title: Nõukogu rakendusmäärus (EL) nr 1064/2010, 17. november 2010 , Indiast pärit polüetüleentereftalaatkile (PET-kile) impordi suhtes kohaldatavate dumpinguvastaste ja tasakaalustavate meetmete osalise vahepealse läbivaatamise lõpetamise kohta

text:
               20.11.2010

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 304/2

         NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 1064/2010,
   17. november 2010,
   Indiast pärit polüetüleentereftalaatkile (PET-kile) impordi suhtes kohaldatavate dumpinguvastaste ja tasakaalustavate meetmete osalise vahepealse läbivaatamise lõpetamise kohta
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, (1) (edaspidi „dumpinguvastane algmäärus”), eriti selle artikli 11 lõikeid 3 ja 5,
   võttes arvesse nõukogu 11. juuni 2009. aasta määrust (EÜ) nr 597/2009 kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, (2) (edaspidi „subsiidiumivastane algmäärus”), eriti selle artiklit 19 ja artikli 22 lõike 1 esimest lauset,
   võttes arvesse ettepanekut, mille Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon”) esitas pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,
   ning arvestades järgmist:
   1.   KEHTIVAD MEETMED

   1.1.   Eelmine uurimine ja kehtivad tasakaalustavad meetmed

               (1)

               Nõukogu kehtestas 1999. aastal määrusega (EÜ) nr 2597/1999 (3) Indiast pärit polüetüleentereftalaatkile (edaspidi „vaatlusalune toode”) impordi suhtes lõpliku tasakaalustava tollimaksu. Kõnealuse määruse vastuvõtmiseni viinud uurimist nimetatakse edaspidi „esialgseks subsiidiumivastaseks uurimiseks”. Meetmetena kehtestati väärtuseline tasakaalustav tollimaks vahemikus 3,8–19,1 % individuaalselt nimetatud eksportijate impordi suhtes, kusjuures kõigi teiste äriühingute impordi suhtes kohaldati jääktollimaksu määra 19,1 %. Esialgne subsiidiumivastane uurimine hõlmas ajavahemikku 1. oktoobrist 1997 kuni 30. septembrini 1998.

               (2)

               Pärast subsiidiumivastase algmääruse artikli 18 kohast aegumise läbivaatamist säilitas nõukogu 2006. aasta märtsis määrusega (EÜ) nr 367/2006 (4) Indiast pärit PET-kile impordi suhtes lõpliku tasakaalustava tollimaksu, mis oli kehtestatud määrusega (EÜ) nr 2597/1999. Läbivaatamise uurimisperiood hõlmas ajavahemikku 1. oktoobrist 2003 kuni 30. septembrini 2004.

               (3)

               Pärast osalist vahepealset läbivaatamist, milles käsitleti ühe India PET-kile tootja, Garware Polyester Limited’i (edaspidi „Garware”) subsideerimist, muutis nõukogu 2006. aasta augustis määrusega (EÜ) nr 1288/2006 (5) lõplikku tasakaalustavat tollimaksu, mis oli Garware suhtes kehtestatud määrusega (EÜ) nr 367/2006.

               (4)

               Pärast osalist vahepealset läbivaatamist, milles käsitleti ühe teise India PET-kile tootja, Jindal Poly Films Limited'i (varasem nimetus Jindal Polyester Ltd., edaspidi „Jindal”) subsideerimist, muutis nõukogu 2007. aasta septembris määrusega (EÜ) nr 1124/2007 (6) lõplikku tasakaalustavat tollimaksu, mis oli Jindali suhtes kehtestatud määrusega (EÜ) nr 367/2006.

               (5)

               Pärast osalist vahepealset läbivaatamist, mille komisjon algatas omal algatusel ning milles käsitleti viie India PET-kile tootja subsideerimist, muutis nõukogu 2009. aasta jaanuaris määrusega (EÜ) nr 15/2009 (7) lõplikku tasakaalustavat tollimaksu, mis oli kõnealuste äriühingute suhtes kehtestatud määrusega (EÜ) nr 367/2006.

               (6)

               Pärast osalist vahepealset läbivaatamist, milles käsitleti Jindali subsideerimist, muutis nõukogu 2010. aasta juunis määrusega (EÜ) nr 579/2010 (8) lõplikku tasakaalustavat tollimaksu, mis oli Jindali suhtes kehtestatud määrusega (EÜ) nr 367/2006.

         1.2.   Varasemad uurimised ja kehtivad dumpinguvastased meetmed

               (7)

               Nõukogu kehtestas 2001. aasta augustis määrusega (EÜ) nr 1676/2001 (9) lõpliku dumpinguvastase tollimaksu muu hulgas Indiast pärit polüetüleentereftalaatkile (PET-kile) impordi suhtes. Selle määruse vastuvõtmiseni viinud uurimist nimetatakse edaspidi „esialgseks dumpinguvastaseks uurimiseks”. Meetmed koosnesid 0–62,6 % väärtuselisest dumpinguvastasest tollimaksust individuaalselt nimetatud eksportivate tootjate impordi suhtes, kusjuures kõikide teiste äriühingute impordi suhtes kehtestati jääktollimaksumäär 53,3 %.

               (8)

               Nõukogu muutis 2006. aasta märtsis määrusega (EÜ) nr 366/2006 (10) määruse (EÜ) nr 1676/2001 alusel kehtestatud meetmeid. Võttes arvesse määruse (EÜ) nr 367/2006 kohaselt läbiviidud lõplikke tasakaalustavaid tollimakse käsitleva aegumise läbivaatamise tulemusi, kehtestati dumpinguvastane tollimaks vahemikus 0–18 %.

               (9)

               Pärast vahepealset läbivaatamist, milles käsitleti India PET-kile tootja, Garware'i subsideerimist, muutis nõukogu 2006. aasta augustis määrusega (EÜ) nr 1288/2006 lõplikku tasakaalustavat tollimaksu, mis oli Garware suhtes kehtestatud määrusega (EÜ) nr 1676/2001.

               (10)

               Pärast eksportivalt tootjalt uue taotluse saamist muutis nõukogu 2006. aasta septembris määrusega (EÜ) nr 1424/2006 (11) määrust (EÜ) nr 1676/2001 seoses äriühinguga SRF Limited. Muudetud määrusega asjaomase äriühingu suhtes kehtestatud dumpingumarginaal on 15,5 % ja dumpinguvastase tollimaksu määr on 3,5 %; arvesse on võetud äriühingu suhtes kohaldatavat ekspordisubsiidiumi määra, mis tehti kindlaks subsiidiumivastase uurimise käigus, millest tulenevalt võeti vastu määrus (EÜ) nr 367/2006. Kuna äriühingu suhtes ei ole kehtestatud individuaalset tasakaalustavat tollimaksu, kohaldati tema suhtes kõigi teiste äriühingute suhtes kehtestatud tollimaksumäära.

               (11)

               Pärast dumpinguvastase algmääruse artikli 11 lõike 2 kohast aegumise läbivaatamist, kehtestas nõukogu 2007. aasta novembris määrusega (EÜ) nr 1292/2007 (12) Indiast pärit PET-kile impordi suhtes lõpliku dumpinguvastase tollimaksu. Sama määrusega lõpetati dumpinguvastase algmääruse artikli 11 lõike 3 kohane osaline vahepealne läbivaatamine, mis piirdus ühe India eksportiva tootja uurimisega.

               (12)

               Pärast osalist vahepealset läbivaatamist, mille komisjon algatas omal algatusel ning milles käsitleti viie India PET-kile tootja subsideerimist, muutis nõukogu 2009. aasta jaanuaris määrusega (EÜ) nr 15/2009 lõplikku dumpinguvastast tollimaksu, mis oli kõnealuste äriühingute suhtes kehtestatud määrusega (EÜ) nr 1292/2007.

         2.   MENETLUS

   2.1.   Läbivaatamise põhjused

               (13)

               Dumpinguvastase algmääruse artikli 11 lõike 3 ja subsiidiumivastase algmääruse artikli 19 kohase osalise vahepealse läbivaatamise taotluse esitas India eksportiv tootja, Polyplex Corporation Limited (edaspidi „taotluse esitaja”). Taotlus piirdus ainult tootevaliku uurimisega, et selgitada, kas teatavad tooteliigid kuuluvad PET-kile impordi suhtes kohaldatavate dumpinguvastaste ja tasakaalustavate meetmete kohaldamisalasse.

               (14)

               Taotluse esitaja taotles, et eraldatav silikoonitud polüestrist kaitsekile (SPRL), kuivõrd see on hõlmatud vaatlusaluse toote määratlusega, jäetaks välja praegu Indiast pärit PET-kile impordi suhtes kohaldatavate dumpinguvastaste ja tasakaalustavate meetmete kohaldamisalast. Taotluse esitaja esitas esmapilgul usutavaid tõendeid, mis näitavad, et SPRLi füüsikalised, tehnilised ja keemilised põhiomadused erinevad oluliselt vaatlusaluse toote omadustest.

         2.2.   Algatamine

               (15)

               Pärast nõuandekomiteega konsulteerimist tegi komisjon kindlaks, et on olemas piisavalt tõendeid, mis õigustavad osalise vahepealse läbivaatamise algatamist, ja teatas 9. septembril 2009Euroopa Liidu Teatajas avaldatud algatamisteates (13) (edaspidi „algatamisteade”) tootevaliku uurimisega piirduva osalise vahepealse läbivaatamise algatamisest kooskõlas dumpinguvastase algmääruse artikli 11 lõikega 3 ja subsiidiumivastase algmääruse artikliga 19. Eelkõige oli läbivaatamise käigus vaja kindlaks teha, kas SPRL on esialgses uurimises määratletud vaatlusalune toode.

         2.3.   Läbivaatamisega seotud uurimine

               (16)

               Komisjon teatas osalise läbivaatamisega seotud uurimise algatamisest ametlikult India Vabariigi (edaspidi „vaatlusalune riik”) ametiasutustele ja kõigile teistele teadaolevalt asjaga seotud isikutele, s.o vaatlusaluse riigi eksportivatele tootjatele, liidu kasutajatele ja importijatele ning liidu tootjatele. Huvitatud isikutele anti võimalus teha oma seisukohad teatavaks kirjalikult ja taotleda asja arutamist algatamisteates sätestatud tähtaja jooksul.

               (17)

               Kõikidele huvitatud isikutele, kes seda taotlesid ja teatasid konkreetsed põhjused, miks neid tuleks ära kuulata, anti selline võimalus.

               (18)

               Komisjon saatis küsimustikud kõikidele teadaolevalt asjaga seotud isikutele ja kõikidele teistele isikutele, kes andsid endast teada algatamisteates sätestatud tähtaja jooksul.

               (19)

               Küsimustikule vastasid taotluse esitaja, kaks teist India eksportivat tootjat, neli liidu tootjat ja kaks liidu importijat.

               (20)

               Komisjon kogus ja kontrollis kogu teavet, mida ta kehtivate dumpinguvastaste ja tasakaalustavate meetmete kohaldamisala muutmise vajaduse väljaselgitamiseks vajalikuks pidas, ning tegi kontrollkäigud järgmiste äriühingute valdustesse:

                           —

                           Garware Polyester Limited, Mumbai, India;

                           —

                           Mitsubishi Polyester Film, Wiesbaden, Saksamaa;

                           —

                           Polyplex Corporation Limited, Noida, India.

               (21)

               Uurimine toimus ajavahemikul 1. aprillist 2008 kuni 31. märtsini 2009 (edaspidi „läbivaatamisega seotud uurimise periood”).

         3.   VAATLUSALUNE TOODE

               (22)

               Vaatlusalune toode on sama toode, mis on määratletud nõukogu määrustes (EÜ) nr 367/2006 ja (EÜ) nr 1292/2007, nimelt praegu CN-koodide ex 3920 62 19 ja ex 3920 62 90 alla kuuluv Indiast pärit polüetüleentereftalaatkile (PET-kile).

         4.   LÄBIVAATAMISEGA SEOTUD UURIMISE JÄRELDUSED

   4.1.   Taustteave

               (23)

               PET-kile on polüetüleentereftalaadist kile, mis ei ole kleepuv. PET-kilet toodetakse alati PET-polümeerist ja see koosneb aluskilest, mida saab töödelda tootmisprotsessi ajal või pärast seda. Aluskile tavapärased töötlemisviisid on koroonalahendusega töötlemine, metalliseerimine või keemiline pinnatöötlus.

