title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/481, 1. aprill 2016, millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik

text:
               2.4.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 87/24

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2016/481,
   1. aprill 2016,
   millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrust (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, (1) eriti selle artikleid 247–249,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 952/2013 (2) on kehtestatud liidu tolliseadustik, mida hakatakse kohaldama alates 1. maist 2016. Määruse (EMÜ) nr 2913/92 asemel hakatakse alates 1. maist 2016 kohaldama kõnealust määrust. Selle määrusega on komisjonile antud volitused võtta vastu delegeeritud õigusakte, et lisada liidu tolliseadustikule teatavaid mitteolemuslikke osi ja võtta vastu rakendusakte liidu tolliseadustiku rakendamise ühetaoliste tingimuste tagamiseks.

               (2)

               Komisjon kasutas talle delegeeritud õigusi delegeeritud määruse (EL) 2015/2446 (3) vastuvõtmisega. Oma rakendusvolitusi teostas komisjon rakendusmääruse (EL) 2015/2447 (4) vastuvõtmisega. Mõlemat määrust hakatakse kohaldama alates 1. maist 2016.

               (3)

               Komisjoni määrus (EMÜ) nr 2454/93, (5) millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, muutub alates delegeeritud määruse (EL) 2015/2446 ja rakendusmääruse (EL) 2015/2447 kohaldamise kuupäevast ülearuseks ning tuleks seepärast alates sellest kuupäevast kehtetuks tunnistada.

               (4)

               Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas tolliseadustiku komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Määrus (EMÜ) nr 2454/93 tunnistatakse kehtetuks.
   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Seda kohaldatakse alates 1. maist 2016.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 1. aprill 2016

            Komisjoni nimel

            president

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  EÜT L 302, 19.10.1992, lk 1.

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määrus (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik (ELT L 269, 10.10.2013, lk 1).

      (3)  Komisjoni 28. juuli 2015. aasta delegeeritud määrus (EL) 2015/2446, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 952/2013 seoses liidu tolliseadustiku teatavaid sätteid täpsustavate üksikasjalike eeskirjadega (ELT L 343, 29.12.2015, lk 1).

      (4)  Komisjoni 24. novembri 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/2447, millega nähakse ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 952/2013 (millega kehtestatakse liidu tolliseadustik) teatavate sätete üksikasjalikud rakenduseeskirjad (ELT L 343, 29.12.2015, lk 558).

      (5)  Komisjoni 2. juuli 1993. aasta määrus (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1).


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 87/2013, 31. jaanuar 2013 , millega parandatakse rakendusmääruse (EL) nr 29/2012 (oliiviõli turustusnormide kohta) poolakeelset versiooni

text:
               1.2.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 32/7

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 87/2013,
   31. jaanuar 2013,
   millega parandatakse rakendusmääruse (EL) nr 29/2012 (oliiviõli turustusnormide kohta) poolakeelset versiooni
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), (1) eriti selle artikli 113 lõike 1 punkti a ja artikli 121 esimese lõigu punkt a koostoimes artikliga 4,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 13. jaanuari 2012. aasta rakendusmääruse (EL) nr 29/2012 (oliiviõli turustusnormide kohta) (2) poolakeelses versioonis on viga. Kõnealuse määruse artikli 3 teise lõigu punktis d esitatud esimene kirjeldus osutab vigaselt õlile „mis koosneb ainult pressimisjääkide töötlemisel saadud õlist”, selmet osutada õlile „mis koosneb ainult oliiviõli ekstraheerimisel saadud toote töötlemisel saadud õlist”. Seetõttu kaks kirjeldust kattuvad kõnealuse määruse poolakeelses versioonis.

               (2)

               Seepärast tuleb rakendusmäärust (EL) nr 29/2012 vastavalt muuta.

               (3)

               Selleks et vältida nende ettevõtjate õiguste rikkumist, kes on juba täitnud seda ebaõiget nõuet, mis on sätestatud rakendusmääruse (EL) nr 29/2012 poolakeelses versioonis, tuleks ettevõtjatel lubada jätkata ebaõigete etikettide kasutamist teatava aja jooksul. Kõnealuse ajavahemiku minimeerimiseks peaks määrus jõustuma selle avaldamisele järgneval päeval.

               (4)

               Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas põllumajandusturgude ühise korralduse komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Puudutab ainult poolakeelset versiooni.
   Artikkel 2
   Tooteid, mis on liidus toodetud ja märgistatud või mis on liitu imporditud ja vabasse ringlusse lastud rakendusmääruse (EL) nr 29/2012 poolakeelse versiooni kohaselt enne käesoleva määruse jõustumist, võib turustada kuni 2. veebruarini 2014.
   Artikkel 3
   Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõigis liikmesriikides.
      Brüssel, 31. jaanuar 2013

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  ELT L 299, 16.11.2007, lk 1.

      (2)  ELT L 12, 14.1.2012, lk 14.


title: Nõukogu rakendusmäärus (EL) nr 78/2013, 17. jaanuar 2013 , millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Venemaalt ja Türgist pärit raud- või terastoruliitmike impordi suhtes ning nõutakse lõplikult sisse kõnealuse impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks

text:
               29.1.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 27/1

         NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 78/2013,
   17. jaanuar 2013,
   millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Venemaalt ja Türgist pärit raud- või terastoruliitmike impordi suhtes ning nõutakse lõplikult sisse kõnealuse impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (1) (edaspidi „algmäärus”), eriti selle artiklit 9,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, mis on esitatud pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,
   ning arvestades järgmist:
   A.   MENETLUS

   1.   Ajutised meetmed

               (1)

               31. juulil 2012 kehtestas Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon”) määrusega (EL) nr 699/2012 (2) (edaspidi „ajutine määrus”) ajutise dumpinguvastase tollimaksu teatavate Venemaalt ja Türgist pärit raud- või terastoruliitmike impordi suhtes.

               (2)

               Menetlus algatati 1. novembril 2011 avaldatud algatamisteatega (3) ning selle aluseks oli kaebus, mille esitas 20. septembril 2011 Euroopa Liidu terasest põkk-keevitusliitmike tootmisharu kaitsekomitee (edaspidi „kaebuse esitaja”) tootjate nimel, kelle toodang moodustab üle 40 % liidu teatavate raud- või terastoruliitmike kogutoodangust.

               (3)

               Nagu on nenditud ajutise määruse põhjenduses 15, hõlmas kahju ja dumpingu uurimine ajavahemikku alates 1. oktoobrist 2010 kuni 30. septembrini 2011 (edaspidi „uurimisperiood”). Kahju hindamise seisukohalt oluliste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2008 kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood”).

         2.   Järgnenud menetlus

               (4)

               Pärast nende oluliste faktide ja kaalutluste teatavakstegemist, mille põhjal otsustati kehtestada ajutised dumpinguvastased meetmed (edaspidi „esialgsete järelduste teatavakstegemine”), esitas mitu huvitatud isikut kirjalikud esildised, milles nad esitasid oma seisukohad esialgsete järelduste kohta. Isikutele, kes soovisid oma arvamust avaldada suuliselt, anti selleks võimalus.

               (5)

               Komisjon jätkas lõplike järelduste tegemiseks vajaliku teabe kogumist ja analüüsimist.

         3.   Väljavõtteline uuring

               (6)

               Kuna liidu tootjate väljavõttelise uuringu kohta ei ole laekunud märkusi, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 5–11 esitatud esialgsed järeldused.

         4.   Muude kolmandate riikide suhtes kehtivad meetmed

               (7)

               Korratakse, et lõplikud dumpinguvastased tollimaksud on jõus teatavate raud- või terastoruliitmike suhtes, mis on pärit Malaisiast, Hiina Rahvavabariigist, Korea Vabariigist ja Taist, ning kõrvalehoidmise tuvastamise tõttu ka raud- või terastoruliitmike suhtes, mis on pärit Hiina Rahvavabariigist, kuid lähetatud Indoneesiast, Sri Lankalt, Filipiinidelt või Taiwanilt (teatavate eranditega) (4). Kui osutatakse eelmises lauses nimetatud riikidele, kasutatakse edaspidi väljendit „riigid, mille puhul kehtivad dumpinguvastased meetmed”.

         B.   VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE

               (8)

               Nagu on sätestatud ajutise määruse põhjenduses 17, on vaatlusaluseks tooteks praegu CN-koodide ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 ja ex 7307 99 80 alla kuuluvad rauast või terasest (välja arvatud roostevaba teras) toruliitmikud (välja arvatud valatud toruliitmikud, äärikud ja keermestatud toruliitmikud), mille välisläbimõõt on kuni 609,6 mm ja mida kasutatakse põkk-keevitusel või muul otstarbel (edaspidi „vaatlusalune toode”).

               (9)

               Kuna vaatlusaluse toote ja samasuguse toote kohta ei ole laekunud ühtki märkust, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 17–20 esitatud esialgsed järeldused.

         C.   DUMPING

   1.   Venemaa

   1.1.   Normaalväärtus

               (10)

               Üks Venemaa eksportiv tootja väitis, et dumpingumarginaali arvutamisel oleks tulnud kasutada ainult Venemaa äriühingutelt saadud andmeid ja et ei ole õige kasutada Türgi äriühingutelt saadud andmeid. Tuleks meenutada, et kuna mitte ükski Venemaa eksportiv tootja ei teinud koostööd, tehti Venemaa puhul normaalväärtus algmääruse artikli 18 lõigete 1 ja 5 kohaselt kindlaks olemasolevate andmete põhjal, s.t teabe põhjal, mis saadi Türgi eksportivatelt tootjatelt, kes kasutavad vaatlusaluse toote tootmisel sisendina Venemaa õmblusteta terastorusid. Seepärast lükatakse väide tagasi.

               (11)

               Kuna muid märkusi normaalväärtuse kindlaksmääramise kohta ei ole laekunud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 22–25 esitatud esialgsed järeldused.

         1.2.   Ekspordihind

               (12)

               Kuna ühtki märkust ekspordihinna kindlaksmääramise kohta ei ole laekunud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 26 ja 27 esitatud esialgsed järeldused.

         1.3.   Võrdlus

               (13)

               Kuna ühtki märkust ekspordihinna ja normaalväärtuse võrdluse kohta ei ole laekunud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 28 ja 29 esitatud esialgsed järeldused.

         1.4.   Dumpingumarginaal

               (14)

               Üks Venemaa eksportiv tootja väitis, et ajutine dumpinguvastane tollimaks 23,8 % ei ole õigustatud, arvestades asjaolu, et äriühing ekspordib liitu üksnes terasest torupõlviseid ja neidki ainult väga väikestes kogustes. Ent teraspõlvised on osa käesoleva uurimisega hõlmatud tootest ja mitte ükski huvitatud isik ei ole seda vaidlustanud. Peale selle kehtib algmääruse artikli 5 lõikes 7 ja artikli 9 lõikes 3 osutatud kriteerium, mille kohaselt liitu suunatud importi võib pidada tühiseks, üksnes kogu riigi kohta, mitte aga üksiku ettevõtte kohta. Seepärast lükatakse väide tagasi.

               (15)

               Üks teine Venemaa eksportiv tootja märkis, et ta ei ole müünud dumpinguhinnaga ja et seda kajastab asjaolu, et paljudel juhtudel on ta põlviste ja käänikute tarnimise hankemenetluses kaotanud liidu konkurentidele. Nagu eespool mainitud, tuletatakse meelde, et uurimises ei teinud koostööd mitte ükski Venemaa eksportiv tootja ja seetõttu tuli Venemaa puhul dumpinguarvutused teha algmääruse artikli 18 lõigete 1 ja 5 kohaselt, lähtudes olemasolevatest faktidest. Isegi kui seda väidet arvesse võtta, tuleks märkida, et hankemenetluste kaotamine liidu konkurentidele ei ole vastuolus järeldusega, et Venemaa eksportiva tootja poolt esineb dumping. Seepärast lükatakse väide tagasi.

               (16)

               Kuna dumpingumarginaali arvutamise kohta muid märkusi ei ole laekunud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 30 ja 31 esitatud järeldused.

               (17)

               Lõpuks kindlaks määratud üleriigiline dumpingumarginaal (protsendimäärana CIF-hinnast liidu piiril ilma tollimaksu tasumata) on järgmine:

                           Äriühing

                           Dumpingumarginaal

                           Kõik äriühingud

                           23,8 %

         2.   Türgi

   2.1.   Normaalväärtus

               (18)

               Kuna ühtki märkust normaalväärtuse kindlaksmääramise kohta ei ole laekunud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 32–40 esitatud esialgsed järeldused.

