselt rahastamiskõlblikele kavadele, mis on kaubamärgina registreeritud
   Kui mõni programm hõlmab määruse (EL) nr 1144/2014 artikli 5 lõike 4 punktis d viidatud kava, ei kohaldata artikleid 5, 6 ja 7 nende kavade nimede ja logode suhtes, mis on kaubamärgina registreeritud.
   III PEATÜKK

      LIHTPROGRAMMIDE HALDAMINE

      1. JAGU

      Programmide elluviimine ja rahastamine

   Artikkel 9
   Pädevate ametiasutuste määramine
   Liikmesriigid määravad käesoleva määruse rakendamise eest vastutavad pädevad riiklikud ametiasutused.
   Nad peavad komisjonile teatama määratud ametiasutuste nimed ja täielikud andmed ning teavitama nendega seotud mis tahes muudatustest.
   Komisjon teeb selle teabe sobivas vormis avalikkusele kättesaadavaks.
   Artikkel 10
   Lepingute sõlmimine
   1.   Niipea kui komisjon võtab vastu määruse (EL) nr 1144/2014 artikli 11 lõikes 2 viidatud rakendusakti, edastab ta asjaomastele liikmesriikidele valitud programmide koopiad.
   2.   Liikmesriigid peavad teavitama programme esitavaid asjaomaseid organisatsioone viivitamata sellest, kas nende taotlused on heaks kiidetud või mitte.
   3.   Liikmesriigid sõlmivad programme esitavate valitud organisatsioonidega programmide elluviimist reguleerivad lepingud 90 kalendripäeva jooksul pärast määruse (EL) nr 1144/2014 artikli 11 lõikes 2 viidatud komisjoni aktist teatamist, tingimusel et delegeeritud määruse (EL) 2015/1829 artiklis 2 sätestatud korra kohaselt on valitud määruse (EL) nr 1144/2014 artiklis 13 osutatud rakendusasutused. Pärast seda tähtaega ei tohi lepinguid ilma komisjoni eelneva loata sõlmida.
   4.   Programmi elluviimise alguskuupäev on lepingu allkirjastamisele järgneva kuu esimene päev. Alguskuupäeva võib siiski edasi lükata kuni kuus kuud, eriti kui tuleb arvesse võtta programmis käsitletava toote hooajalisust või konkreetsel üritusel või messil osalemist.
   5.   Liikmesriigid peavad kasutama komisjoni ettenähtud tüüplepinguid.
   6.   Vajaduse korral võivad liikmesriigid muuta tüüplepingu teatavaid tingimusi, et vastata paremini oma riigi seaduste nõuetele, tingimusel et sellega ei rikuta liidu õigust.
   Artikkel 11
   Programmide elluviimine programme esitavate organisatsioonide poolt
   Programmi esitav organisatsioon võib lihtprogrammi teatavaid osi ise ellu viia, kui:

               a)

               tal on vähemalt kolmeaastane teavitus- ja müügiedendusmeetmete võtmise kogemus;

               b)

               ta tagab, et meede, mida ta plaanib võtta, jääb kulude poolest tavapäraste turuhindade piiresse.

         Artikkel 12
   Teabe ja säilitatavate andmetega seonduvad kohustused
   1.   Programme esitavad organisatsioonid peavad hoidma teavet ajakohasena ning teavitama asjaomaseid liikmesriike üritustest ja olukordadest, mis võivad mõjutada märkimisväärselt programmi elluviimist või liidu finantshuvisid.
   2.   Programme esitavad organisatsioonid ja rakendusasutused peavad säilitama andmed ja muud tõendavad dokumendid, mis kinnitavad programmi asjakohast elluviimist ja rahastamiskõlblikena deklareeritud kulusid, eelkõige järgmist:

               a)

               tegeliku kulu puhul: asjaomased andmed ja muud tõendavad dokumendid, et tõendada deklareeritud kulusid, näiteks lepingud, allhankelepingud, arved ja raamatupidamisdokumendid. Kuluarvestustavad ja sisekontrollimenetlused peavad võimaldama deklareeritud summade, raamatupidamises arvestatud summade ja tõendavates dokumentides kajastatud summade otsest võrdlemist.
               Personalikuludega seoses peavad programme esitavad organisatsioonid ja rakendusasutused pidama deklareeritavate tundide kohta ajalist arvestust. Tegevuse raames töötatud tundide usaldusväärse ajalise arvestuse puudumisel võib liikmesriik nõustuda alternatiivsete tõenditega, mis kinnitavad deklareeritud tundide arvu, kui ta leiab, et need pakuvad piisaval tasemel kindlust.
               Üksnes programmi raames töötavate inimeste puhul ei ole vaja nõuda ajalise arvestuse pidamist, vaid allkirjastatud avaldust, milles kinnitatakse, et asjaomased inimesed on töötanud eranditult selle tegevuse raames;

               b)

               kindlasummaliste kulude puhul: asjaomased andmed ja muud tõendavad dokumendid, et kinnitada kulude rahastamiskõlblikkust, mille alusel arvutatakse kindel määr.

         Artikkel 13
   Ettemakse tasumine
   1.   Programmi esitav organisatsioon võib 30 päeva jooksul artiklis 10 osutatud lepingu sõlmimise kuupäevast edastada asjaomasele liikmesriigile taotluse ettemakse tasumiseks koos käesoleva artikli lõikes 2 sätestatud tagatisega.
   2.   Ettemakse tasutakse tingimusel, et programmi esitav organisatsioon on liikmesriigi kasuks esitanud ettemaksega võrdväärse tagatise kooskõlas komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 907/2014 (10) IV peatükiga.
   3.   Ettemakse võib moodustada kuni 20 % liidu maksimaalsest rahalisest osalusest vastavalt määruse (EL) nr 1144/2014 artiklile 15.
   4.   Liikmesriik teeb ettemakse kas 30 päeva jooksul pärast lõikes 2 nimetatud tagatise kättesaamist või 30 päeva jooksul kuupäevast, mis on 10 päeva enne programmi elluviimise algust, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.
   5.   Ettemakse tuleb lõppmakse tegemisel tasaarveldada.
   6.   Erandina käesoleva artikli lõigetest 1 ja 5 võivad programme esitavad organisatsioonid, kes asuvad liikmesriigis, mis saab finantsabi kooskõlas määruse (EL) nr 1144/2014 artikli 15 lõikega 3, esitada taotluse ettemakse tasumiseks kahes osas. Seda võimalust kasutada soovivad taotlejad peavad ettemakse esimest osa taotlema käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud tähtajaks. Ettemakse ülejäänud osa võib taotleda alles siis, kui esimene osa on tasaarveldatud.
   Artikkel 14
   Vahemaksete taotlemine
   1.   Välja arvatud programmi elluviimise viimasel aastal, peab programmi esitav organisatsioon esitama liikmesriigile taotluse liidu rahalise osaluse vahemakse tegemiseks 60 päeva jooksul alates kuupäevast, mil programmi elluviimise aasta lõppes.
   2.   Need taotlused peavad katma asjaomase aasta jooksul tekkinud rahastamiskõlblikud kulud ning neile tuleb lisada korralist finantsaruannet ja korralist tehnilist aruannet sisaldav vahearuanne.
   3.   Lõikes 2 nimetatud korraline finantsaruanne peab sisaldama järgmist:

               a)

               programmi esitavate organisatsioonide raamatupidamisaruanded, kus on täpsustatud programmiga hõlmatud rahastamiskõlblikud kulud ja millele on lisatud avaldus, mis tõendab, et

                           —

                           esitatud andmed on täielikud, usaldusväärsed ja õiged;

                           —

                           deklareeritud kulud on delegeeritud määruse (EL) 2015/1829 artikli 4 kohaselt rahastamiskõlblikud;

                           —

                           kulusid saab põhjendada asjaomaste andmete ja tõendavate dokumentidega, mis esitatakse taotluse korral või seoses käesolevas määruses sätestatud kontrolliga;

               b)

               raamatupidamisaruande tõend, mille on asjaomasele programmi esitavale organisatsioonile väljastanud tunnustatud välisaudiitor, kui liidu rahaline osalus programmi tegelikes kuludes on 750 000 eurot või üle selle ja vahemakse kaudu taotletav liidu rahaline osalus tegelikes kuludes on 325 000 eurot või rohkem. Tõendiga kinnitatakse esitatud kulude rahastamiskõlblikkust kooskõlas delegeeritud määruse (EL) 2015/1829 artikliga 4 ja käesoleva määruse artikli 12 lõikes 2 sätestatud kohustuste täitmist;

               c)

               vajalike arvete ja tõendavate dokumentide koopiad, mis kinnitavad kulude rahastamiskõlblikkust, kui ei nõuta punktis b viidatud tõendit.

         4.   Lõikes 2 nimetatud korraline tehniline aruanne peab sisaldama järgmist:

               a)

               kõikide kasutatud materjalide, sh visuaalsete materjalide koopiad, mida ei ole veel liikmesriigile juba edastatud;

               b)

               vahemaksega seotud ajavahemikul ellu viidud tegevuse kirjeldus, milles tuleb kasutada artiklis 22 viidatud programmi väljund- ja tulemusnäitajaid;

               c)

               kõikide programmis planeeritud tegevuse ja selle loodetavate väljundite ja tulemuste ning tegelikult ellu viidud tegevuse tulemuste vaheliste erinevuste põhjendus.

         Artikkel 15
   Lõppmakse tegemise taotlemine
   1.   Programmi esitav organisatsioon peab edastama lõppmakse tegemise taotluse liikmesriigile 90 päeva jooksul pärast artiklis 10 nimetatud lepinguga hõlmatud programmi lõppemist.
   2.   Taotlus loetakse vastuvõetuks, kui sellele on lisatud lõplik vahearuanne, lõpparuanne ning uurimus, kus on hinnatud teavitus- ja müügiedendusmeetmete mõju.
   3.   Lõikes 2 nimetatud lõplik vahearuanne peab käsitlema programmi elluviimise viimast aastat. Raamatupidamisaruannetes peavad programme esitavad organisatsioonid tõendama, et kõik tulud on deklareeritud.
   4.   Lõikes 2 nimetatud lõpparuanne peab sisaldama järgmist:

               a)

               lõplik finantsaruanne, mis koosneb programmi esitava organisatsiooni koostatud lõplikust kokkuvõtlikust raamatupidamisaruandest, kus on integreeritud kõikide vahemaksete raamatupidamisaruanded ja kajastatud kõik tekkinud kulud;

               b)

               lõplik tehniline aruanne, mis hõlmab

                           i)

                           ülevaadet ellu viidud tegevusest ning programmi väljundeid ja tulemusi artiklis 22 osutatud näitajate põhjal ning

                           ii)

                           avaldamiseks ette nähtud kokkuvõtet.