               (24)

               PET-kilel on spetsiifilised füüsikalised, keemilised ja tehnilised omadused, mis eristavad seda muudest kiledest. PET-kile omadused on muu hulgas väga hea tõmbetugevus, väga head elektrilised omadused, väike niiskuse imavus, niiskuskindlus, vähene kokkutõmbuvus ja head kaitsekihiomadused. Kuigi need spetsiifilised omadused määravad, millist liiki PET-kilega on tegemist, on nendel eri liikidel PET-aluskilega samasugused füüsikalised, tehnilised ja keemilised põhiomadused. PET-kilel on viis laialdasemat kasutusotstarvet, mis kuuluvad viie turusegmendi alla, s.o magnetandmekandjad, pakendid, elektrilised, kuvamis- ja tööstuslikud rakendused.

         4.2.   Metoodika

               (25)

               Et hinnata, kas SPRLi ja muud liiki PET-kilet tuleks käsitleda ühe tootena või kahe erineva tootena, uuriti, kas SPRLil ja muud liiki PET-kilel on samasugused füüsikalised ja tehnilised põhiomadused. Lisaks uuriti tootmisprotsessi, erinevusi kasutusotstarvetes, vastastikust asendatavust ja ka kulude ja hindade erinevusi.

         4.3.   Isikute peamised argumendid

               (26)

               Taotluse esitaja väitis, et SPRLi füüsikalised, tehnilised ja keemilised põhiomadused erinevad vaatlusaluse toote omadustest. Eelkõige lahtitõmbamiseks kuluva suhteliselt väikese jõu ja väikese pindpinevuse tõttu on SPRL libe, millest tulenevalt ei ima see tinti, ei võta külge kattekihte ja liimi ning seda ei saa metalliseerida. Taotleja väitel liiguvad kuumtöötlemata silikooniühendid SPRLis ja seetõttu ilmneb isegi ainult ühelt küljelt töödeldud kile teisel poolel olulisi erinevusi võrreldes muud liiki PET-kiledega, seda nii füüsikaliste kui ka tehniliste omaduste osas. Need omadused takistavad väidetavalt SPRLi kasutamist tööstussektorites, kus kasutatakse PET-aluskilet, s.o pakendite, magnetandmekandjate, elektriliste, kuvamis- ja tööstuslike rakenduste puhul, millele osutati esialgses uurimises. Samas teeb muud liiki PET-kile funktsionaalselt aktiivne pind võimatuks selle kasutamise eraldatava kaitsekilena, sest see jääks lõplikult kinni kleepuvale pinnale. Sellest tulenevalt väitis taotluse esitaja, et SPRL ei ole oma rakendusvaldkondade poolest asendatav mitte ühegi muud liiki PET-kilega.

               (27)

               Liidu tootmisharu väitis, et taotluse esitaja väited põhinevad kahel järjestikusel kunstlikult piiratud võrdluskogumil. Esiteks võrdles taotluse esitaja SPRLi PET-kilede kitsa kogumiga, s.t PET-aluskilega, ning ei võrrelnud seda muude PET-kile liikidega, mille pinda on töödeldud ning mis on SPRLiga paremini võrreldavad. Teiseks võrreldi selle väidetavalt piiratud võrdluse puhul ainult teatavaid üksikuid, üksnes valikulisi füüsikalisi ja keemilisi omadusi. Liidu tootmisharu väitis, et kui SPRLi võrrelda mitmesuguste muude PET-kile liikidega ja hõlmata representatiivne arv keemilisi ja füüsikalisi omadusi, siis on selge, et SPRL on muud liiki PET-kiledega samasugune toode ja see tuleks jätta dumpinguvastaste ja tasakaalustavate meetmete kohaldamisalasse. Liidu tootmisharu väitel on SPRL tegelikult PET-kile, mis on hiljem kaetud silikoonkihiga. See ei ole põhimõtteliselt erinev muud liiki kilest, mille pinda on töödeldud, nagu metalliseeritud kile, antistaatilise pinnatöötluse läbinud kile või kaitsekihiga kile, ning on selgelt vaatlusalune toode. Oma väidete toetuseks esitas liidu tootmisharu mitme eri füüsikalise ja keemilise omaduse võrdluse, millesse oli kaasatud mitu PET-kile eri liiki.

         4.4.   Järeldused

   4.4.1.   Füüsikalised ja keemilised omadused

               (28)

               Uurimine näitas, et kaks põhjenduses 27 nimetatud omadust, s.o SPRLi lahtitõmbamiseks kuluv suhteliselt väike jõud ja väike pindpinevus, on lisaomadused võrreldes PET-kile füüsikaliste, tehniliste ja keemiliste põhiomadustega, mis on määratletud esialgses dumpinguvastases uurimises (14) ja mida on nimetatud põhjenduses 24. Selles suhtes tuleks märkida, et SPRLi ja mis tahes muud liiki PET-kile füüsikalised, tehnilised ja keemilised põhiomadused on samasugused.

               (29)

               Kahe SPRLi eriomase, s.o lahtitõmbamiseks kuluva väikese jõu ja väikese pindpinevuse suhtes leiti, et need ei ole tegelikult PET-kile omadused, vaid pigem selle silikoonitud pinna või täpsemalt, silikooni omadused. Nii silikooniga kui ka mis tahes muu ainega töötlemine muudab kile pinna teatavaid omadusi, kuid ei muuda füüsikalisi, tehnilisi ja keemilisi põhiomadusi, mis iseloomustavad PET-aluskilet ennast, mis kattekihi all ei muutu.

               (30)

               Kuigi on tõsi, et PET-kile silikooniga töötlemise tõttu kulub selle lahtitõmbamiseks vähe jõudu ning selle pindpinevus on väike, võib sama väita ka muud liiki ainega töötlemise puhul, s.t kui PET-kilet töödelda muud liiki ainega, kaasnevad sellega muud spetsiifilised pinnaomadused. Mõnel juhul võivad kile pinna töötlemisega kaasneda omadused, mille tõttu PET-kile sobib ainult väga spetsiifiliste rakenduste puhul. Selles suhtes ei ole silikoon kindlasti ainulaadne. Muud spetsiifilised tooted, mida on töödeldud muud liiki ainega, hõlmavad näiteks kokku sulatatavaid kilesid, kilesid, mida on töödeldud uduseks minemist ärahoidva ainega, kilesid, mida saab korduvalt lahti tõmmata ja uuesti kinni vajutada ja kopolüestriga töödeldud kilesid. Kõikidel nendel liikidel on siiski samad füüsikalised, tehnilised ja keemilised omadused ning need kuuluvad esialgses uurimises määratletud vaatlusaluse toote alla.

               (31)

               Sellest lähtuvalt leitakse, et SPRL ja muud liiki PET-kile füüsikalised, tehnilised ja keemilised põhiomadused ei erine nii oluliselt, et oleks õigustatud SPRLi väljajätmine tootevaliku hulgast.

         4.4.2.   Muude kriteeriumide võrdlus

               (32)

               Täielikkuse huvides uuriti ka muid väiteid, mida taotluse esitaja oli läbivaatamise taotluses esitanud ning mille kohaselt on SPRL ja PET-kile väidetavalt eri tooted.

         4.4.2.1.   Tootmisprotsess

               (33)

               Taotluse esitaja väitis, et SPRLi puhul on vaja eraldi tootmisüksuseid võrreldes muud liiki PET-kile tootmisega.

               (34)

               Nagu on märgitud põhjenduses 23, toodetakse PET-kilet alati PET-polümeerist ja see koosneb aluskilest, mida saab töödelda tootmisprotsessi ajal või pärast seda. Aluskile tavapärased töötlemisviisid on koroonalahendusega töötlemine, metalliseerimine või keemiline pinnatöötlus.

               (35)

               SPRL on silikoonkihiga kaetud PET-kile. Uurimine näitas, et SPRLi tootmiseks on kaks eri tehnoloogiat. Uuritud liidu tootja kasutatav tehnoloogia on pinnatöötlus tootmisliinil tootmisprotsessi ajal. Selle tehnoloogia puhul töödeldakse PET-aluskilet tootmisprotsessi ajal enne venitamist. Tootmisliini on lisatud täiendav seade pinnatöötluse tegemiseks – selle saab ka liinist eemaldada. India tootjate kasutatava tehnoloogia puhul toimub pinnatöötlus eraldi tootmisliinil. Selle protsessi puhul toodetakse kõigepealt PET-kile ning seejärel töödeldakse selle pind eraldi tootmisliinil.

               (36)

               Leiti, et valik kahe kõnealuse tehnoloogia vahel on täielikult majanduslik – investeeringud tootmisliinil tehtava pinnatöötluse jaoks vajalikesse eemaldatavatesse seadmetesse on 10 korda suuremad kui investeeringud eraldi pinnatöötluse tegemiseks ettenähtud tootmisliini. Tootmisprotsessi ajal tehtava pinnatöötluse eelisteks on suurem kiirus, mis võimaldab oluliselt suurendada tootmismahtu. Tänu sellele tehnoloogiale on ka silikoonile tehtavad kulutused ühiku kohta väiksemad, sest silikoonikiht on õhem kui eraldi tootmisliinil tehtava pinnatöötluse puhul.

               (37)

               Tuleb märkida, et kahe eri pinnatöötlusmeetodi olemasolu ei muuda SPRLi füüsikalisi, tehnilisi ja keemilisi põhiomadusi, mis jäävad muud liiki PET-kilega võrreldes samaks. On tõsi, et eri tootmisprotsessid ei ole olulised määramaks, kas teatav tooteliik on eraldi toode, eeldusel, et nende protsesside tulemusel saadud tooteliigid on sarnased füüsikaliste, tehniliste ja keemiliste põhiomaduste osas.

         4.4.2.2.   Erinevused kasutusotstarvetes ja vastastikune asendatavus

               (38)

               Taotluse esitaja väitis ka, et SPRL ja muud liiki PET-kile ei ole kasutusotstarvete poolest vastastikku asendatavad. Uurimine kinnitas seda väidet. See on siiski vastavalt esialgse uurimise tulemustele tõsi ka muud liiki PET-kile puhul, mille puhul on rakendatud eritöötlust.

               (39)

               Uurimine kinnitas, et pinnatöötluse või PET-kile mis tahes muu eritöötluse eesmärk on muuta kile sobivaks teatavateks eriotstarveteks. Pinna töötlemiseks valitakse igal juhul eri aine sõltuvalt teatavatest omadustest, mida on vaja asjakohase otstarbe puhul. Näiteks silikooniga katmise tulemusel kulub kile lahtitõmbamiseks vähe jõudu. Pinnatöötluseks kasutataval ainel võivad olla muud spetsiifilised omadused (silikooni puhul on see väike pindpinevus), mille tõttu ei ole võimalik toodet, mille pinda on töödeldud, kasutada muudeks otstarveteks. On olemas mitu muud liiki PET-kilet, mille pinda on töödeldud muude ainetega või muul viisil ning mille kasutusotstarve on eespool nimetatud põhjustel spetsiifiline ja piiratud.

               (40)

               Seega, kuigi SPRLi kasutatakse konkreetselt teatavate kasutusotstarvete jaoks, on selle füüsikalised, tehnilised ja keemilised omadused samasugused muud liiki PET-kilede omadega. Sellest tulenevalt ei ole vastastikune asendatavus ja kasutusotstarve olulised määramaks, kas SPRL on eraldi toode.

         4.4.2.3.   Erinevused kuludes ja hindades

               (41)

               Taotluse esitaja väitis, et PET-aluskile silikoonimisega kaasnevad lisakulud.

               (42)

               Leiti tõesti, et silikoonimisest tulenev lisakulu võib moodustada kuni 10 % tootmiskuludest sõltuvalt pinnatöötlusmeetodi valikust. Nagu on märgitud põhjendustes 35 ja 36, on taotluse esitaja valinud kulukama meetodi, arvestades silikooniga kaasnevaid kulutusi ühiku kohta. Tuleks siiski juhtida tähelepanu asjaolule, et see on lisakulu võrreldes PET-aluskile tootmiskuludega. Ka siis, kui PET-kile pinda töödeldakse muude ainetega või metalliseeritakse, suureneb tootmiskulu ja sellest tulenevalt tõusevad hinnad.

               (43)

               Selles osas leitakse siiski, et silikoonkihiga kaasnevad lisakulud ei kujuta endast olulist kriteeriumi, määramaks, kas SPRL on eraldi toode. Erinevused kuludes ja hindades ei õigusta järeldust, et teatavat tooteliiki tuleks käsitada eraldi tootena seni, kuni selle liigi füüsikalised, tehnilised ja keemilised põhiomadused on vaatlusaluse tootega samasugused.

