title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2017/1115, 22. juuni 2017, millega pikendatakse toimeaine propoksükarbasooni heakskiitu vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta ning muudetakse komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa (EMPs kohaldatav tekst )

text:
               23.6.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 162/38

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2017/1115,
   22. juuni 2017,
   millega pikendatakse toimeaine propoksükarbasooni heakskiitu vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta ning muudetakse komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise ja nõukogu direktiivide 79/117/EMÜ ja 91/414/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta, (1) eriti selle artikli 20 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni direktiiviga 2003/119/EÜ (2) lisati propoksükarbasoon toimeainena nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ (3) I lisasse.

               (2)

               Direktiivi 91/414/EMÜ I lisas esitatud toimeaineid käsitatakse määruse (EÜ) nr 1107/2009 kohaselt heakskiidetuna ja need on loetletud komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 (4) lisa A osas.

               (3)

               Toimeaine propoksükarbasooni heakskiit, nagu on sätestatud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa A osas, aegub 31. jaanuaril 2018.

               (4)

               Komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 844/2012 (5) artikli 1 kohaselt on kõnealuses artiklis sätestatud ajavahemiku jooksul esitatud taotlus propoksükarbasooni heakskiidu uuendamiseks.

               (5)

               Taotleja esitas täiendavad toimikud, mis on nõutud vastavalt rakendusmääruse (EL) nr 844/2012 artiklile 6. Referentliikmesriik leidis, et taotlus on täielik.

               (6)

               Referentliikmesriik koostas kaasreferentliikmesriigiga konsulteerides uuendamist käsitleva hindamisaruande ning esitas selle 19. novembril 2015 Euroopa Toiduohutusametile (edaspidi „amet“) ja komisjonile.

               (7)

               Amet edastas uuendamist käsitleva hindamisaruande taotlejale ja liikmesriikidele märkuste esitamiseks ning edastas laekunud märkused komisjonile. Amet tegi täiendava kokkuvõtliku toimiku ka üldsusele kättesaadavaks.

               (8)

               19. oktoobril 2016 esitas amet komisjonile oma järeldused (6) selle kohta, kas võib eeldada, et propoksükarbasoon (hinnatud propoksükarbasoon-naatriumina) vastab määruse (EÜ) nr 1107/2009 artiklis 4 sätestatud heakskiitmise kriteeriumidele. Komisjon esitas pikendamist käsitleva esialgse aruande propoksükarbasooni kohta alalisele taime-, looma-, toidu- ja söödakomiteele 23. jaanuaril 2017.

               (9)

               Taotlejale anti võimalus esitada pikendamist käsitleva aruande kohta märkusi.

               (10)

               Vähemalt ühe propoksükarbasooni sisaldava taimekaitsevahendi ühe või mitme iseloomuliku kasutusviisiga seoses on leidnud kinnitust, et määruse (EÜ) nr 1107/2009 artiklis 4 sätestatud heakskiitmise kriteeriumid on täidetud.

               (11)

               Seepärast on asjakohane propoksükarbasooni heakskiitu pikendada.

               (12)

               Propoksükarbasooni heakskiidu pikendamist käsitlev riskihindamine põhineb piiratud arvul iseloomulikel kasutustel, mis siiski ei sea piiranguid nendele kasutustele, mida propoksükarbasooni sisaldavate taimekaitsevahendite puhul võidakse lubada. Seega on asjakohane üksnes herbitsiidina kasutamise piirang kaotada.

               (13)

               Määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 14 lõike 1 kohaselt koostoimes artikliga 6 ning teaduse ja tehnika arengut arvestades oleks siiski vaja lisada teatavad tingimused ja piirangud. Eelkõige on asjakohane nõuda kinnitavat lisateavet.

               (14)

               Määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 20 lõike 3 kohaselt ja koostoimes artikli 13 lõikega 4 tuleks rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa vastavalt muuta.

               (15)

               Komisjoni rakendusmäärusega (EL) 2016/2016 (7) pikendati propoksükarbasooni heakskiidu kehtivusaega 31. jaanuarini 2018, et uuendamise saaks lõpule viia enne kõnealuse aine heakskiidu aegumist. Võttes arvesse, et heakskiidu pikendamise otsus võeti vastu siiski enne heakskiidu kehtivusaja pikendatud lõppkuupäeva, tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. septembrist 2017.

               (16)

               Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas alalise taime-, looma-, toidu- ja söödakomitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Toimeaine heakskiidu pikendamine
   I lisas kirjeldatud toimeaine propoksükarbasooni heakskiitu pikendatakse vastavalt kõnealuses lisas sätestatud tingimustele.
   Artikkel 2
   Rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 muutmine
   Rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse II lisale.
   Artikkel 3
   Jõustumine ja kohaldamise alguskuupäev
   Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Seda kohaldatakse alates 1. septembrist 2017.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 22. juuni 2017

            Komisjoni nimel

            president

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  ELT L 309, 24.11.2009, lk 1.

      (2)  Komisjoni 5. detsembri 2003. aasta direktiiv 2003/119/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ toimeainete mesosulfurooni, propoksükarbasooni ja zoksamiidi lisamisega (ELT L 325, 12.12.2003, lk 41).

      (3)  Nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiiv 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta (EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1).

      (4)  Komisjoni 25. mai 2011. aasta rakendusmäärus (EL) nr 540/2011, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1107/2009 seoses heakskiidetud toimeainete loeteluga (ELT L 153, 11.6.2011, lk 1).

      (5)  Komisjoni 18. septembri 2012. aasta rakendusmäärus (EL) nr 844/2012, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1107/2009 (taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta) ette nähtud toimeainete heakskiidu pikendamise menetluse rakendamiseks vajalikud sätted (ELT L 252, 19.9.2012, lk 26).

      (6)  EFSA (Euroopa Toiduohutusamet), 2016. Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance propoxycarbazone (Järeldused toimeaine propoksükarbasooni pestitsiidina kasutamise riskihindamist käsitleva vastastikuse eksperdiarvamuse kohta). EFSA Journal 2016; 14(10):4612, 25 lk, doi:10.2903/j.efsa.2016.4612. Kättesaadav aadressil http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/4612.

      (7)  Komisjoni 17. novembri 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/2016, millega muudetakse rakendusmäärust (EL) nr 540/2011 seoses toimeainete atseetamipriidi, bensoehappe, flasasulfurooni, mekoprop-P, mepanipüriimi, mesosulfurooni, propineebi, propoksükarbasooni, propüsamiidi, propikonasooli, Pseudomonas chlororaphis'e tüve MA 342, püraklostrobiini, kinoksüfeeni, tiaklopriidi, tiraami, tsiraami ja zoksamiidi heakskiidu kehtivusaja pikendamisega (ELT L 312, 18.11.2016, lk 21).