         2.2.   Ekspordihind

               (19)

               Üks eksportiv tootja väitis, et ekspordihinna sisse tuleks arvestada ka mereveol saavutatav kasumimarginaal, s.t vahe klientidelt nõutava prahiraha ja eksportiva tootja poolt laevandusettevõtjale makstava prahiraha vahel. Kuid vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 8 on ekspordihind ekspordiriigist liitu ekspordiks müüdava toote eest tegelikult makstud või makstav hind. Kasumimarginaali, mis saadakse toote veol kliendile, ei saa pidada osaks toote enda ekspordihinnast. Seepärast lükatakse väide tagasi.

               (20)

               Kuna muid märkusi ekspordihinna kindlaksmääramise kohta ei ole laekunud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 41–43 esitatud esialgsed järeldused.

         2.3.   Võrdlus

               (21)

               Türgi terasetoodete eksportijate liit (ÇIB) väitis, et õmblusteta ja keevis-toruliitmike vahelist märkimisväärset hinnaerinevust ei ole ekspordihinna ja normaalväärtuse võrdluses nõuetekohaselt arvestatud. Ent kõik koostööd tegevad äriühingud on esitanud teabe õmblusteta ja keevisliitmike müügi kohta tehingupõhiselt. Seda teavet ongi kasutatud ekspordihinna ja normaalväärtuse võrdlemiseks. Ehk teisisõnu, õmblusteta liitmikke on võrreldud üksnes õmblusteta liitmikega, keevisliitmikke aga üksnes keevisliitmikega. Seetõttu lükatakse kõnealune väide tagasi.

               (22)

               Kuna muid märkusi võrdluse kohta ei ole laekunud, kinnitatakse ajutise määruse põhjenduses 44 esitatud järeldused.

         2.4.   Dumpingumarginaalid

   a)   Uuritud äriühingute dumpingumarginaalid

               (23)

               Tuletatakse meelde, et ühele kolmest koostööd tegevast eksportivast tootjast kehtestati individuaalne dumpingumarginaal kaalutud keskmise normaalväärtuse võrdlemisel selle äriühingu toodetud vaatlusaluse toote kaalutud keskmise hinnaga, mis kehtis eksportimisel liitu. Kuna ühtki märkust selle äriühingu dumpingumarginaali kindlaksmääramise kohta ei ole laekunud, kinnitatakse ajutise määruse põhjenduses 46 esitatud esialgsed järeldused.

               (24)

               Ülejäänud kahe koostööd tegeva äriühingu puhul näitasid dumpinguarvutused, et need äriühingud tegelesid suunatud dumpinguga, ja seda nii ajavahemikku kui ka kliente ja piirkondi silmas pidades. Nii võis nende ekspordihindade puhul selgelt täheldada, et eri ostjate ja eri piirkondade jaoks ning ka eri ajavahemike puhul olid need oluliselt erinevad (vaatlusaluse toote sama mudeli puhul oli erinevus kuni 30 %). Lisaks ei kajastanud dumpinguarvutus, mis vastavalt algmääruse artikli 2 lõike 11 esimese lause esimeses osas sätestatud meetodile põhines kaalutud keskmise normaalväärtuse võrdlemisel kaalutud keskmiste ekspordihindadega, kahe asjaomase tootja kasutatud dumpingut täies ulatuses, nagu nähtub käesoleva määruse põhjendusest 27. Samuti ei saanud dumpingumarginaali määrata individuaalsete normaalväärtuste ja individuaalsete liitu eksportimisel kehtivate ekspordihindade põhjal tehingupõhiselt, nagu on sätestatud algmääruse artikli 2 lõike 11 esimese lause teises pooles, kuna omamaiseid tehinguid ei olnud piisavalt, et määrata normaalväärtus, mis vastaks eksporditehingutele, nagu on näidatud põhjenduses 28.

               (25)

               Seetõttu tuli kõnealuse kahe äriühingu puhul nende praktiseeritava dumpingu täieulatuslikuks kajastamiseks kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 11 võrrelda kaalutud keskmise põhjal määratud normaalväärtust kõigi individuaalsete liitu suunatud eksporditehingute hindadega. Arvestades, et selline võrdlusmeetod kujutab endast erandit kahest esimesest algmääruse artikli 2 lõikes 11 sätestatud meetodist, kontrollis komisjon hoolikalt, kas selle kasutamiseks vajalikud tingimused on antud juhul selgesti täidetud. Üksikasjalikud dumpingumarginaali arvutused, sealhulgas tuvastatud ekspordihinnamustrid, on teatavaks tehtud. Mitte ükski Türgi eksportiv tootja ei vaidlustanud nende aluseks olevaid andmeid.

               (26)

               Mõlemad koostööd tegevad äriühingud, ÇIB ja Türgi valitsus väitsid siiski, et nende kahe Türgi eksportiva tootja puhul kindlaks tehtud suunatud dumpingu kohta ei olnud esitatud piisavaid selgitusi ning et igal juhul ei ole mitte mingisugust ekspordihindade mustrit kasutatud tahtlikult. Ärakuulamise eest vastutava ametniku juures toimunud ärakuulamisel, mida need kaks Türgi eksportijat taotlesid, anti mõlemale äriühingule üksikasjalikud selgitused suunatud dumpingu kindlakstegemise ja selle aluseks olnud dumpingumarginaali arvutuste kohta. Komisjon selgitas ka, et isegi juhul, kui nende võtted olid tahtmatud, (5) on nende tagajärjeks suunatud dumping. Märgitakse, et algmääruses ei ole nõutud, et uurimist teostav asutus teeks kindlaks suunatud dumpingu võimalikud põhjused, nagu näiteks valuutakursside kõikumine, erinevad piirkondlikud hinnakujunduspoliitikad jms. Piisab lihtsalt sellest, kui tehakse kindlaks ekspordihindade märkimisväärne erinevus eri ostjate, piirkondade või ajavahemike lõikes (6). Pärast ärakuulamist on kummalegi äriühingule tehtud teatavaks ka konkreetselt selle äriühingu kohta käivad selgitused. Peale selle saadeti Türgi alalisele esindusele ELi juures verbaalnoot, mis sisaldas selgitusi suunatud dumpingu kindlakstegemise ja dumpingumäära arvutamisel kasutatud metoodika kohta. Lisaks anti veel ühel ärakuulamise eest vastutava ametniku juures toimunud ärakuulamisel, mida taotles ÇIB, viimasele üksikasjalikud selgitused suunatud dumpingu kindlakstegemise ja selle aluseks olnud dumpingumarginaali arvutuste kohta.

               (27)

               Uurimise käigus tehti mõlema eksportiva tootja puhul kindlaks kolm äratuntavat ekspordihindade mustrit, mis hõlmasid rõhuvat enamikku nende liitu suunatud eksportmüügist, s.t ekspordihinnad erinesid eri ostjate, piirkondade ja ajavahemike lõikes märkimisväärselt, nagu juba näidati järelduste aluseks olnud andmetes, mis pooltele teatavaks tehti. Selline tulemus saadi käesoleva juhtumi erakorraliste asjaolude põhjalikul uurimisel, mille põhjal peeti vajalikuks järeldada, et on kasutatud suunatud dumpingut. Olles teinud kindlaks hindade märkimisväärse erinemise ning arvestades, et juba üksainus neist kolmest ekspordihindade mustrist oleks olnud piisav, et kasutada kõigi individuaalsete eksporditehingute kaalutud keskmise võrdlemise metoodikat, peeti seda võrdlusmeetodit antud juhul asjakohaseks. Lisaks sellele oli dumpingu kogumäär, mis tehti nende kahe äriühingu puhul kindlaks vaatlusaluse toote kaalutud keskmise normaalväärtuse võrdlemisel kaalutud keskmise ekspordihinnaga selle toote eksportimisel liitu (esimene sümmeetriline meetod), märkimisväärselt erinev dumpingumäärast, mis tehti kindlaks kaalutud keskmise põhjal määratud normaalväärtuse võrdlemisel kõikide individuaalsete liitu suunatud eksporditehingute hindadega (asümmeetriline meetod), nagu juba näidati järelduste aluseks olnud andmetes, mis pooltele teatavaks tehti. Seepärast võib järeldada, et suunatud dumping, mis toimus konkreetsel ajavahemikul, konkreetsetes piirkondades ja konkreetsete klientide puhul, oleks esimese sümmeetrilise meetodi kasutamisel jäänud märkamata. Teisisõnu ei kajastaks esimese sümmeetrilise meetodi abil määratud dumpingumarginaal kogu dumpingut, millega need kaks äriühingut tegelesid.

               (28)

               Dumpingumarginaali ei olnud võimalik kindlaks määrata ka individuaalsete normaalväärtuste võrdlemisel liitu suunatud individuaalsete ekspordihindadega tehingupõhiselt, nagu on sätestatud algmääruse artikli 2 lõike 11 esimese lause teises osas (teine sümmeetriline meetod). Selle meetodi puhul tuleb teha kindlaks individuaalsed sisemaised tehingud, mis on võrreldavad individuaalsete eksporditehingutega, võttes arvesse selliseid tegureid nagu müügikogus ja tehingu kuupäev. Kuna sisemaiseid tehinguid ei olnud piisavalt, et määrata normaalväärtus, mis vastaks eksporditehingutele, siis ei olnud võimalik määrata dumpingumarginaali teise sümmeetrilise meetodi kohaselt. Arvestades, et ekspordihindades oli tuvastatud teatav muster, mille kohaselt need hinnad erinesid eri ostjate, piirkondade ja ajavahemike lõikes märkimisväärselt, ning arvestades, et kumbki sümmeetriline meetod ei kajastaks kogu dumpingu ulatust, otsustati seetõttu algmääruse artikli 2 lõike 11 teise lause alusel, et dumpingumarginaal tuleb määrata asümmeetrilise meetodi kohaselt.

               (29)

               Mõlemad koostööd tegevad äriühingud ja ÇIB väitsid, et ekspordihindade võrdlemine Türgi liiri konverteerituna ei ole õigustatud, arvestades, et müük liitu on toimunud eurodes, Türgi liiri aga kasutatakse üksnes raamatupidamise eesmärkidel. Väideti, et vahetuskursi kõikumine euro ja Türgi liiri vahel on avaldanud märkimisväärset mõju hinna määramisele, mis omakorda mõjutab paratamatult ja õigustamatult eri ajavahemikel kehtinud ekspordihindade võrdluse tulemusi. Komisjoni väljakujunenud tava on siiski võrrelda ekspordihindu ja arvutada dumpingumarginaale ekspordiriigi koostööd tegevate eksportivate tootjate kasutatavas arveldusvaluutas. Tuleb märkida, et normaalväärtuse arvutamisel aluseks olnud kulud ja omamaised hinnad on väljendatud Türgi liirides. Sellest tulenevalt tehti ekspordihindade ja normaalväärtuse võrdlus nimetatud valuutas. Seega on sama dumpingumarginaali arvutamise kontekstis ekspordihindade mustri kindlakstegemise ainsaks loogiliseks teeks nendesamade ekspordihindade kasutamine, mis on väljendatud Türgi liirides. Peale selle, nagu eespool mainitud, ei nõuta algmääruses suunatud dumpingu võimalike põhjuste, näiteks valuutakursi kõikumise analüüsimist (7). Seepärast lükatakse väide tagasi.

               (30)

               Mõlemad koostööd tegevad eksportivad tootjad väitsid, et selleks, et teha kindlaks ekspordihindade muster, ei oleks tohtinud arvestada mitte aritmeetiliselt keskmisi hindu, vaid võrreldavate tootetüüpide kaalutud keskmisi hindu. Algmääruse artikli 2 lõikes 11 on aga osutatud erinevustele ekspordihindade mustris, mitte ekspordihindade kaalutud keskmiste ega ekspordiväärtuste mustris. Kaalutud keskmise ekspordihinna kasutamine moonutaks analüüsi, sest selles võetaks arvesse ka ekspordimahtu, mitte ainult ekspordihindu. Igal juhul, isegi kui ei oleks kasutatud aritmeetiliselt keskmisi ekspordihindu, vaid kaalutud keskmisi hindu, on siiski kindlaks tehtud ekspordihindade muster, mis on eri ostjate, piirkondade ning samuti ajavahemike lõikes märkimisväärselt erinev. Kaks isikut vaidlustasid väite, et ekspordihinna mustrite erinevus, kui selline on olemas, on kaalutud keskmiste kasutamise korral märkimisväärne. Märgitakse, et ei vaidlustatud mitte faktilisi järeldusi, mis põhinevad aritmeetilisel keskmisel, mis, nagu eespool selgitatud, on asjakohane metoodika. Seepärast lükatakse see väide tagasi.