         5.   Lõikes 2 nimetatud uuring, milles hinnatakse teavitus- ja müügiedendusmeetmete mõju, tuleb teha sõltumatul välisel asutusel. Asutus peab kasutama artiklis 22 nimetatud näitajaid.
   Artikkel 16
   Liikmesriigi tehtavad maksed
   1.   Artiklites 13 ja 14 osutatud vahe- ja ettemaksed ei tohi kokku ületada 90 % määruse (EL) nr 1144/2014 artiklis 15 osutatud liidu kogu rahalisest osalusest.
   2.   Liikmesriigid peavad tegema artiklites 14 ja 15 osutatud maksed 60 päeva jooksul pärast maksetaotluse kättesaamist, tingimusel et tehtud on kõik kontrollid kooskõlas käesoleva määrusega.
   3.   Kui on vaja teha artiklites 19 ja 20 viidatud uusi haldus- või kohapealseid kontrolle, võib liikmesriik programmi esitava organisatsiooni teavitamisel lõikes 2 nimetatud tähtaega pikendada.
   Artikkel 17
   Rahastamiskõlbmatute kulude tagasilükkamine ja alusetult tehtud väljamaksete tagasinõudmine
   1.   Mis tahes vahemakse või lõppmakse tegemise ajal või pärast nende maksete tegemist peab liikmesriik tagasi lükkama kulud, mida loetakse rahastamiskõlbmatuteks, eriti käesoleva määrusega ette nähtud kontrollide järel.
   2.   Programmi esitav organisatsioon maksab alusetult tehtud väljamakse tagasi kooskõlas komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 908/2014 (11) III peatüki 1. jaoga.
   Kehtib komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 (12) artikli 83 lõike 2 punktis b sätestatud viivisemäär.

      2. JAGU

      Liikmesriikides tehtav programmide elluviimise kontroll ja teavitamine

   Artikkel 18
   Rakendusasutuste valimismenetluse kontrollimine
   Enne artiklis 10 nimetatud lepingu sõlmimist peavad liikmesriigid kontrollima, et rakendusasutused on valitud kooskõlas delegeeritud määruse (EL) 2015/1829 artiklis 2 sätestatud konkursimenetlusega.
   Artikkel 19
   Lihtprogrammide halduskontroll
   1.   Halduskontrolli käigus peavad liikmesriigid kontrollima korrapäraselt maksetaotlusi, eriti taotlustele lisatud aruandeid ja kulude rahastamiskõlblikkust kooskõlas delegeeritud määruse (EL) 2015/1829 artikliga 4.
   2.   Liikmesriigid taotlevad mis tahes vajalikuks peetavat lisateavet ja teevad vajaduse korral lisakontrolli, eriti siis, kui:

               a)

               nõutud aruandeid ei ole esitatud või need ei ole täielikud;

               b)

               raamatupidamisaruannete tõendi halduslik läbivaatamine ei kinnita piisavalt kulude rahastamiskõlblikkust kooskõlas delegeeritud määruse (EL) 2015/1829 artikliga 4 ja käesoleva määruse artikli 12 lõikes 2 nimetatud kohustuste täitmist või

               c)

               esineb kahtlusi raamatupidamisaruannetes deklareeritud kulude rahastamiskõlblikkuse suhtes.

         Artikkel 20
   Lihtprogrammide kohapealne kontroll
   1.   Liikmesriigid valivad kontrollitavad maksetaotlused riskianalüüsi põhjal.
   Valik tehakse nii, et oleks tagatud iga lihtprogrammi kontrollimine kohapeal vähemalt ühe korra selle elluviimise ajal alates esimesest vahemaksest kuni lõppmakseni.
   2.   Kohapealne kontroll hõlmab programmi esitava organisatsiooni ja vajaduse korral rakendusasutuse ruumides toimuvaid tehnilisi ja raamatupidamiskontrolle. Liikmesriigid peavad kontrollima, kas

               a)

               esitatud teave ja dokumendid on täpsed;

               b)

               kulud on deklareeritud kooskõlas delegeeritud määruse (EL) 2015/1829 artikliga 4 ja käesoleva määruse artikli 12 lõikega 2;

               c)

               kõik artiklis 10 nimetatud lepingus sätestatud kohustused on täidetud;

               d)

               määruse (EL) nr 1144/2014 artiklite 10 ja 15 nõuded on täidetud.

         Ilma et see piiraks komisjoni määruse (EÜ) nr 1848/2006 (13) kohaldamist, peavad liikmesriigid teavitama komisjoni esimesel võimalusel kontrolli ajal avastatud eeskirjade mis tahes eiramisest.
   Kohapealse kontrolli puhul võib piirduda valimiga, mis hõlmab rahastamiskõlblikest kuludest vähemalt 30 %. Valim peab olema usaldusväärne ja esindav.
   Kui avastatakse nõuete rikkumine, peab liikmesriik kontrollima kõiki deklareeritud kulusid käsitlevaid dokumente või tuleb valimi tulemused ekstrapoleerida.
   3.   Liikmesriigid koostavad iga kohapealse kontrolli kohta aruande. Aruandes peab ellu viidud kontrolli ulatust ja tulemusi selgelt kirjeldama.
   Artikkel 21
   Komisjoni teavitamine lihtprogrammidest
   1.   Kõikide lihtprogramme hõlmavate maksete kohta peavad liikmesriigid iga aasta 15. juuliks teatama komisjonile eelmise kalendriaasta kohta järgmised andmed:

               a)

               rahaliste vahendite kasutamise ja väljundnäitajad, nagu on osutatud artiklis 22;

               b)

               programmide mõju, mille hindamisel on kasutatud artiklis 22 kirjeldatud näitajate süsteemi;

               c)

               kooskõlas artiklitega 19 ja 20 ellu viidud haldus- ja kohapealse kontrolli tulemused.

         2.   Teatamine toimub elektrooniliselt, sealjuures tuleb kasutada komisjoni kättesaadavaks tehtud tehnilisi kirjeldusi andmete edastamise kohta.
   IV PEATÜKK

      LÕPPSÄTTED

   Artikkel 22
   Teavitus- ja müügiedendusprogrammide mõju hindamiseks vajalik näitajate süsteem
   1.   Käesoleva määrusega luuakse näitajate süsteemil põhinev ühine raamistik teavitus- ja müügiedendusprogrammide mõju hindamiseks. See süsteem hõlmab kolme tulemuslikkuse näitajate kogumit, milleks on väljund-, tulemus- ja mõjunäitajad.

               a)

               Väljundnäitajatega mõõdetakse iga programmiga ettenähtud tegevuse elluviimise määra.

               b)

               Tulemusnäitajatega mõõdetakse tegevuse otsest ja kohest mõju.

               c)

               Mõjunäitajatega mõõdetakse kohesest mõjust kaugemale ulatuvat kasu.

         2.   Igas teavitus- ja müügiedendusprogrammi käsitlevas ettepanekus, mille programmi esitav organisatsioon komisjonile edastab, tuleb täpsustada, milliseid näitajaid igast tulemuslikkuse näitajate kogumist selle programmi mõju hindamiseks kasutatakse. Programmi esitav organisatsioon peab vajaduse korral kasutama lisas sätestatud näitajaid, aga ta võib kasutada ka muid näitajaid, kui ta suudab tõendada, et need on asjaomase programmi olemuse tõttu sobivamad.
   Artikkel 23
   Jõustumine
   Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Seda kohaldatakse alates 1. detsembrist 2015 programmiettepanekute suhtes, mis on esitatud alates 1. detsembrist 2015.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 7. oktoober 2015

            Komisjoni nimel

            president

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  ELT L 317, 4.11.2014, lk 56.

      (2)  Nõukogu määrus (EÜ) nr 3/2008, 17. detsember 2007, põllumajandussaaduste ja -toodete teavitamis- ja müügiedendusmeetmete kohta siseturul ja kolmandates riikides (ELT L 3, 5.1.2008, lk 1).

      (3)  Komisjoni määrus (EÜ) nr 501/2008, 5. juuni 2008, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 3/2008 (põllumajandussaaduste ja -toodete teavitamis- ja müügiedendusmeetmete kohta siseturul ja kolmandates riikides) üksikasjalikud rakenduseeskirjad (ELT L 147, 6.6.2008, lk 3).

      (4)  Komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2015/1829, 23. aprill 2015, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1144/2014 siseturul ja kolmandates riikides võetavate põllumajandustoodete teavitus- ja müügiedendusmeetmete kohta (vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 3).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1306/2013, 17. detsember 2013, ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 549).

      (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL, Euratom) nr 966/2012, 25. oktoober 2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT L 298, 26.10.2012, lk 1).

      (7)  Komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 179/2014, 6. november 2013, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 228/2013 seoses ettevõtjate registriga, toodete piirkonnast väljaspool turustamiseks antava toetuse suurusega, logoga, teatavate veiste imporditollimaksudest vabastamisega ning põllumajanduse jaoks ettenähtud erimeetmetega seotud teatavate meetmete rahastamisega liidu äärepoolseimates piirkondades (ELT L 63, 4.3.2014, lk 3).

      (8)  Nõukogu määrus (EÜ) nr 207/2009, 26. veebruar 2009, ühenduse kaubamärgi kohta (ELT L 78, 24.3.2009, lk 1).

      (9)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/95/EÜ, 22. oktoober 2008, kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (ELT L 299, 8.11.2008, lk 25).

      (10)  Komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 907/2014, 11. märts 2014, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1306/2013 makse- ja muude asutuste finantsjuhtimise, raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise, tagatiste ja euro kasutamise osas (ELT L 255, 28.8.2014, lk 18).

      (11)  Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 908/2014, 6. august 2014, milles sätestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1306/2013 rakenduseeskirjad seoses makse- ja muude asutustega, finantsjuhtimisega, raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmisega, kontrollieeskirjadega, tagatistega ja läbipaistvusega (ELT L 255, 28.8.2014, lk 59).

      (12)  Komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 1268/2012, 29. oktoober 2012, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012, (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju) kohaldamise eeskirju (ELT L 362, 31.12.2012, lk 1).

      (13)  Komisjoni määrus (EÜ) nr 1848/2006, 14. detsember 2006, eeskirjade eiramise ja valesti makstud summade tagasinõudmise kohta ühise põllumajanduspoliitika rahastamisel, infosüsteemi loomise kohta selles valdkonnas ning nõukogu määruse (EMÜ) nr 595/91 kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 355, 15.12.2006, lk 56).