         5.   JÄRELDUSED TOOTE MÄÄRATLUSE KOHTA

               (44)

               Uurimise tulemused kinnitasid, et PET-kile silikoonimise tulemusel muutub lõpptoote pind võrreldes PET-aluskilega. See protsess ei muuda siiski toote füüsikalisi, keemilisi ja tehnilisi põhiomadusi. Uurimine kinnitas, et turul on mitut liiki PET-kilet, mida on spetsiifiliselt töödeldud ning mis on hõlmatud vaatlusaluse toote määratlusega, nagu tehti kindlaks esialgses uurimises. Muud analüüsitud kriteeriumid, s.o tootmisprotsess, vastastikune asendatavus/kasutusostarve ja erinevused kulutustes ja hindades, seda järeldust ei muutnud.

               (45)

               Kõiki huvitatud isikuid teavitati olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille põhjal tehti eespool esitatud järeldused. Pärast kõnealust faktide ja kaalutluste avalikustamist võimaldati neil teatava ajavahemiku jooksul esitada oma seisukoht.

               (46)

               Isikute suulisi ja kirjalikke märkusi kaaluti nõuetekohaselt, kuid need ei muutnud järeldust jätta PET-kile impordi suhtes kehtivate dumpinguvastaste ja tasakaalustavate meetmete kohaldamisala sellesse kuuluvate toodete osas muutmata,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Osaline vahepealne uurimine, milles käsitleti Indiast pärit PET-kile impordi suhtes kohaldatavaid dumpinguvastaseid ja tasakaalustavaid meetmeid, lõpetatakse ilma kehtivaid dumpinguvastaseid ja tasakaalustavaid meetmeid muutmata.
   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 17. november 2010

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         D. REYNDERS

      (1)  ELT L 343, 22.12.2009, lk 51.

      (2)  ELT L 188, 18.7.2009, lk 93.

      (3)  EÜT L 316, 10.12.1999, lk 1.

      (4)  ELT L 68, 8.3.2006, lk 15.

      (5)  ELT L 236, 31.8.2006, lk 1.

      (6)  ELT L 255, 29.9.2007, lk 1.

      (7)  ELT L 6, 10.1.2009, lk 1.

      (8)  ELT L 168, 2.7.2010, lk 1.

      (9)  EÜT L 277, 23.8.2001, lk 1.

      (10)  ELT L 68, 8.3.2006, lk 6.

      (11)  ELT L 270, 29.9.2006, lk 1.

      (12)  ELT L 288, 6.11.2007, lk 1.

      (13)  ELT C 215, 9.9.2009, lk 19.

      (14)  Määruse (EÜ) nr 367/2001 põhjendus 10.


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/909, 12. juuni 2015, milles käsitletakse rongiliikluse korraldamisega seotud otseste kulude arvutamise meetodeid (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               13.6.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 148/17

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2015/909,
   12. juuni 2015,
   milles käsitletakse rongiliikluse korraldamisega seotud otseste kulude arvutamise meetodeid
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. novembri 2012. aasta direktiivi 2012/34/EL, millega luuakse ühtne Euroopa raudteepiirkond, (1) eriti selle artikli 31 lõiget 3,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Otseste kulude arvutamisel võib osutuda vajalikuks arvesse võtta võrgu intensiivsema kasutamise tõttu suurenenud uuendamis- või hooldusvajadust, kui on tagatud, et arvesse võetakse ainult rongiliikluse korraldamisega otseselt seotud kulusid.

               (2)

               Taristuettevõtjatel on kohustus käitada võrku, seistes samal ajal silmitsi tõhusat haldamist ja kulude kontrollimist takistavate piirangutega. Seetõttu peaks liikmesriikidel olema võimalus määrata otsesed kulud kindlaks vastavalt teenuse tõhusale osutamisele.

               (3)

               Raudteekasutustasude vastavusseviimine rongiliikluse korraldamisega seotud otseste kuludega ei tohiks põhjustada seda, et taristuettevõtja peaks rongiliikluse korraldamise tagajärjel kandma rahalist puhaskahjumit või -kasumit.

               (4)

               Varade ajalooliste väärtuste summa peaks põhinema taristuettevõtja poolt varade soetamiseks makstud summal, tingimusel et taristuettevõtja jääb kõnealuse summa eest vastutama.

               (5)

               Taristuettevõtjal ei tohiks lubada varasse investeerimise kulu sisse nõuda, kui puudub kohustus asjaomane kulu tagasi maksta.

               (6)

               Kuna rongiliikluse korraldamisega seotud otseste kulude arvutamise meetodeid tuleks kohaldada kogu ELis, peaksid need olema kooskõlas praeguste taristukulu arvestamise süsteemidega ning taristuettevõtjate kohaldatavate kuluandmetega.

               (7)

               Prognoositavate kulude ja tulemuslikkustasemete kasutamise tõttu ei tohiks tavapärase äritegevuse korral otsesed kulud, raudteekasutustasud ega lõppkokkuvõttes ka võrgu ebaefektiivse kasutamisega seotud kulud suureneda. Seepärast tuleks kohaldada varade ajaloolist väärtust ning jooksevväärtust võiks kasutada ainult siis, kui varade ajalooline väärtus ei ole kättesaadav või kui jooksevväärtus on ajaloolisest väärtusest väiksem. Kasutada võiks ka hinnangulist väärtust, asendusväärtust, prognoositavaid kulusid ja prognoositavaid tulemuslikkustasemeid, tingimusel et taristuettevõtja tõendab reguleerivale asutusele, kuidas ta need kehtestas, ja et seda tehti objektiivselt.

               (8)

               Taristuettevõtjal tuleks lubada otseste kulude arvutamisel arvesse võtta ainult selliseid kulusid, mille puhul ta suudab objektiivselt ja usaldusväärselt tõendada, et need on otseselt seotud rongiliikluse korraldamisega. Näiteks raudteeäärsed signaalseadmed ja -postid liiklustiheduse tõttu ei kulu ning seepärast ei tohiks nende suhtes otsestel kuludel põhinevat tasu kohaldada (2). Samas kaasneb rongiliikluse korraldamisega teatavate seadmete, näiteks pöörmetaristu täiendav kulumine ja seetõttu tuleks kõnealuse taristu suhtes osaliselt kohaldada otsestel kuludel põhinevat tasu. Kuna üha rohkem ronge ja taristuid varustatakse anduritega, võivad need anda lisateavet rongiliikluse korraldamisest põhjustatud tegeliku kulumise kohta.

               (9)

               Euroopa Kohus on teinud otsuse rongiliikluse korraldamisega seotud otseste kulude arvutamise kohta (3). Käesolevas määruses on kõnealust otsust arvesse võetud.

               (10)

               Elektritoiteseadmed, näiteks kaablid või trafod, rongiliikluse korraldamise käigus üldjuhul ei kulu. Neid ei mõjuta ei hõõrdumine ega ka rongiliikluse korraldamisega seotud muud mõjurid. Seepärast ei tuleks elektritoiteseadmetega seotud kulusid rongiliikluse korraldamisega seotud otseste kulude arvutamisel arvesse võtta. Samas põhjustavad elektrivedurit kasutavad rongid hõõrdumist ja elektrikaare tõttu kontaktvahendi (õhuliin või voolu andev kolmas rööbas) kulumist. Seepärast võib osa kõnealuste kontaktvahendite hoolduse ja uuendamise kuludest käsitada rongiliikluse korraldamisega seotud otseste kuludena. Ka muude õhuliinirajatiste komponentide hoolduse ja uuendamise kulude suurenemine võib olla rongiliiklusega kaasnevate elektriliste ja mehaaniliste mõjude otsene tagajärg.

               (11)

               Teatavate konstruktsiooniiseärasustega veeremiüksuste või rööbaste kasutamine tähendab seda, et rongiliikluse korraldamisega seotud otsesed kulud on eri suurusega. Selliste erinevuste kajastamiseks võivad liikmesriigid lubada taristuettevõtjatel kohandada otseste kulude keskmist, võttes muu hulgas arvesse parimaid rahvusvahelisi tavasid.

               (12)

               Üldtuntud majanduspõhimõtte kohaselt tagavad piirkuludel põhinevad kasutustasud olemasoleva taristu läbilaskevõime optimaalselt tõhusa kasutamise. Seega võib taristuettevõtja rongiliikluse korraldamisega seotud otseste kulude arvutamiseks kasutada ligikaudset piirkulude näitajat.

               (13)

               Lisaks on taristu kasutamise piirkulude arvutamiseks parimate rahvusvaheliste tavade (4) raames kasutusele võetud sellised meetodid ja mudelid nagu ökonomeetriline või tehniline modelleerimine. Samal ajal arendatakse parimaid rahvusvahelisi tavasid üha edasi tänu uutele sõltumatutele analüüsidele ja teadusuuringutele (neid kontrollib taristuettevõtjast sõltumatult näiteks reguleeriv asutus), mis võivad taristu iseärasustest tulenevalt hõlmata konkreetsele liikmesriigile eriomaseid analüüse ja teadusuuringuid. Seepärast tuleks taristuettevõtjatel lubada kasutada kõnealuseid mudeleid rongiliikluse korraldamisega seotud otseste kulude arvutamiseks.

               (14)

               Ökonomeetrilise ja tehnilise modelleerimise eri vormid võivad muuta taristu kasutamisega seotud otseste või piirkulude arvutamise täpsemaks. Siiski nõuab kulude modelleerimine kogukulust teatavate toetuskõlbmatute kululiikide mahaarvestamisel põhinevate meetoditega võrreldes kvaliteetsemaid andmeid ja oskusteavet. Peale selle ei tarvitse reguleerivad asutused olla suutelised kontrollima konkreetse arvutuse kooskõla direktiivi 2012/34/EL sätetega. Seepärast peaks taristuettevõtjal eespool nimetatud kvaliteetsemate andmete ja oskusteabe olemasolu korral olema lubatud kasutada otseste kulude arvutamiseks kas ökonomeetrilisi või tehnilisi mudeleid või mõlemat kombineerituna.

               (15)

               Reguleerivad asutused peaksid olema suutelised kontrollima, kas eri kuluarvestuspõhimõtteid kohaldatakse kooskõlas taristuettevõtja poolt neile esitatud teabega. Seepärast on direktiivi 2012/34/EL IV lisas sätestatud, et taristuettevõtja peab võrgu teadaandes esitama nii kulude kui ka tasude osas üksikasjaliku teabe meetodite, eeskirjade ja vajaduse korral graafikute kohta.

               (16)

               Rahvusvahelistes uurimustes (5) on otsesed ühikukulud välja arvutatud tihedas koostöös taristuettevõtjatega. Vaatamata sellele, et uurimustes analüüsiti mitmesugustes liikmesriikides eri veeremikoosseisu ja sihtpunktide puhul kasutatud eri meetodeid, olid otsesed kulud paljudel juhtudel väiksemad kui kaks eurot (arvutatuna 2005. aasta hindade ja vahetuskursside alusel, kasutades asjakohast hinnaindeksit) 1 000-tonnise rongi rongkilomeetri kohta. Selleks et vähendada reguleerivate asutuste halduskoormust, puudub juhul, kui otsesed kulud on alla kahe euro, vajadus nõuda nii üksikasjalikku arvutuskäiku.

               (17)

               Mitmesugustel põhjustel, nagu tootlikkuse kasv, uue tehnoloogia levik või paremad arusaamad kulude tekke põhjustest, tuleks otseste kulude arvutamise käiku korrapäraselt ajakohastada või see läbi vaadata, võttes muu hulgas arvesse parimaid rahvusvahelisi tavasid.

               (18)

               Kuna raudteeveoettevõtjad vajavad prognoositavaid kuluarvestussüsteeme ja neil on taristuga seotud kulude arengu suhtes põhjendatud ootused, peaksid taristuettevõtjad reguleeriva asutuse nõudmise korral koostama rongiliikluse korraldamisega tegelevate raudteeveoettevõtjate jaoks üleminekumeetmete järkjärgulise kohaldamise kava, kuna nende jaoks võivad rongiliikluse korraldamisega seotud kulud pärast olemasolevate arvutusmeetodite rakendamise läbivaatamist oluliselt suureneda.