               (31)

               ÇIB väitis, et nullimise kasutamine ei ole õigustatud, viidates WTO apellatsioonikogu aruandele, (8) (voodipesuasja aruanne) milles leiti, et nullimine on vastuolus WTO dumpinguvastase lepinguga. Üldkohus (9) on siiski kinnitanud, et voodipesuasja aruandes tehtud järeldusi ei saa suunatud dumpingu olukorras kohaldada. Voodipesuasja aruanne käsitlebki nullimisvõtet üksnes esimese sümmeetrilise meetodi kontekstis ja ei saa väita, nagu käsitleks see kõnealust mehhanismi ka olukorras, kus seda kasutatakse asümmeetrilise meetodi raames. Seepärast, isegi kui nullimisvõtte kasutamine esimese sümmeetrilise meetodi raames on vastuolus 1994. aasta dumpinguvastase koodeksi artikliga 2.4.2 ja ebaõiglane, eriti ekspordihindade mustri puudumisel, ei ole nullimisvõtte kasutamine asümmeetrilise meetodi raames vastuolus nimetatud sättega ega algmääruse artikli 2 lõikega 11 ega ka mitte ebaõiglane kõnealuse määruse artikli 2 lõike 10 tähenduses, kui on täidetud mõlemad tingimused selle meetodi kasutamiseks. Pealegi on nullimisvõte osutunud matemaatiliselt vajalikuks, et eristada asümmeetrilist meetodit esimesest sümmeetrilisest meetodist tulemuste poolest. Ilma nullimata annab asümmeetriline meetod alati sama tulemuse nagu esimene sümmeetriline meetod. Seega lükatakse kõnealune väide tagasi.

               (32)

               Lisaks väitis ÇIB, et nullimise kasutamine toob kaasa väiksema tollimaksu reegli rikkumise. Väideti, et nullimisvõtte kasutamise tulemusena on dumpingumarginaalid arvutatud kõrgemal tasemel, kui nad tegelikult oleksid pidanud olema.

               (33)

               Ent nullimise kasutamine asümmeetrilise meetodi puhul ei välista väiksema tollimaksu reegli kohaldamist. Kõigi kolme koostööd tegeva äriühingu puhul võrreldi dumpingumarginaale, olenemata nende saamiseks kasutatud metoodikast, äriühingute kahju kõrvaldamist võimaldava tasemega, et tollimaksu saaks määrata neist kahest väiksema väärtuse põhjal. Seepärast lükatakse väide tagasi.

               (34)

               Kuna uuritud äriühingute dumpingumarginaalide kohta muid märkusi ei ole laekunud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 47 ja 48 esitatud järeldused.

         b)   Dumpingumarginaal koostööst keelduvate äriühingute puhul

               (35)

               Kuna koostööst keelduvate äriühingute dumpingumarginaali kohta ei ole laekunud ühtki märkust, kinnitatakse ajutise määruse põhjenduses 49 esitatud esialgsed järeldused.

               (36)

               Lõpuks kindlaks määratud üleriigilised dumpingumarginaalid (protsendimäärana CIF-hinnast liidu piiril ilma tollimaksu tasumata) on järgmised:

                           Äriühing

                           Dumpingumarginaal (%)

                           RSA

                           9,6

                           Sardogan

                           2,9

                           Unifit

                           12,1

                           Kõik muud äriühingud

                           16,7

         D.   KAHJU

   1.   Liidu toodang, liidu tootmisharu ja tarbimine

               (37)

               Kuna liidu toodangu, liidu tootmisharu ja tarbimise kohta ei ole laekunud ühtki märkust, kinnitatakse ajutise määruse põhjenduste 51–54 sisu.

         2.   Import asjaomastest riikidest

   2.1.   Vaatlusaluse impordi mõju kumulatiivne hindamine

               (38)

               Pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist väitis ÇIB, et kahest asjaomasest riigist saabuva dumpingimpordi kumulatiivne hindamine ei ole põhjendatud. Põhimõtteliselt korrati sellega märkusi, mida esitasid Türgi eksportivad tootjad pärast uurimise algatamist, ja väideti, et Venemaalt ja Türgist tuleva impordi mahus ja hindades valitsevad erinevad suundumused.

               (39)

               Sellega seoses korratakse, nagu juba on öeldud ajutise määruse põhjenduses 59, et uurimise käigus tehti kindlaks, et kui Türgist pärit impordi maht püsis suhteliselt ühtlasel tasemel, siis Venemaalt pärit import suurenes absoluutarvudes. Arvestades aga vaatlusalusel perioodil vähenenud nõudlust, on mõlemast riigist pärit impordi turuosad kasvanud.

               (40)

               Samal ajal näib, et nende hinnakujundus ei erine oluliselt: Venemaa keskmised hinnad on mõnevõrra madalamad, kuid siiski väga lähedal Türgi keskmistele hindadele. Samuti korratakse sellega seoses, et mõlema riigi äriühingute puhul tehti uurimise käigus kindlaks märkimisväärne hindade allalöömine, kuni ligikaudu 30 % (vt ajutise määruse põhjendus 65). Seega lükatakse see väide tagasi.

               (41)

               Veel väitis ÇIB, et importi Türgist tuleks pidada tühiseks, ning tõi esile, et ühel varasemal juhul, mis puudutas samalaadset toodet – nimelt toruliitmikke HRVst, Horvaatiast, Slovakkiast, Taiwanilt ja Taist (10) –, loeti import Slovakkiast ja Taiwanilt tühiseks (ehkki see oli üle miinimumtaseme) ja seetõttu ei kumuleeritud seda teistest riikidest pärit dumpingimpordiga.

               (42)

               Sellega seoses märgitakse, et eespool nimetatud juhul leiti tõepoolest, et Slovakkiast ja Taiwanilt pärit raud- või terastoruliitmike import toimub dumpinguhinnaga, ning ehkki selle turuosa ületas 1 % künnise, ei kumuleeritud seda ülejäänud dumpingimpordiga. Ent tollel juhul oli olukord väga erinev praegusest, sest import Slovakkiast ja Taiwanilt oli tollal järsult kaotamas oma turuosa ja seda ei peetud oluliseks, võrrelduna impordimahuga teistest riikidest, ning seetõttu jõuti seisukohale, et see ei põhjusta kahju. Praegusel juhul aga, vastupidi, on nii Türgist kui ka Venemaalt pärit impordi turuosa suurenemas ja mahu poolest on mõlemad teineteisega võrreldavad. Seega lükatakse see väide tagasi.

               (43)

               Samuti väitis ÇIB, et Türgist ja Venemaalt tulev import ei ole omavahel võrreldavad konkurentsitingimuste poolest, sest esineb „erinevusi müügi geograafilises kontsentratsioonis”. Ta esitas statistilisi andmeid, millest nähtus, et uurimisperioodil koondas Türgi üle 70 % oma müügist Hispaaniasse, Prantsusmaale, Itaaliasse ja Poolasse, samas kui peaaegu kogu Venemaa müük oli koondunud Tšehhi Vabariiki ja Saksamaale.

               (44)

               Sellega seoses märgitakse, et müügi geograafilise kontsentreerumise erinevusi ei saa pidada erinevate konkurentsitingimuste märgiks. Arvestades, et Euroopa Liit on ühtne turg, ei ole importtoodete sisenemispunktil nende importtoodete omavahelise konkureerimise ja samasuguste toodetega konkureerimise võimes harilikult määravat tähtsust. Samuti korratakse konkurentsitingimuste asjus, et hinna poolest on Vene ja Türgi import omavahel sarnased ja mõlema puhul leiti, et nad löövad liidu hindu alla ja et nende müügikanalid on ühesugused. Seega lükatakse see väide tagasi.

               (45)

               Kuna muid märkusi asjaomastest riikidest tuleva dumpingimpordi kumulatiivse hindamise kohta ei ole laekunud, kinnitatakse ajutise määruse põhjenduste 55–60 sisu.

         2.2.   Vaatlusaluse dumpingimpordi maht, turuosa, impordihinnad ja hindade allalöömine

               (46)

               Kuna vaatlusaluse dumpingimpordi mahu ja turuosa, impordihinna ja hindade allalöömise kohta ei ole laekunud ühtki märkust, kinnitatakse ajutise määruse põhjenduste 61–65 sisu.

               (47)

               Korratakse, et asjaomastest riikidest pärit vaatlusaluse dumpingtoote müük liidus lõi liidu tootmisharu hinnad umbes 30 % võrra alla.

         3.   Liidu tootmisharu olukord

               (48)

               Pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist väitsid ÇIB ja Türgi valitsus, et arvestades, et liidu tootmisharu suurendas aastast 2008 kuni uurimisperioodini oma turuosa umbes 3 % võrra, oleks komisjon pidanud järeldama, et liidu tootmisharu ei kandnud vaatlusalusel perioodil olulist kahju.

               (49)

               Sellega seoses märgitakse, et esiteks tõdeti ajutises määruses (vt nt ajutise määruse põhjendused 72, 86 ja 91) selgesti, et liidu tootmisharu turuosa on veidi suurenenud. Teiseks selgitatakse ajutise määruse põhjenduses 72, et suurenenud turuosa näitab, et liidu tootjate müügimaht vähenes vaatlusalusel perioodil veidi vähem kui tarbimine.

               (50)

               Peale selle on see peale allpool nimetatud vähenevate varude ainus kahjunäitaja, mis on vaatlusalusel perioodil arenenud positiivses suunas. Seega lükatakse see väide tagasi.

               (51)

               Türgi valitsus väitis veel, et valimisse kaasatud liidu tootjate lõppvarude vähenemine näitab, et liidu tootmisharu ei ole kahju kandnud.

               (52)

               Sellega seoses märgitakse, et nagu on öeldud ajutise määruse põhjenduses 79, vähenesid valimisse kaasatud liidu tootjate lõppvarud 2008. aastast kuni uurimisperioodini tõepoolest 18 %.

               (53)

               Samal ajal tõdetakse, et varude vähenemist võiks pidada positiivseks märgiks, aga ainult olukorras, kus müük kasvab kiiremini kui tootmismahud. Käesolevas uurimises aga nii ei ole. Vastupidi, praegusel juhul kajastub varude vähenemises üksnes see, et tootmismaht väheneb kiiremini kui müük. Selles olukorras ei saa varude vähenemist pidada positiivseks arenguks. Seega lükatakse see väide tagasi.

               (54)

               Kuna muid väiteid ega märkusi ei ole laekunud, kinnitatakse ajutise määruse põhjenduste 66–88 sisu, sealhulgas järeldus, et liidu tootmisharu on kandnud olulist kahju algmääruse artikli 3 lõike 5 tähenduses.

         E.   PÕHJUSLIK SEOS

   1.   Dumpinguhinnaga impordi mõju

               (55)

               Kuna konkreetseid märkusi ei ole laekunud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 90–93.

         2.   Muude tegurite mõju

               (56)

               Pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist väitsid ÇIB ja Türgi valitsus, et mis tahes kahju, mida liidu tootmisharu on kandnud, on tegelikult põhjustatud madala hinnaga impordist, mis tuleb muudest kolmandatest riikidest, eriti riikidest, mille suhtes on kehtestatud dumpinguvastased meetmed.

               (57)

               Sellega seoses märgitakse, et nagu on juba öeldud ajutise määruse põhjenduses 96, imporditi neist kaheksast riigist, mille suhtes on kehtestatud dumpinguvastased meetmed, vaatlusalust toodet jätkuvalt liidu turule, kuigi sellise impordi turuosa langes 2008. aasta tasemelt (21 %) uurimisperioodil 17 %-le. Kõnealuse impordi keskmised hinnad olid üldjoontes madalamad kui asjaomastest riikidest pärit dumpinguhinnaga impordi hinnad. Isegi juhul, kui võtta arvesse kohaldatavat dumpinguvastast tollimaksu, on kõnealuse impordi hinnad madalad ja võrreldavad Venemaalt ja Türgist pärit impordi hindadega ning allpool liidu tootjate keskmisi hindu.

               (58)

               Siiski märgitakse, et riikide puhul, mille suhtes on kehtestatud dumpinguvastased meetmed (nagu üldse kõigi kolmandate riikide puhul), on statistilised andmed ja keskmised hinnad kättesaadavad üksnes piiratud ulatuses ning et kindlaks tehtud hinnaerinevus ei pruugi olla otsustav ja võib tuleneda teistsugusest tootevalikust. Peale selle näitab import riikidest, mille suhtes on kehtestatud dumpinguvastased meetmed, selget vähenemistendentsi. Siit ka järeldus, et see import ei kõrvalda põhjuslikku seost liidu tootmisharule tekkinud kahju ning Türgist ja Venemaalt tuleva suurenenud dumpingimpordi vahel.