      LISA

         Artiklis 22 nimetatud teavitamis- ja müügiedendusprogrammide mõju hindamise näitajate loetelu

      Programme esitavate organisatsioonide poolt teavitamis- ja müügiedendusprogrammide raames elluviidava tegevusega seotud näitajate süsteem ei pruugi tingimata kajastada kõiki tegureid, mis võivad tegevusprogrammi väljunditele, tulemustele ja mõjule toimet avaldada. Seepärast peaks näitajate abil kajastatavaid andmeid tõlgendama sellise kvantitatiivse ja kvalitatiivse teabe valguses, mis on seotud programmi elluviimise edu või läbikukkumist mõjutavate muude põhiteguritega.

                  1.

                     Väljundnäitajad on näiteks:

                              —

                              korraldatud ürituste arv;

                              —

                              televisioonis või raadios eetrisse lastud klippide või avaldatud trüki- või veebireklaamide arv;

                              —

                              pressiteadete arv;

                              —

                              konkreetse tegevuse sihtrühma suurus (näiteks postitusi saanud asjatundjate arv);

                              —

                              e-posti kaudu saadetava uudiskirja tellijate arv.

                  2.

                     Tulemusnäitajad on näiteks:

                              —

                              üritustel (nt seminarid, töötoad, degusteerimine jne) osalenud asjatundjate, ekspertide, importijate või tarbijate arv;

                              —

                              nende asjatundjate, ekspertide, importijate või tarbijate arv, kelleni jõuti telereklaamide, raadioklippide, trüki- või veebireklaamide kaudu;

                              —

                              üritustel osalenud nende asjatundjate, ekspertide, importijate või tarbijate arv, kes võtsid tootjate organisatsiooni või tootjatega ühendust;

                              —

                              teavituskampaania aruandega hõlmatud aja jooksul ajakirjanduses ilmunud tasuta artiklite arv;

                              —

                              veebisaidi külastajate või Facebooki lehe jälgijate arv;

                              —

                              meediakajastuste hulk.

                  3.

                     Mõjunäitajad on näiteks:

                              —

                              valdkonna müügisuundumused reklaamikampaaniatele järgneval aastal piirkonnas, kus need toimusid, võrreldes eelmise aastaga ja asjaomase turu üldiste müügisuundumustega;

                              —

                              toote tarbimissuundumused asjaomases riigis;

                              —

                              liidu ekspordiväärtus ja -maht reklaamitud toote puhul;

                              —

                              liidu toodete turuosa muutumine;

                              —

                              eksporditava toote keskmise müügihinna suundumus riigis, kus kampaania toimus;

                              —

                              liidu kvaliteedikavade logode äratuntavuse määra muutumine;

                              —

                              liidu kvaliteettoodete kuvandi muutumine;

                              —

                              suurem teadlikkus liidu põllumajandustoodete olulistest väärtustest või muudest eelistest, mis on loetletud määruse (EL) nr 1144/2014 artikli 3 punktis a;

                              —

                              tarbijate usalduse suurenemine pärast programmi elluviimist;

                              —

                              investeeringutasuvus.


title: Nõukogu rakendusmäärus (EL) nr 260/2013, 18. märts 2013 , millega laiendatakse määrusega (EÜ) nr 1458/2007 Hiina Rahvavabariigist pärit gaasitoitega ühekordselt täidetavate tulekiviga taskutulemasinate impordi suhtes kehtestatud lõplikku dumpinguvastast tollimaksu Vietnami Sotsialistlikust Vabariigist lähetatud gaasitoitega ühekordselt täidetavate tulekiviga taskutulemasinate impordile, olenemata sellest, kas need on deklareeritud Vietnami Sotsialistlikust Vabariigist pärinevana või mitte

text:
               22.3.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 82/10

         NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 260/2013,
   18. märts 2013,
   millega laiendatakse määrusega (EÜ) nr 1458/2007 Hiina Rahvavabariigist pärit gaasitoitega ühekordselt täidetavate tulekiviga taskutulemasinate impordi suhtes kehtestatud lõplikku dumpinguvastast tollimaksu Vietnami Sotsialistlikust Vabariigist lähetatud gaasitoitega ühekordselt täidetavate tulekiviga taskutulemasinate impordile, olenemata sellest, kas need on deklareeritud Vietnami Sotsialistlikust Vabariigist pärinevana või mitte
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, (1) eriti selle artiklit 13,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut pärast konsulteerimist nõuandekomiteega
   ning arvestades järgmist:
   1.   MENETLUS

   1.1.   Taustteave

               (1)

               Nõukogu kehtestas 1991. aastal määrusega (EMÜ) nr 3433/91 (2) 16,9 % suuruse lõpliku dumpinguvastase tollimaksu muu hulgas ka Hiina Rahvavabariigist (edaspidi „HRV”) pärit gaasitoitega ühekordselt täidetavate tulekiviga taskutulemasinate (edaspidi „uurimisalune toode”) impordile.

               (2)

               1995. aastal asendati nõukogu määrusega (EÜ) nr 1006/95 (3) algne väärtuseline tollimaks 0,065 eküü suuruse koguselise tollimaksuga tulemasina kohta.

               (3)

               Pärast määruse (EÜ) nr 1225/2009 (edaspidi „algmääruse”) artikli 13 kohast uurimist laiendas nõukogu määrusega (EÜ) nr 192/1999 (4) eespool nimetatud dumpinguvastaseid meetmeid 1) Taiwanist saadetavate või pärit ühekordselt täidetavate gaasitoitega tulekiviga taskutulemasinate impordile ja 2) teatavate HRVst või Taiwanist pärit või Taiwanist saadetavate korduvtäidetavate tulemasinate impordile, mille netohind ühenduse piiril ilma tollimakse tasumata on väiksem kui 0,15 eurot ühiku kohta.

               (4)

               Vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 2 kinnitas nõukogu 2001. aastal määrusega (EÜ) nr 1824/2001 (5) lõpliku dumpinguvastase tollimaksu, mis oli kehtestatud määrusega (EÜ) nr 1006/95 (määruse reguleerimisala on laiendatud määrusega (EÜ) nr 192/1999) (edaspidi „kehtivad meetmed”).

               (5)

               2007. aastal kinnitas nõukogu määrusega (EÜ) nr 1458/2007 (6) (edaspidi „algmäärus”) lõpliku dumpinguvastase tollimaksu, mis kehtestati määrusega (EÜ) nr 1824/2001 vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 2 (edaspidi „algsed meetmed”), ning nende kehtestamiseni viinud uurimise (edaspidi „algne uurimine”).

               (6)

               Komisjon avaldas 12. detsembril 2012 teatise (7) dumpinguvastaste meetmete aegumise kohta.

               (7)

               Seoses meetmete aegumisega 13. detsembril 2012 lõpetati komisjoni määrusega (EL) nr 1192/2012 (8) samast kuupäevast ka Vietnamist lähetatud gaasitoitega ühekordselt täidetavate tulekiviga taskutulemasinate impordi registreerimine, olenemata sellest, kas need on deklareeritud Vietnamist pärinevatena või mitte (vt ka põhjendus 14).

         1.2.   Taotlus

               (8)

               17. aprillil 2012 esitati komisjonile algmääruse artikli 13 lõike 3 ja artikli 14 lõike 5 kohane taotlus (edaspidi „taotlus”) uurida võimalikku kõrvalehoidmist HRVst pärit gaasitoitega ühekordselt täidetavate tulekiviga taskutulemasinate impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastastest meetmetest ning kehtestada teatavate Vietnami Sotsialistlikust Vabariigist (edaspidi „Vietnam”) lähetatud gaasitoitega ühekordselt täidetavate tulekiviga taskutulemasinate impordi suhtes registreerimisnõue, olenemata sellest, kas need on deklareeritud Vietnamist pärinevana või mitte.

               (9)

               Taotluse esitas Société BIC, liidu tootja, kes valmistab gaasitoitega ühekordselt täidetavaid tulekiviga taskutulemasinaid.

               (10)

               Taotlus sisaldas piisavalt esmapilgul usutavaid tõendeid algsetest meetmetest kõrvalehoidmise kohta toote kokkupanemise teel Vietnamis.

               (11)

               Taotlus näitas, et pärast algsete dumpinguvastaste meetmete kehtestamist toimus oluline kaubandusstruktuuri muutus, mis hõlmas eksporti HRVst ja Vietnamist liitu ning millele ei ole muud piisavat põhjust ega majanduslikku õigustust kui algsete meetmete kohaldamine. Kaubandusstruktuuri kirjeldatud muutus tulenes väidetavalt tulemasinate kokkupanemisest Vietnamis HRVst pärinevatest osadest.

               (12)

               Lisaks nähtus esmapilgul usutavast tõendusmaterjalist, et algsete meetmete parandavat mõju oli kahjustatud nii koguste kui ka hindade osas. Tõendusmaterjal näitas eelkõige, et suurenenud import Vietnamist toimus hindadega, mis olid madalamad kui algses uurimises kindlaks määratud mittekahjustavad hinnad.

               (13)

               Peale selle sisaldas taotlus ka piisavalt esmapilgul usutavaid tõendeid selle kohta, et Vietnamist pärit gaasitoitega ühekordselt täidetavaid tulekiviga taskutulemasinaid müüdi dumpinguhinnaga, võrreldes algse uurimise ajal kindlaks määratud normaalväärtusega.

         1.3.   Menetluse algatamine

               (14)

               Olles pärast nõuandekomiteega konsulteerimist kindlaks teinud, et on olemas piisavalt esmapilgul usutavaid tõendeid uurimise algatamiseks algmääruse artikli 13 kohaselt, algatas komisjon määrusega (EL) nr 548/2012 (9) (edaspidi „algatamismäärus”) uurimise. Vastavalt algmääruse artikli 13 lõikele 3 ja artikli 14 lõikele 5 tegi komisjon algatusmääruse alusel tolli ülesandeks registreerida Vietnamist lähetatud gaasitoitega ühekordselt täidetavate tulekiviga taskutulemasinate import, olenemata sellest, kas päritoluriigina on deklareeritud Vietnam või mitte.

         1.4.   Uurimine

               (15)

               Komisjon teavitas ametlikult uurimise algatamisest HRV ja Vietnami ametiasutusi, nende riikide eksportivaid tootjaid, teadaolevaid asjaomaseid importijaid liidus ja Société BICi (taotluse esitaja), s.o liidu tootjat, kes toodab rohkem kui 75 % gaasitoitega ühekordselt täidetavatest tulekiviga taskutulemasinatest Euroopa Liidus.