      I LISA

                  Tavanimetus, identifitseerimisnumbrid

                  IUPACi nimetus

                  Puhtus (1)

                  Heakskiitmise kuupäev

                  Heakskiidu aegumine

                  Erisätted

                  Propoksükarbasoon (lähteühend)
                  Propoksükarbasoon-naatrium (variant)
                  CASi nr: 145026-81–9 (propoksükarbasoon)
                  CASi nr: 181274-15–7 (propoksükarbasoon-naatrium)
                  CIPACi nr: 655 (propoksükarbasoon)
                  CIPACi nr: 655.011 (propoksükarbasoon-naatrium)

                  Propoksükarbasoon:
                  metüül-2-[(4,5-dihüdro-4-metüül-5-okso-3-propoksü-1H-1,2,4-triasool-1-karboksamido)sulfonüül]bensoaat
                  Propoksükarbasoon-naatrium:
                  naatrium{[2-(metoksükarbonüül)fenüül]sulfonüül}[(4,5-dihüdro-4-metüül-5-okso-3-propoksü-1H-1,2,4-triasool-1-üül)karbonüül]asaniid

                  ≥ 950 g/kg

                     (väljendatuna propoksükarbasoon-naatriumina)

                  1. september 2017

                  31. august 2032

                  Määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 29 lõikes 6 osutatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse propoksükarbasooni heakskiidu pikendamist käsitleva aruande järeldusi, eelkõige selle I ja II liidet.
                  Üldhindamisel pööravad liikmesriigid erilist tähelepanu järgmisele:

                              —

                              veeorganismide, eelkõige veetaimede ja sihtrühma mittekuuluvate maismaataimede kaitse;

                              —

                              põhjavee kaitse, kui toimeainet kasutatakse tundliku mullastiku ja/või ebasoodsate kliimatingimustega piirkonnas.

                        Vajaduse korral hõlmavad kasutustingimused riskivähendusmeetmete võtmist.
                  Taotleja esitab komisjonile, liikmesriikidele ja toiduohutusametile kinnitava teabe veetöötlemisprotsesside mõju kohta joogivees esinevatele jääkidele kahe aasta jooksul pärast seda, kui komisjon on avalikustanud juhise, milles käsitletakse pinna- ja põhjavees esinevatele jääkidele veetöötlemisprotsesside tulemusena avalduva mõju hindamist.

         (1)  Täiendavad toimeaine identifitseerimisandmed ja toimeaine omadused on esitatud läbivaatamisaruandes.

      II LISA
      Rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa muudetakse järgmiselt:

                  1)

                  A osast jäetakse välja kanne 76 propoksükarbasooni kohta;

                  2)

                  B osasse lisatakse järgmine kanne:

                              Number

                              Tavanimetus, identifitseerimisnumbrid

                              IUPACi nimetus

                              Puhtus (1)

                              Heakskiitmise kuupäev

                              Heakskiidu aegumine

                              Erisätted

                              „114

                              Propoksükarbasoon (lähteühend)
                              Propoksükarbasoon-naatrium (variant)
                              CASi nr: 145026-81–9 (propoksükarbasoon)
                              CASi nr: 181274-15–7 (propoksükarbasoon-naatrium)
                              CIPACi nr: 655 (propoksükarbasoon)
                              CIPACi nr: 655.011 (propoksükarbasoon-naatrium)

                              Propoksükarbasoon:
                              metüül-2-[(4,5-dihüdro-4-metüül-5-okso-3-propoksü-1H-1,2,4-triasool-1-karboksamido)sulfonüül]bensoaat
                              Propoksükarbasoon-naatrium:
                              naatrium{[2-(metoksükarbonüül)fenüül]sulfonüül}[(4,5-dihüdro-4-metüül-5-okso-3-propoksü-1H-1,2,4-triasool-1-üül)karbonüül]asaniid

                              ≥ 950 g/kg

                                 (väljendatuna propoksükarbasoon-naatriumina)

                              1. september 2017

                              31. august 2032

                              Määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 29 lõikes 6 osutatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse propoksükarbasooni heakskiidu pikendamist käsitleva aruande järeldusi, eelkõige selle I ja II liidet.
                              Üldhindamisel pööravad liikmesriigid erilist tähelepanu järgmisele:

                                          —

                                          veeorganismide, eelkõige veetaimede ja sihtrühma mittekuuluvate maismaataimede kaitse;

                                          —

                                          põhjavee kaitse, kui toimeainet kasutatakse tundliku mullastiku ja/või ebasoodsate kliimatingimustega piirkonnas.

                                    Vajaduse korral hõlmavad kasutustingimused riskivähendusmeetmete võtmist.
                              Taotleja esitab komisjonile, liikmesriikidele ja toiduohutusametile kinnitava teabe veetöötlemisprotsesside mõju kohta joogivees esinevatele jääkidele kahe aasta jooksul pärast seda, kui komisjon on avalikustanud juhise, milles käsitletakse pinna- ja põhjavees esinevatele jääkidele veetöötlemisprotsesside tulemusena avalduva mõju hindamist.“

         (1)  Täiendavad toimeaine identifitseerimisandmed ja toimeaine omadused on esitatud läbivaatamisaruandes.


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/1431, 26. august 2015, millega kehtestatakse kindlad impordiväärtused, et määrata kindlaks teatava puu- ja köögivilja hind piiril

text:
               27.8.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 224/37

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2015/1431,
   26. august 2015,
   millega kehtestatakse kindlad impordiväärtused, et määrata kindlaks teatava puu- ja köögivilja hind piiril
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007 (1),
   võttes arvesse komisjoni 7. juuni 2011. aasta rakendusmäärust (EL) nr 543/2011, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses puu- ja köögiviljasektori ning töödeldud puu- ja köögivilja sektoriga (2), eriti selle artikli 136 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Rakendusmääruses (EL) nr 543/2011 on sätestatud vastavalt mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay vooru tulemustele kriteeriumid, mille alusel kehtestab komisjon kolmandatest riikidest importimisel kõnealuse määruse XVI lisa A osas sätestatud toodete ja ajavahemike kohta kindlad impordiväärtused.