               (59)

               Muudest kolmandatest riikidest pärit impordi turuosa vähenes vaatlusalusel perioodil 2008. aasta 7 % juurest uurimisperioodi 6 %-ni, samas kui Venemaa ja Türgi oma suurenes. Kõnealuse impordi keskmised hinnad olid üldjuhul kõrgemad kui asjaomastest riikidest pärit dumpingimpordi hinnad ning ligilähedased liidu tootjate keskmiste hindadega ning seega ollakse seisukohal, et need ei kõrvalda põhjuslikku seost liidu tootmisharule tekkinud kahju ning Türgist ja Venemaalt tuleva suurenenud dumpingimpordi vahel. Seega lükatakse see väide tagasi ja kinnitatakse esialgne järeldus, et import kolmandatest riikidest ei kõrvalda põhjuslikku seost.

               (60)

               Samuti väitis Türgi valitsus, et mis tahes kahju, mida liidu tootmisharu on kandnud, on põhjustatud kasvanud tootmiskuludest, mis omakorda on tulenenud nõudluse vähenemisest.

               (61)

               Sellega seoses märgitakse, et nagu juba öeldud ajutise määruse põhjenduses 101, on toruliitmike vähenenud tarbimise taga suure tõenäosusega 2008/2009. aasta finants- ja majanduskriis. 2009. aastaks oli tarbimine 2008. aastaga võrreldes vähenenud üle 40 % ja püsis sama madalal tasemel kogu ülejäänud vaatlusaluse perioodi vältel (uurimisperioodil tarbimine siiski veidi suurenes). Arvestades, et liidu tootjate tootmiskuludest moodustasid 40 % püsikulud, olid nõudluse, müügi ja toodangu vähenemise tagajärjeks tunduvalt suuremad ühiku tootmiskulud. See on ilmselgelt avaldanud olulist mõju liidu tootmisharu kasumlikkusele.

               (62)

               Samal ajal süvendas ühiku kõrgemate tootmiskulude negatiivset mõju ilmselgelt tõsiasi, et Türgist ja Venemaalt tuleva dumpingimpordi avaldatava tugeva hinnasurve ja märkimisväärse hindade allalöömise tulemusena langesid liidu tootmisharu hinnad. Harilikus turusituatsioonis olnuks liidu tootmisharul võimalus minimeerida ühiku tootmiskulude kasvu mõju vähemasti normaalse hinnataseme säilitamise teel, see aga ei olnud ilmselt võimalik asjaomastest riikidest tuleva kunstlikult odava dumpingimpordi hinnasurve tõttu.

               (63)

               Seega lükatakse see väide tagasi ja tehakse lõplik järeldus, et igasugune nõudluse vähenemisest tulenev negatiivne mõju ei kõrvalda põhjuslikku seost Venemaalt ja Türgist pärit dumpingimpordi ja liidu tootmisharule tekitatud kahju vahel.

               (64)

               Kuna muid väiteid ega märkusi ei ole laekunud, kinnitatakse ajutise määruse põhjenduste 94–106 sisu, sealhulgas järeldus, et asjaomastest riikidest pärinev dumpingimport on põhjustanud liidu tootmisharule olulist kahju algmääruse artikli 3 lõike 6 tähenduses.

         F.   LIIDU HUVID

               (65)

               Pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist väitis ÇIB, et mis tahes meetmete kehtestamine tekitaks olukorra, kus üks kaebuse esitajatest, nimelt ERNE Fittings, oleks liidu turul monopolilaadses seisundis.

               (66)

               Sellega seoses märgitakse, et ERNE on ainult üks kahest kaebuse esitajast ning et teine – INTERFIT – on sama suur kui ERNE. Peale selle hõlmasid ajutises määruses sisaldunud andmed valimisse kuuluvate liidu ettevõtete kohta ka kolmandat liidu tootjat – äriühingut Virgilio CENA & Figli. Liidus on olemas ka suur hulk väiksemaid äriühinguid, mis toodavad ja müüvad uuritavat toodet, ja seda imporditakse märkimisväärsetes kogustes ka teistest allikatest. Eelnimetatut arvesse võttes ollakse seisukohal, et ERNE monopoliseerumise riski ei ole.

               (67)

               Kuna muid märkusi ei ole laekunud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 107–117, sealhulgas järeldus, et puuduvad kaalukad põhjused, mis õigustaksid asjaomastest riikidest pärit dumpingimpordi suhtes meetmete kehtestamata jätmist.

         G.   LÕPLIKUD MEETMED

   1.   Kahju kõrvaldamist võimaldav tase

               (68)

               Kuna konkreetseid märkusi ei ole laekunud, kinnitatakse ajutise määruse põhjenduste 118–120 sisu.

         2.   Lõplikud meetmed

               (69)

               Arvestades järeldusi dumpingu, kahju, põhjusliku seose ja liidu huvide kohta ning lähtudes algmääruse artiklist 9, leitakse, et Venemaalt ja Türgist pärineva vaatlusaluse toote impordi suhtes tuleks kehtestada lõplik dumpinguvastane tollimaks, mis väiksema tollimaksu reegli kohaselt vastaks tuvastatud dumpingumarginaali ja kahju kõrvaldamist võimaldava taseme hulgast madalamale; madalamaks on kõikidel juhtudel osutunud dumpingumarginaal.

               (70)

               Kuna ükski Venemaa eksportiv tootja ei teinud koostööd, arvutati Venemaa puhul üleriigiline dumpingumarginaal vastavalt ajutise määruse põhjendustes 21–31 esitatule, ja nimetatud marginaal kinnitatakse.

               (71)

               Kuna Türgi puhul peeti koostöö taset suhteliselt madalaks, peeti jääktollimaksumäära arvutamisel põhjendatuks meetodit, mille tulemusena saadi kõrgem marginaal kui kolme koostööd tegeva äriühingu suhtes kehtestatav kõrgeim individuaalne dumpingumarginaal, nagu on selgitatud ajutise määruse põhjenduses 49, ja nimetatud jääktollimaksumäär kinnitatakse.

               (72)

               Eespool esitatut arvesse võttes on kavandatud tollimaksumäärad järgmised:

                           Riik

                           Äriühing

                           Lõplik dumpinguvastane tollimaks (%)

                           Venemaa

                           Kõik äriühingud

                           23,8

                           Türgi

                           RSA

                           9,6

                           Sardogan

                           2,9

                           Unifit

                           12,1

                           Kõik muud äriühingud

                           16,7

               (73)

               Käesoleva määrusega äriühingute suhtes kehtestatavad individuaalsed dumpinguvastase tollimaksu määrad on määratud käesoleva uurimise järelduste põhjal. Seepärast kajastavad need uurimise käigus kõnealuste äriühingute puhul kindlaks tehtud olukorda. Nimetatud tollimaksumäärasid (erinevalt üleriigilisest tollimaksust, mida kohaldatakse „kõikide muude äriühingute” suhtes) kohaldatakse seega üksnes nende toodete impordi suhtes, mis on asjaomasest riigist pärit ja mille on tootnud nimetatud äriühingud, seega konkreetsed juriidilised isikud. Imporditavate toodete suhtes, mille tootjaks on mõni teine äriühing, kelle nime ega aadressi ei ole käesoleva määruse regulatiivosas konkreetselt nimetatud, sealhulgas konkreetselt nimetatud äriühingutega seotud isikud, ei tohi nimetatud määrasid kohaldada ning nende puhul kehtib „kõikide teiste äriühingute” suhtes kohaldatav tollimaksumäär.

               (74)

               Taotlus kohaldada individuaalse äriühingu jaoks ette nähtud dumpinguvastast tollimaksumäära (näiteks pärast juriidilise isiku nimevahetust või uue tootmis- või müügiüksuse asutamist) tuleks saata viivitamata komisjonile (11) koos kõikide vajalike andmetega, näidates eelkõige ära nimevahetuse või tootmis- või müügiüksustega seotud võimalikud muudatused äriühingu tootmistegevuses, siseriiklikus või eksportmüügis. Vajaduse korral muudetakse määrust, ajakohastades nende äriühingute loetelu, kelle suhtes kohaldatakse individuaalseid tollimaksumäärasid.

               (75)

               Kõikidele asjaosalistele on teatatud olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille põhjal kavatsetakse soovitada kehtestada lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Venemaalt ja Türgist pärit raud- ja terastoruliitmike impordi suhtes ja nõuda lõplikult sisse ajutise tollimaksuna tagatiseks antud summad (edaspidi „lõplike järelduste teatavakstegemine”). Lisaks sellele on neile pärast nimetatud asjaoludest ja kaalutlustest teatamist antud võimalus esitada teatava ajavahemiku jooksul oma märkused.

               (76)

               Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist saadi esildised kaebuse esitajalt, kahelt koostööd tegevalt Türgi eksportivalt tootjalt ja ÇIB-lt. Mõlemad Türgi tootjad ja ÇIB taotlesid ärakuulamist.

               (77)

               Kaebuse esitaja nõustus kõikide avaldatud järeldustega. Kahe Türgi eksportija ja ÇIB esitatud suulistes ja kirjalikes märkustes korrati seisukohti, mis esitati juba pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist. Märgitakse, et mitte ükski huvitatud isik ei vaidlustanud järelduste aluseks olnud andmeid.

               (78)

               Põhjendus selle kohta, miks dumpingumarginaali arvutamisel kasutati asümmeetrilist meetodit, sealhulgas nullimist, ja vastus väidetele on esitatud põhjendustes 24–33. Türgi liiri kasutamist ekspordihinnamustrite kindlakstegemisel on selgitatud ja sellekohasele väitele vastatud põhjenduses 29. Aritmeetiliselt keskmiste hindade kasutamist kaalutud keskmiste hindade asemel ekspordihindade mustrite kindlakstegemisel on selgitatud ja sellekohasele väitele vastatud põhjenduses 30. Väidet, mille kohaselt mereveol saavutatav kasumimarginaal tuleks arvestada ekspordihinna sisse, on kirjeldatud ja väide tagasi lükatud põhjenduses 19. Väidet, mille kohaselt Türgi ja Venemaa impordi kumuleeruv hindamine ei ole põhjendatud, arvestades Türgi ja Venemaa müügitegevuse geograafilise kontsentreerumise erinevusi, on kirjeldatud ja väide tagasi lükatud põhjendustes 43 ja 44. Väitele, et liidu tootmisharu ei ole kandnud kahju, sest nende turuosa on suurenenud, on vastatud ja väide tagasi lükatud põhjendustes 48–50.

               (79)

               Arvestades, et pärast lõplike järelduste teatavakstegemist ei ole esitatud argumente, mis mõjutaksid juhtumi hindamise tulemusi, ei ole eespool kirjeldatud järelduste muutmine põhjendatud.

         H.   AJUTISE TOLLIMAKSU LÕPLIK SISSENÕUDMINE

               (80)

               Tuvastatud dumpingumarginaalide suurusjärku silmas pidades ja liidu tootmisharule tekitatud kahju arvesse võttes leitakse, et ajutise määruse kohaselt ajutise dumpinguvastase tollimaksuna tagatiseks antud summad on vaja kehtestatud lõpliku tollimaksumäära ulatuses lõplikult sisse nõuda,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   1.   Käesolevaga kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks selliste toruliitmike (v.a valatud toruliitmikud, äärikud ja keermestatud toruliitmikud) impordi suhtes, mis on pärit Venemaalt ja Türgist, on rauast või terasest (v.a roostevabast terasest), kuuluvad praegu CN-koodide ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 ja ex 7307 99 80 (TARICi koodid 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 ja 7307998098) alla ning mille välisläbimõõt on kuni 609,6 mm ja mida kasutatakse põkk-keevitusel või muul otstarbel.
   2.   Lõpliku dumpinguvastase tollimaksu määr, mida kohaldatakse allpool loetletud äriühingute valmistatud ning lõikes 1 kirjeldatud toodete vaba netohinna suhtes liidu piiril enne tollimaksu sissenõudmist, on järgmine:

               Riik

               Äriühing

               Dumpinguvastane tollimaks (%)

               TARICi lisakood

               Venemaa

               Kõik äriühingud

               23,8

               —

               Türgi

               RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul

               9,6

               B295

               SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul

               2,9

               B296

               UNIFIT BORU BAĞLANTI ELEM. END. MAM. SAN. VE TİC. AȘ, Tuzla, Istanbul

               12,1

               B297

               Kõik muud äriühingud

               16,7

               B999

         3.   Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksusätteid.
   Artikkel 2
   Määruse (EL) nr 699/2012 kohaselt ajutise dumpinguvastase tollimaksuna tagatiseks nõutud summad teatavate Venemaalt ja Türgist pärit raud- või terastoruliitmike impordi suhtes nõutakse lõplikult sisse.
   Artikkel 3
   Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 17. jaanuar 2013

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         E. GILMORE

      (1)  ELT L 343, 22.12.2009, lk 51.