               (16)

               Küsimustikud saadeti 70 HRV ja 15 Vietnami eksportivale tootjale, kes olid komisjonile taotlusest teada. Küsimustikud saadeti ka taotluses nimetatud 59-le liidu importijale. Huvitatud isikutele anti võimalus teha oma seisukohad kirjalikult teatavaks ja taotleda ärakuulamist algatamismääruses sätestatud tähtaja jooksul. Kõiki isikuid teavitati, et koostööst hoidumise tagajärjeks võib olla algmääruse artikli 18 kohaldamine ja järelduste tegemine kättesaadavate andmete alusel.

               (17)

               15 teadaolevast Vietnami eksportivast tootjast andis endast märku kaheksa, kellest üks ei soovinud, et teda loetaks huvitatud isikuks, kuna ta ei tootnud uurimisalust toodet ega eksportinud midagi liitu.

               (18)

               Küsimustiku täitsid järgmised seitse äriühingut, kelle tööruumidesse korraldati seejärel kontrollkäigud:

                           —

                           Viet Giai Thanh Co. Ltd, Ho Chi Minh City,

                           —

                           Hoa Hung Co. Ltd, Tay Ninh’i provints,

                           —

                           Trung Lai Gas Lighter Manufacture Co. Ltd, Nghe An’i provints,

                           —

                           Textion Plastic Co. Ltd, Binh Duong’i provints,

                           —

                           Cherry Year Vietnam Lighter Manufacture Co. Ltd, Tay Ninh’i provints,

                           —

                           Huaxing Vietnam Manufacture Co. Ltd, Tay Ninh’i provints,

                           —

                           Top Field Enterprises Co. Ltd, Tay Ninh’i provints.

               (19)

               Ükski HRV teadaolevatest eksportivatest tootjatest ei andnud endast teada ega esitanud küsimustikule vastuseid.

               (20)

               Importijatest vastas küsimustikule kaheksa, kuus äriühingut andis endast märku ja väitis, et ei soovi, et neid loetaks huvitatud isikuteks, sest nad ei importinud Vietnamist gaasitoitega ühekordselt täidetavaid tulekiviga taskutulemasinaid (uurimisalune toode) liitu. Ülejäänud teadaolevad äriühingud ei andnud endast üldse märku.

               (21)

               Pärast uurimise algatamist taotles kaks importijat võimalust saada ära kuulatud, mida neile 2012. aasta septembris ka võimaldati. Importijad esitasid oma tähelepanekud ka kirjalikult. Nende tähelepanekutes seati kahtluse alla uurimise algatamise aluseks olnud tootevalik, impordimahud, kaubandusstruktuuri muutuse majanduslik põhjendus, taotluse ajendid ja taotluse teinud liidu tootja finantsolukord. Importijate arvates ei olnud uurimise algatamiseks piisavat põhjust.

               (22)

               Komisjon vastas tähelepanekutele üksikasjalikult ja andis osapooltele võimaluse esitada oma märkused. Komisjon selgitas, miks ta arvas, et taotlus sisaldas piisavat esmapilgul usutavat tõendusmaterjali, et õigustada uurimise algatamist. Kahe importija märkused ei näidanud, et uurimise algatamiseks piisavat esmapilgul usutavat tõendusmaterjali ei olnud.

         1.5.   Uurimisperiood

               (23)

               Uurimine toimus ajavahemikul 1. jaanuarist 2008 kuni 31. märtsini 2012 (edaspidi „uurimisperiood”). Uurimisperioodi kohta koguti andmeid muu hulgas selleks, et uurida väidetavaid kaubandusstruktuuri muutusi. Üksikasjalikumaid andmeid koguti 1. aprillist 2011 kuni 31. märtsini 2012 kestnud aruandeperioodi kohta (edaspidi „aruandeperiood”), et uurida meetmete parandava mõju võimalikku kahjustamist ja dumpingu esinemist.

         2.   UURIMISE TULEMUSED

   2.1.   Üldised kaalutlused

               (24)

               Kooskõlas algmääruse artikli 13 lõikega 1 analüüsiti võimaliku meetmetest kõrvalehoidmise hindamiseks järgmist: kas HRV, Vietnami ja liidu vahelise kaubanduse struktuuris esines muutusi; kas eespool nimetatud muutuse tingis tava, protsess või toiming, mille puhul ei esinenud ühtki muud piisavat põhjust või majanduslikku õigustust peale tollimaksu kehtestamise; kas oli tõendeid kahju tekitamise kohta või selle kohta, et tollimaksu parandavat mõju kahjustati uurimisaluse toote hindade ja/või koguste osas, ning kas esines tõendeid dumpingu kohta võrreldes algse uurimise käigus varem kindlaks määratud normaalväärtustega, lähtudes vajaduse korral algmääruse artiklist 2.

         2.2.   Vaatlusalune toode ja uurimisalune toode

               (25)

               Vaatlusalune toode on määratletud algses uurimises: CN-koodi ex 9613 10 00 alla kuuluvad ja HRVst pärit gaasitoitega ühekordselt täidetavad tulekiviga taskutulemasinad (edaspidi „vaatlusalune toode”).

               (26)

               Uurimisalune toode on sama, mis eelmises põhjenduses määratletud toode, kuid see on lähetatud Vietnamist, olenemata sellest, kas see on deklareeritud Vietnamist pärinevana või mitte, ja kuulub sama CN-koodi alla nagu vaatlusalune toodegi (edaspidi „uurimisalune toode”).

               (27)

               Uurimine näitas, et HRVst liitu eksporditud ning Vietnamist liitu lähetatud eespool määratletud gaasitoitega ühekordselt täidetavatel tulekiviga taskutulemasinatel on ühesugused füüsikalised ja tehnilised põhiomadused ja sama otstarve, mistõttu neid käsitatakse samasuguste toodetena algmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses.

         2.3.   Koostöö ulatus ja kaubandusmahu kindlaksmääramine

               (28)

               Nagu põhjenduses 18 nimetati, vastas küsimustikule seitse äriühingut. Nende vastuste kohaselt oli liitu müüdud tulemasinate kogus aruandeperioodil suurem kui Eurostati Comexti andmebaasis registreeritud liitu imporditud tulemasinate kogus. Hoolimata asjaolust, et vastustes sisalduvat müügimahuteavet ei peetud usaldusväärseks, nagu selgitatakse järgnevalt põhjenduses 29, ollakse seisukohal, et see annab siiski märku koostöö kõrgest tasemest ja et uurimisalused äriühingud esindavad üldsuundumust.

               (29)

               Seitsme Vietnami tootja juurde tehtud kontrollkäikude ajal leiti, et nad kõik olid esitanud teavet, mida ei saanud pidada uurimise jaoks asjakohaste järelduste tegemiseks usaldusväärseks. Eelkõige leiti, et need seitse äriühingut andsid valeandmeid oma toodangu mahu, tulemasinaosade impordi ja kogu müügimahu kohta. Samuti leiti, et osa uurimisaluse tootega seotud äritegevusest puudus ametlikust raamatupidamisarvestusest ja et osa toodete kokkupanemisega seotud tööst tegid mitteametlikud alltöövõtjad. Peale selle ei deklareeritud HRVst imporditud osade koguseid või esitati need valesti ning osa müügist ei kajastunud äriühingute raamatupidamisarvestuses. Seetõttu ei olnud võimalik teha usaldusväärselt kindlaks eelkõige asjaomaste äriühingute kogu toodangu- ja müügimahtu või võrrelda uurimisaluse toote tegelikke müügihindu ja põhiliste sisendmaterjalide, nagu gaas, kulusid andmetega, mis olid esitatud küsimustikule antud vastustes.

               (30)

               Võttes arvesse põhjenduses 29 kirjeldatud olukorda, teatati eksportivatele tootjatele, et vastavalt algmääruse artiklile 18 kavatsetakse uurimise järelduste aluseks võtta täpseimad kättesaadavad faktid. Osapooltele anti võimalus esitada oma märkused ja soovi korral võimalus saada ära kuulatud. Igale osapoolele saadeti individuaalne kiri, milles esitati leidude konkreetne ja üksikasjalik kirjeldus, mis viis järeldusele, et esitatud andmeid ei saa lugeda usaldusväärseks ja neid ei saa kasutada uurimise seisukohast vajalike asjaolude kindlakstegemiseks.

               (31)

               Kaks eksportivat tootjat ei esitanud märkusi kavatsuse kohta kohaldada algmääruse artiklit 18. Ülejäänud viis eksportivat tootjat, kelle hulka kuulus kaks üksikäriühingut ja kolmest äriühingust koosnev kontsern, taotles võimalust saada ära kuulatud, mida neile ka 2012. aasta novembris võimaldati. Need eksportivad tootjad esitasid oma tähelepanekud ka kirjalikult. Nad vaidlustasid komisjoni kavatsuse jätta nende esitatud andmed kõrvale ja võimaluse järeldada täpseimate kättesaadavate andmete põhjal, et meetmetest on kõrvale hoitud.

               (32)

               Neli eksportivat tootjat ei vaidlustanud asjaolu, et nende esitatud teave oli poolik või ebausaldusväärne, ning võtsid omaks vastuolud nende raamatupidamisarvestuses ja asjaolu, et nende raamatupidamisarvestuses ei avaldatud või kajastatud kõiki toiminguid. Siiski väitsid nad, et nimetatud vastuolud olid seotud üksnes nende siseriikliku müügiga ega mõjutanud kuidagi nende eksportmüüki. Üks osapool väitis, et nende raamatupidamisarvestus on tulekahjus hävinud, mis selgitab esitatud teabe puudulikkust. Peale selle väitsid nad, et komisjon hindas valesti tulemasinates sisaldunud gaasi kogust, ja seetõttu olid järeldused tootmismahu kohta valed. Üks äriühing selgitas vastuolusid gaasitarbimise andmetes gaasi tahtliku väljalaskmisega soojematel kuudel. Need osapooled ei suutnud siiski esitada usutavaid tõendeid oma väidete toetuseks.

               (33)

               Äriühingud väitsid ka, et teevad täiel määral koostööd ega varja mingit nende äritegevust käsitlevat teavet. Nad võtsid omaks poolikute vastuste andmise, kuid eitasid kategooriliselt vale või eksitava teabe esitamist. Nende arvates ei tõenda avaldamata ja kontrollimatu teave iseenesest meetmetest kõrvalehoidmist ning nende väitel ei ole komisjon kõrvalehoidmist otseste tõendite alusel tõendanud.