               (2)

               Iga turustuspäeva kindel impordiväärtus on arvutatud rakendusmääruse (EL) nr 543/2011 artikli 136 lõike 1 kohaselt, võttes arvesse päevaandmete erinevust. Seetõttu peaks käesolev määrus jõustuma selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise kuupäeval,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Käesoleva määruse lisas määratakse kindlaks rakendusmääruse (EL) nr 543/2011 artikliga 136 ette nähtud kindlad impordiväärtused.
   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 26. august 2015

            Komisjoni nimel

            presidendi eest

            põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektor

         Jerzy PLEWA

      (1)  ELT L 347, 20.12.2013, lk 671.

      (2)  ELT L 157, 15.6.2011, lk 1.

      LISA

         Kindlad impordiväärtused, et määrata kindlaks teatava puu- ja köögivilja hind piiril

                  (eurot 100 kg kohta)

                  CN-kood

                  Kolmanda riigi kood (1)

                  Kindel impordiväärtus

                  0702 00 00

                  MA

                  171,5

                  ZZ

                  171,5

                  0709 93 10

                  TR

                  125,7

                  ZZ

                  125,7

                  0805 50 10

                  AR

                  155,9

                  BO

                  152,6

                  CL

                  155,5

                  UY

                  133,4

                  ZA

                  161,9

                  ZZ

                  151,9

                  0806 10 10

                  BA

                  74,4

                  EG

                  213,1

                  MA

                  201,6

                  MK

                  68,3

                  TR

                  147,2

                  ZZ

                  140,9

                  0808 10 80

                  AR

                  124,0

                  BR

                  102,5

                  CL

                  133,1

                  NZ

                  146,1

                  US

                  162,3

                  UY

                  170,8

                  ZA

                  123,7

                  ZZ

                  137,5

                  0808 30 90

                  AR

                  131,9

                  CL

                  107,2

                  NZ

                  210,1

                  TR

                  126,8

                  ZA

                  106,7

                  ZZ

                  136,5

                  0809 30 10, 0809 30 90

                  MK

                  53,8

                  TR

                  134,6

                  ZZ

                  94,2

                  0809 40 05

                  BA

                  58,1

                  MK

                  24,5

                  ZZ

                  41,3

         (1)  Riikide nomenklatuur on sätestatud komisjoni 27. novembri 2012. aasta määruses (EL) nr 1106/2012, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 471/2009 (mis käsitleb ühenduse statistikat väliskaubanduse kohta kolmandate riikidega) seoses riikide ja territooriumide nomenklatuuri ajakohastamisega (ELT L 328, 28.11.2012, lk 7). Kood „ZZ” tähistab „muud päritolu”.


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 1208/2013, 25. november 2013 , millega kiidetakse heaks väike muudatus kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste registrisse kantud nimetuse spetsifikaadis [Prosciutto di Parma (KPN)]

text:
               28.11.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 317/8

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 1208/2013,
   25. november 2013,
   millega kiidetakse heaks väike muudatus kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste registrisse kantud nimetuse spetsifikaadis [Prosciutto di Parma (KPN)]
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. novembri 2012. aasta määrust (EL) nr 1151/2012 põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta, (1) eriti selle artikli 53 lõike 2 teist lõiku,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 1 esimese lõigu kohaselt vaatas komisjon läbi Itaalia taotluse, millega soovitakse saada heakskiit komisjoni 12. juuni 1996. aasta määruse (EÜ) nr 1107/96 (geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste registreerimise kohta nõukogu määruse (EMÜ) nr 2081/92 artiklis 17 sätestatud korras) (2) alusel registreeritud kaitstud päritolunimetuse „Prosciutto di Parma” spetsifikaadi muudatusele.

               (2)

               Taotluse eesmärk on spetsifikaati järgmiselt muuta.

               (3)

               Toitumisteadlaste soovituste kohaselt, mida nüüdseks on kinnitanud ka Maailma Terviseorganisatsioon, on keskmisele soolasisaldusele kehtestatud näitaja ülempiiri vähendatud 6,9 protsendilt 6,2 protsendile ja keskmise näitaja alampiiri 4,5 protsendilt 4,2 protsendile.

               (4)

               Viilutatud ja müügipakendis singi „Prosciutto di Parma” märgistuse puhul on ette nähtud kohustus lisada konsortsiumi sümboli alla tootja tähise asemel pakendamis- või viilutamisettevõtja tähis. Lisaks sellele on muudetud kohustuslikuks märkida viilutatud ja müügipakendis singi „Prosciutto di Parma” märgisel tootja nimi või igal juhul selle isiku nimi, kes on kaitstud päritolunimetuste kontrollisüsteemis registreeritud ning kelle suhtes kohaldatakse kõikide kõnealuse süsteemiga ettenähtud kontrolli- ja sertifitseerimisprotseduure. Koonddokumendis esitatud erisätted märgisel oleva graafilise kujundi kohta on asendatud vähem üksikasjaliku kirjeldusega.

               (5)

               Tabelit, millega nähti ette eri tootekategooriate vähim säilivusaeg ning viilutatud ja müügipakendis singi „Prosciutto di Parma” eri liiki pakendamistehnoloogiad, on muudetud vastavalt hiljutiste vastavasisuliste uurimuste tulemustele.

               (6)

               Et toote valmistamiseks lubatud searümba reietüki liigid oleksid üheselt kindlaks tehtavad, on teksti tehtud täpsustus ja lisatud praegu kasutusel olevale väljendile „EMÜ klassifikatsiooni keskmised kategooriad” märkus, et tegemist peab olema reietükkidega kategooriatest, mis on tähistatud tähtedega „U”, „R” ja „O”.

               (7)

               Komisjon on kõnealuse muudatuse läbi vaadanud ja leidnud, et see on õigustatud. Kuna muudatus on väike määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu tähenduses, võib komisjon selle heaks kiita ilma kõnealuse määruse artiklites 50–52 sätestatud menetlust kohaldamata,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Kaitstud päritolunimetuse „Prosciutto di Parma” spetsifikaati muudetakse vastavalt käesoleva määruse I lisale.
   Artikkel 2
   Spetsifikaadi peamisi üksikasju sisaldav konsolideeritud koonddokument on esitatud käesoleva määruse II lisas.
   Artikkel 3
   Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 25. november 2013

            Komisjoni nimel presidendi eest

            komisjoni liige

         Dacian CIOLOȘ

      (1)  ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

      (2)  EÜT L 148, 21.6.1996, lk 1.

      I LISA
      Kiidetakse heaks päritolunimetuse „Prosciutto di Parma” spetsifikaadi järgmine muudatus.