      (2)  ELT L 203, 31.7.2012, lk 37.

      (3)  ELT C 320, 1.11.2011, lk 4.

      (4)  ELT L 275, 16.10.2008, lk 18, ja ELT L 233, 4.9.2009, lk 1.

      (5)  Kohtuasi T-274/02, Ritek Corp. ja Prodisc Technology Inc. vs. nõukogu [2006] EKL II-4305, punkt 57.

      (6)  Kohtuasi T-274/02, Ritek Corp. ja Prodisc Technology Inc. vs. nõukogu [2006] EKL II-4305, punkt 60.

      (7)  Kohtuasi T-274/02, Ritek Corp. ja Prodisc Technology Inc. vs. nõukogu [2006] EKL II-4305, punkt 51, viimane lause.

      (8)  WTO apellatsioonikogu aruanne, Euroopa ühendused – Indiast pärit puuvillase voodipesu impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastased tollimaksud.

      (9)  Kohtuasi T-274/02, Ritek Corp. ja Prodisc Technology Inc. vs. nõukogu [2006] EKL II-4305, punktid 98–103.

      (10)  EÜT L 234, 3.10.1995, lk 4.

      (11)  European Commission, Directorate-General for Trade, Directorate H, Office N105 08/20, 1049 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË.


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 160/2013, 21. veebruar 2013 , millega muudetakse määrusi (EÜ) nr 162/2003, (EÜ) nr 971/2008, (EL) nr 1118/2010, (EL) nr 169/2011 ja rakendusmäärust (EL) nr 888/2011 seoses loomasöödas esineva diklasuriili loa omaniku nimega  EMPs kohaldatav tekst

text:
               22.2.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 49/50

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 160/2013,
   21. veebruar 2013,
   millega muudetakse määrusi (EÜ) nr 162/2003, (EÜ) nr 971/2008, (EL) nr 1118/2010, (EL) nr 169/2011 ja rakendusmäärust (EL) nr 888/2011 seoses loomasöödas esineva diklasuriili loa omaniku nimega
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määrust (EÜ) nr 1831/2003 loomasöötades kasutatavate söödalisandite kohta, (1) eriti selle artikli 13 lõiget 3,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Janssen Pharmaceutica NV on esitanud taotluse vastavalt määruse (EÜ) nr 1831/2003 artikli 13 lõikele 3 muuta loa omaniku nime vastavalt komisjoni 30. jaanuari 2003. aasta määrusele (EÜ) nr 162/2003 söödalisandite lubamise kohta, (2) komisjoni 3. oktoobri 2008. aasta määrusele (EÜ) nr 971/2008, milles käsitletakse koktsidiostaatikumi uut kasutusviisi söödalisandina, (3) komisjoni 2. detsembri 2010. aasta määrusele (EL) nr 1118/2010, milles käsitletakse diklasuriili lubamist broilerkanade söödalisandina (loa omanik Janssen Pharmaceutica N.V.) ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2430/1999, (4) komisjoni 23. veebruari 2011. aasta määrusele (EL) nr 169/2011, milles käsitletakse diklasuriili lubamist pärlkanade söödalisandina (loa omanik Janssen Pharmaceutica N.V), (5) ja komisjoni 5. septembri 2011. aasta rakendusmäärusele (EL) nr 888/2011, millega antakse luba kasutada diklasuriili broilerkalkunite söödalisandina (loa omanik Janssen Pharmaceutica N.V.) ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2430/1999 (6).

               (2)

               Taotleja väidab, et alates 7. juulist 2011 omandati Janssen Animal Health, Janssen Pharmaceutica NV filiaal, äriühingu Eli Lilly and Company Ltd. Poolt, kellel on nüüd söödalisandi diklasuriili turustamise õigus. Taotleja on esitanud taotlust toetavad asjakohased andmed.

               (3)

               Kavandatav lubade tingimuste muutmine on oma olemuselt puhtalt administratiivne ega too kaasa kõnealuse söödalisandi uut hindamist. Euroopa Toiduohutusametile on kõnealusest taotlusest teatatud.

               (4)

               Et Eli Lilly and Company Ltd. saaks kasutada turustamisõigust, on vaja muuta loa tingimusi.

               (5)

               Seetõttu tuleks määrusi (EÜ) nr 162/2003, (EÜ) nr 971/2008, (EL) nr 1118/2010, (EL) nr 169/2011 ja rakendusmäärust (EL) nr 888/2011 vastavalt muuta,

               (6)

               Kuna ohutusnõuded ei eelda käesoleva määrusega määrustesse (EÜ) nr 162/2003, (EÜ) nr 971/2008, (EL) nr 1118/2010, (EL) nr 169/2011 ja rakendusmäärusesse (EL) nr 888/2011 tehtud muudatuste viivitamatut kohaldamist, siis on asjakohane ette näha üleminekuperiood, mille jooksul võib olemasolevad varud ära kasutada.

               (7)

               Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Määruse (EÜ) nr 162/2003 muutmine
   Määruse (EÜ) nr 162/2003 lisa 2. veerus asendatakse sõnad „Janssen Pharmaceutica NV” sõnadega „Eli Lilly and Company Ltd.”.
   Artikkel 2
   Määruse (EÜ) nr 971/2008 muutmine
   Määruse (EÜ) nr 971/2008 lisa 2. veerus asendatakse sõnad „Janssen Pharmaceutica nv” sõnadega „Eli Lilly and Company Ltd.”.
   Artikkel 3
   Määruse (EL) nr 1118/2010 muutmine
   Määruse (EL) nr 1118/2010 lisa 2. veerus asendatakse sõnad „Janssen Pharmaceutica NV” sõnadega „Eli Lilly and Company Ltd.”.
   Artikkel 4
   Määruse (EL) nr 169/2011 muutmine
   Määruse (EL) nr 169/2011 lisa 2. veerus asendatakse sõnad „Janssen Pharmaceutica N.V.” sõnadega „Eli Lilly and Company Ltd.”.
   Artikkel 5
   Rakendusmääruse (EL) nr 888/2011 muutmine
   Rakendusmääruse (EL) nr 888/2011 lisa 2. veerus asendatakse sõnad „Janssen Pharmaceutica N.V.” sõnadega „Eli Lilly and Company Ltd.”.
   Artikkel 6
   Üleminekumeede
   Kõnealuse söödalisandi olemasolevaid varusid, mis vastavad sätetele, mida kohaldatakse enne käesoleva määruse jõustumise kuupäeva, võib turule lasta ja kasutada kuni varude lõppemiseni.
   Artikkel 7
   Jõustumine
   Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 21. veebruar 2013

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  ELT L 268, 18.10.2003, lk 29.

      (2)  EÜT L 26, 31.1.2003, lk 3.

      (3)  ELT L 265, 4.10.2008, lk 3.

      (4)  ELT L 317, 3.12.2010, lk 5.

      (5)  ELT L 49, 24.2.2011, lk 6.

      (6)  ELT L 229, 6.9.2011, lk 9.


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 94/2013, 1. veebruar 2013 , millega muudetakse määrust (EL) nr 162/2011 seoses riisi sekkumiskeskustega Hispaanias

text:
               2.2.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 33/17

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 94/2013,
   1. veebruar 2013,
   millega muudetakse määrust (EL) nr 162/2011 seoses riisi sekkumiskeskustega Hispaanias
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), (1) eriti selle artiklit 41 koostoimes artikliga 4,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 21. veebruari 2011. aasta määruse (EL) nr 162/2011 (millega määratakse kindlaks riisi sekkumiskeskused) (2) lisas on määratud kindlaks riisi sekkumiskeskused.

               (2)

               Hispaania on komisjoni 11. detsembri 2009. aasta määruse (EL) nr 1272/2009 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 ühised üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses põllumajandustoodete kokkuostu ja müügiga riikliku sekkumise puhul) (3) artikli 55 lõike 1 kohaselt edastanud komisjonile liidu õigusaktidega nõutavatele miinimumtingimustele vastavate riisi sekkumiskeskuste muudetud loetelu ja kõnealuste keskustega seotud ladustuskohtade loetelu (4).

               (3)

               Seepärast tuleks määrust (EL) nr 162/2011 muuta ning avaldada internetis kõnealuste keskustega seotud ladustuskohtade loetelu ja riikliku sekkumisega seotud ettevõtjate jaoks oluline teave.

               (4)

               Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas põllumajandusturgude ühise korralduse komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Määruse (EL) nr 162/2011 lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.
   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 1. veebruar 2013

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  ELT L 299, 16.11.2007, lk 1.

      (2)  ELT L 47, 22.2.2011, lk 11.

      (3)  ELT L 349, 29.12.2009, lk 1.

      (4)  Sekkumiskeskuste ladustuskohtade aadressid on kättesaadavad Euroopa Komisjoni veebisaidil EUROPA põllumajandusküsimuste all http://ec.europa.eu/agriculture/cereals/legislation/index_en.htm

      LISA
      Määruse (EL) nr 162/2011 lisa jagu pealkirjaga „HISPAANIA” asendatakse järgmisega:

         „HISPAANIA

                     Andalucía

                     Aragón

                     Castilla y León

                     Castilla-La Mancha

                     Extremadura

                     Navarra”


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 1380/2011, 21. detsember 2011 , millega muudetakse määrust (EÜ) nr 798/2008 silerinnaliste sugu- ja produktiivlindude kohta kehtivate eritingimuste osas  EMPs kohaldatav tekst

text:
               23.12.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 343/25

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 1380/2011,
   21. detsember 2011,
   millega muudetakse määrust (EÜ) nr 798/2008 silerinnaliste sugu- ja produktiivlindude kohta kehtivate eritingimuste osas
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta direktiivi 2009/158/EÜ kodulindude ja haudemunade ühendusesisest kaubandust ning kolmandatest riikidest importimist reguleerivate loomatervishoiunõuete kohta, (1) eriti selle artikli 25 lõike 1 punkti b,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 8. augusti 2008. aasta määruse (EÜ) nr 798/2008 (millega kehtestatakse nende kolmandate riikide, territooriumide, tsoonide ja piirkondade loetelu, millest võib importida ühendusse ja vedada läbi ühenduse kodulinde ja linnukasvatussaadusi, ning veterinaarsertifikaatide nõuded) (2) VIII lisas on sätestatud muude kodulindude kui silerinnaliste lindude sugu- ja produktiivlindude, haudemunade ja ühepäevaste tibude impordi eritingimused.

               (2)

               Kõnealuse lisa II osa punktis 2 on sätestatud, et kui ühepäevaseid tibusid ei kasvatata liikmesriigis, kes importis haudemunad, veetakse nad otse lõppsihtkohta ja hoitakse seal vähemalt kolm nädalat alates koorumiskuupäevast. See nõue kajastub direktiivi 2009/158/EÜ IV lisas sätestatud ühepäevaste tibude asjaomase veterinaartõendi näidise I osas.

               (3)

               Määruse (EÜ) nr 798/2008 IX lisas on sätestatud silerinnaliste lindude sugu- ja produktiivlindude, haudemunade ja ühepäevaste tibude impordi eritingimused. Nende eritingimustega ei ole praegu silerinnaliste lindude kohta ette nähtud sarnast sätet nagu on kõnealuse määruse VIII lisa II osa 2. punktis sätestatud muude kodulindude kohta.

               (4)

               Kogemus kõnealuse sätte kohaldamisel kodulindude suhtes näitab, et oleks asjakohane laiendada sätet ka silerinnaliste lindude ühepäevastele tibudele.

               (5)

               Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 798/2008 vastavalt muuta.

               (6)

               Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Määruse (EÜ) nr 798/2008 IX lisa II osa punkt 3 asendatakse järgmisega:

                  „3.

                  Silerinnalisi linde, kes on koorunud imporditud haudemunadest, hoitakse vähemalt kolm nädalat alates koorumise kuupäevast haudejaamas või vähemalt kolm nädalat sihtettevõttes/-ettevõtetes, kuhu nad pärast koorumist saadeti.
                  Kui silerinnaliste lindude ühepäevaseid tibusid ei kasvatata liikmesriigis, kes importis haudemunad, veetakse nad otse nõukogu direktiivi 2009/158/EÜ (3) IV lisa näidise 2 veterinaarsertifikaadi punktides I.10 ja I.11 nimetatud lõppsihtkohta ja hoitakse seal vähemalt kolm nädalat alates koorumiskuupäevast.