               (34)

               Kuigi äriühingud ise ei esitanud täielikke ja täpseid andmeid oma tegevuse kohta, kasutas komisjon alternatiivseid meetodeid, näiteks toorainete kasutamise andmeid, et võrrelda küsimustiku vastustena esitatud põhilisi andmeid kohapeal esitatud ja avastatud teabega. Sellised alternatiivsed meetodid, ehkki need on tegelikest raamatupidamisandmetest vältimatult ebatäpsemad, näitasid, et esitatud andmed olid ebausaldusväärsed. Näiteks tootmismahu tulemused näitasid, et äriühingute deklareeritud toodangukogused ei vastanud nende toorainekasutusele.

               (35)

               Komisjon on seisukohal, et kontrolli tulemusena selgunud usaldusväärse aruandluse puudumine, uurimise jaoks olulise teabe varjamine ja vale või eksitava teabe esitamine muutsid andmed ebausaldatavaks.

               (36)

               Eeltoodut arvestades tuli järeldused gaasitoitega ühekordselt täidetavate tulekiviga taskutulemasinate impordi kohta Vietnamist liitu teha kättesaadavate andmete põhjal kooskõlas algmääruse artikli 18 lõikega 1. Selleks et andmete esitamatajätmine osapoolte poolt ei takistaks uurimist, asendas komisjon seega Vietnami tootjate esitatud kontrollimatud andmed muude kättesaadavate andmetega, näiteks Eurostati Comexti andmebaasi omadega, et määrata kindlaks impordi üldmaht Vietnamist liitu, ja taotluses esitatud kuluandmetega, et määrata kindlaks Hiina osade osatähtsus (vt põhjendus 50).

               (37)

               Hiina eksportivad tootjad koostööd ei teinud. Seega tuli järeldused liitu imporditava vaatlusaluse toote ning gaasitoitega ühekordselt täidetavate tulekiviga taskutulemasinate ekspordi kohta HRVst Vietnami teha kättesaadavate andmete põhjal kooskõlas algmääruse artikli 18 lõikega 1. HRVst Vietnami toimuva ekspordi üldmahu kindlakstegemiseks kasutati taotluses esitatud ÜRO Comtrade’i statistikat.

         2.4.   Kaubandusstruktuuri muutumine

               (38)

               Vaatlusaluse toote import HRVst vähenes 1991. aastal, mil meetmed esmakordselt kasutusele võeti. Import on püsinud meetmete järjestikuste muudatuste ja pikendamiste aastatel 1995, 1999, 2001 ja 2007 kogu aeg väiksena.

               (39)

               Tulemasinate impordi maht HRVst oli 1. jaanuarist 2008 kuni 31. märtsini 2012 suhteliselt stabiilne – umbes 50 miljonit tükki 2008. ja 2009. aastal, 70 miljonit tükki 2010. aastal ning 60 miljonit tükki 2011. aastal ja aruandeperioodil. See koosnes siiski üksnes korduvtäidetavatest ja elektrontulemasinatest, mida meetmed ei hõlmanud.

               (40)

               Uurimisaluse toote import Vietnamist on aja jooksul kasvanud. Kui 1997. aastal ei toimunud uurimisaluse toote importi Vietnamist liitu praktiliselt üldse, siis alates 2007. aastast kasvas uurimisaluse toote impordi maht kiiresti.

               (41)

               Aruandeperioodil (AP) moodustas Vietnamist pärit import 84 % kogu impordist liitu.

                  Vietnamist pärit ühekordselt täidetavate tulemasinate impordi osatähtsus protsendina kogu impordist

                           2008

                           2009

                           2010

                           2011

                           AP

                           Turuosa

                           80 %

                           84 %

                           83 %

                           84 %

                           84 %

                              Allikas: taotluses esitatud statistika

               (42)

               Uurimisperioodil eksporditi HRVst Vietnami tulekiviga tulemasinate osi. Vietnam on Hiina tulekiviga tulemasinate osade puhul kõige olulisem ekspordisihtkoht. Taotluses esitatud statistika kohaselt on tulemasinate osade eksport HRVst Vietnami pärast 1999. aastat oluliselt suurenenud. 1999. aastal moodustas tulemasinate osade eksport HRVst Vietnami 3 % kogu ekspordist, kuid 2010. aastaks oli Vietnam muutunud kõige olulisemaks tulemasinate osade ekspordisihtkohaks ja tema osakaal kerkinud 26 %-le impordist. Mahuliselt vastaks see 200 miljonile valmis tulemasinale vähem kui 50 miljoni asemel.

               (43)

               Kuna Vietnami tootjate esitatud teavet ei saanud arvesse võtta, ei olnud võimalik saada mingit kontrollitavat teavet gaasitoitega ühekordselt täidetavate taskutulemasinate tegeliku tootmise võimalike tasemete kohta.

         2.5.   Kaubandusstruktuuri muutumise kokkuvõte

               (44)

               HRVst liitu toimuva ekspordi üldine vähenemine ja ekspordi suurenemine Vietnamist liitu pärast 2007. aastat ning tulemasinate osade impordi märkimisväärne suurenemine HRVst Vietnami pärast 1999. aastat tõid kaasa muutused ühelt poolt HRV ja Vietnami ning teiselt poolt liidu vahelise kaubanduse struktuuris.

         2.6.   Kõrvalehoidmise laad

               (45)

               Algmääruse artikli 13 lõike 1 alusel peab kaubandusstruktuuri muutus tulenema tavast, protsessist või toimingust, millel ei ole piisavat nõuetekohast põhjendust või majanduslikku õigustust peale tollimaksu kehtestamise. Tava, protsess või toiming hõlmab mh osade kokkupanekut kolmandas riigis. Selleks määratakse vastavalt algmääruse artikli 13 lõikele 2 kindlaks kokkupaneku toimumine.

               (46)

               Nagu eespool märgitud, põhjustas uurimise jaoks oluliste usaldusväärsete raamatupidamisandmete puudumine ja teabe varjamine algmääruse artikli 18 kohaldamise. Kas toote kokkupanekut Vietnamis saab lugeda meetmetest kõrvalehoidmiseks või mitte, tuli otsustada kättesaadavate andmete alusel.

               (47)

               Uurimine paljastas, et meetmetest kõrvalehoidmiseks panevad toote kokku Vietnami äriühingud, kes teevad tihedat koostööd HRV ja Hongkongi äriühingutega. Koostööd tegevad Vietnami tootjad kuuluvad suures enamuses Hiina ja Hongkongi äriühingutele. Ka Vietnami äriühingute juhtkond koosneb suures osas Hiina spetsialistidest, kes on varem töötanud HRV tulemasinatootjate heaks.

               (48)

               Vietnami tootjad impordivad oma tulemasinate osad HRVst nendega seotud, Hongkongis registreeritud äriühingute kaudu. Mõned Vietnami tootjad tegutsevad Hiina ja/või Hongkongi tööandjatega sõlmitud töötlemislepingute alusel. Nimetatud lepingute alusel tarnib Hiina tööandja Vietnami tehasele tulemasinate osad ja plasti ning müüb valmis tulemasinad. Isegi kui sellist töötlemislepingut ei ole, müüakse Vietnamis toodetavad tulemasinad üldjuhul Hongkongi äriühingutele, kes vastutavad ärisuhete eest liidu importijatega.

               (49)

               Vietnami tootjate esitatud teabe ebausaldusväärsuse tõttu ei ole olnud võimalik kindlaks teha, kas algmääruse artikli 13 lõikes 2 sätestatud protsentuaalsed künnised on täidetud või mitte. Ei ole võimalik olnud kontrollida, kas HRVst pärinevad tulemasinate osad moodustavad rohkem või vähem kui 60 % kokkupandud tulemasinate koguväärtusest ning kas sissetoodud osade lisaväärtus on olnud suurem või väiksem kui 25 % tootmiskuludest.

               (50)

               Vietnami tootjate usaldusväärsete andmete puudumisel tuleb otsustada kättesaadavate andmete alusel. Taotluses esitatud teave näitab, et HRVst pärinevad tulemasinate osad moodustavad 60–70 % koguväärtusest ja et sissetoodud osade lisaväärtus moodustab 12 % tootmiskuludest. Nimetatud väärtused põhinevad HRVs asuva tootja võrreldavatel tootmiskuludel. Asjaomaseid arvutusi loetakse piisavalt täpseteks ja Vietnami kulujaotust peegeldavaks, sest tulemasinate osad ja toormaterjalid on samad nii HRVs kui ka Vietnamis. Võimalikud kohandused Vietnami väiksemate kohalike kulude tõttu annaksid tulemuseks Hiina osade väärtuse veelgi suurema osatähtsuse valmis tulemasinates.

         2.7.   Muu piisava põhjuse või majandusliku õigustuse puudumine peale dumpinguvastase tollimaksu kehtestamise

               (51)

               Uurimise käigus ei leitud kokkupanemisele ühtki muud põhjendust või majanduslikku õigustust kui vaatlusaluse toote suhtes algsetest meetmetest kõrvalehoidmine. Vietnami tootjad on väitnud, et tootmise ümberpaigutamise põhjuseks on Vietnami väiksemad tööjõukulud, kuid selle väite toetuseks ei ole esitatud tõendeid. Lisaks ei selgita tööjõukulude erinevus, miks konkreetse sektori (tulemasinad) tootmine paigutatakse ümber Vietnami, samal ajal kui teistes sektorites, sealhulgas tulemasinate osade osas, jätkub tootmine näiteks HRVs.

         2.8.   Kahju või dumpinguvastase tollimaksu parandava mõju kahjustamine

               (52)

               Arvestades, et kahju küsimus lahendati algmäärusega, hindas praegune uurimine muu hulgas seda, kas kehtivate tollimaksude parandavat mõju kahjustatakse samalaadse toote hindade ja/või kogustega.

               (53)

               Hindamaks seda, kas imporditud uurimisalune toode kahjustas koguste ja hindade puhul vaatlusaluse toote impordi suhtes kehtivate algsete meetmete parandavat mõju, kasutati Eurostati Comexti andmebaasi andmeid kui täpsemaid kättesaadavaid andmeid Vietnami impordi koguste ja hindade kohta. Sellisel viisil kindlaks tehtud hindu võrreldi kahju kõrvaldamist võimaldava tasemega, mis kehtestati liidu tootjate suhtes määruse (EÜ) nr 1006/95 põhjenduses 63.