         MUUTMISTAOTLUS

      Nõukogu 20. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 510/2006 põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (1)

         MUUTMISTAOTLUS VASTAVALT ARTIKLILE 9

         „PROSCIUTTO DI PARMA”

      EÜ nr: IT-PDO-0317-01028-9.8.2012

         KGT ( ) KPN (X)

      1.   Spetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

                  —

                  Toote kirjeldus

                  —

                  Tootmismeetod

                  —

                  Märgistus

            2.   Muudatus(t)e liik

                  —

                  Koonddokumendi või kokkuvõtte muutmine

            3.   Muudatus(ed)

      Koonddokumenti ja spetsifikaadi teksti tehtud muudatuste kokkuvõte on esitatud alljärgnevalt.
      Esimene muudatus tehakse spetsifikaadi B osas ja koonddokumendi punktis 5.2 ning see hõlmab tootele iseloomuliku niiskuse ja soolasisalduse näitajaid. Et norm oleks lihtsamalt kohaldatav, on seda lihtsustatud. Peamine muudatus hõlmab keskmise soolasisalduse näitaja ülem- ja alampiiri. Selleks et toote keskmine soolasisaldus oleks varasemast märksa madalam, on keskmisele soolasisaldusele kehtestatud näitaja ülempiiri vähendatud 6,9 protsendilt 6,2 protsendile ja keskmise näitaja alampiiri 4,5 protsendilt 4,2 protsendile. Selline otsus põhineb toitumisteadlaste soovitustel, mida on nüüdseks kinnitanud ka Maailma Terviseorganisatsioon.
      Teine muudatus tehakse spetsifikaadi B osas (märgistust käsitlev viimane punkt), H osas ja koonddokumendi punktis 3.7 ning selles käsitletakse viilutatud ja müügipakendis singi „Prosciutto di Parma” märgistust. Täpsemalt on tekstiga ettenähtud erisätted asendatud üldisema sõnastusega, mis ei sisalda tehnilisi nõudeid. Muudatusega püütakse lihtsustada pakendil oleva graafilise kujunduse võimalikke edaspidiseid muudatusi, nii et vajaduse korral oleks võimalik teha muudatusi kas ainult spetsifikaadis või ühes selle lisas (osutatud direktiiv), selle asemel, et muuta korraga nimetatud dokumente ja koonddokumenti.
      Kolmas muudatus hõlmab spetsifikaadi H osa, kuid mitte koonddokumenti. Selles käsitletakse samuti viilutatud ja müügipakendis singi „Prosciutto di Parma” pakendil olevat graafilist kujundust. Suurema kaubandusliku läbipaistvuse huvides on ette nähtud lisada hertsogikrooni alla tootja tähise asemel pakendamis- või viilutamisettevõtja tähis. Pakendamis- või viilutamisettevõtja on tegelikult viimane osaleja toote valmistamise tsüklis enne selle turule laskmist ning seega langeb talle ka peamine vastutus tarbija ees. Märgistusalaste ettekirjutustega on ette nähtud lisada kohustusliku elemendina pakendamisasutuse asukoht. Selle tähise kõrval on vaja esitada ühtsuse huvides ka tähtnumbriline märgis, mille järgi kõnealust ettevõtjat KPNiga „Prosciutto di Parma” hõlmatud ettevõtjate seas ära tunda.
      Hilisemad muudatused, mis põhinevad direktiivi artiklitel 13 ja 14 ja mis hõlmavad singi „Prosciutto di Parma” viilutamist ja müügipakendisse pakendamist on kõnealuse viimase muudatusega tihedalt seotud. Asjaomaste muudatuste eesmärk on teha kohustuslikuks lisada viilutatud ja müügipakendis singi „Prosciutto di Parma” pakendile kaitstud päritolunimetuste kontrollisüsteemi registreeritud ja kaitstud päritolunimetuse „Prosciutto di Parma” süsteemiga ettenähtud kõigi kontrolli ja sertifitseerimistoimingute eest vastutava tootja või pakendamisasutuse nimi. Selleks on artiklit 13 täiendatud ja lisatud uus artikkel 14.
      Viimati osutatud muudatus põhineb järgmistel asjaoludel. Selles spetsifikaadi versioonis, mida muutmistaotlus hõlmab, ei ole kehtestatud kohustust esitada märgisel või toote pakendil tootja või pakendamisettevõtja nime; spetsifikaadis on seega riiklike ja ELi õigusaktidega ette nähtud võimalus märkida üksnes toodet levitava või turustava isiku nimi. Viimati osutatud isik jääb ilmselgelt väljapoole toote mis tahes tootmis-, kontrolli- ja pakendamistegevust, samuti ei kuulu ta KPNiga singi „Prosciutto di Parma” sertifitseerimisasutuse kontrolli alla.
      Et lähtuda üldpõhimõttest ja teatavatest uutest üksikasjadest, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1169/2011, (2) eelkõige selle artiklis 8 ja järgnevates artiklites, otsustati juba ennetavalt, arvestades, et määrus ei ole veel lõplikult jõustunud, määrata kindlaks „toidualase teabe esitamise eest vastutav toidukäitleja” (eespool osutatud määrusega selgesõnaliselt ettenähtud kohustus), kes suudaks tegelikult tagada, et sink „Prosciutto di Parma” vastab märgisel esitatud tähistusele. Sellise garantii saavad anda üksnes toote valmistanud ja toodet kontrollinud tootjad ning toote viilutanud ja pakendanud pakendamis- ja viilutamisettevõtjad, sest viilutamine ja pakendamine on omavahel seotud ühtne tegevus ning pakendamisettevõtja teostab ka viilutamist. Need kaks ettevõtjat saavad anda peamise garantii tootel oleva teabe kohta ning seetõttu võib neid õiguslikult lugeda tootja suhtes vastutavateks. Sellest lähtuvalt oleks kohustus esitada märgisel üksnes tootja nimi diskrimineeriv ja põhjendamatu, kui arvestada põhjuseid, mis tingisid muutmistaotluse esitamise.