   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Seda kohaldatakse alates 1. veebruarist 2012.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 21. detsember 2011

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  ELT L 343, 22.12.2009, lk 74.

      (2)  ELT L 226, 23.8.2008, lk 1.

      (3)  ELT L 343, 22.12.2009, lk 74.”


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 131/2013, 15. veebruar 2013 , millega kehtestatakse erimeetmed seoses kvoodivälise suhkru ja isoglükoosi Euroopa Liidu turule toomisega 2012/2013. turustusaastal, kohaldades vähendatud kvoodiületamise tasu

text:
               16.2.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 45/1

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 131/2013,
   15. veebruar 2013,
   millega kehtestatakse erimeetmed seoses kvoodivälise suhkru ja isoglükoosi Euroopa Liidu turule toomisega 2012/2013. turustusaastal, kohaldades vähendatud kvoodiületamise tasu
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), (1) eriti selle artikli 64 lõiget 2 ja artiklit 186 koostoimes artikliga 4,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Suhkru 2011/2012. turustusaastal tõusis liidu valge, pakendamata, tehasest tulnud suhkru keskmine hind 175 protsendini võrdlushinnast 404 eurot tonni kohta ja oli seega ligikaudu 275 eurot tonni kohta kõrgem kui maailmaturu hind. Liidu hind on praegu stabiilselt tasemel 700 eurot tonni kohta, mis on kõrgeim tase, milleni hind on pärast suhkruturu korralduse reformi kerkinud, ning see häirib liidu suhkruturu sujuvat varustamist. Sellise juba kõrge hinna eeldatav tõus 2012/2013. turustusaastal kinnitab, et on tõsiste turuhäirete tekkimise oht, mille vältimiseks tuleks võtta vajalikud meetmed.

               (2)

               2012/2013. turustusaasta hinnangulise pakkumise ja nõudluse põhjal eeldatakse, et suhkruturu lõplikud varud on vähemalt 0,5 miljonit tonni väiksemad kui 2011/2012. turustusaastal. Selles arvus on juba arvesse võetud importi kolmandatest riikidest, kellega on sõlmitud teatavad sooduslepingud.

               (3)

               Teisest küljest on lootus heale saagile andnud põhjust hinnata, et suhkrut toodetakse ligikaudu 5,4 miljoni tonni üle määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 56 sätestatud kvoodi. Võttes arvesse suhkrutootjate lähituleviku lepingulisi kohustusi seoses määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 62 sätestatud teatava tööstusliku kasutusega ning 2012/2013. aasta kvoodivälise suhkru eksportimise kohustusi, on kvoodivälise suhkru märkimisväärsed kogused vähemalt 2 000 000 tonni endiselt kättesaadavad. Osa sellest suhkrust tuleks teha kättesaadavaks, et leevendada liidu suhkruturu nappi varustatust ja vältida hindade ülemäärast tõusu.

               (4)

               Turu sujuva toimimise tagamiseks on vaja lubada kvooti ületav suhkur vabasse ringlusse. Vajaduse korral peaks sellise meetme võtmine olema võimalik igal ajal 2012/2013. turustusaasta jooksul.

               (5)

               Vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklitele 186 ja 188 võib vajaduse korral võtta vajalikud meetmed turuhäirete või selliste häirete ohu kõrvaldamiseks, eelkõige kui see on tingitud märkimisväärsest hinnatõusust liidus ning kui eesmärki ei ole võimalik saavutada muude kõnealuse määruse kohaste meetmetega. Praegust turuolukorda arvesse võttes ei sisaldu määruses (EÜ) nr 1234/2007 aga siiski mingeid muid konkreetseid meetmeid, mis oleksid sätestatud eesmärgiga piirata kõrge suhkruhinna tõusu ja võimaldada liidu turul mõistlike hindadega suhkrutarneid, kui need, mis põhinevad kõnealuse määruse artiklil 186.

               (6)

               Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 64 lõikega 2 on komisjonile antud õigus kehtestada kvoodivälise suhkru ja isoglükoosi kvoodiületamise tasu piisavalt kõrgel tasemel, et vältida kvoodiväliste koguste kuhjumist. Komisjoni 29. juuni 2006. aasta määruse (EÜ) nr 967/2006 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 318/2006 (kvooti ületava suhkrutoodangu kohta) üksikasjalikud rakenduseeskirjad) (2) artikli 3 lõikes 1 on kõnealune tasu kindlaks määratud tasemel 500 eurot tonni eest.

               (7)

               Selle üle kvoodi toodetud suhkru piiratud koguse suhtes tuleks kindlaks määrata vähendatud kvoodiületamise tasu tonni kohta, millega võimaldatakse liidu suhkrutootjate õiglane kohtlemine, tagatakse liidu suhkruturu sujuv toimimine ning aidatakse vähendada liidu ja maailmaturu suhkruhindade vahet, ilma et liidu turul tekiks kvoodiväliste koguste kuhjumise oht.

               (8)

               Kuna määruses (EÜ) nr 1234/2007 on kinnitatud nii suhkru kui ka isoglükoosi kvoodid, peaks samalaadne meede kehtima vastava koguse kvoodiväliselt toodetud isoglükoosi suhtes, sest nimetatud toode on teataval määral suhkru kaubanduslik asendaja.

               (9)

               Tarne suurendamiseks peaksid suhkru ja isoglükoosi tootjad taotlema liikmesriikide pädevatelt asutustelt sertifikaate, mis lubaks neil müüa liidu turul teatavaid kvoodiväliselt toodetud koguseid, kohaldades vähendatud kvoodiületamise tasu.

               (10)

               Vähendatud kvoodiületamise tasu tuleks maksta pärast taotluse vastuvõtmist ning enne sertifikaadi väljaandmist.

               (11)

               Tarneolukorra kiire parandamise soodustamiseks peaks sertifikaatide kehtivusaeg olema ajaliselt piiratud.

               (12)

               Igale tootjale ühe perioodi kestel taotletava koguse ülempiiri kehtestamine ja sertifikaatide kehtivuse piiramine taotleja enda toodangu suhtes peaks hoidma ära spekuleerimise käesoleva määrusega loodud süsteemi raames.

               (13)

               Suhkrutootjad peavad taotlust esitades võtma kohustuse maksta taotletava suhkrukoguse tootmiseks kasutatava suhkrupeedi eest miinimumhinda. Taotluste minimaalsed abikõlblikkuse kriteeriumid tuleks kindlaks määrata.

               (14)

               Liikmesriikide pädevad asutused peavad teavitama komisjoni laekunud taotlustest. Kõnealuste teadete lihtsustamiseks ja ühtlustamiseks tuleks näidised teha kättesaadavaks.

               (15)

               Komisjon peab tagama, et sertifikaate väljastatakse üksnes käesolevas määruses sätestatud koguseliste piirnormide ulatuses. Seepärast peaks komisjon olema vajaduse korral võimeline kinnitama laekunud taotluste suhtes kohaldatava jaotuskoefitsiendi.

               (16)

               Liikmesriigid peavad teavitama taotlejaid viivitamata sellest, kas taotletud kogus anti täielikult või osaliselt.

               (17)

               Pädevad asutused peaksid komisjoni teavitama kogustest, mille kohta on välja antud vähendatud kvoodiületamistasuga sertifikaadid. Selleks peaks komisjon tegema näidised kättesaadavaks.

               (18)

               Liidu turule toodud selliste suhkrukoguste suhtes, mis ületavad käesoleva määruse kohaselt välja antud sertifikaatidega hõlmatud koguseid, kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 64 lõikes 2 sätestatud kvoodiületamise tasu. Seepärast on asjakohane sätestada, et iga taotleja, kes ei täida oma kohustust tuua liidu turule talle väljaantud sertifikaatidega hõlmatud kogus, peab samuti maksma 500 eurot tonni eest. Kõnealuse järjekindla lähenemisviisi eesmärk on vältida käesoleva määrusega kehtestatud mehhanismi kuritarvitamist.

               (19)

               Kvoodikohase ja kvoodivälise suhkru keskmiste hindade kehtestamiseks liidu turul vastavalt komisjoni 29. juuni 2006. aasta määruse (EÜ) nr 952/2006 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 318/2006 üksikasjalikud rakenduseeskirjad suhkru siseturu korralduse ja kvoodisüsteemi kohta) (3) artikli 13 lõikele 1 tuleks käesoleva määruse kohaselt väljaantud sertifikaadiga hõlmatud suhkrut käsitada kvoodikohase suhkruna.

               (20)

               Vastavalt nõukogu 7. juuni 2007. aasta otsuse 2007/436/EÜ, Euratom, (Euroopa ühenduste omavahendite süsteemi kohta) (4) artikli 2 lõike 1 punktile a tuleb osamakseid ja muid suhkruturu ühise korralduse raames ettenähtud tollimakse käsitada omavahenditena. Seepärast on vaja kehtestada kõnealuste koguste kindlaksmääramise kuupäev nõukogu 22. mai 2000. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 (millega rakendatakse otsus 2007/436/EÜ, Euratom, Euroopa ühenduste omavahendite süsteemi kohta) (5) artikli 2 lõike 2 ja artikli 6 lõike 3 punkti a tähenduses.

               (21)

               Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas põllumajandusturgude ühise korralduse komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Kvoodiületamise tasu ajutine vähendamine
   1.   Erandina määruse (EÜ) nr 967/2006 artikli 3 lõikest 1 kinnitatakse kvoodiületamise tasu 224 eurot tonni eest maksimaalselt 150 000 tonnile sellisele suhkrule valge suhkru ekvivalendis ja 8 000 tonnile sellisele isoglükoosile kuivaines, mida on toodetud üle määruse (EÜ) nr 1234/2007 VI lisas kindlaksmääratud kvoodi ja mis on toodud 2012/2013. turustusaastal liidu turule.
   2.   Lõikes 1 sätestatud vähendatud kvoodiületamise tasu makstakse pärast artiklis 2 osutatud taotluse vastuvõtmist ning enne artiklis 6 osutatud sertifikaadi väljaandmist.
   Artikkel 2
   Sertifikaatide taotlemine
   1.   Artiklis 1 kirjeldatud tingimuste kasutamiseks peavad suhkru ja isoglükoosi tootjad taotlema sertifikaadi.
   2.   Sertifikaati võivad taotleda ainult peedi- ja roosuhkrut või isoglükoosi tootvad ettevõtjad, kes on tunnustatud vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklile 57 ja kellele on nimetatud määruse artikli 56 kohaselt eraldatud tootmiskvoot 2012/2013. turustusaastaks.
   3.   Iga taotleja võib taotlusperioodi jooksul esitada kuni ühe taotluse suhkru ja ühe isoglükoosi kohta.
   4.   Sertifikaaditaotlused esitatakse faksi või elektronposti teel pädevale asutusele selles liikmesriigis, kus ettevõtja on tunnustatud. Liikmesriikide pädevad asutused võivad nõuda, et elektrooniliselt saadetud taotlused kannaksid täiustatud elektroonilist allkirja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 1999/93/EÜ (6) tähenduses.
   5.   Selleks et taotlus oleks vastuvõetav, peab see vastama järgmistele tingimustele:

               a)

               taotluses tuleb märkida

                           i)

                           taotluse esitaja nimi, aadress ja käibemaksukohustuslasena registreerimise number, ning

                           ii)

                           taotletavad kogused (ümardatud ilma kümnendkohtadeta) valge suhkru ekvivalendis ja isoglükoosi tonnides kuivainena;

               b)

               käesoleval taotlusperioodil taotletavad kogused valge suhkru ekvivalendis ja isoglükoosi tonnides kuivainena ei ületa 50 000 tonni suhkru puhul ning 2 500 tonni isoglükoosi puhul;

               c)

               kui taotlus käsitleb suhkrut, kohustub taotleja vastavalt käesoleva määruse artiklile 6 maksma sertifikaatidega hõlmatud suhkrukoguse tootmiseks peedi eest määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 49 sätestatud miinimumhinda;

               d)

               taotlus kirjutatakse selle liikmesriigi ametlikus keeles või ühes ametlikest keeltest, kus taotlus esitatakse;

               e)

               taotluses peab olema esitatud viide käesolevale määrusele ja taotluste esitamise lõpptähtaeg;

               f)

               taotleja ei tohi kehtestada käesolevas määruses sätestatud tingimustest erinevaid lisatingimusi.