               (54)

               Impordi suurenemist Vietnamist liitu 0,6 %-lt kogu liidu impordist 1998. aastal 80 %-le 2008. aastal (uurimisperioodi algus) ja 84 %-le aruandeperioodil (uurimisperioodi lõpp) (vt tabel punktis 2.4) loeti koguseliselt märkimisväärseks. Samal perioodil vähenes märgatavalt import HRVst liitu – 30 %-lt 10 %-le kogu impordist.

               (55)

               Algses uurimises kindlaks määratud kahju kõrvaldamist võimaldava taseme ja kaalutud keskmise Vietnami deklareeritud ekspordihinna võrdlus viitas turuhinnast oluliselt madalama hinnaga müügile. Seega järeldati, et algmääruses määratletud tollimaksu parandavat mõju kahjustatakse nii koguste kui ka hindade osas.

         2.9.   Tõendid dumpingu kohta

               (56)

               Kooskõlas algmääruse artikli 13 lõigetega 1 ja 2 uuris komisjon, kas on tõendeid dumpingu kohta võrreldes normaalväärtusega, mis oli eelnevalt algse uurimise käigus kindlaks tehtud Vietnami ekspordihind.

               (57)

               Algses uurimises tehti normaalväärtus kindlaks Brasiilia hindade alusel, mis leiti kõnealuse uurimise käigus olevat sobiv turumajanduslik võrdlusriik HRV-le.

               (58)

               Vietnamist pärit ekspordi hinnad põhinesid kättesaadavatel andmetel ehk siis gaasitoitega ühekordselt täidetavate tulekiviga taskutulemasinate aruandeperioodi keskmisel ekspordihinnal, nagu need on esitatud Eurostati Comexti andmebaasis. Kättesaadavaid andmeid kasutati seepärast, et uurimisaluse toote tootjad Vietnamis andsid ebausaldusväärseid andmeid.

               (59)

               Normaalväärtuse ja ekspordihinna õiglase võrdluse tagamiseks võeti vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10 kohanduste näol nõuetekohaselt arvesse erinevusi, mis mõjutavad hindu ja hinna võrreldavust. Vastavalt sellele tehti kohandusi, et võtta arvesse transpordi-, kindlustus- ja pakkimiskulude erinevusi. Võttes arvesse, et Vietnami ja HRV tootjad ei esitanud usaldusväärset teavet, tuli kohandused teha täpseimate kättesaadavate andmete alusel. Seega põhinesid vastavad kohandamised protsendil, mis arvutati vastavalt transpordi-, kindlustus- ja pakkimiskulude osakaalule nende müügitehingute väärtuses, mis tehti liitu algses uurimises koostööd teinud Hiina eksportivate tootjate CIF-tarnetingimustel.

               (60)

               Kooskõlas algmääruse artikli 2 lõigetega 11 ja 12 arvutati dumping, võrreldes algses määruses esitatud kaalutud keskmist normaalväärtust ja vastavaid kaalutud keskmisi Vietnami deklareeritud ekspordihindu käesoleva uurimise aruandeperioodil vastavalt Eurostati Comexti andmebaasile, väljendatuna protsendina CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksu tasumist.

               (61)

               Kaalutud keskmise normaalväärtuse ja kaalutud keskmise ekspordihinna võrdlus, milles tehti põhjenduses 59 kirjeldatud kohandused, näitas märkimisväärset dumpingut.

         2.10.   Märkused avalikustamise kohta

               (62)

               Pärast avalikustamist esitas uurimistulemuste kohta märkusi rühm Vietnami tootjaid ja liidu importijaid, kes lugesid end huvitatud isikuteks, kuigi nad nõustusid, et meetmed neid otseselt ei puuduta. Nad väitsid, et eksitavat teavet ei esitatud taotluslikult, et komisjon ei ole leidnud mingeid otseseid tõendeid meetmetest kõrvalehoidmise kohta ja et meetmete tagantjärele kohaldamisega ei saavutaks mingit parandavat mõju, mida näitas ka HRV suhtes võetud algsete meetmete pikendamisest loobumine. Kõnealuste osapoolte väitel põhines HRV suhtes võetud algsete meetmete pikendamisest loobumine sama perioodi kohta tehtud järeldustel, et kõrvalehoidmine kahjustab algsete meetmete parandavat mõju. Peale selle kahtlesid nad loodetavas mõjus ja selles, kas 2012. aasta detsembris lõpetatud meetmete laiendamine on liidu huvides. Nende seisukohast ei tooks meetmete laiendamine liidu tootmisharule mingit kasu ja üksnes karistaks liidu importijaid.

               (63)

               Kui esitatakse ja võetakse vastu õigustatud taotlus uurida meetmetest kõrvalehoidmist, on komisjonil seaduslik kohustus asja täiel määral uurida, ja kui see on õigustatud, võtta asjakohased meetmed. Käsitletava juhtumi puhul leiti, et kõik algmääruse artiklis 13 sätestatud kõrvalehoidmise kindlakstegemise tingimused olid täidetud. Seega tuli meetmeid asjakohaselt laiendada impordile Vietnamist.

               (64)

               Hinnates, kas meetmetest kõrvalehoidmine kahjustab algsete meetmete parandavat mõju, peab komisjon võtma oma analüüsi aluseks meetmete kehtestamise järgsed sündmused ja võtma arvesse algse uurimise tulemusi, mille alusel parandav mõju on kindlaks määratud. Aegumise läbivaatamise algatamise vajadust hinnatakse aga dumpingu ja kahju tulevikus jätkumise või kordumise tõenäosuse alusel, mis põhineb muu perioodiga seotud järeldustel. Seega ei ole kaks järeldust vastupidiselt huvitatud isikute väidetele seotud sama perioodiga. Mis puutub väitesse, et meetmed mõjutaksid üksnes liidu importijaid ja liidu tootmisharu ei saaks sellest mingit kasu, siis liidu huvi meetmete kehtestamise vastu kinnitas juba algne uurimine. Kooskõlas algmääruse artikliga 13 on algsete meetmete parandava mõju laiendamine kõrvalehoidmisele õigustatud nii kaua, kuni kehtivad algsed meetmed. Meetmete laiendamise eesmärk ei ole mingil juhul karistamine, vaid meetmetest kõrvale hoides Vietnami kaudu toimuva dumpinguhinnaga impordi poolt liidu turule avaldatava moonutava mõju kõrvaldamine, luues selliste impordihindade ja -koguste taustal võrdsed tingimused. Igal juhul ei toeta meetmete väidetavat ainumõju importijatele ükski tõend ega analüüs.

               (65)

               Üks teine huvitatud importija väitis uurimise kohta esitatud märkustes, et teda ei ole meetmetest kõrvalehoidmise uurimise algatamisest teavitatud. Selles suhtes tuleb märkida, et kõnealune isik ei olnud komisjonile enne uurimise algatamist teada ja et teade uurimise algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas.

               (66)

               Veel üks importija teatas, et ta esitab kuue kuu jooksul tõendid selle kohta, et tulemasinate impordiga ei kaasnenud meetmetest kõrvalehoidmist. Komisjon märgib, et kõiki huvitatud isikuid kutsuti uurimise algatamise teates uurimise käigus tõendeid esitama (vt eelkõige põhjendused 10, 19 ja 20 ning määruse (EL) nr 548/2012 artikli 3 lõige 2). Komisjon peab uurimise õigusaktide kohaselt lõpule viima üheksa kuu jooksul ega saa seetõttu enam täiendavate tõendite esitamist oodata.

         3.   MEETMED

               (67)

               Eespool öeldut arvesse võttes järeldati, et HRVst pärit gaasitoitega ühekordselt täidetavate tulekiviga taskutulemasinate impordi suhtes kehtestatud lõplikust dumpinguvastasest tollimaksust on hoitud kõrvale algmääruse artikli 13 lõigete 1 ja 2 tähenduses, pannes toote sel eemärgil kokku Vietnamis.

               (68)

               Vastavalt algmääruse artikli 13 lõike 1 esimesele lausele tuleks vaatlusaluse toote impordi suhtes kehtestatud algseid meetmeid laiendada ka uurimisalusele tootele ehk Vietnamist lähetatud samasugusele tootele, olenemata sellest, kas see on deklareeritud Vietnamist pärinevana või mitte.

               (69)

               Võttes arvesse koostööst keeldumist kõnealuse uurimise käigus, peaks laiendatavate meetmetena kasutama määruse (EÜ) nr 1458/2007 artikli 1 lõikega 2 kehtestatud lõplikku dumpinguvastast tollimaksu 0,065 eurot iga tulemasina kohta.

               (70)

               Vastavalt algmääruse artikli 13 lõikele 3 ja artikli 14 lõikele 5, millega nähakse ette, et laiendatud meetmeid kohaldatakse impordi suhtes, mis on sisenenud liitu pärast algatamismäärusega kehtestatud registreerimisnõude kehtestamist, tuleb Vietnamist lähetatud gaasitoitega ühekordselt täidetavate tulekiviga taskutulemasinate registreeritud impordilt sisse nõuda tollimaksud. Võttes arvesse, et algne meede aegus 13. detsembril 2012 ja registreerimine lõpetati samal päeval, kohaldatakse tollimaksude kogumist ainult kuni selle kuupäevani.

         4.   VABASTAMISTAOTLUSED

               (71)

               Seitse Vietnami tootjat, kes küsimustikule vastasid, taotlesid võimalikest laiendatud meetmetest vabastamist kooskõlas algmääruse artikli 13 lõikega 4.

               (72)

               Kõik seitse äriühingut esitasid valeteavet või eksitavat teavet. Kooskõlas algmääruse artikli 18 lõikega 4 teatati neile äriühingutele, et nende esitatud teavet ei kavatseta arvesse võtta, ning neile anti võimalus esitada kindlaksmääratud tähtaja jooksul täiendavad selgitused.

               (73)

               Nimetatud äriühingute järgnenud selgitused ei suutnud järeldust kõigutada. Seepärast tuli vastavalt algmääruse artikli 18 lõikele 1 teha järeldused nende äriühingute suhtes kättesaadavate andmete põhjal.

               (74)

               Võttes arvesse eelnimetatud vale ja/või eksitava teabe olemust, ei saa nimetatud seitsme ettevõtja vabastamistaotlust rahuldada vastavalt algmääruse artikli 13 lõikele 4.