      Lisaks sellele on muudatuse eesmärk määrata kindlaks, et tootega seotud teabe eest vastutavad üksnes need isikud, kes on registreeritud KPNiga singi „Prosciutto di Parma” sertifitseerimisasutuse kontrolli ametlikku süsteemi. Sellega seoses kontrollivad pädevad ametiasutused korrapäraselt nii tootjaid kui ka viilutamis- ja pakendamisettevõtjaid. Ka siin on eespool esitatud põhjenduste alusel vastuoluline nõue, et nende seast tuleb valida eranditult üks.
      Osutatud põhjustel leiame, et tootja või viilutamis- ja pakendamisettevõtja nime esitamiseks tuleks ette näha kaks võimalust.
      Lisaks sellele parandab ettevõtja täieliku ärinime esitamine pakendil (mis asendab tähtnumbriliste tähiste ja koodide kasutamist) toote jälgitavust, läbipaistvust ja muudab süsteemi lihtsamini kättesaadavaks ka vähem teadlikule tarbijale.
      Kui viilutamis-/pakendamisettevõtja nimi on osutatud musta kolmnurga all, võib tootja lisada muu märgisel ja pakendil oleva teabe kõrvale oma kaubamärgi ja ettevõtja ärinime.
      Üldiselt püütakse eespool osutatud ettevõtjate ärinime lisamisega pakendi alumisse ossa anda eelkõige garantii tarbijatele, et toode „Prosciutto di Parma” vastab tootele lisatud märgisel esitatud teabele, mille eest vastutavad sertifitseerimisasutuse kontrolli alla kuuluvad ettevõtjad. Üksnes ostu tegeva tarbija hüvest lähtuvalt on muudatuse eesmärk teha toote pakendil olev teave võimalikult läbipaistvaks.
      Hiljem tehtav muudatus on samuti seotud viilutamist käsitleva direktiiviga ja hõlmab kõnealuse direktiivi artikli 12 (millega kehtestatakse eeskirjad seoses viilutatud ja tootepakendis singi „Prosciutto di Parma” minimaalse säilivusaja kuupäevaga) läbivaatamist, tõhustamist ja lihtsustamist. Teatavate hiljutiste sellekohaste uuringute tulemuste alusel peeti vajalikuks vaadata läbi tabel, milles on kehtestatud tähtajad eri tootekategooriate ja eri pakendamistehnoloogiate jaoks.
      Viimane muudatus hõlmab spetsifikaadi C osa ja eelkõige rubriiki, milles on sätted singi „Prosciutto di Parma” tootmiseks kasutatavate sigade kasvatamise kohta. Kasvatustehnoloogiate definitsioonis on täpsustatud, et viimaste „abil püütakse kasvatada raskeid sigu ning et selle eesmärgi saavutamiseks peab sea päevane kaaluiive olema mõõdukas; samuti püütakse toota rümpasid, mis kuuluvad „EMÜ klassifikatsiooni keskmistesse kategooriatesse”. Peale selle, et Itaalia õigusaktides tehakse vahet raskete sigade (H) ja kergete sigade (L) vahel, on neis ELi õigusaktide kohaselt ette nähtud klassifitseerimisskaala, mis on jaotatud tähtedega EUROP tähistatud alamkategooriateks. Olgugi et osutatud tekstis ei ole tähtedele selgesõnalist viidet, selgub sättest siiski üheselt, et sinki „Prosciutto di Parma” võib toota eranditult sellise raske sea (H) reietükist, kes kuulub liidu klassifitseerimisskaala keskmistesse kategooriatesse, seega kategooriatesse tähtedega „U”, „R”, „O”, ning rümpasid, mis on tähistatud tähtedega „E” ja „P”, ei võeta arvesse. Selle spetsifikaadi koostamisel tehtud valiku puhul, juhinduti veendumusest, mille kohaselt kategooriatesse „E” ja „P” kuuluvate sertifitseeritud rümpade reietükkide omadused ei vasta singi „Prosciutto di Parma” tootmiseks vajalikele nõuetele.
      Praegu toimub liidu tasemel arutelu, milles käsitletakse tähega „S” tähistatava kategooria lisamist eespool osutatud klassifitseerimisskaalasse EUROP. Juba üsna kaugele jõudnud õigusloomeprotsess annab alust arvata, et liidu tasandil saab klassifitseerimisskaalast peagi SEUROP; sellel on otsene mõju Itaaliale, kus klassifikatsioon hõlmab samaaegselt nii raskeid kui ka kergeid sigu.
      Osutatud uus asjaolu võib muuta keeruliseks spetsifikaadis olevate asjaomaste ettekirjutuste tõlgendamise. Keeruline oleks kindlaks teha, millised on „EMÜ klassifikatsiooni keskmised kategooriad”, ning tekiks oht anda luba nõuetele mittevastava tooraine kasutamiseks või siis jätta kõrvale tooraine, mis singi „Prosciutto di Parma” tootmiseks vajalikele nõuetele täielikult vastab. Seega võttes arvesse klassifitseerimisskaala uut esitlust, võiksid keskmised kategooriad olla esitatud tähtedega „E”, „U”, „R”, „O” või siis üksnes tähtedega „U” ja „R”. Esimesel juhul kuuluksid tähega „E” tähistatud reietükid keskmiste kategooriate alla, mis suurendaks ohtu kasutada singi „Prosciutto di Parma” tootmiseks nõuetele mittevastavat toorainet. Teisel juhul jäetaks tähega „O” tähistatud reietükkide kasutamine välja, isegi kui need tootmiseks vajalikele nõuetele täielikult vastavad.
      Arvestades eespool osutatut ja selleks, et hoida ära tõlgendamisest tulenevat ebaselgust, oleks vaja täpsustada praegu spetsifikaadi C osas kasutatavat tähistust „EMÜ klassifikatsiooni keskmised kategooriad” ja täpsustada, et keskmised kategooriad tähendavad tähtedega „U”, „R”, „O” tähistatud rümpasid.