               (19)

               Käesoleva määrusega kehtestatud meetmed on kooskõlas direktiivi 2012/34/EL artikli 62 lõikes 1 osutatud komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Reguleerimisese ja -ala
   1.   Käesolevas määruses on sätestatud rongiliikluse korraldamisega seotud otseste kulude arvutamise meetodid, et määrata kindlaks direktiivi 2012/34/EL artikli 31 lõikes 3 osutatud kasutustasu juurdepääsu eest minimaalsele juurdepääsupaketile ja teenindusrajatisi ühendavale taristule.
   2.   Käesoleva määruse kohaldamine ei piira taristu rahastamist ega taristuettevõtja tulude ja kulude tasakaalu käsitlevate sätete kohaldamist vastavalt direktiivi 2012/34/EL artiklile 8.
   Artikkel 2
   Mõisted
   Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
   1)   „otsesed kulud”– kulud, mis on otseselt seotud rongiliikluse korraldamisega;
   2)   „otsesed ühikukulud”– otsesed kulud rongkilomeetri, sõidukilomeetri, rongi brutotonnkilomeetri või nende kombinatsiooni kohta;
   3)   „kuluüksus”– taristuettevõtja arvestussüsteemi kuuluv äriüksus, kus esitatud kulud jaotatakse otseselt või kaudselt turustatavate teenuste vahel.
   Artikkel 3
   Kogu võrgul põhinevad otsesed kulud
   1.   Kogu võrgul põhinevad otsesed kulud arvutatakse nii, et minimaalse juurdepääsupaketi teenuste osutamisega ja teenindusrajatisi ühendavale taristule juurdepääsu tagamisega seotud kuludest lahutatakse artiklis 4 osutatud toetuskõlbmatud kulud.
   2.   Liikmesriigid võivad otsustada, et taristuettevõtja kasutab tõhusa teenuseosutamisega seotud kulusid lõike 1 kohaste kogu võrgul põhinevate otseste kulude arvutamiseks.
   3.   Kogu võrgul põhinevate otseste kulude arvutamiseks kasutatud varade väärtus põhineb nende ajaloolisel väärtusel või kui varade ajalooline väärtus ei ole kättesaadav või kui jooksevväärtus on väljakujunenud väärtusest väiksem, siis varade jooksevväärtusel. Varade ajalooline väärtus põhineb taristuettevõtja poolt asjaomaste varade soetamise ajal makstud summadel ja koostatud dokumentidel. Kui tegemist on võla vähendamisega, kus taristuettevõtja koguvõla või osa sellest võtab enda peale mõni teine üksus, vähendab taristuettevõtja asjakohase summa võrra varade väärtust ja asjaomaseid kogu võrgul põhinevaid otseseid kulusid. Erandina esimesest lausest võib taristuettevõtja kohaldada väärtusi, sh nii hinnangulisi väärtusi, väljakujunenud väärtusi kui ka asendusväärtusi, tingimusel et neid on võimalik läbipaistvalt, usaldusväärselt ja objektiivselt mõõta ning reguleerivatele asutustele nõuetekohaselt tõendada.
   4.   Ilma et see piiraks artikli 4 sätete kohaldamist ja juhul, kui taristuettevõtja suudab asjaomaseid otseseid kulusid läbipaistvalt, usaldusväärselt ja objektiivselt mõõta ning muu hulgas parimatele rahvusvahelistele tavadele tuginedes tõendada, et asjaomased kulud on otseselt seotud rongiliikluse korraldamisega, võib taristuettevõtja oma otseste kulude arvutamisel võtta kogu võrgul põhinevate otseste kulude põhjal arvesse eelkõige järgmisi kulusid:

               a)

               kulutused töötajatele, keda on vaja konkreetse liiniosa käigushoidmiseks, kui taotleja soovib käitada konkreetset raudteeveoteenust väljaspool asjaomase liini tavapärast käitamisaega;

               b)

               osa kuludest, mis on põhjustatud pöörmetaristu, sh pöörmete ja ristmete kulumisest rongiliikluse käigus;

               c)

               osa kuludest, mis hõlmavad õhuliini, voolu andva kolmanda rööpa või mõlema seadme ja õhuliinirajatise uuendamist ja hooldamist seoses nende otsese kulumisega rongiliikluse korraldamise käigus;

               d)

               kulutused töötajatele, keda on vaja rongiliinide eraldamise ja sõiduplaani väljatöötamise ettevalmistamisel, niivõrd, kuivõrd kõnealused kulud on otseselt seotud rongiliikluse korraldamisega.

         5.   Käesoleva artikli kohasel arvutamisel kasutatud kulud põhinevad taristuettevõtja tegelikult tehtud või prognoositavatel maksetel. Käesoleva artikli kohaselt arvutatud kulusid mõõdetakse või prognoositakse järjepidevalt samast ajavahemikust pärineva teabe põhjal.
   Artikkel 4
   Toetuskõlbmatud kulud
   1.   Taristuettevõtja ei võta kogu võrgul põhinevate otseste kulude arvutamisel arvesse eelkõige järgmiseid kulusid:

               a)

               raudteevõrgulõigu kasutusvalmis hoidmisega seotud püsikulud, mida taristuettevõtja peab kandma ka siis, kui rongid asjaomasel lõigul ei liikle;

               b)

               kulud, mis ei ole taristuettevõtja tehtud maksetega seotud. Kulud või kuluüksused, mis ei ole otseselt seotud juurdepääsu tagamisega minimaalsele juurdepääsupaketile või teenindusrajatisi ühendavale taristule;

               c)

               maa või muu põhivara soetamise, müügi, demonteerimise, saastest puhastamise, rekultiveerimise või rentimisega seotud kulud;

               d)

               kogu võrgu üldkulud, sealhulgas üldine palga- ja -pensionikulu;

               e)

               rahastamiskulud;

               f)

               tehnika arengu või vananemisega seotud kulud;

               g)

               immateriaalse varaga seotud kulud;

               h)

               raudteeäärsete andurite, raudteeäärsete sidevahendite ja signaalimisseadmetega seotud kulud, kui need ei ole otseselt seotud rongiliikluse korraldamisega;

               i)

               teabe, mujal kui raudtee ääres asuvate sidevahendite ja telekommunikatsioonivahenditega seotud kulud;

               j)

               vääramatust jõust tulenevate konkreetsete intsidentide, õnnetusjuhtumite ja teenuse katkemisega seotud kulud, ilma et see piiraks direktiivi 2012/34/EL artikli 35 sätete kohaldamist;

               k)

               veoelektri toiteseadmetega seotud kulud, kui need ei ole otseselt seotud rongiliikluse korraldamisega. Rongiliikluse korraldamisega seotud otsesed kulud, mille puhul toiteseadet ei kasutata, ei sisalda toiteseadme kasutamise kulusid;

               l)

               direktiivi 2012/34/EL II lisa punkti 1 alapunktis f nimetatud teabe edastamisega seotud kulud, välja arvatud juhul, kui need on tehtud rongiliikluse korraldamise käigus;

               m)

               direktiivi 2012/34/EL artikli 31 lõikes 5 ja artikli 32 lõikes 4 osutatud astmestatud kulusüsteemidega seotud halduskulud;

               n)

               amortisatsioon, mis ei ole kindlaks määratud taristu tegeliku kulumise põhjal rongiliikluse korraldamise käigus;

               o)

               osa tsiviiltaristu haldamise ja uuendamisega seotud kuludest, mis ei ole otseselt seotud rongiliikluse korraldamisega.

         2.   Kui taristuettevõtja sai konkreetsete taristuinvesteeringute tegemiseks rahalisi vahendeid, mida ta ei pea tagasi maksma, ja kui neid investeeringuid on otseste kulude arvutamisel arvesse võetud, siis selliste investeeringutega seotud kulude arvel tasud ei suurene, ilma et see piiraks direktiivi 2012/34/EL artikli 32 sätete kohaldamist.
   3.   Käesoleva artikli kohaselt kulude arvutamisest välja jäetud kulusid mõõdetakse või prognoositakse artikli 3 lõikes 5 osutatud ajavahemiku põhjal.
   Artikkel 5
   Otseste ühikukulude arvutamine ja muutmine
   1.   Taristuettevõtja arvutab kogu võrgu keskmise otsese ühikukulu välja nii, et kogu võrgul põhinevad otsesed kulud jagatakse kas prognoositavate või tegelikult läbitud sõidukilomeetrite, rongkilomeetrite või brutotonnkilomeetrite arvuga.
   Kui taristuettevõtja tõendab direktiivi 2012/34/EL artiklis 55 osutatud reguleerivale asutusele, et lõikes 2 nimetatud väärtused või parameetrid on tema võrgu eri osades väga erinevad, arvutab ta pärast võrgu asjakohasteks osadeks jaotamist võrgu osade keskmise otsese ühikukulu, jagades asjaomaste osade otsesed kulud prognoositavate või tegelikult läbitud sõidukilomeetrite, rongkilomeetrite või brutotonnkilomeetrite arvuga. Prognoosiperiood võib hõlmata mitut aastat.
   Keskmiste otseste ühikukulude arvutamiseks võib taristuettevõtja kasutada sõidukilomeetrite, rongkilomeetrite või brutotonnkilomeetrite kombinatsiooni, tingimusel et see arvutusmeetod ei muuda otsest põhjuslikku seost rongiliikluse korraldamisega. Taristuettevõtja võib kohaldada tegelikke või prognoositavaid kulusid, ilma et see piiraks artikli 3 lõike 3 sätete kohaldamist.
   2.   Liikmesriigid võivad taristuettevõtjal lubada muuta keskmisi otseseid ühikukulusid, et võtta arvesse taristu eri kulumistasemeid vastavalt ühele või mitmele järgmistest parameetritest:

               a)

               rongi pikkus ja/või veeremiüksuste arv;

               b)

               rongi mass;

               c)

               veeremiüksuse liik, eelkõige selle vedrustamata mass;

               d)

               rongi kiirus;

               e)

               mootoriga ühiku veojõud;

               f)

               telgedele langev mass ja/või telgede arv;

               g)

               registreeritud liugelohkude arv või rataste libisemise vastase varustuse tõhus kasutamine;

               h)

               veeremiüksuste vertikaalsuunaline jäikus ja rööbasteed mõjutavad horisontaaljõud;

               i)

               tarbitud ja mõõdetud elektrivool või pantograafide või kontaktkingade dünaamika kui õhuliini või voolu andva rööpa kulumisega seotud kulude arvestamise parameeter;

               j)

               rööbastee parameetrid, eelkõige nende raadius;

               k)

               muud kuludega seotud parameetrid, mille puhul taristuettevõtja saab reguleerivale asutusele tõendada, et kõikide selliste parameetrite väärtused, kaasa arvatud nende muutumine (kui see on asjakohane), on objektiivselt mõõdetud ja registreeritud.