         5.   AVALIKUSTAMINE

               (75)

               Kõiki huvitatud isikuid teavitati olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille alusel eespool nimetatud järeldused tehti, ning neile anti võimalus esitada märkusi. Huvitatud isikute esitatud suulisi ja kirjalikke märkusi võeti arvesse. Ühegi esitatud argumendi tõttu ei olnud põhjust järeldusi muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   1.   Määruse (EÜ) nr 1458/2007 artikli 1 lõikes 2 Hiina Rahvavabariigist pärit gaasitoitega ühekordselt täidetavate tulekiviga taskutulemasinate impordi suhtes kehtestatud lõplikku dumpinguvastast tollimaksu laiendatakse Vietnamist lähetatud, CN-koodi ex 9613 10 00 alla kuuluvate gaasitoitega ühekordselt täidetavate tulekiviga taskutulemasinate impordile, olenemata sellest, kas need on deklareeritud Vietnamist pärinevana või mitte.
   2.   Käesoleva artikli lõikega 1 laiendatud tollimaks nõutakse sisse määruse (EL) nr 548/2012 artikli 2 ning määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 13 lõike 3 ja artikli 14 lõike 5 kohaselt registreeritud, Vietnamist alates 27. juunist 2012 kuni 13. detsembrini 2012 lähetatud impordilt, olenemata sellest, kas see on deklareeritud Vietnamist pärit impordina või mitte.
   3.   Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksusätteid.
   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 18. märts 2013

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         S. COVENEY

      (1)  ELT L 343, 22.12.2009, lk 51.

      (2)  EÜT L 326, 28.11.1991, lk 1.

      (3)  EÜT L 101, 4.5.1995, lk 38.

      (4)  EÜT L 22, 29.1.1999, lk 1.

      (5)  EÜT L 248, 18.9.2001, lk 1.

      (6)  ELT L 326, 12.12.2007, lk 1.

      (7)  ELT C 382, 12.12.2012, lk 12.

      (8)  ELT L 340, 13.12.2012, lk 37.

      (9)  ELT L 165, 26.6.2012, lk 37.


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/1930, 4. november 2016, millega kiidetakse heaks olemasoleva toimeaine klorokresooli kasutamine tooteliikidesse 1, 2, 3, 6 ja 9 kuuluvates biotsiidides (EMPs kohaldatav tekst )

text:
               5.11.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 299/29

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2016/1930,
   4. november 2016,
   millega kiidetakse heaks olemasoleva toimeaine klorokresooli kasutamine tooteliikidesse 1, 2, 3, 6 ja 9 kuuluvates biotsiidides
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta määrust (EL) nr 528/2012, milles käsitletakse biotsiidide turul kättesaadavaks tegemist ja kasutamist, (1) eriti selle artikli 89 lõike 1 kolmandat lõiku,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni delegeeritud määrusega (EL) nr 1062/2014 (2) on kehtestatud loetelu olemasolevatest toimeainetest, mida tuleb hinnata seoses nende võimaliku heakskiitmisega biotsiidides kasutamiseks. Klorokresool kuulub kõnealusesse loetellu.

               (2)

               Klorokresooli on hinnatud seoses selle kasutamisega biotsiidides, mis kuuluvad määruse (EL) nr 528/2012 V lisas määratletud tooteliiki 1 (inimeste hügieen), tooteliiki 2 (desinfektsioonivahendid ja algitsiidid, mis ei ole mõeldud otseseks kasutamiseks inimeste või loomade puhul), tooteliiki 3 (loomade hügieen), tooteliiki 6 (konservandid toodete säilitamiseks) ja tooteliiki 9 (kiu, naha, kummi ja polümeermaterjalide konservandid).

               (3)

               Hindavaks pädevaks asutuseks määratud Prantsusmaa esitas 8. oktoobril 2013, 15. novembril 2013 ja 18. detsembril 2013 hindamisaruanded ja oma soovitused.

               (4)

               Delegeeritud määruse (EL) nr 1062/2014 artikli 7 lõike 2 kohaselt sõnastas biotsiidikomitee 13. aprillil 2016 Euroopa Kemikaaliameti arvamused, milles võeti arvesse hindava pädeva asutuse järeldusi.

               (5)

               Kõnealuste arvamuste kohaselt vastavad tooteliikidesse 1, 2, 3, 6 ja 9 kuuluvad ning klorokresooli sisaldavad biotsiidid eeldatavasti määruse (EL) nr 528/2012 artikli 19 lõike 1 punkti b nõuetele, kui on täidetud teatavad selliste biotsiidide kasutamist reguleerivad nõuded ja tingimused.

               (6)

               Seepärast on asjakohane kiita heaks klorokresooli kasutamine tooteliikidesse 1, 2, 3, 6 ja 9 kuuluvates biotsiidides, kui on täidetud teatavad nõuded ja tingimused.

               (7)

               Enne toimeaine heakskiitmist tuleks ette näha mõistlik ajavahemik, et huvitatud isikud saaksid vastavalt vajadusele valmistuda uute nõuete täitmiseks.

               (8)

               Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas alalise biotsiidikomitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Kiidetakse heaks toimeaine klorokresooli kasutamine tooteliikidesse 1, 2, 3, 6 ja 9 kuuluvates biotsiidides vastavalt lisas esitatud nõuetele ja tingimustele.
   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 4. november 2016

            Komisjoni nimel

            president

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  ELT L 167, 27.6.2012, lk 1.

      (2)  Komisjoni 4. augusti 2014. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 1062/2014 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 528/2012 osutatud tööprogrammi kohta, milles käsitletakse kõigi biotsiidides sisalduvate olemasolevate toimeainete süstemaatilist läbivaatamist (ELT L 294, 10.10.2014, lk 1).

      LISA

                  Triviaalnimetus

                  IUPACi nimetus
                  Identifitseerimisnumbrid

                  Toimeaine minimaalne puhtusaste (1)

                  Heakskiitmise kuupäev

                  Heakskiidu aegumise kuupäev

                  Tooteliik

                  Eritingimused

                  Klorokresool

                  IUPACi nimetus:
                  4-kloro-3-metüülfenool
                  EÜ nr: 200-431-6
                  CASi nr: 59-50-7

                  99,8 massiprotsenti

                  1. mai 2018

                  30. aprill 2028

                  1

                  Biotsiididele loa andmisel kohaldatakse järgmisi tingimusi.
                  Toote hindamisel pööratakse erilist tähelepanu loataotlusega hõlmatud kasutusviisidega seotud kokkupuutele, riskidele ja tõhususele, mida ELi tasandil ei ole toimeaine riskide hindamisel käsitletud.

                  2

                  Biotsiididele loa andmisel kohaldatakse järgmisi tingimusi.

                              1)

                              Toote hindamisel pööratakse erilist tähelepanu loataotlusega hõlmatud kasutusviisidega seotud kokkupuutele, riskidele ja tõhususele, mida ELi tasandil ei ole toimeaine riskide hindamisel käsitletud.

                              2)

                              Pidades silmas hinnatud kasutusviiside puhul kindlaks tehtud riske, tuleb toote hindamisel pöörata erilist tähelepanu:

                                          a)

                                          tööstuslikele kasutajatele ja kutselistele kasutajatele;

                                          b)

                                          lastele, kui tooteid kasutatakse eramajapidamiste ja asutuste territooriumil.

                  3

                  Biotsiididele loa andmisel kohaldatakse järgmisi tingimusi.

                              1)

                              Toote hindamisel pööratakse erilist tähelepanu loataotlusega hõlmatud kasutusviisidega seotud kokkupuutele, riskidele ja tõhususele, mida ELi tasandil ei ole toimeaine riskide hindamisel käsitletud.

                              2)

                              Pidades silmas hinnatud kasutusviiside puhul kindlaks tehtud riske, tuleb toote hindamisel pöörata erilist tähelepanu:

                                          a)

                                          kutselistele kasutajatele;

                                          b)

                                          pinnasele.

                              3)

                              Toodete puhul, millest võib tekkida jääke toidus või söödas, tuleb kontrollida, kas on vaja kehtestada jääkide uued piirnormid või muuta kehtivaid piirnorme vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 470/2009 (2) või Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 396/2005, (3) ning võtta asjakohased riskivähendamismeetmed, millega tagatakse, et kohaldatavaid jääkide piirnorme ei ületata.

                  6

                  Biotsiididele loa andmisel kohaldatakse järgmisi tingimusi.

                              1)

                              Toote hindamisel pööratakse erilist tähelepanu loataotlusega hõlmatud kasutusviisidega seotud kokkupuutele, riskidele ja tõhususele, mida ELi tasandil ei ole toimeaine riskide hindamisel käsitletud.

                              2)

                              Pidades silmas hinnatud kasutusviiside puhul kindlaks tehtud riske, tuleb toote hindamisel pöörata erilist tähelepanu:

                                          a)

                                          kutselistele kasutajatele, kui toodet valmistatakse säilitamiseks ja kui konservandiga toodet kasutatakse paberitootmises;

                                          b)

                                          väikelastele, kes roomavad pinnal, mida on puhastatud konservanti sisaldava tootega.

                  9

                  Biotsiididele loa andmisel kohaldatakse järgmisi tingimusi.

                              1)

                              Toote hindamisel pööratakse erilist tähelepanu loataotlusega hõlmatud kasutusviisidega seotud kokkupuutele, riskidele ja tõhususele, mida ELi tasandil ei ole toimeaine riskide hindamisel käsitletud.

                              2)

                              Pidades silmas hinnatud kasutusviiside puhul kindlaks tehtud riske, tuleb toote hindamisel pöörata erilist tähelepanu kutselistele kasutajatele.

         (1)  Selles veerus esitatud puhtusaste oli määruse (EL) nr 528/2012 artikli 89 lõike 1 kohaselt hinnatud toimeaine minimaalne puhtusaste. Turule lastud tootes võib olla sama või erineva puhtusastmega toimeaine, kui on tõendatud, et see on samaväärne hinnatud toimeainega.

         (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta määrus (EÜ) nr 470/2009, milles sätestatakse ühenduse menetlused farmakoloogiliste toimeainete jääkide piirnormide kehtestamiseks loomsetes toiduainetes ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 2377/90 ning muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/82/EÜ ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 726/2004 (ELT L 152, 16.6.2009, lk 11).

         (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. veebruari 2005. aasta määrus (EÜ) nr 396/2005 taimses ja loomses toidus ja söödas või nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide piirnormide ja nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ muutmise kohta (ELT L 70, 16.3.2005, lk 1).