         (1)  ELT L 93, 31.3.2006, lk 12. Asendatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. novembri 2012. aasta määrusega (EL) nr 1151/2012 põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta (ELT L 343, 14.12.2012, lk 1).

         (2)  ELT L 304, 22.11.2011, lk 18.

      II LISA

         KONSOLIDEERITUD KOONDDOKUMENT

      Nõukogu 20. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 510/2006 põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (1)

         „PROSCIUTTO DI PARMA”

      EÜ nr: IT-PDO-0317-01028-9.8.2012

         KGT ( ) KPN (X)

      1.   Nimetus

      „Prosciutto di Parma”
      2.   Liikmesriik või kolmas riik

      Itaalia
      3.   Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

      3.1.   Toote liik

                  Klass 1.2.

                  Lihatooted (kuumtöödeldud, soolatud, suitsutatud jne)

            3.2.   Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

      Laagerdunud toorsink; äratuntav kamarale tehtud põletusmärgi järgi, ümara kujuga, distaalse osata (jalg), väliste vigadeta, mis võiksid rikkuda toote välimust, katmata lihaspinda on alates reieluupeast (pähkeltükk) kõige rohkem kuus sentimeetrit (lühike trimmimine); kaal: tavaliselt kaheksa kuni kümme kilogrammi, aga mitte kunagi alla seitsme kilogrammi; lõikepinna värvus: ühtlane, roosast punaseni, mille vahel on rasvkoe lumivalged viirud; lõhn ja maitse: õrna ja maheda, vähesoolase maitse ning iseloomuliku lõhnaga; toode vastab kindlatele analüütilistele niiskus-, soolasus- ja proteolüütilistele parameetritele; pärast põletusmärgi tegemist võib „Prosciutto di Parma” sinki turustada tervelt, ilma kondita ning eri kuju ja kaaluga tükkidena pakendatult või viilutatult ja asjakohaselt pakendatult.
      3.3.   Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

      Singi „Prosciutto di Parma” valmistamiseks kasutatud toorainet (värsked reietükid) iseloomustavad järgmised omadused: rasva koostist hinnatakse reietüki nahaaluse rasvkoe (panniculus adiposus) nii sisemises kui ka välimises kihis joodiarvu ja/või linoolhappesisalduse määramise teel. Ühegi proovi joodiarv ei tohi olla suurem kui 70 ning linoolhappesisaldus suurem kui 15 %; värske trimmitud reietüki välisküljel asuva rasva paksus, mida mõõdetakse reieluupea suhtes vertikaalselt, peaks 7–9 kilogrammi kaaluva singi „Prosciutto di Parma” tootmiseks kasutataval värskel reietükil olema umbes 20 millimeetrit ja üle üheksa kilogrammi kaaluva „Prosciutto di Parma” tootmiseks kasutataval värskel reietükil umbes 30 millimeetrit. Rasvakihi paksus ei tohi kõnealuse kahe kategooria värskete reietükkide puhul olla siiski mingil juhul väiksem kui vastavalt 15 millimeetrit ja 20 millimeetrit, kamar kaasa arvatud. Reietükki peab ümbritsema piisav rasvakiht, mis takistaks kamara lahtitulekut selle all asuva lihaskoe küljest. Värske trimmitud reietükk kaalub soovitavalt 12–14 kg ning ei tohi mingil juhul kaaluda alla 10 kg.
      3.4.   Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

      Lubatud sööt, selle kogus ja söötmisviisid esitatakse kahes tabelis, kusjuures esimeses tabelis käsitletakse kuni 80 kg eluskaaluga loomade sööta ja teises käsitletakse sööta, mida on lubatud kasutada lõppnuumaetapis. Sööt on eelistatavalt vedelal kujul (vedelsööt või söödapasta), millele on traditsiooni kohaselt lisatud vadakut.
      Esimeses etapis peab teravilja kuivaine osakaal olema vähemalt 45 % kogumassist; lisaks teises etapis kasutatavale söödale on lubatud järgmised ained: maisigluteenijahu ja/või maisigluteenisööt, kooreta jaanikaunad, kalajahu, sojajahu, piiritusetehaste jääkproduktid, petipiim, üle 36 °C sulamispunktiga rasvad, valgulüsaadid, maisisilo.
      Teises etapis lõppnuuma ajal peab teravilja kuivaine osakaal olema vähemalt 55 % kogumassist; lubatud on järgmised ained: mais, maisitera- ja/või tõlvikupasta, sorgo, oder, nisu, tritikale, kaer ja muu teravili, kliid ja muud nisu töötlemise kõrvalproduktid, veetustatud kartul, pressitud ja sileeritud peedi pulp, linakook, kuivatatud peedipulp, õuna ja pirni pressimisjäägid, viinamarjakestad ja tomatikoor seedimise soodustamiseks, vadak, petipiim, kuivatatud lutserni jahu, melass, soja-, päevalilleseemne-, seesami-, kookos- ja maisiidujahu, herned ja/või teiste kaunviljade seemned, õllepärm ja Torula pärm, samuti rasvad, mille sulamispunkt on üle 40 °C.
      3.5.   Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

      Kõik tootmis- ja laagerdusetapid peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas, nagu on sätestatud punktis 4, et tagada kvaliteet ning toote jälgitavus ja kontroll.
      3.6.   Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

      Pärast põletusmärgi tegemist võib sinki „Prosciutto di Parma” müüa kas tervelt, ilma kondita ning eri kuju ja kaaluga tükkidena pakendatult või viilutatult ja asjakohaselt pakendatult; viimasena osutatud juhul tohib nii viilutada kui ka pakendada üksnes punkti 4 esimeses lõigus osutatud spetsiaalses tootmispiirkonnas ning punktis 3.7 kirjeldatud eeskirjade kohaselt peab pakendile olema kustumatult ja eemaldamatult lisatud kaitstud päritolunimetuse tunnusmärk, et tagada „Prosciutto di Parma” tüüpilised kvaliteedinäitajad ning toote täielik jälgitavus.
      3.7.   Erieeskirjad märgistamise kohta

      Singi „Prosciutto di Parma” esmane tunnus, mis eristab seda turul teistest toodetest isegi siis, kui seda ei ole märgisega märgistatud, on hertsogikroon (stiliseeritud viietipulist krooni kujutav põletusmärk, millele on lisatud kohanimi Parma). Sellel on kaks funktsiooni: eristada toodet muudest toorsinkidest, tagades selle autentsuse (eraldusmärgis), ning tagada, et toode on läbinud kõik ettenähtud tootmisfaasid ning et asjaomased isikud on kõik kõnealused faasid kindlaks teinud. Päritolunimetuse kasutamine on õiguspärane ja seaduslik üksnes siis, kui põletusmärk on olemas: ilma „hertsogikroonita” ei tohi kõnesolevat nimetust kasutada ei toote märgisel, pakendil ega müügidokumentides, samuti ei tohi seda kasutada äritehingus (ükskõik kas toodet müüakse tervelt, viilutatult ja müügipakendis või tükikaupa).
      Singi „Prosciutto di Parma” märgise iseloomulike elementidena on märgisel kohustuslik esitada järgmised andmed:

                  —

                  terve, kondiga singi „Prosciutto di Parma” puhul:

                              —

                              „Prosciutto di Parma”, millele järgneb „denominazione di origine protetta” (kaitstud päritolunimetus);

                              —

                              tootmisettevõtja asukoht;

                  —

                  ilma kondita tervelt või tükeldatult pakendatud singi „Prosciutto di Parma” puhul:

                              —

                              „Prosciutto di Parma”, millele järgneb „denominazione di origine protetta” (kaitstud päritolunimetus);

                              —

                              pakendamistöökoja asukoht;

                              —

                              tootmise kuupäev, juhuks kui pitser ei ole enam nähtav;

                  —

                  viilutatud ja müügipakendis singi „Prosciutto di Parma” puhul:

                              —

                              kõigil pakenditel on ülemise ääre vasakus nurgas ühine tunnus ning selle kohal hertsogikrooni märk ja järgmine tekst:

                                          —

                                          „Prosciutto di Parma denominazione di origine protetta ai sensi della legge 13 Febbraio 1990, n. 26 et del REG. (CE) n. 1107/96” („Prosciutto di Parma”, millel on 13. veebruari 1990. aasta seaduse nr 26 ja määruse (EÜ) nr 1107/96 kohane kaitstud päritolunimetus);

                                          —

                                          „confezionato sotto il controllo dell’Organismo autorizzato” (pakendatud volitatud asutuse järelevalve all);

                              —

                              pakendamistöökoja asukoht;

                              —

                              tootmise kuupäev (laagerdumise alguskuupäev pitseril).