         6.   Arvesse ei võeta taotlust, mis ei ole esitatud vastavalt lõigetele 1–5.
   7.   Taotlust ei saa pärast selle esitamist tagasi võtta ega muuta isegi juhul, kui taotletav kogus eraldatakse vaid osaliselt.
   Artikkel 3
   Taotluste esitamine
   Ajavahemik, mil taotlusi võib esitada, lõpeb 26. veebruaril 2013 kell 12 Brüsseli aja järgi.
   Artikkel 4
   Taotluste edastamine liikmesriikide poolt
   1.   Liikmesriikide pädevad asutused teevad otsuse taotluste vastuvõetavuse kohta artiklis 2 sätestatud tingimuste põhjal. Kui pädevad asutused otsustavad, et taotlus ei ole vastuvõetav, annavad nad sellest taotlejale viivitamata teada.
   2.   Pädev asutus teavitab hiljemalt reedel komisjoni eelnenud taotlusperioodil esitatud vastuvõetavatest taotlustest faksi või elektronposti teel. Kõnealune teade ei tohi sisaldada artikli 2 lõike 5 punkti a alapunktis i osutatud andmeid. Liikmesriigid, kes ei saanud ühtki taotlust, kuid kellele on eraldatud 2012/2013. turustusaastaks suhkru või isoglükoosi kvoot, peavad samuti teavitama komisjoni samaks tähtajaks sellest, et taotlusi ei laekunud.
   3.   Teadete vorm ja sisu on kindlaks määratud komisjoni poolt liikmesriikidele kättesaadavaks tehtud näidistes.
   Artikkel 5
   Piirnormide ületamine
   Kui teabest, mille liikmesriikide pädevad asutused esitavad vastavalt artikli 4 lõikele 2, nähtub, et taotletavad kogused ületavad artiklis 1 sätestatud piirnorme, siis komisjon

               a)

               kehtestab jaotuskoefitsiendi, mida liikmesriik kohaldab iga teatatud sertifikaaditaotlusega hõlmatud koguste suhtes;

               b)

               lükkab tagasi taotlused, millest ei ole veel teatatud.

         Artikkel 6
   Sertifikaatide väljaandmine
   1.   Ilma et see piiraks artikli 5 kohaldamist, annab pädev asutus taotlusperioodi lõppemise nädalale järgneval kümnendal tööpäeval välja sertifikaadid taotluste kohta, millest komisjoni on teavitatud vastavalt artikli 4 lõikele 2.
   2.   Liikmesriigid teavitavad komisjoni igal esmaspäeval suhkru ja/või isoglükoosi kogustest, mille kohta nad on eelnenud nädalal sertifikaadid välja andnud.
   3.   Sertifikaadi näidis on esitatud lisas.
   Artikkel 7
   Sertifikaatide kehtivus
   Sertifikaadid kehtivad väljaandmise kuule järgneva teise kuu lõpuni.
   Artikkel 8
   Sertifikaatide ülekantavus
   Sertifikaatidest tulenevad õigused ega kohustused ei ole ülekantavad.
   Artikkel 9
   Hinnaaruandlus
   Määruse (EÜ) nr 952/2006 artikli 13 lõike 1 kohaldamisel käsitatakse käesoleva määruse kohaselt väljaantud sertifikaadiga hõlmatud müüdud suhkrukogust kvoodikohase suhkruna.
   Artikkel 10
   Järelevalve
   1.   Taotlejad märgivad määruse (EÜ) nr 952/2006 artikli 21 lõikes 1 sätestatud igakuistesse teadetesse koguse, mille kohta nad on saanud sertifikaadi vastavalt käesoleva määruse artiklile 6.
   2.   Enne 31. oktoobrit 2013 esitab iga käesoleva määruse kohase sertifikaadi omanik liikmesriigi pädevale asutusele tõendi, et kõik tema sertifikaadiga hõlmatud kogused on toodud liidu turule. Sertifikaadiga hõlmatud, kuid muul põhjusel kui vääramatu jõu tõttu liidu turule toomata iga tonni suhtes kohaldatakse tasu 276 eurot tonni eest.
   3.   Liikmesriigid teavitavad komisjoni kogustest, mis ei ole liidu turule toodud.
   4.   Liikmesriigid arvutavad iga tootja kvoodiväliselt toodetud suhkru ja isoglükoosi üldkoguse ning nende poolt vastavalt määruse (EÜ) nr 967/2006 artikli 4 lõike 1 teisele lõigule müüdud koguste vahe ja teavitavad sellest komisjoni. Kui tootjale jäävad kvoodivälised suhkru või isoglükoosi kogused on väiksemad kui tootjale käesoleva määruse alusel eraldatud kogused, maksab tootja vahe eest tasu 500 eurot tonni eest.
   5.   Lõigetes 3 ja 4 sätestatud teated esitatakse hiljemalt 30. juuniks 2014.
   Artikkel 11
   Kehtestamise kuupäev
   Määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 artikli 2 lõike 2 ja artikli 6 lõike 3 punkti a kohaldamisel on liidu omavahendite kehtestamise kuupäev selline kuupäev, mil taotlejad maksavad kvoodiületamise tasu vastavalt käesoleva määruse artikli 1 lõikele 2.
   Artikkel 12
   Jõustumine
   Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Käesolev määrus kehtib kuni 30. juunini 2014.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 15. veebruar 2013

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  ELT L 299, 16.11.2007, lk 1.

      (2)  ELT L 176, 30.6.2006, lk 22.

      (3)  ELT L 178, 1.7.2006, lk 39.

      (4)  ELT L 163, 23.6.2007, lk 17.

      (5)  EÜT L 130, 31.5.2000, lk 1.

      (6)  EÜT L 13, 19.1.2000, lk 12.

      LISA

         Artikli 6 lõikes 3 osutatud sertifikaadi näidis

      SERTIFIKAAT
      määruse (EÜ) nr 967/2006 artiklis 3 sätestatud tasu vähendamiseks 2012/2013. turustusaastaks

                  Liikmesriik:

                  Kvoodiomanik:

                  Toode:

                  Taotletud kogused:

                  Tarnitud kogused:

                  Makstud tasu (eurot/t):

                  224

                  Määruse (EÜ) nr 967/2006 artiklis 3 osutatud tasu ei kohaldata 2012/2013. turustusaastal selliste koguste suhtes, mille kohta käesolev sertifikaat on välja antud, eeldusel, et täidetakse rakendusmääruses (EL) nr 131/2013, eelkõige selle artikli 2 lõike 5 punktis c sätestatud eeskirju

                  Liikmesriigi pädeva asutuse esindaja allkiri

                  Väljaandmise kuupäev

                  Käesolev sertifikaat kehtib väljaandmise kuupäevale järgneva teise kuu lõpuni.


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 281/2013, 22. märts 2013 , millega kehtestatakse erimeetmed seoses kvoodivälise suhkru ja isoglükoosi Euroopa Liidu turule toomisega 2012/2013. turustusaastal, kohaldades vähendatud kvoodiületamise tasu

text:
               23.3.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 84/19

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 281/2013,
   22. märts 2013,
   millega kehtestatakse erimeetmed seoses kvoodivälise suhkru ja isoglükoosi Euroopa Liidu turule toomisega 2012/2013. turustusaastal, kohaldades vähendatud kvoodiületamise tasu
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), (1) eriti selle artikli 64 lõiget 2 ja artiklit 186 koostoimes artikliga 4,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Suhkru 2011/2012. turustusaastal tõusis liidu valge, pakendamata, tehasest tulnud suhkru keskmine hind 175 %ni võrdlushinnast 404 eurot tonni kohta ja oli seega ligikaudu 275 eurot tonni kohta kõrgem kui maailmaturu hind. Liidu hind on praegu stabiilselt tasemel 700 eurot tonni kohta, mis on kõrgeim tase, milleni hind on pärast suhkruturu korralduse reformi kerkinud, ning see häirib liidu suhkruturu sujuvat varustamist. Sellise juba kõrge hinna eeldatav tõus 2012/2013. turustusaastal kinnitab, et on tõsiste turuhäirete tekkimise oht, mille vältimiseks tuleks võtta vajalikud meetmed.

               (2)

               2012/2013. turustusaasta hinnangulise pakkumise ja nõudluse põhjal eeldatakse, et suhkruturu lõplikud varud on vähemalt 0,5 miljonit tonni väiksemad kui 2011/2012. turustusaastal. Selles arvus on juba arvesse võetud importi kolmandatest riikidest, kellega on sõlmitud teatavad sooduslepingud.

               (3)

               Teisest küljest on lootus heale saagile andnud põhjust hinnata, et suhkrut toodetakse ligikaudu 5,4 miljonit tonni üle määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 56 sätestatud kvoodi. Võttes arvesse suhkrutootjate lähituleviku lepingulisi kohustusi seoses määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 62 sätestatud teatava tööstusliku kasutusega ning 2012/2013. aasta kvoodivälise suhkru eksportimise kohustusi, on kvoodivälise suhkru märkimisväärsed kogused vähemalt 2 000 000 tonni endiselt kättesaadavad. Osa sellest suhkrust tuleks teha kättesaadavaks, et leevendada liidu suhkruturu nappi varustatust ja vältida hindade ülemäärast tõusu.

               (4)

               Turu sujuva toimimise tagamiseks on vaja lubada kvooti ületav suhkur vabasse ringlusse. Vajaduse korral peaks sellise meetme võtmine olema võimalik igal ajal 2012/2013. turustusaasta jooksul.

               (5)

               Vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklitele 186 ja 188 võib vajaduse korral võtta vajalikud meetmed turuhäirete või selliste häirete ohu kõrvaldamiseks, eelkõige kui see on tingitud märkimisväärsest hinnatõusust liidus ning kui eesmärki ei ole võimalik saavutada muude kõnealuse määruse kohaste meetmetega. Praegust turuolukorda arvesse võttes ei sisaldu määruses (EÜ) nr 1234/2007 aga siiski mingeid muid konkreetseid meetmeid, mis oleksid sätestatud eesmärgiga piirata kõrge suhkruhinna tõusu ja võimaldada liidu turul mõistlike hindadega suhkrutarneid, kui need, mis põhinevad kõnealuse määruse artiklil 186.

               (6)

               Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 64 lõikega 2 on komisjonile antud õigus kehtestada kvoodivälise suhkru ja isoglükoosi kvoodiületamise tasu piisavalt kõrgel tasemel, et vältida kvoodiväliste koguste kuhjumist. Komisjoni 29. juuni 2006. aasta määruse (EÜ) nr 967/2006 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 318/2006 (kvooti ületava suhkrutoodangu kohta) üksikasjalikud rakenduseeskirjad) (2) artikli 3 lõikes 1 on kõnealune tasu kindlaks määratud tasemel 500 eurot tonni eest.

               (7)

               Selle üle kvoodi toodetud suhkru piiratud koguse suhtes tuleks kindlaks määrata vähendatud kvoodiületamise tasu tonni kohta, millega võimaldatakse liidu suhkrutootjate õiglane kohtlemine, tagatakse liidu suhkruturu sujuv toimimine ning aidatakse vähendada liidu ja maailmaturu suhkruhindade vahet, ilma et liidu turul tekiks kvoodiväliste koguste kuhjumise oht.

               (8)

               Kuna määruses (EÜ) nr 1234/2007 on kinnitatud nii suhkru kui ka isoglükoosi kvoodid, peaks samalaadne meede kehtima vastava koguse kvoodiväliselt toodetud isoglükoosi suhtes, sest nimetatud toode on teataval määral suhkru kaubanduslik asendaja.

               (9)

               Tarne suurendamiseks peaksid suhkru ja isoglükoosi tootjad taotlema liikmesriikide pädevatelt asutustelt sertifikaate, mis lubaks neil müüa liidu turul teatavaid kvoodiväliselt toodetud koguseid, kohaldades vähendatud kvoodiületamise tasu.

               (10)

               Vähendatud kvoodiületamise tasu tuleks maksta pärast taotluse vastuvõtmist ning enne sertifikaadi väljaandmist.

               (11)

               Tarneolukorra kiire parandamise soodustamiseks peaks sertifikaatide kehtivusaeg olema ajaliselt piiratud.

               (12)

               Igale tootjale ühe perioodi kestel taotletava koguse ülempiiri kehtestamine ja sertifikaatide kehtivuse piiramine taotleja enda toodangu suhtes peaks hoidma ära spekuleerimise käesoleva määrusega loodud süsteemi raames.

               (13)

               Suhkrutootjad peavad taotlust esitades võtma kohustuse maksta taotletava suhkrukoguse tootmiseks kasutatava suhkrupeedi eest miinimumhinda. Taotluste minimaalsed abikõlblikkuse kriteeriumid tuleks kindlaks määrata.