         3.   Otseste ühikukulude muutmisega ei tohi kaasneda artikli 3 lõike 1 kohaste kogu võrgul põhinevate otseste kulude suurenemist.
   4.   Taristuettevõtja algatusel rongiliikluse ettekavatsetud või ettekavatsemata ümbersuunamisest põhjustatud täiendavaid kulusid ei arvestata asjaomase rongiliikluse korraldamisega seotud otseste kulude hulka. Esimest lauset ei kohaldata juhul, kui asjaomane taristuettevõtja kannab kõnealused kulud raudteeveoettevõtja eest või kui ümbersuunamise põhjustas direktiivi 2012/34/EL artikli 46 kohane kooskõlastusmenetlus.
   5.   Käesoleva artikli alusel tehtavateks arvutusteks kasutatav sõidukilomeetrite, rongkilomeetrite või brutotonnkilomeetrite koguarv mõõdetakse või prognoositakse artikli 3 lõikes 5 osutatud võrdlusperioodi põhjal.
   Artikkel 6
   Kulude modelleerimine
   Erandina artikli 3 lõikest 1 ja artikli 5 lõike 1 esimesest lausest võib taristuettevõtja otseste ühikukulude arvutamiseks kasutada usaldusväärselt tõendatud ökonomeetrilist või tehnilist kulude modelleerimist, tingimusel et ta tõendab reguleerivale asutusele, et otsesed ühikukulud hõlmavad ainult rongiliikluse korraldamisega otseselt seotud kulusid ega hõlma eelkõige artiklis 4 osutatud kulusid. Reguleeriv asutus võib taristuettevõtjalt võrdluseks nõuda otseste ühikukulude arvutamist vastavalt artikli 3 lõikele 1 ja artikli 5 lõikele 1 või kulude modelleerimist vastavalt esimesele lausele.
   Artikkel 7
   Lihtsustatud kontroll
   1.   Kui artikli 3 lõike 1 kohased kogu võrgul põhinevad otsesed kulud või artikli 6 kohased modelleerimise põhjal arvutatud otsesed kulud, korrutatuna võrdlusperioodi jooksul läbitud rongkilomeetrite, sõidukilomeetrite ja/või rongi brutotonnkilomeetritega, moodustavad hoolduse ja uuendamisega seotud kogukuludest vähem kui 15 % või on 10 % hoolduskulude ja 20 % uuenduskulude summast väiksemad, võib reguleeriv asutus teostada direktiivi 2012/34/EL artikli 56 lõikes 2 osutatud kontrolli kogu võrgul põhinevate otseste kulude arvutamise üle lihtsustatud viisil. Liikmesriigid võivad otsustada suurendada käesolevas lõikes nimetatud protsendimäärasid kuni kaks korda.
   2.   Reguleeriv asutus võib kiita heaks artikli 5 lõikes 1 osutatud keskmiste otseste ühikukulude arvutamise, artikli 5 lõikes 2 osutatud muudetud keskmiste ühikukulude arvutamise ja/või artiklis 6 osutatud kulude modelleerimise käesoleva artikli lõikes 1 osutatud lihtsustatud kontrolli alusel, tingimusel et 1 000-tonnise rongi puhul ei ole rongkilomeetri keskmised otsesed kulud suuremad kui kaks eurot (arvutatuna 2005. aasta hindade ja vahetuskursside alusel, kasutades asjakohast hinnaindeksit).
   3.   Lõigetes 1 ja 2 osutatud lihtsustatud kontrolle kohaldatakse üksteisest sõltumatult. Lihtsustatud kontrollid ei piira direktiivi 2012/34/EL artikli 31 või 56 sätete kohaldamist.
   4.   Reguleeriv asutus määrab kindlaks lihtsustatud kontrolli üksikasjad.
   Artikkel 8
   Arvutusmeetodi läbivaatamine
   Taristuettevõtja ajakohastab korrapäraselt otseste kulude arvutamiseks kasutatavat meetodit, võttes muu hulgas arvesse parimaid rahvusvahelisi tavasid.
   Artikkel 9
   Üleminekusätted
   Taristuettevõtja esitab otseste kulude arvutamiseks kasutatava meetodi ja vajaduse korral üleminekumeetmete järkjärgulise kohaldamise kava reguleerivale asutusele hiljemalt 3. juulil 2017.
   Artikkel 10
   Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
   Seda kohaldatakse alates 1. augustist 2015.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõigis liikmesriikides.
      Brüssel, 12. juuni 2015

            Komisjoni nimel

            president

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  ELT L 343, 14.12.2012, lk 32.

      (2)  Uurimus CATRIN sisaldab kokkuvõtet mitmesugustest uurimustest, milles käsitletakse taristukomponente, mida seitse ELi taristuettevõtjat on kasutanud raudteega seotud ökonomeetriliste kulude uurimiseks. Seitsmest asjaomasest taristuettevõtjast kuus ei võtnud ökonomeetriliste kulude arvutamisel asjakohaste komponentidena arvesse liikluse korraldamist ega signaalimist (vt tabel 13, uurimus CATRIN, tulemus 1, lk 40).

      (3)  Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas C-512/10, komisjon vs. Poola, ECLI, EU:C:2013:338, punktid 82, 83 ja 84.

      (4)  Rootsi riikliku teede ja transpordi uurimisinstituudi (VTI) juhendamisel korraldatud uurimus CATRIN, tulemus D1, märts 2008, lk 37–54 ja 82–84.

      (5)  Leedsi ülikooli juhendamisel rakendatud projekt GRACE, tulemus D7 „Generalisation of marginal social cost estimates” („Hinnangulise sotsiaalse piirkulu üldistamine”), lk 22, 23.


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/1596, 21. september 2015, millega kiidetakse heaks oluline muudatus kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste registrisse kantud nimetuse spetsifikaadis [Montes de Toledo (KPN)]

text:
               24.9.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 248/40

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2015/1596,
   21. september 2015,
   millega kiidetakse heaks oluline muudatus kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste registrisse kantud nimetuse spetsifikaadis [Montes de Toledo (KPN)]
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. novembri 2012. aasta määrust (EL) nr 1151/2012 põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta, (1) eriti selle artikli 52 lõiget 2,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 1 esimese lõigu kohaselt vaatas komisjon läbi Hispaania taotluse saada heakskiit komisjoni määruse (EÜ) nr 1187/2000 (2) (muudetud määrusega (EL) nr 593/2010) (3) kohaselt registreeritud kaitstud päritolunimetuse „Montes de Toledo” spetsifikaadi muudatusele.

               (2)

               Kuna asjaomane muudatus ei ole väike määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 tähenduses, avaldas komisjon kõnealuse määruse artikli 50 lõike 2 punkti a kohase muutmistaotluse Euroopa Liidu Teatajas
                   (4).

               (3)

               Kuna komisjon ei ole saanud ühtegi määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 51 kohast vastuväidet, tuleb spetsifikaadi muudatus heaks kiita,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1

      Euroopa Liidu Teatajas avaldatud nimetuse „Montes de Toledo” (KPN) spetsifikaadi muudatus kiidetakse heaks.
   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 21. september 2015

            Komisjoni nimel

            presidendi eest

            komisjoni liige

         Phil HOGAN

      (1)  ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

      (2)  Komisjoni määrus (EÜ) nr 1187/2000, 5. juuni 2000, millega täiendatakse määruse (EÜ) nr 2400/96 (teatavate nimede kandmise kohta kaitstud päritolunimetuste ja geograafiliste tähiste registrisse, mis on ette nähtud nõukogu määrusega (EMÜ) nr 2081/92 põllumajandustoodete ja toiduainete geograafiliste tähiste ning päritolunimetuste kaitse kohta) lisa (EÜT L 133, 6.6.2000, lk 19).

      (3)  Komisjoni määrus (EL) nr 593/2010, 6. juuli 2010, millega kiidetakse heaks olulised muudatused kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste registrisse kantud nimetuse spetsifikaadis [„Montes de Toledo” (KPN)] (ELT L 172, 7.7.2010, lk 1).

      (4)  ELT C 147, 5.5.2015, lk 16.


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/473, 31. märts 2016, millega muudetakse 244. korda nõukogu määrust (EÜ) nr 881/2002, millega kehtestatakse teatavate Islamiriigi ja Al Qaida organisatsiooniga seotud isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangud

text:
               1.4.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 85/30

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2016/473,
   31. märts 2016,
   millega muudetakse 244. korda nõukogu määrust (EÜ) nr 881/2002, millega kehtestatakse teatavate Islamiriigi ja Al Qaida organisatsiooniga seotud isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangud
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 27. mai 2002. aasta määrust (EÜ) nr 881/2002, millega kehtestatakse teatavate Islamiriigi ja Al Qaida organisatsiooniga seotud isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangud (1), eriti selle artikli 7 lõike 1 punkti a ja artikli 7a lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Määruse (EÜ) nr 881/2002 I lisas on esitatud nende isikute, rühmituste ja üksuste loetelu, kelle rahalised vahendid ja majandusressursid nimetatud määruse alusel külmutatakse.

               (2)

               28. märtsil 2016 otsustas ÜRO Julgeolekunõukogu sanktsioonide komitee lisada ühe füüsilise isiku nende isikute, rühmituste ja üksuste loetellu, kelle suhtes kohaldatakse rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamist. Seega tuleks määruse (EÜ) nr 881/2002 I lisa vastavalt ajakohastada.

               (3)

               Selleks et tagada käesolevas määruses sätestatud meetmete tõhusus, peaks käesolev määrus viivitamata jõustuma,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Määruse (EÜ) nr 881/2002 I lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.
   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 31. märts 2016

            Komisjoni nimel

            presidendi eest

            välispoliitika vahendite talituse direktor

      (1)  EÜT L 139, 29.5.2002, lk 9.

      LISA
      Määruse (EÜ) nr 881/2002 I lisasse lisatakse pealkirja „Füüsilised isikud” alla järgmine kanne:

         „Nayef Salam Muhammad Ujaym Al-Hababi (teiste nimedega a) Nayf Salam Muhammad Ujaym al-Hababi, b) Faruq al-Qahtani, c) Faruq al-Qatari, d) Farouq al-Qahtani al Qatari, e) Sheikh Farooq al-Qahtani, f) Shaykh Imran Farouk, g) Sheikh Faroq al-Qatari). Sünniaeg: a) 1981, b) ligikaudu 1980. Sünnikoht: Saudi Araabia. Kodakondsus: a) Saudi Araabia, b) Katar. Passi nr: 592667 (3. mail 2007 välja antud Katari pass). Aadress: Afganistan (alates 2009. aastast). Artikli 7d lõike 2 punktis i osutatud kuupäev: 28.3.2016.”


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/135, 28. jaanuar 2015 , millega kehtestatakse kindlad impordiväärtused, et määrata kindlaks teatava puu- ja köögivilja hind piiril

text:
               29.1.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 23/11

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2015/135,
   28. jaanuar 2015,
   millega kehtestatakse kindlad impordiväärtused, et määrata kindlaks teatava puu- ja köögivilja hind piiril
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007 (1),
   võttes arvesse komisjoni 7. juuni 2011. aasta rakendusmäärust (EL) nr 543/2011, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses puu- ja köögiviljasektori ning töödeldud puu- ja köögivilja sektoriga, (2) eriti selle artikli 136 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Rakendusmääruses (EL) nr 543/2011 on sätestatud vastavalt mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay vooru tulemustele kriteeriumid, mille alusel kehtestab komisjon kolmandatest riikidest importimisel kõnealuse määruse XVI lisa A osas sätestatud toodete ja ajavahemike kohta kindlad impordiväärtused.

               (2)

               Iga turustuspäeva kindel impordiväärtus on arvutatud rakendusmääruse (EL) nr 543/2011 artikli 136 lõike 1 kohaselt, võttes arvesse päevaandmete erinevust. Seetõttu peaks käesolev määrus jõustuma selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise kuupäeval,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Käesoleva määruse lisas määratakse kindlaks rakendusmääruse (EL) nr 543/2011 artikliga 136 ette nähtud kindlad impordiväärtused.
   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 28. jaanuar 2015

            Komisjoni nimel

            presidendi eest

            põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektor

         Jerzy PLEWA

      (1)  ELT L 347, 20.12.2013, lk 671.

      (2)  ELT L 157, 15.6.2011, lk 1.

      LISA

         Kindlad impordiväärtused, et määrata kindlaks teatava puu- ja köögivilja hind piiril

                  (eurot 100 kg kohta)

                  CN-kood

                  Kolmanda riigi kood (1)

                  Kindel impordiväärtus

                  0702 00 00

                  EG

                  362,8

                  MA

                  99,0

                  TR

                  128,7

                  ZZ

                  196,8

                  0707 00 05

                  JO

                  229,9

                  TR

                  192,7

                  ZZ

                  211,3

                  0709 91 00

                  EG

                  122,4

                  ZZ

                  122,4

                  0709 93 10

                  EG

                  165,4

                  MA

                  226,4

                  TR

                  233,5

                  ZZ

                  208,4

                  0805 10 20

                  EG

                  47,9

                  IL

                  78,7

                  MA

                  55,0

                  TN

                  52,5

                  TR

                  77,7

                  ZZ

                  62,4

                  0805 20 10

                  IL

                  148,1

                  MA

                  90,6

                  ZZ

                  119,4

                  0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

                  EG

                  74,4

                  IL

                  100,6

                  MA

                  133,5

                  TR

                  126,1

                  ZZ

                  108,7

                  0805 50 10

                  TR

                  56,2

                  ZZ

                  56,2

                  0808 10 80

                  BR

                  59,3

                  CL

                  89,3

                  MK

                  26,7

                  US

                  161,6

                  ZZ

                  84,2

                  0808 30 90

                  CL

                  316,1

                  US

                  138,7

                  ZZ

                  227,4

         (1)  Riikide nomenklatuur on sätestatud komisjoni 27. novembri 2012. aasta määruses (EL) nr 1106/2012, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 471/2009 (mis käsitleb ühenduse statistikat väliskaubanduse kohta kolmandate riikidega) seoses riikide ja territooriumide nomenklatuuri ajakohastamisega (ELT L 328, 28.11.2012, lk 7). Kood „ZZ” tähistab „muud päritolu”.