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/1430, 26. august 2016, millega muudetakse 251. korda nõukogu määrust (EÜ) nr 881/2002, millega kehtestatakse teatavad eripiirangud organisatsioonidega ISIL (Daesh) ja Al-Qaida seotud teatavate isikute ja üksuste vastu

text:
               27.8.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 232/6

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2016/1430,
   26. august 2016,
   millega muudetakse 251. korda nõukogu määrust (EÜ) nr 881/2002, millega kehtestatakse teatavad eripiirangud organisatsioonidega ISIL (Daesh) ja Al-Qaida seotud teatavate isikute ja üksuste vastu
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 27. mai 2002. aasta määrust (EÜ) nr 881/2002, millega kehtestatakse teatavad eripiirangud organisatsioonidega ISIL (Daesh) ja Al-Qaida seotud teatavate isikute ja üksuste vastu, (1) eriti selle artikli 7 lõike 1 punkti a ja artikli 7a lõiget 5,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Määruse (EÜ) nr 881/2002 I lisas on esitatud nende isikute, rühmituste ja üksuste loetelu, kelle rahalised vahendid ja majandusressursid nimetatud määruse alusel külmutatakse.

               (2)

               22. augustil 2016 otsustas ÜRO Julgeolekunõukogu sanktsioonide komitee muuta ühte kannet nende isikute, rühmituste ja üksuste loetelus, kelle suhtes kohaldatakse rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamist. Seega tuleks määruse (EÜ) nr 881/2002 I lisa vastavalt ajakohastada,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Määruse (EÜ) nr 881/2002 I lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.
   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 26. august 2016

            Komisjoni nimel

            presidendi eest

            välispoliitika vahendite talituse direktor

      (1)  EÜT L 139 29.5.2002, lk 9.

      LISA
      Määruse (EÜ) nr 881/2002 I lisa pealkirja „Füüsilised isikud“ all asendatakse kanne „Dawood Ibrahim Kaskar (teiste nimedega a) Dawood Ebrahim, b) Sheikh Dawood Hassan, c) Abdul Hamid Abdul Aziz, d) Anis Ibrahim, e) Aziz Dilip, f) Daud Hasan Shaikh Ibrahim Kaskar, g) Daud Ibrahim Memon Kaskar, h) Dawood Hasan Ibrahim Kaskar, i) Dawood Ibrahim Memon, j) Dawood Sabri, k) Kaskar Dawood Hasan, l) Shaikh Mohd Ismail Abdul Rehman, m) Dowood Hassan Shaikh Ibrahim, n) Ibrahim Shaikh Mohd Anis, o) Shaikh Ismail Abdul, p) Hizrat). Tiitel: a) Sheikh, b) Shaikh. Aadress: a) White House, Near Saudi Mosque, Clifton, Karachi, Pakistan, b) House No 37 – 30th Street – defence, Housing Authority, Karachi, Pakistan. Sünniaeg: 26.12.1955. Sünnikoht: a) Bombay, b) Ratnagiri, India. Kodakondsus: India. Passi nr: a) A-333602 (India pass, mis on välja antud 4.6.1985 Bombays, Indias), b) M110522 (India pass, mis on välja antud 13.11.1978 Bombays, Indias), c) R841697 (India pass, mis on välja antud 26.11.1981 Bombays), d) F823692 (JEDDAH) (India pass, mille on välja andnud CGI Jiddah's 2.9.1989), e) A501801 (BOMBAY) (India pass, mis on välja antud 26.7.1985), f) K560098 (BOMBAY) (India pass, mis on välja antud 30.7.1975), g) V57865 (BOMBAY) (välja antud 3.10.1983), h) P537849 (BOMBAY) (välja antud 30.7.1979), i) A717288 (MISUSE) (välja antud 18.8.1985 Dubais, j) G866537 (MISUSE) (Pakistani pass, mis on välja antud 12.8.1991 Rawalpindis), k) C-267185 (välja antud 1996. aasta juulis Karāchis), l) H-123259 (välja antud 2001. aasta juulis Rawalpindis), m) G-869537 (välja antud Rawalpindis), n) KC-285901. Muu teave: India valitsus on passi nr A-333602 kehtetuks tunnistanud. Artikli 2a lõike 4 punktis b osutatud kuupäev: 3.11.2003.“ järgmise kandega:

         „Dawood Ibrahim Kaskar (teiste nimedega a) Dawood Ebrahim, b) Sheikh Dawood Hassan, c) Abdul Hamid Abdul Aziz, d) Anis Ibrahim, e) Aziz Dilip, f) Daud Hasan Shaikh Ibrahim Kaskar, g) Daud Ibrahim Memon Kaskar, h) Dawood Hasan Ibrahim Kaskar, i) Dawood Ibrahim Memon, j) Dawood Sabri, k) Kaskar Dawood Hasan, l) Shaikh Mohd Ismail Abdul Rehman, m) Dowood Hassan Shaikh Ibrahim, n) Ibrahim Shaikh Mohd Anis, o) Shaikh Ismail Abdul, p) Hizrat, q) Dawood Bhai, r) Sheikh Farooqi, s) Bada Seth, t) Bada Bhai, u) Iqbal Bhai, v) Mucchad, w) Haji Sahab). Tiitel: Sheikh. Aadress: a) White House, Near Saudi Mosque, Clifton, Karachi, Pakistan, b) House No 37 – 30th Street – defence, Housing Authority, Karāchi Pakistan, c) grandioosne bangalo Karāchis künklikus Noorabadi piirkonnas. Sünniaeg: 26.12.1955. Sünnikoht: Kher, Ratnagiri, Maharashtra, India. Kodakondsus: India. Passi nr: a) A-333602 (India pass, mis on välja antud 4.6.1985 Bombays, Indias), b) M110522 (India pass, mis on välja antud 13.11.1978 Bombays, Indias), c) R841697 (India pass, mis on välja antud 26.11.1981 Bombays), d) F823692 (JEDDAH) (India pass, mille on välja andnud CGI Jiddah's 2.9.1989), e) A501801 (BOMBAY) (India pass, mis on välja antud 26.7.1985), f) K560098 (BOMBAY) (India pass, mis on välja antud 30.7.1975), g) V57865 (BOMBAY) (välja antud 3.10.1983), h) P537849 (BOMBAY) (välja antud 30.7.1979), i) A717288 (MISUSE) (välja antud 18.8.1985 Dubais), j) G866537 (MISUSE) (Pakistani pass, mis on välja antud 12.8.1991 Rawalpindis), k) C-267185 (välja antud 1996. aasta juulis Karāchis), l) H-123259 (välja antud 2001. aasta juulis Rawalpindis), m) G-869537 (välja antud Rawalpindis), n) KC-285901. Muu teave: a) India valitsus on passi nr A-333602 kehtetuks tunnistanud, b) isa nimi Sheikh Ibrahim Ali Kaskar, ema nimi Amina Bi, naise nimi Mehjabeen Shaikh. Artikli 7d lõike 2 punktis i osutatud kuupäev: 3.11.2003.“


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/26, 7. jaanuar 2015 , millega kehtestatakse jaotuskoefitsient, mida kohaldatakse rakendusmääruse (EL) nr 416/2014 alusel Ukrainast pärit teatavate teraviljade jaoks avatud tariifikvootide raames ajavahemikus 1. jaanuarist kuni 2. jaanuarini 2015 esitatud impordilitsentsitaotlustega hõlmatud koguste suhtes

text:
               8.1.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 4/22

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2015/26,
   7. jaanuar 2015,
   millega kehtestatakse jaotuskoefitsient, mida kohaldatakse rakendusmääruse (EL) nr 416/2014 alusel Ukrainast pärit teatavate teraviljade jaoks avatud tariifikvootide raames ajavahemikus 1. jaanuarist kuni 2. jaanuarini 2015 esitatud impordilitsentsitaotlustega hõlmatud koguste suhtes
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007, (1) eriti selle artikli 188 lõikeid 1 ja 3,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr 416/2014 (2) on avatud imporditariifikvoodid teatavate Ukrainast pärit teraviljade jaoks.

               (2)

               Rakendusmääruse (EL) nr 416/2014 artikli 1 lõikes 1 on ajavahemikuks 1. jaanuarist 2015 kuni 31. detsembrini 2015 kehtestatud tariifikvoot järjekorranumbriga 09.4308 kogusele 400 000 tonni.

               (3)

               Kogused, mille kohta on alates 1. jaanuarist 2015 kella 13.00st kuni 2. jaanuari 2015 kella 13.00ni Brüsseli aja järgi esitatud impordilitsentsitaotlused, hõlmavad tariifikvoodi järjekorranumbriga 09.4308 raames olemas olevast suuremaid koguseid. Seega tuleks otsustada, kui palju impordilitsentse võib välja anda, ja määrata kindlaks seoses asjaomase kvoodiga taotletud koguste suhtes kohaldatavad jaotuskoefitsiendid, mis on arvutatud vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1301/2006 (3) artikli 7 lõikele 2.

               (4)

               Rakendusmääruses (EL) nr 416/2014 järjekorranumbri 09.4308 all esitatud tariifikvoodi kohta ei tohiks jooksvaks kvoodi kehtivusajaks rohkem impordilitsentse välja anda.

               (5)

               Meetme tõhususe tagamiseks peaks käesolev määrus jõustuma selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   1.   Rakendusmääruse (EL) nr 416/2014 lisas loetletud ning järjekorranumbri 09.4308 all esitatud tariifikvoodiga hõlmatud koguste kohta alates 1. jaanuarist 2015 kella 13.00st Brüsseli aja järgi kuni 2. jaanuari 2015 kella 13.00ni Brüsseli aja järgi esitatud impordilitsentsitaotluste puhul antakse litsents välja taotletud kogustele, mis korrutatakse 7,385870 % jaotuskoefitsiendiga järjekorranumbriga 09.4308 tähistatud tariifikvoodi kohta esitatud taotluste puhul.
   2.   Uute impordilitsentsitaotluste esitamine rakendusmääruse (EL) nr 416/2014 lisas loetletud ja järjekorranumbri 09.4308 all esitatud tariifikvoodi raames on jooksvaks kvoodiperioodiks peatatud alates 2. jaanuarist 2015 kella 13.00st Brüsseli aja järgi.
   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 7. jaanuar 2015

            Komisjoni nimel

            presidendi eest

            põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektor

         Jerzy PLEWA

      (1)  ELT L 347, 20.12.2013, lk 671.

      (2)  Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 416/2014, 23. aprill 2014, millega avatakse Ukrainast pärit teatavate teraviljade impordi tariifikvoodid ja sätestatakse nende haldamine (ELT L 121, 24.4.2014, lk 53).

      (3)  Komisjoni määrus (EÜ) nr 1301/2006, 31. august 2006, millega kehtestatakse ühised eeskirjad, et hallata põllumajandussaaduste ja -toodete imporditariifikvoote, mille suhtes kohaldatakse impordilitsentside süsteemi (ELT L 238, 1.9.2006, lk 13).