               (14)

               Liikmesriikide pädevad asutused peavad teavitama komisjoni laekunud taotlustest. Kõnealuste teadete lihtsustamiseks ja ühtlustamiseks tuleks näidised teha kättesaadavaks.

               (15)

               Komisjon peab tagama, et sertifikaate väljastatakse üksnes käesolevas määruses sätestatud koguseliste piirnormide ulatuses. Seepärast peaks komisjon olema vajaduse korral võimeline kinnitama laekunud taotluste suhtes kohaldatava jaotuskoefitsiendi.

               (16)

               Liikmesriigid peavad teavitama taotlejaid viivitamata sellest, kas taotletud kogus anti täielikult või osaliselt.

               (17)

               Pädevad asutused peaksid komisjoni teavitama kogustest, mille kohta on välja antud vähendatud kvoodiületamistasuga sertifikaadid. Selleks peaks komisjon tegema näidised kättesaadavaks.

               (18)

               Liidu turule toodud selliste suhkrukoguste suhtes, mis ületavad käesoleva määruse kohaselt välja antud sertifikaatidega hõlmatud koguseid, kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 64 lõikes 2 sätestatud kvoodiületamise tasu. Seepärast on asjakohane sätestada, et iga taotleja, kes ei täida oma kohustust tuua liidu turule talle väljaantud sertifikaatidega hõlmatud kogus, peab samuti maksma 500 eurot tonni eest. Kõnealuse järjekindla lähenemisviisi eesmärk on vältida käesoleva määrusega kehtestatud mehhanismi kuritarvitamist.

               (19)

               Kvoodikohase ja kvoodivälise suhkru keskmiste hindade kehtestamiseks liidu turul vastavalt komisjoni 29. juuni 2006. aasta määruse (EÜ) nr 952/2006 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 318/2006 üksikasjalikud rakenduseeskirjad suhkru siseturu korralduse ja kvoodisüsteemi kohta) (3) artikli 13 lõikele 1 tuleks käesoleva määruse kohaselt väljaantud sertifikaadiga hõlmatud suhkrut käsitada kvoodikohase suhkruna.

               (20)

               Vastavalt nõukogu 7. juuni 2007. aasta otsuse 2007/436/EÜ, Euratom (Euroopa ühenduste omavahendite süsteemi kohta) (4) artikli 2 lõike 1 punktile a tuleb osamakseid ja muid suhkruturu ühise korralduse raames ettenähtud tollimakse käsitada omavahenditena. Seepärast on vaja kehtestada kõnealuste koguste kindlaksmääramise kuupäev nõukogu 22. mai 2000. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 (millega rakendatakse otsus 2007/436/EÜ, Euratom Euroopa ühenduste omavahendite süsteemi kohta) (5) artikli 2 lõike 2 ja artikli 6 lõike 3 punkti a tähenduses.

               (21)

               Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas põllumajandusturgude ühise korralduse komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Kvoodiületamise tasu ajutine vähendamine
   1.   Erandina määruse (EÜ) nr 967/2006 artikli 3 lõikest 1 kinnitatakse kvoodiületamise tasu 172 eurot tonni eest maksimaalselt 150 000 tonnile sellisele suhkrule valge suhkru ekvivalendis ja 8 000 tonnile sellisele isoglükoosile kuivaines, mida on toodetud üle määruse (EÜ) nr 1234/2007 VI lisas kindlaksmääratud kvoodi ja mis on toodud 2012/2013. turustusaastal liidu turule.
   2.   Lõikes 1 sätestatud vähendatud kvoodiületamise tasu makstakse pärast artiklis 2 osutatud taotluse vastuvõtmist ning enne artiklis 6 osutatud sertifikaadi väljaandmist.
   Artikkel 2
   Sertifikaatide taotlemine
   1.   Artiklis 1 kirjeldatud tingimuste kasutamiseks peavad suhkru ja isoglükoosi tootjad taotlema sertifikaati.
   2.   Sertifikaati võivad taotleda ainult peedi- ja roosuhkrut või isoglükoosi tootvad ettevõtjad, kes on tunnustatud vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklile 57 ja kellele on nimetatud määruse artikli 56 kohaselt eraldatud tootmiskvoot 2012/2013. turustusaastaks.
   3.   Iga taotleja võib taotlusperioodi jooksul esitada kuni ühe taotluse suhkru ja ühe isoglükoosi kohta.
   4.   Sertifikaaditaotlused esitatakse faksi või elektronposti teel pädevale asutusele selles liikmesriigis, kus ettevõtja on tunnustatud. Liikmesriikide pädevad asutused võivad nõuda, et elektrooniliselt saadetud taotlused kannaksid täiustatud elektroonilist allkirja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 1999/93/EÜ (6) tähenduses.
   5.   Selleks et taotlus oleks vastuvõetav, peab see vastama järgmistele tingimustele:

               a)

               taotluses tuleb märkida:

                           i)

                           taotluse esitaja nimi, aadress ja käibemaksukohustuslasena registreerimise number ning

                           ii)

                           taotletavad kogused (ümardatud ilma kümnendkohtadeta) valge suhkru ekvivalendis ja isoglükoosi tonnides kuivainena;

               b)

               käesoleval taotlusperioodil taotletavad kogused valge suhkru ekvivalendis ja isoglükoosi tonnides kuivainena ei ületa 50 000 tonni suhkru puhul ning 2 500 tonni isoglükoosi puhul;

               c)

               kui taotlus käsitleb suhkrut, kohustub taotleja vastavalt käesoleva määruse artiklile 6 maksma sertifikaatidega hõlmatud suhkrukoguse tootmiseks peedi eest määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 49 sätestatud miinimumhinda;

               d)

               taotlus kirjutatakse selle liikmesriigi ametlikus keeles või ühes ametlikest keeltest, kus taotlus esitatakse;

               e)

               taotluses peab olema esitatud viide käesolevale määrusele ja taotluste esitamise tähtpäev;

               f)

               taotleja ei tohi kehtestada käesolevas määruses sätestatud tingimustest erinevaid lisatingimusi.

         6.   Arvesse ei võeta taotlust, mis ei ole esitatud vastavalt lõigetele 1–5.
   7.   Taotlust ei saa pärast selle esitamist tagasi võtta ega muuta isegi juhul, kui taotletav kogus eraldatakse vaid osaliselt.
   Artikkel 3
   Taotluste esitamine
   Ajavahemik, mil taotlusi võib esitada, lõpeb 3. aprillil 2013 kell 12 Brüsseli aja järgi.
   Artikkel 4
   Taotluste edastamine liikmesriikide poolt
   1.   Liikmesriikide pädevad asutused teevad otsuse taotluste vastuvõetavuse kohta artiklis 2 sätestatud tingimuste põhjal. Kui pädevad asutused otsustavad, et taotlus ei ole vastuvõetav, annavad nad sellest taotlejale viivitamata teada.
   2.   Pädev asutus teavitab hiljemalt reedel komisjoni eelnenud taotlusperioodil esitatud vastuvõetavatest taotlustest faksi või elektronposti teel. Kõnealune teade ei tohi sisaldada artikli 2 lõike 5 punkti a alapunktis i osutatud andmeid. Liikmesriigid, kes ei saanud ühtki taotlust, kuid kellele on eraldatud 2012/2013. turustusaastaks suhkru või isoglükoosi kvoot, peavad samuti teavitama komisjoni sama tähtaja jooksul sellest, et taotlusi ei laekunud.
   3.   Teadete vorm ja sisu on kindlaks määratud komisjoni poolt liikmesriikidele kättesaadavaks tehtud näidistes.
   Artikkel 5
   Piirnormide ületamine
   Kui teabest, mille liikmesriikide pädevad asutused esitavad vastavalt artikli 4 lõikele 2, nähtub, et taotletavad kogused ületavad artiklis 1 sätestatud piirnorme, siis komisjon:

               a)

               kehtestab jaotuskoefitsiendi, mida liikmesriik kohaldab iga teatatud sertifikaaditaotlusega hõlmatud koguste suhtes;

               b)

               lükkab tagasi taotlused, millest ei ole veel teatatud.

         Artikkel 6
   Sertifikaatide väljaandmine
   1.   Ilma et see piiraks artikli 5 kohaldamist, annab pädev asutus taotlusperioodi lõppemise nädalale järgneval kümnendal tööpäeval välja sertifikaadid taotluste kohta, millest komisjoni on teavitatud vastavalt artikli 4 lõikele 2.
   2.   Liikmesriigid teatavad komisjonile igal esmaspäeval suhkru ja/või isoglükoosi kogused, mille kohta nad on eelnenud nädalal sertifikaadid välja andnud.
   3.   Sertifikaadi näidis on esitatud lisas.
   Artikkel 7
   Sertifikaatide kehtivus
   Sertifikaadid kehtivad väljaandmise kuule järgneva teise kuu lõpuni.
   Artikkel 8
   Sertifikaatide ülekantavus
   Sertifikaatidest tulenevad õigused ega kohustused ei ole ülekantavad.
   Artikkel 9
   Hinnaaruandlus
   Määruse (EÜ) nr 952/2006 artikli 13 lõike 1 kohaldamisel käsitatakse käesoleva määruse kohaselt väljaantud sertifikaadiga hõlmatud müüdud suhkrukogust kvoodikohase suhkruna.
   Artikkel 10
   Järelevalve
   1.   Taotlejad märgivad määruse (EÜ) nr 952/2006 artikli 21 lõikes 1 sätestatud igakuistesse teadetesse koguse, mille kohta nad on saanud sertifikaadi vastavalt käesoleva määruse artiklile 6.
   2.   Enne 31. oktoobrit 2013 esitab iga käesoleva määruse kohase sertifikaadi omanik liikmesriigi pädevale asutusele tõendi, et kõik tema sertifikaadiga hõlmatud kogused on toodud liidu turule. Sertifikaadiga hõlmatud, kuid muul põhjusel kui vääramatu jõu tõttu liidu turule toomata iga tonni suhtes kohaldatakse tasu 328 eurot tonni eest.
   3.   Liikmesriigid teatavad komisjonile kogused, mis ei ole liidu turule toodud.
   4.   Liikmesriigid arvutavad iga tootja kvoodiväliselt toodetud suhkru ja isoglükoosi üldkoguse ning nende poolt vastavalt määruse (EÜ) nr 967/2006 artikli 4 lõike 1 teisele lõigule müüdud koguste vahe ja teavitavad sellest komisjoni. Kui tootjale jäävad kvoodivälised suhkru või isoglükoosi kogused on väiksemad kui tootjale käesoleva määruse alusel eraldatud kogused, maksab tootja vahe eest tasu 500 eurot tonni eest.
   5.   Lõigetes 3 ja 4 sätestatud teated esitatakse hiljemalt 30. juuniks 2014.
   Artikkel 11
   Kehtestamise kuupäev
   Määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 artikli 2 lõike 2 ja artikli 6 lõike 3 punkti a kohaldamisel on liidu omavahendite kehtestamise kuupäev selline kuupäev, mil taotlejad maksavad kvoodiületamise tasu vastavalt käesoleva määruse artikli 1 lõikele 2.
   Artikkel 12
   Jõustumine
   Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Käesolev määrus kehtib kuni 30. juunini 2014.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 22. märts 2013

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  ELT L 299, 16.11.2007, lk 1.

      (2)  ELT L 176, 30.6.2006, lk 22.

      (3)  ELT L 178, 1.7.2006, lk 39.

      (4)  ELT L 163, 23.6.2007, lk 17.

      (5)  EÜT L 130, 31.5.2000, lk 1.

      (6)  EÜT L 13, 19.1.2000, lk 12.

      LISA

         Artikli 6 lõikes 3 osutatud sertifikaadi näidis

      SERTIFIKAAT
      määruse (EÜ) nr 967/2006 artiklis 3 sätestatud tasu vähendamiseks 2012/2013. turustusaastaks

                  Liikmesriik:

                  Kvoodiomanik:

                  Toode:

                  Taotletud kogused:

                  Tarnitud kogused:

                  Makstud tasu (eurot/t):

                  172

                  Määruse (EÜ) nr 967/2006 artiklis 3 osutatud tasu ei kohaldata 2012/2013. turustusaastal selliste koguste suhtes, mille kohta käesolev sertifikaat on välja antud, eeldusel et täidetakse rakendusmääruses (EL) nr 281/2013, eelkõige selle artikli 2 lõike 5 punktis c sätestatud eeskirju

                  Liikmesriigi pädeva asutuse esindaja allkiri

                  Väljaandmise kuupäev

                  Käesolev sertifikaat kehtib väljaandmise kuupäevale järgneva teise kuu lõpuni.