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/1597, 23. september 2015, millega kehtestatakse erand rakendusmäärusest (EL) nr 615/2014 seoses Kreeka toetusesaaja-organisatsioonidele oliiviõli ja lauaoliivide sektorit toetavate tööprogrammide puhul 2015. aastal tehtava ettemakse esimese osamakse tasumise lõpptähtpäevaga

text:
               24.9.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 248/41

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2015/1597,
   23. september 2015,
   millega kehtestatakse erand rakendusmäärusest (EL) nr 615/2014 seoses Kreeka toetusesaaja-organisatsioonidele oliiviõli ja lauaoliivide sektorit toetavate tööprogrammide puhul 2015. aastal tehtava ettemakse esimese osamakse tasumise lõpptähtpäevaga
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007, (1) eriti selle artikli 31 punkti b,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 611/2014 (2) artikli 7 lõike 1 kohaselt algas määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 29 lõikes 1 osutatud oliiviõli ja lauaoliivide sektorit toetava kolmeaastase tööprogrammi periood 1. aprillil 2015.

               (2)

               Vastavalt komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 615/2014 (3) artikli 3 lõikele 2 peavad liikmesriigid tasuma toetusesaaja-organisatsioonidele tehtava ettemakse esimese osamakse heakskiidetud tööprogrammide esimese rakendusaasta kohta 31. maiks 2015. Kõnealuse määruse artikli 4 lõikes 1 on sätestatud, et selliste ettemaksete tegemise tingimus on, et toetusesaaja-organisatsioon esitab tagatise.

               (3)

               Kreekas on valitsevate majandus- ja turutingimuste tõttu teatavad heakskiidetud tööprogrammid seiskunud, kuna nende toetusesaaja-organisatsioonid ei ole suutnud õigeaegselt nõutavat tagatist esitada. Seepärast ei saanud Kreeka tasuda neile esimest osamakset 31. maiks 2015.

               (4)

               Seda olukorda silmas pidades ja kõikide heakskiidetud tööprogrammide rakendamise võimaldamiseks on vaja ette näha erand rakendusmääruse (EL) nr 615/2014 artikli 3 lõikest 2, et Kreeka saaks tasuda asjakohased esimesed osamaksed 15. oktoobriks 2015.

               (5)

               Otstarbeka rakendamise huvides tuleks käesoleva määruse kohaldamist alustada järgmisel päeval pärast selle avaldamist.

               (6)

               Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas põllumajandusturgude ühise korralduse komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Rakendusmääruse (EL) nr 615/2014 artikli 3 lõike 2 esimeses lauses osutatud lõpptähtpäev on Kreeka puhul 2015. aastal 15. oktoober 2015.
   Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 23. september 2015

            Komisjoni nimel

            president

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  ELT L 347, 20.12.2013, lk 671.

      (2)  Komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 611/2014, 11. märts 2014, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1308/2013 oliiviõli ja lauaoliivide sektorit toetavate programmide osas (ELT L 168, 7.6.2014, lk 55).

      (3)  Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 615/2014, 6. juuni 2014, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1306/2013 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 rakendussätted seoses oliiviõli ja lauaoliivide sektorit toetavate tööprogrammidega (ELT L 168, 7.6.2014, lk 95).


title: Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 456/2012, 30. mai 2012 , millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1266/2007 nõukogu direktiivi 2000/75/EÜ rakenduseeskirjade kohta seoses lammaste katarraalse palaviku tõrje, järelevalve, seire ja teatavate vastuvõtlikku liiki kuuluvate loomade liikumispiirangutega  EMPs kohaldatav tekst

text:
               31.5.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 141/7

         KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 456/2012,
   30. mai 2012,
   millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1266/2007 nõukogu direktiivi 2000/75/EÜ rakenduseeskirjade kohta seoses lammaste katarraalse palaviku tõrje, järelevalve, seire ja teatavate vastuvõtlikku liiki kuuluvate loomade liikumispiirangutega
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 20. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/75/EÜ, millega kehtestatakse erisätted lammaste katarraalse palaviku tõrjeks ja likvideerimiseks, (1) eriti selle artikli 9 lõike 1 punkti c, artikleid 11 ja 12 ning artikli 19 kolmandat lõiku,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni määruses (EÜ) nr 1266/2007 (2) on sätestatud lammaste katarraalse palavikuga seotud tõrje-, järelevalve- ja seire-eeskirjad ning loomade veo piirangud kitsendustega tsoonides ja sealt välja. Samuti on seal kindlaks määratud tingimused, mille alusel tehakse direktiiviga 2000/75/EÜ ette nähtud väljaviimiskeelu suhtes erandeid vastuvõtlike loomade ja nende sperma, munarakkude ja embrüote veo puhul, sealhulgas lammaste katarraalse palaviku vastaste vaktsiinide kasutamise eeskirjad.

               (2)

               Praegu kehtivate eeskirjade kohaselt, mis on sätestatud direktiivis 2000/75/EÜ, ei ole lubatud väljaspool kaitstud alasid lammaste katarraalse palaviku vastaseid vaktsiine kasutada. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2012. aasta direktiiviga 2012/5/EL, millega muudetakse nõukogu direktiivi 2000/75/EÜ lammaste katarraalse palaviku vastase vaktsineerimise osas, (3) on direktiivis 2000/75/EÜ sätestatud vaktsineerimise eeskirjad muudetud paindlikumaks, et lammaste katarraalse palaviku vastaseid inaktiveeritud vaktsiine saaks kasutada vaktsineerimisel ka väljaspool neid alasid, mille suhtes kehtivad loomade veo piirangud. Seega tuleks määrust (EÜ) nr 1266/2007 muuta. Lisaks on vaja teha muudatusi, et lihtsustada järelevalve- ja seireprotsesse ning kohandada määruses (EÜ) nr 1266/2007 kehtestatud eeskirju uusimate teaduslike seisukohtade kohaselt.

               (3)

               Lammaste katarraalset palavikku käsitleva epidemioloogilise teabe kogumise ja analüüsimise jaoks on määruses (EÜ) nr 1266/2007 ette nähtud, et liikmesriigid peavad edastama lammaste katarraalse palaviku seire ja järelevalve programmide rakendamise raames kogutud andmed lammaste katarraalse palaviku kohta rakenduse BlueTongue NETwork (edaspidi „süsteem BT-Net”) kaudu.

               (4)

               Kuid kogemused näitavad, et muude olemasolevate liidus kehtivate teavitamis- ja aruandluskohustuste raames on teave piisavalt kättesaadav. Seega ei ole enam vaja kohustust, mille alusel tuleb teavet vahetada süsteemi BT-Net kaudu.

               (5)

               Määruses (EÜ) nr 1266/2007, nagu seda on muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 123/2009, (4) on antud liikmesriikidele võimalus piiritleda teatud tingimustel „väiksema riskiga piirkonnad”, et liikmesriigi territooriumi osades, kus viirus ei levi, oleks lihtsam ennetavaid vaktsineerimisi teha. Direktiivi 2012/5/EL (millega lubatakse lammaste katarraalse palaviku vastu vaktsineerida ka väljaspool kitsendustega tsoone) jõustumise tulemusena ei ole enam vaja sätteid „väiksema riskiga piirkondade” piiritlemise kohta.

               (6)

               Määruse (EÜ) nr 1266/2007 artikli 6 lõike 2 kohaselt võib liikmesriik otsustada, et eemaldab epidemioloogiliselt asjakohase geograafilise piirkonna kitsendustega tsoonist ja kuulutab asjaomase piirkonna haigusevabaks piirkonnaks, kui järelevalvega on tõendatud, et selles piirkonnas ei ole viirust kahe aasta jooksul esinenud.

               (7)

               Ent kitsendustega tsooni neis osades, kus vähemalt aasta jooksul (sealhulgas vektori ühe aktiivsusperioodi jooksul) on seire- ja järelevalvetulemused näidanud, et lammaste katarraalse palaviku viiruse eriomane serotüüp või eriomased serotüübid ei ole seal levinud, valitseb oht, et haigus võib seal uuesti levima hakata, kui sama kitsendustega tsooni teistest osadest (kus esineb lammaste katarraalset palavikku) tuuakse sisse nakkusohuga loomi. Taolistes olukordades ja selleks et tagada soodsate epidemioloogiliste tingimuste korral ohutu üleminek haigusvaba piirkonna staatuse omandamisele, tuleks liikmesriikidel lubada piiritleda „ajutiselt haigusvaba ala” juhul, kui tõendamaks viiruse leviku puudumist on võetud seire- ja järelevalvemeetmeid.

               (8)

               EFSA loomatervishoiu ja loomade heaolu teaduskomisjoni 11. septembril 2008 vastu võetud teadusliku arvamuse „Risk of Bluetongue Transmission in Animal Transit” („Lammaste katarraalse palaviku ülekandumise oht loomade transiidi korral”) (5) kohaselt on olemas teoreetiline võimalus, et loomade transportimisel tuuakse nakkust kandvad sääsed nendega kaasa. Selle ohu võib kõrvaldada, kui sõidukeid puhastataks ja töödeldaks insektitsiidiga või tõrjevahendiga kas enne loomade peale- või mahalaadimist või siis, kui loomi veetakse läbi ala, kus oht on teadaolevalt väike, või siis ajal, mil oht on teadaolevalt väike Et piirata nende ainete ebasoovitavat mõju keskkonnale ja vältida võimalikke probleeme, näiteks seoses ooteperioodidega ja jääkide võimaliku kandumisega loomadele, ei tuleks enam nõuda loomade töötlemist heakskiidetud insektitsiidi või tõrjevahendiga, sest sellise töötlemise tulemusena suureneb ohutus vaid piiratud ulatuses.

               (9)

               Määruses (EÜ) nr 1266/2007, nagu seda on muudetud rakendusmäärusega (EL) nr 648/2011, (6) on üleminekuperioodi jooksul neil sihtliikmesriikidel, kuhu mitteimmuunsete loomade toomine teatud tingimuste korral võiks ohustada loomade tervist, lubatud nõuda selliste loomade veol teatud täiendavate tingimuste täitmist. Kuna käesolevas määruses on sätestatud vektorite eest kaitstud rajatiste kriteeriumid, ei ole kõnealune üleminekusäte enam vajalik.

               (10)

               Kuna viiruse leviku tasemed, keskkonnatingimused ja vaktsineerimisstrateegiad on liikmesriigiti erinevad, siis võib lammaste katarraalse palavikuga seonduv epidemioloogiline olukord olla liidu eri piirkondades vägagi erinev. Kogemused on näidanud, et soovitud eesmärkide saavutamiseks võib edukalt rakendada erinevaid seirestrateegiaid. Võttes arvesse EFSA loomatervishoiu ja loomade heaolu teaduskomisjoni teaduslikku arvamust lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire kohta, (7) tuleks seega määruse (EÜ) nr 1266/2007 I lisas sätestatud järelevalve ja seire suhtes kehtivaid ühtlustatud miinimumnõuded lihtsustada, et liikmesriigid saaksid oma riiklikke järelevalve- ja seireprogramme paindlikumalt koostada.

               (11)

               Kõnealuse teadusliku arvamuse kohaselt peaks seire seisukohast piisama valimi minimaalsest suurusest, et avastada 95 % usaldusväärsusega viiruse 5 % levimus vastuvõtlike liikide populatsiooni hulgas ja tõendada, et viirus ei ole epidemioloogiliselt asjakohases geograafilises piirkonnas kahe aasta jooksul levinud.

               (12)

               See, et lammaste katarraalse palaviku kahtlusega loomi hoitakse teatud kindla aja jooksul vektorikindlates rajatistes, on üks oluline nõue, kui soovitakse vastata teatud tingimustele, mille alusel võib teha erandi väljaviimiskeelu suhtes, nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr 1266/2007 III lisas. Kogemused on näidanud, et liikmesriikidel on raske kehtestada õigeid kriteeriume vektorikindla rajatise kasutuselevõtuks vastuvõtlikku liiki kuuluvate loomade, näiteks veiste, lammaste ja kitsedega kauplemisel toimuvate tavapäraste vedude korral.

               (13)

               Vektorikindlate rajatiste tõhususe suurendamiseks ja selleks, et aidata liikmesriike tõrjemeetmete rakendamisel, tuleks kehtestada kriteeriumid. Need kriteeriumid peaksid põhinema liikmesriikide kogemustel ja Maailma Loomatervishoiu Organisatsiooni (OIE) maismaaloomade tervishoiu eeskirjadel. Et viia määruses (EÜ) nr 1266/2007 kasutatud terminoloogia vastavusse OIE terminoloogiaga, asendatakse mõiste „vektorikindel rajatis” mõistega „vektorite eest kaitstud rajatis”.