            Keelatud on kasutada omadusi kirjeldavaid sõnu, nagu classico (klassikaline), autentico (ehtne), ekstra (eriline), super ja muid müüginimetusele lisatud tunnuseid, nimetusi ja täiendeid (välja arvatud disossato (kondita) ja affettato (viilutatud)).
      4.   Geograafilise piirkonna täpne määratlus

      Sinki „Prosciutto di Parma” sinki toodetakse Parma provintsis asuval määratletud alal, mis hõlmab Parma provintsi (Emilia Romagna maakond, Itaalia) territooriumi, mis jääb Via Emiliast vähemalt viis kilomeetrit lõuna poole ega asu kõrgemal kui 900 meetrit; kõnealune ala on ida poolt piiratud Enza jõega ja lääne poolt Stirone jõega.
      Tooraine on pärit töötlemispiirkonnaga võrreldes laiemalt geograafiliselt alalt, mis hõlmab järgmiste maakondade haldusterritooriume: Emilia Romagna, Veneto, Lombardia, Piemonte, Molise, Umbria, Toscana, Marche, Abruzzo, Lazio (Itaalia).
      5.   Seos geograafilise piirkonnaga

      5.1.   Geograafilise piirkonna eripära

      Singi „Prosciutto di Parma” eriomadused ning kõrgete kvaliteedi-, hügieeni- ja toiduohutusstandardite järgimine sõltuvad kõik olulisel määral keskkonnatingimustest ning loodus- ja inimteguritest. Kõnealuses piiritletud geograafilises makropiirkonnas asuvad üksikud piiritletud alad, mis tänu seal esinevatele ainulaadsetele tingimustele ja inimeste erioskustele on kujunenud päritolunimetusega singi tootmispiirkonnaks. Singi „Prosciutto di Parma” tootmispiirkond, mis moodustab väikse osa Parma provintsist, on üks sellistest piiritletud aladest. Kõnealust mikroala iseloomustavad ainulaadsed ökoloogilised, kliima- ja keskkonnatingimused ja tuul, mis tuleb Versilia rannikult, maheneb Val di Magra oliivi- ja männisalude vahel, muutub Apenniinide kurudes kuivemaks ning saabub kastanite aroomiga lõhnastatuna kohale, et sinki „Prosciutto di Parma” kuivatada ja anda sellele erakordselt mahe maitse.
      5.2.   Toote eripära

      „Prosciutto di Parma” on toorsink, mis on laagerdunud vähemalt 12 kuud; valmistamiseks kasutatakse üksnes sealiha ja soola. Valmistoode on ümara kujuga ja distaalse osata (jalg), katmata lihaspinda on alates reieluupeast (pähkeltükk) kõige rohkem kuus sentimeetrit (lühike trimmimine). Laagerdunud toode kaalub tavaliselt 8–10 kg, mitte kunagi aga alla seitsme kilogrammi; lõikepinna värvus on ühtlane, roosast punaseni, mille vahel on rasvkoe lumivalged viirud; lihal on õrn ja mahe, vähesoolane maitse ning iseloomulik lõhn. Toode vastab kindlatele analüütilistele niiskus- (59 kuni 63,5 %), soolasus- (4,2 kuni 6,2 %) ja proteolüütilistele (24 kuni 31 %) parameetritele.
      5.3.   Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

      Tootmiskriteeriumid, mille alusel võib toode olla hõlmatud päritolunimetusega „Prosciutto di Parma”, sõltuvad kõik olulisel määral keskkonnatingimustest ning loodus- ja inimteguritest. Tooraine ja valmistoode „Prosciutto di Parma” on omavahel lahutamatult seotud ning see on koos tootmise arengu ja geograafilise piirkonna sotsiaalse ja majandusliku arenguga kujundanud ainulaadsed tingimused. Tooraine omadused on väga iseloomulikud just sellele Kesk- ja Põhja-Itaalia eespool määratletud geograafilisele makropiirkonnale (nagu on täpsustatud punkti 4 teises lõigus) alates etruskide ajajärgust kuni tänapäevani.
      Täiskasvanult tapetavate raskete sigade kasvatamise arengu käigus kujunesid välja seakasvatuse eri etapid: seakasvatus algas omamaiste ja piirkonnale omaste tõugudega, arenes koos keskkonna-, ühiskonna- ja majandustingimustega (eriti tänu teraviljakasvatusele ja piima töötlemisele, mis iseloomustavad söödasüsteeme) ning jõudis järk-järgult päritolunimetust vääriva tooteni. Kõnealuses piiritletud geograafilises makropiirkonnas asuvad üksikud piiritletud alad, mis tänu seal esinevatele ainulaadsetele tingimustele ja inimeste erioskustele on kujunenud singi „Prosciutto di Parma” tootmispiirkonnaks. Nimetatud määratletud piirkond moodustab Parma provintsist väikese osa. Tänu oma asukohale iseloomustavad kõnealust mikroala ainulaadsed ökoloogilised, kliima- ja keskkonnatingimused ja tuul, mis tuleb Versilia rannikult, maheneb Val di Magra oliivi- ja männisalude vahel, muutub Apenniinide kurudes kuivemaks ning saabub kastanite aroomiga lõhnastatuna kohale, et sinki „Prosciutto di Parma” kuivatada ja anda sellele erakordselt mahe maitse.
      Parma asub ajaloolise Gallia territooriumil, mille elanikud pidasid suuri seakarju ning olid soolasingi valmistamise meistrid.
      Eri aegadest on pärit erinevaid kirjalikke allikaid, kus viidatakse singile ja selle valmistusviisile, näiteks kaubanduskoja 1913. aasta nimekirjades, kus nimetatakse praegust tootmispiirkonda. Kuigi alguses valmistati sinki ainult käsitsi, on tänapäevaks jõutud tööstusprotsessini, mis on siiski säilitanud toote traditsioonilised tunnused.
      Toote päritolu on ajalooliselt dokumenteeritud ja sama kehtib ka tooraine päritolupiirkonna kohta; tootmisviis on välja kujunenud sellise iseloomuliku maakultuuri arengu tulemusena, mis on omane kogu eespool nimetatud makropiirkonnale ning mis tänu mikrokliima- ja keskkonnatingimustele esineb üksnes Parma provintsi teatavas osas.

         Viide spetsifikaadi avaldamisele (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 5 lõige 7)

      Määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 5 lõike 5 kohaselt on ministeerium algatanud riikliku vastuväitemenetluse seoses kaitstud päritolunimetuse „Prosciutto di Parma” muutmise taotlusega, mis on avaldatud 4. juuli 2012. aasta Itaalia Ametlikus Teatajas nr 154.
      Spetsifikaadi terviktekstiga saab tutvuda veebisaidil
      http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335
      või
      minnes otse põllumajandusministeeriumi veebilehele (www.politicheagricole.it) ja klõpsates lingil „Qualità e sicurezza” („Kvaliteet ja ohutus”; ekraanil paremal üleval) ning seejärel lingil „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE” („ELi läbivaatuseks esitatud spetsifikaadid”).

         (1)  ELT L 93, 31.3.2006, lk 12. Asendatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. novembri 2012. aasta määrusega (EL) nr 1151/2012 põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta (ELT L 343, 14.12.2012, lk 1).


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 599/2013, 24. juuni 2013 , millega muudetakse määrust (EL) nr 578/2010 teatavate asutamislepingu I lisas loetlemata kaupadena eksporditavate põllumajandustoodete sertifikaatideta ekspordi toetussummade osas ning liikmesriikide kohustuse osas teatavat asjakohast teavet edastada

text:
               25.6.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 172/11

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 599/2013,
   24. juuni 2013,
   millega muudetakse määrust (EL) nr 578/2010 teatavate asutamislepingu I lisas loetlemata kaupadena eksporditavate põllumajandustoodete sertifikaatideta ekspordi toetussummade osas ning liikmesriikide kohustuse osas teatavat asjakohast teavet edastada
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1216/2009, millega nähakse ette põllumajandussaaduste töötlemisel saadud teatavate kaupadega kauplemise kord, (1) eriti selle artikli 8 lõike 3 esimest lõiku,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 29. juuni 2010. aasta määruses (EL) nr 578/2010, millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1216/2009 seoses teatavate asutamislepingu I lisas loetlemata kaupadena eksporditavate põllumajandussaaduste ja -toodete eksporditoetuste andmise süsteemiga ning nende toetussummade kinnitamise kriteeriumidega, (2) on sätestatud, et väikeeksportijad vabastatakse sertifikaadi esitamise kohustusest individuaalselt või üldisel alusel kinnitatud kogusumma ulatuses. Lisaks sellele on seal ette nähtud, et komisjoni tuleb teavitada toetussertifikaatide taotlustest ning mõnel juhul ka väljaantud toetussertifikaatidest.

               (2)

               Hiljutised eksporditoetuse määrade vähendamised, mis on tingitud ühise põllumajanduspoliitika reformi ja põllumajanduskaupade maailmaturu hindade muutuste kombineeritud mõjust, on viinud selleni, et toetussertifikaatide taotlusi on esitatud vähem või on jäetud need üldse esitamata, mistõttu on vähenenud surve liidu eelarvele asutamislepingu I lisas loetlemata kaupade eksporditoetuste osas. Olukorras, kus liidul ei ole rahvusvaheliste kohustuste rikkumise ohtu, on asjakohane lihtsustada teatavatele põllumajandustoodetele eksporditoetuste andmise süsteemi asutamislepingu I lisas loetlemata kaupade puhul, vähendades seega halduskoormust.

               (3)

               Seega on asjakohane tõsta individuaalset ja üldist makselävendit, millest allpool väikeeksportijad on toetussertifikaadi esitamise nõudest vabastatud. Peale selle on asjakohane peatada liikmesriikide pädevate asutuste kohustus teatada summad, mille kohta toetussertifikaatide taotlused esitati, kui põhitoodete suhtes kohaldatavad toetused on kas peatatud, kinnitamata või võrduvad nulliga; kohustus teatada teatavatest väljaantud toetussertifikaatidest, kui toetussertifikaate välja ei antud ja toetussummasid ei makstud; kohustus edastada teatav teave toetussertifikaatide süsteemi toimimise ja haldamise tagamiseks ning kohustus teavitada komisjoni juhul, kui ühtegi toetussummat ei makstud.

               (4)

               Seepärast tuleks määrust (EL) nr 578/2010 vastavalt muuta.

               (5)

               Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas asutamislepingu I lisas loetlemata töödeldud põllumajandussaadustega kauplemise horisontaalküsimusi käsitleva komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Määrust (EL) nr 578/2010 muudetakse järgmiselt:

               1)

               artikli 42 lõige 1 asendatakse järgmisega:
               „1.   Sertifikaate ei ole vaja ekspordi puhul, mille kohta ettevõtja poolt eelarveaasta jooksul esitatud taotlused ei loo alust üle 200 000 euro suuruseks makseks.”;

               2)

               artikli 43 lõige 1 asendatakse järgmisega:
               „1.   Iga eelarveperioodi kohta võib artikli 42 lõikes 1 osutatud ekspordi puhul maksta toetust igal eelarveaastal 80 miljoni euro suuruse kogureservi piires.”;

               3)

               lisatakse artikkel 53a:
               „Artikkel 53a
               1.   Kui I lisas nimetatud põhitoodete suhtes kohaldatavad toetused on mõne artikli 29 lõike 1 punktides a–f nimetatud ajavahemiku jooksul kas peatatud, kinnitamata või võrduvad nulliga, peatatakse artiklis 30 ja artikli 34 lõikes 2 sätestatud liikmesriikide teatamiskohustus kõnealuse ajavahemiku kohta.
               2.   Kui artikli 51 lõike 1 punktides c ja d osutatud ajavahemikel toetussertifikaate välja ei antud, peatatakse artikli 51 lõike 1 punktides c ja d sätestatud liikmesriikide teatamiskohustus.
               3.   Kui toetussummasid ei makstud, peatatakse artikli 51 lõike 1 punktides a ja b, artikli 51 lõikes 2, artiklis 52 ja artikli 53 esimeses lauses sätestatud liikmesriikide teatamiskohustus ja kohustus teavitada, et ühtegi toetussummat ei makstud, mis on sätestatud artikli 53 teises lauses.”

         Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 24. juuni 2013

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  ELT L 328, 15.12.2009, lk 10.

      (2)  ELT L 171, 6.7.2010, lk 1.