               (14)

               Uute teaduslike andmete põhjal, milles kinnitatakse, et lammaste katarraalse palaviku viirus, eriti serotüüp 8 viirus, võib tõenäoliselt kanduda üle platsenta kaudu, võeti määrusega (EÜ) nr 1266/2007, nagu seda on muudetud määrusega (EÜ) nr 384/2008, (8) kasutusele ettevaatusabinõud lammaste katarraalse palaviku võimaliku leviku takistamiseks tiinete loomade või teatavate vastsündinud loomade puhul.

               (15)

               Vastavalt EFSA loomatervishoiu ja loomade heaolu teaduskomisjoni teaduslikule arvamusele lammaste katarraalse palaviku serotüüp 8 viiruse kohta (9) on teaduslikult tõestatud, et lammaste katarraalse palaviku serotüüp 8 viirus, mis toodi liitu sisse 2006. aastal, võib kanduda üle platsenta kaudu. Lammaste katarraalse palaviku muude serotüüpide ülekandumist platsenta kaudu ei ole siiski täheldatud neis nakkuspiirkondades, kus ei ole kasutatud nõrgestatud elusvaktsiine. Kõnealuse teadusliku arvamuse järelduste põhjal tuleks tiinete loomade veo suhtes rakendada ettevaatusabinõusid üksnes neis tsoonides, kus kehtivad kitsendused seoses lammaste katarraalse palaviku serotüüp 8 viirusega.

               (16)

               Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 1266/2007 vastavalt muuta.

               (17)

               Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
   Artikkel 1
   Määrust (EÜ) nr 1266/2007 muudetakse järgmiselt.

               1)

               Artikkel 4 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 4
               Lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire programmid
               Liikmesriigid rakendavad lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire programme vastavalt I lisas sätestatud miinimumnõuetele.”

               2)

               Artikkel 5 jäetakse välja.

               3)

               Artikli 6 lõige 2 asendatakse järgmisega:
               „2.   Enne kui otsustatakse epidemioloogiliselt asjakohane geograafiline piirkond kitsendustega tsoonist eemaldada, esitavad liikmesriigid komisjonile põhjendatud andmed, mis tõendavad, et selles piirkonnas ei ole pärast I lisa punkti 3 kohase lammaste katarraalse palaviku järelevalve- ja seireprogrammi rakendamist lammaste katarraalse palaviku viirust kahe aasta, sealhulgas vektori kahe täispika aktiivsusperioodi jooksul esinenud.”

               4)

               Artikli 7 lõige 2a asendatakse järgmisega:
               „2a.   Liikmesriigid võivad piiritleda kitsendustega tsoonis paikneva epidemioloogiliselt asjakohase geograafilise piirkonna „ajutise haigusvaba piirkonnana” eeldusel, et ühe aasta, sealhulgas vektori ühe täispika aktiivsusperioodi jooksul on I lisa punkti 3 kohaselt toimunud järelevalve ja seire tõendanud, et kitsendustega tsooni selles osas ei ole lammaste katarraalse palaviku viirust esinenud kas siis viiruse teatud konkreetse serotüübi või serotüüpide kombinatsioonide osas.
               Liikmesriik, kellel on kavas piiritleda kitsendustega tsoon või kitsendustega tsooni osa „ajutise haigusvaba piirkonnana”, teatab oma kavatsusest komisjonile. Liikmesriik lisab teatele I lisa punktis 3 osutatud teabe.
               Komisjon teavitab liikmesriike „ajutiste haigusvabade piirkondade” nimekirjast toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee raames.
               Loomade vedu sama kitsendustega tsooni piires piirkonnast, kus levib/levivad lammaste katarraalse palaviku viiruse sama/samad serotüüp/serotüübid, sama kitsendustega tsooni ossa, mis on piiritletud kui „ajutine haigusvaba piirkond”, võib lubada ainult juhul, kui

                           a)

                           loomad vastavad III lisas sätestatud tingimustele või

                           b)

                           loomad vastavad mis tahes muudele asjakohastele loomatervishoiualastele garantiidele, mis põhinevad lammaste katarraalse palaviku viiruse levikut takistavate ja vektorite rünnaku eest kaitsvate meetmete riskihindamise positiivsel tulemusel, mida nõuab päritolukoha pädev asutus ja mille kiidab heaks sihtkoha pädev asutus enne selliste loomade vedamist, või

                           c)

                           loomad viiakse otse tapamajja.”

               5)

               Artikli 8 lõike 5 kolmas lõik asendatakse järgmisega:
               „Teave määratud tapamajade kohta tehakse teistele liikmesriikidele ja avalikkusele kättesaadavaks.”

               6)

               Artikkel 9 asendatakse järgmisega:
               „Artikkel 9
               Loomade läbiveo lisatingimused
               1.   Pädev asutus lubab loomade läbivedu järgmistel tingimustel:

                           a)

                           pärast laadimiskoha nõuetekohast puhastamist ja desinfitseerimist töödeldakse loomade vedamise vahendeid heakskiidetud insektitsiidide ja/või tõrjevahenditega. Selline töötlemine peab toimuma iga kord enne kitsendustega tsoonist väljumist või tsooni sisenemist;

                           b)

                           kui kitsendustega tsoonist läbisõitmisel on ette nähtud pikem kui ühepäevane puhkeaeg kontrollpunktis, kaitstakse loomi vektorite rünnaku eest II lisas sätestatud tingimustele vastavas vektorite eest kaitstud rajatises.

                     2.   Käesoleva artikli lõiget 1 ei kohaldata, kui transiit toimub

                           a)

                           üksnes kitsendustega tsooni epidemioloogiliselt asjakohasest geograafilisest piirkonnast või läbi selle kooskõlas V lisaga määratletud hooajalise vektoritest vaba perioodi vältel või

                           b)

                           nendest kitsendustega tsooni osadest, mis on kooskõlas artikli 7 lõikega 2a piiritletud kui „ajutised haigusvabad piirkonnad”, või läbi nende osade.

                     3.   Käesoleva artikli lõikes 1 viidatud loomade puhul lisatakse direktiivides 64/432/EMÜ, 91/68/EMÜ ja 92/65/EMÜ sätestatud või otsuses 93/444/EMÜ viidatud asjakohastele veterinaarsertifikaatidele järgmine sõnastus: „Töötlemine insektitsiidiga/tõrjevahendiga … (toote nimi) … (kuupäev) kooskõlas määruse (EÜ) nr 1266/2007 artikliga 9.” ”

               7)

               Artikkel 9a jäetakse välja.

               8)

               I, II, III ja V lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.

         Artikkel 2
   Käesolev määrus jõustub viiendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

      Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
      Brüssel, 30. mai 2012

            Komisjoni nimel

            president

         José Manuel BARROSO

      (1)  EÜT L 327, 22.12.2000, lk 74.

      (2)  ELT L 283, 27.10.2007, lk 37.

      (3)  ELT L 81, 21.3.2012, lk 1.

      (4)  ELT L 40, 11.2.2009, lk 3.

      (5)  The EFSA Journal (2008) 795, lk 18–65.

      (6)  ELT L 176, 5.7.2011, lk 18.

      (7)  The EFSA Journal (2011); 9(6): 2192.

      (8)  ELT L 116, 30.4.2008, lk 3.

      (9)  The EFSA Journal 2011; 9(5): 2189.

      LISA
      Määruse (EÜ) nr 1266/2007 I, II, III ja V lisa muudetakse järgmiselt.

                  1)

                  I lisa asendatakse järgmisega:

                     „I LISA

                        Lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire programmide miinimumnõuded (viidatud artiklis 4)

                     1.   Üldnõuded

                     Lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire programmide eesmärk on

                                 a)

                                 tuvastada lammaste katarraalse palaviku viiruse võimalik esinemine ja

                                 b)

                                 vajaduse korral tõendada selle viiruse teatava serotüübi puudumist liikmesriigis või epidemioloogiliselt asjakohases geograafilises piirkonnas või

                                 c)

                                 määratleda hooajaline vektoritest vaba periood (entomoloogiline seire).

                           Kui konkreetsete keskkonnatingimuste tõttu ei ole õigustatud teistsugune suurus, piiritletakse lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire teostamisel viidatavaks geograafiliseks üksuseks umbes 45 x 45 km suurune ala (ligikaudu 2 000 km2).
                     Vajaduse korral võivad liikmesriigid järelevalve ja seire teostamisel viidatava geograafilise üksusena kasutada direktiivi 64/432/EMÜ artikli 2 lõike 2 punktis p määratletud piirkonna mõistet või komisjoni 1. märtsi 2005. aasta otsuse 2005/176/EÜ (milles sätestatakse loomahaigustest teatamise kodeeritud vorm ja koodid vastavalt nõukogu direktiivile 82/894/EMÜ) (1) X lisas sätestatud piirkondi.
                     2.   Lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire programmid, mille eesmärk on tuvastada lammaste katarraalse palaviku viiruse võimalik esinemine

                     Lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire programmid, mille eesmärk on tuvastada lammaste katarraalse palaviku viiruse võimalik esinemine, peavad koosnema vähemalt passiivse kliinilise seire ja aktiivse laboriseire meetmetest.

                                 2.1.

                                 Passiivse kliinilise seire teostamiseks kasutatakse ametlikku ja nõuetekohaselt dokumenteeritud pidevalt toimivat süsteemi lammaste katarraalse palaviku esinemise kahtluse tuvastamiseks ja uurimiseks, sealhulgas varajase hoiatamise süsteemi kahtlastest juhtumitest teatamiseks. Omanikud või pidajad ning veterinaararstid peavad kahtlusest viivitamata pädevale asutusele teatama.

                                 2.2.

                                 Aktiivse laboriseire iga-aastane programm koosneb kas seroloogilisest/viroloogilisest järelevalvest kontroll-loomadega, seroloogilisest/viroloogilisest uuringust või plaanilisest riskipõhisest järelevalvest või nende kombinatsioonist.

                                             —

                                             Proove võib võtta aasta jooksul ja eelnevalt kindlaks määratud ajavahemike tagant, kuid vähemalt korra aastas tuleb proove võtta sellisel aastaajal, kus nakatumise või serokonversiooni tuvastamine on kõige tõenäolisem.

                                             —

                                             Lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire programmid tuleb koostada nii, et proove võetakse viirusele vastuvõtlikelt loomadelt (need on loomad, keda ei ole vaktsineeritud ja kes on kokku puutunud lammaste katarraalset palavikku tekitava vektoriga), kes moodustavad epidemioloogiliselt asjakohases geograafilises piirkonnas viirusele vastuvõtlike loomade populatsiooni struktuuris representatiivse osa.

                                             —

                                             Valimi suurus arvutatakse nii, et see võimaldab teadaoleva riski põhjal tuvastada 95 % tõenäosusega epidemioloogiliselt asjakohases geograafilises piirkonnas peetava vastuvõtlike loomade populatsiooni hulgas vastavat kontroll-esinemissagedust sihtpopulatsioonil. Kui sihtpopulatsiooni osas puudub eeldatavate haigusjuhtude kohta teaduslik informatsioon, siis arvutatakse valimi suurus nii, et esinemissageduse saab tuvastada 20 % tõenäosusega.

                                             —

                                             Kui proovid ei ole võetud üksikutelt loomadelt, peab valimi suurus olema kohandatud vastavalt diagnostikameetodite tundlikkusele.

                                             —

                                             Laboriseire kavandatakse nii, et pärast positiivse tulemusega teste tehakse konkreetse serotüübi seroloogilised/viroloogilised testid, millega uuritakse epidemioloogiliselt asjakohases geograafilises piirkonnas oletatavalt esinevat lammaste katarraalse palaviku serotüüpi või serotüüpe ning mis on vajalikud selleks, et tuvastada piirkonnas leviv konkreetne serotüüp.

                           3.   Lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire programmid, mille eesmärk on tõendada selle viiruse teatava serotüübi puudumist liikmesriigis või epidemioloogiliselt asjakohases geograafilises piirkonnas.

                     Lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire programmid, mille eesmärk on tõendada selle viiruse puudumist, peavad vastama punktides 2.1 ja 2.2 sätestatud tingimustele. Aktiivses laboriseires kasutatava valimi suurus arvutatakse nii, et see võimaldab tuvastada 95 % tõenäosusega 5 % (2) esinemissageduse. Lisaks:

                                 a)

                                 artikli 6 lõike 2 kohasel epidemioloogiliselt asjakohase geograafilise piirkonna eemaldamisel kitsendustega tsoonist peavad liikmesriigid tõendama, et lammaste katarraalse palaviku viirust ei ole kahe aasta, sealhulgas vektori kahe täispika aktiivsusperioodi jooksul esinenud;
                                 liikmesriigid peavad esitama komisjonile asjakohase varasema epidemioloogilise teabe kehtivate järelevalve- ja seireprogrammide kohta ja nende iga-aastased tulemused viimase kolme aasta kohta, sealhulgas vähemalt järgmise:

                                             i)

                                             korraldatud uuringute kirjeldus ja tehtud diagnostiliste testide tüüp (ELISA, seerumi neutralisatsioon, polümeraasi ahelreaktsioon, viirusisolatsioon);

                                             ii)

                                             valimisse kuulunud loomaliigid ja võetud proovide arv viirusele vastuvõtlike loomaliikide kohta; seerumite koondproovide kasutamisel tuleb teatada koondproovidele vastav hinnanguline loomade arv;

                                             iii)

                                             valimi geograafiline katvus;

                                             iv)

                                             proovivõtu sagedus ja ajakava;

                                             v)

                                             positiivsete tulemuste arv, mis tuleb esitada loomaliikide ja geograafilise asukoha kaupa;

                                 b)

                                 artikli 7 lõike 2a kohasel „ajutise haigusvaba piirkonna” piiritlemisel tõendavad liikmesriigid, et lammaste katarraalse palaviku viirust ei ole ühe aasta, sealhulgas vektori ühe täispika aktiivsusperioodi jooksul esinenud.
                                 Liikmesriigid peavad esitama komisjonile asjakohase varasema epidemioloogilise teabe kehtivate järelevalve- ja seireprogrammide kohta ja nende iga-aastased tulemused viimase kahe aasta kohta, sealhulgas vähemalt punkti a alapunktides i–v sätestatud teabe.

                           4.   Lammaste katarraalse palaviku järelevalve ja seire programmid, mille eesmärk on määratleda hooajaline vektoritest vaba periood (entomoloogiline seire)

                     Entomoloogiline seire, mille eesmärk on määratleda hooajaline vektoritest vaba periood, nagu on osutatud V lisas, peab vastama järgmistele nõuetele:

                                 a)

                                 seire peab koosnema vähemalt püsivate aspiratsioonilõksudega vektorite püüdmise aktiivsest aastaprogrammist vektori arengu kindlaksmääramiseks populatsioonis;

                                 b)

                                 kooskõlas eelnevalt kindlaks määratud korraga peab püüdmiseks kasutama ainult ultraviolettvalgusega varustatud aspiratsioonilõkse. Lõksud peavad olema kasutuses terve öö, vähemalt

                                             —

                                             üks öö nädalas ühe kuu jooksul enne hooajalise vektoritest vaba perioodi eeldatavat algust ja lõppu;

                                             —

                                             üks öö kuus hooajalise vektoritest vaba perioodi vältel.

                                       Aspiratsioonilõksude kasutamise sagedust võib kohandada kolme esimese kasutusaasta jooksul kogutud andmete põhjal;

                                 c)

                                 hooajati lammaste katarraalsest palavikust puutumata tsooni igasse epidemioloogiliselt asjakohasesse piirkonda tuleb paigaldada vähemalt üks lõks. Teatav hulk putukalõksudest kogutud sääsklasi tuleb saata selleks spetsialiseerunud laboratooriumile, kus suudetakse tuvastada võimalikud vektorite liigid.

                  2)

                  II lisa asendatakse järgmisega:

                     „II LISA

                        Vektorite eest kaitstud rajatise suhtes kehtivad kriteeriumid (viidatud III lisa A jao punktides 2, 3 ja 4, käesoleva lisa B jao punktis b ning C jao punkti 2 alapunktis b)

                                 1.

                                 Vektorite eest kaitstud rajatise suhtes kehtivad järgmised miinimumnõuded:

                                             a)

                                             rajatise sisse- ja väljapääsu ees on asjakohased füüsilised takistused;

                                             b)

                                             vektorite eest kaitstud rajatise avauste juures peab kontrollima vektorite olemasolu vastava võrkmõõdikuga, mida tuleb tootja juhiste järgi regulaarselt immutada heakskiidetud insektitsiidiga;

                                             c)

                                             vektorite seire ja tõrje peab toimuma vektorite eest kaitstud rajatises sees ja ka selle ümbruses;

                                             d)

                                             tuleb võtta meetmeid vektorite paljunemiskohtade vähendamiseks või likvideerimiseks vektorite eest kaitstud rajatise lähistel;

                                             e)

                                             tuleb võtta kasutusele tavapärased protseduurid, sealhulgas varusüsteemid ja häiresüsteemid, vektorite eest kaitstud rajatise toimimiseks ja loomade transpordiks laadimiskohtadesse.

                                 2.

                                 Pädev asutus peab vektorite eest kaitstud asutuse sellisena heaks kiitma, kui punktis 1 osutatud nõuded on täidetud. Asutus kontrollib nõutava sagedusega, kuid vähemalt kolm korda taotletud kaitseperioodi jooksul (perioodi alguses, keskel ja lõpus) vektorilõksuga võetud meetmete tõhusust vektorite eest kaitstud rajatises.”

                  3)

                  III lisa muudetakse järgmiselt.

                              a)

                              A jagu muudetakse järgmiselt.

                                          i)

                                          Punkti 2 esimene lõik asendatakse järgmisega:
                                          „Loomi on kuni lähetamiseni hoitud vähemalt 60 päeva enne lähetamiskuupäeva kaitstuna vektorite rünnaku eest vektorite eest kaitstud rajatises, mis vastab II lisas sätestatud kriteeriumidele.”

                                          ii)

                                          Punkti 3 esimene lõik asendatakse järgmisega:
                                          „Loomi on kuni lähetamiseni hoitud V lisa kohaselt määratletud hooajalise vektoritest vaba perioodi vältel hooajati lammaste katarraalsest palavikust puutumata tsoonis või neid on kaitstud vektorite rünnaku eest vektorite eest kaitstud rajatises, mis vastab II lisas sätestatud kriteeriumidele, vähemalt 28 päeva, ning selle aja jooksul on neile tehtud kooskõlas OIE käsiraamatuga lammaste katarraalse palaviku viiruse rühma antikehade avastamiseks seroloogiline test, mille tulemused on olnud negatiivsed ja mille tarvis on asjaomaselt loomalt võetud proovid vähemalt 28 päeva pärast vektorite rünnaku eest kaitsmise perioodi algust või hooajalise vektoritest vaba perioodi algust.”

                                          iii)

                                          Punkti 4 esimene lõik asendatakse järgmisega:
                                          „Loomi on kuni lähetamiseni hoitud V lisa kohaselt määratletud hooajalise vektoritest vaba perioodi vältel hooajati lammaste katarraalsest palavikust puutumata tsoonis või neid on kaitstud vektorite rünnaku eest vektorite eest kaitstud rajatises, mis vastab II lisas sätestatud kriteeriumidele, vähemalt 14 päeva, ning selle aja jooksul on neile tehtud kooskõlas OIE käsiraamatuga haigusetekitaja tuvastamise analüüs, mille tulemused on olnud negatiivsed ja mille tarvis on asjaomaselt loomalt võetud proovid vähemalt 14 päeva pärast vektorite rünnaku eest kaitsmise perioodi algust või hooajalise vektoritest vaba perioodi algust.”

                                          iv)

                                          Punkt 5 asendatakse järgmisega:

                                                      „5.

                                                      Loomad on vaktsineeritud serotüübi/serotüüpide vastu, mida esineb või võib esineda epidemioloogiliselt asjakohases geograafilises päritolupiirkonnas, loomadel kestab vaktsiiniprogrammis heaks kiidetud vaktsiini spetsifikatsioonides tagatud immuunsusperiood ning loomad vastavad vähemalt ühele järgmistest nõuetest:

                                                                  a)

                                                                  neid on vaktsineeritud rohkem kui 60 päeva enne veokuupäeva;

                                                                  b)

                                                                  neid on vaktsineeritud inaktiveeritud vaktsiiniga vähemalt nii mitme päeva eest, kui vaktsiini spetsifikatsioonides on immuunsuskaitse toime alguseks määratud, ning neile on tehtud kooskõlas OIE käsiraamatuga haigusetekitaja tuvastamise test, mille tulemused olid negatiivsed ja mis on tehtud vähemalt 14 päeva pärast vaktsiini spetsifikatsioonides sätestatud immuunsuskaitse toime algust;

                                                                  c)

                                                                  nad olid varem vaktsineeritud ja neid on vaktsiini spetsifikatsioonides tagatud immuunsusperioodi jooksul inaktiivse vaktsiiniga uuesti vaktsineeritud;

                                                                  d)

                                                                  neid on hoitud V lisa kohaselt määratletud hooajalise vektoritest vaba perioodi jooksul hooajati lammaste katarraalsest palavikust puutumata tsoonis alates sünnist või vähemalt 60 päeva enne vaktsineerimiskuupäeva ning neid on vaktsineeritud inaktiivse vaktsiiniga vähemalt nii mitme päeva eest, kui vaktsiini spetsifikatsioonides on immuunsuskaitse toime alguseks määratud.

                                                            Kui käesolevas punktis osutatud loomad on ette nähtud liidusiseseks kaubanduseks, lisatakse direktiivides 64/432/EMÜ, 91/68/EMÜ ja 92/65/EMÜ sätestatud asjakohastele veterinaarsertifikaatidele järgmine sõnastus:
                                                      „Loom(ad) on vaktsineeritud lammaste katarraalse palaviku serotüübi/serotüüpide … (lisada serotüüp/serotüübid) vastu … (lisada vaktsiini nimi) inaktiveeritud vaktsiiniga / muundatud elusvaktsiiniga (valida sobiv) kooskõlas määruse (EÜ) nr 1266/2007 III lisa A osa punktiga 5.” ”

                                          v)

                                          Punktis 6 asendatakse sissejuhatav lause järgmisega:

                                                      „6.

                                                      Loomi on kogu aeg hoitud epidemioloogiliselt asjakohases geograafilises päritolupiirkonnas, kus ei ole esinenud, ei esine või tõenäoliselt ei esine üle ühe serotüübi ning:”.

                                          vi)

                                          Punkti 7 muudetakse järgmiselt:

                                                      —

                                                      sissejuhatav lause asendatakse järgmisega:

                                                                  „7.

                                                                  Loomadele on kooskõlas OIE käsiraamatuga tehtud kaks positiivse tulemusega usaldusväärset seroloogilist testi, mis võimaldavad tuvastada lammaste katarraalse palaviku viiruse kõikidele esinevatele või asjaomases geograafilises päritolupiirkonnas tõenäoliselt esinevatele serotüüpidele omaseid antikehasid, ning:”;

                                                      —

                                                      kolmas lõik asendatakse järgmisega:

                                                         „Lammaste katarraalse palaviku serotüüp 8 viiruse suhtes kitsendustega tsoonist pärit tiinete loomade puhul peab vähemalt üks punktides 5, 6 ja 7 sätestatud tingimustest olema täidetud enne seemendamist või paaritamist või peab olema täidetud punktis 3 sätestatud tingimus. Kui tehakse seroloogiline test, nagu on sätestatud punktis 3, tuleb kõnealune test teha kõige rohkem seitse päeva enne veokuupäeva.”

                              b)

                              B jao punkt b asendatakse järgmisega:

                                          „b)

                                          neid on kaitstud vektorite rünnaku eest vektorite eest kaitstud rajatises, mis vastab II lisas sätestatud kriteeriumidele, vähemalt 60 päeva enne sperma kogumise algust ja selle kestel;”.

                              c)

                              C jao punkti 2 alapunkt b asendatakse järgmisega:

                                          „b)

                                          neid on kaitstud vektorite rünnaku eest vektorite eest kaitstud rajatises, mis vastab II lisas sätestatud kriteeriumidele, vähemalt 60 päeva enne embrüote/munarakkude kogumise algust ja selle kestel;”.

                  4)

                  V lisa pealkiri asendatakse järgmisega:

                     „V LISA

                        Hooajalise vektoritest vaba perioodi määratlemise kriteeriumid (viidatud artikli 9 lõikes 2)”

         (1)  ELT L 59, 5.3.2005, lk 40.

         (2)  Kuni 31. augustini 2012 kestval üleminekuperioodil tuleb uuringuks vajaliku valimi suurus arvutada nii, et see võimaldab tuvastada esinemissageduse 20 % tõenäosusega.”