title: KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) …/…, millega kehtestatakse raudteeveo-ettevõtjatele Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2016/798 alusel ühtse ohutustunnistuse väljaandmise praktiline kord ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrus (EÜ) nr 653/2007

text:
               KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) …/…,

               9.4.2018,

               millega kehtestatakse raudteeveo-ettevõtjatele Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2016/798 alusel ühtse ohutustunnistuse väljaandmise praktiline kord ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrus (EÜ) nr 653/2007

               (EMPs kohaldatav tekst)

               EUROOPA KOMISJON,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2016. aasta direktiivi (EL) 2016/798 raudteeohutuse kohta,
                  1
                eriti selle artikli 10 lõiget 10,

               ning arvestades järgmist:

               (1)On vaja sätteid, millega ühtlustatakse ohutussertifitseerimine liidu tasandil ja soodustatakse koostööd kõikide ohutushindamises osalevate isikute vahel, et lihtsustada sertifitseerimisprotsessi ning muuta see lühemaks ja odavamaks.

               (2)Võttes arvesse direktiivi (EL) 2016/798 artikli 11 lõikes 1 osutatud koostöölepingute ettevalmistamisel saadud kogemusi, peetakse heaks tavaks võtta taotlejaga varakult ühendust koordineerimistöö vormis (nn eelkohustus), et soodustada ohutushindamises osalevate isikute vaheliste suhete arengut. Sellist eelkohustuse võimalust tuleks pakkuda enne ühtse ohutustunnistuse taotluse esitamist, et sertifitseerimisasutus saaks tutvuda taotleja ohutusjuhtimissüsteemiga, selgitades, kuidas ohutushindamine hakkab toimuma ja otsuseid tehakse, ning veendudes, et taotleja on saanud piisavalt teavet edasise kohta. Eelkohustuse kohaldamise käigus antud selgitused ei tohiks mõjutada hindamise tulemust.

               (3)Amet peaks jälgima kõikide rohkem kui ühe liikmesriigi piires kasutatavate ühtsete ohutustunnistuste kehtivuse lõpu kuupäeva ja jagama seda teavet asjaomaste riiklike ohutusasutustega, et neil oleks lihtsam oma sellekohast ohutushindamist planeerida.

               (4)Amet peaks avaldama tasuta taotlemisjuhendi ja seda ajakohastama, kirjeldades ja vajaduse korral selgitades käesolevas määruses sätestatud nõudeid. Selleks et ühtlustada teabe vahetamist ühtse kontaktpunkti kaudu ja selle talletamist seal, peaks taotlemisjuhend sisaldama ka näidisvorme, mille amet töötab välja koos riiklike ohutusasutustega.

               (5)Amet ja riiklikud ohutusasutused peaksid ohutushindamise nõuete täitmise tagamiseks rakendama sisekorda või -menetlusi.

               (6)Topelthindamise vältimiseks ning halduskoormuse ja taotleja kulude vähendamiseks peaksid amet ja riiklikud ohutusasutused võtma asjakohasel juhul arvesse direktiivi (EL) 2016/798 artikli 11 kohaselt sõlmitud koostöölepinguid ja mitmepoolseid lepinguid.

               (7)Kui kavandatav tegevuspiirkond piirdub ühe liikmesriigiga ja taotleja kavatseb tegutseda ühes või mitmes jaamas selliste naaberliikmesriikide piiri läheduses, kus raudteevõrgu omadused ja käitamiseeskirjad on samasugused kui tema liikmesriigis, peaks tal olema võimalik seda teha, ilma et ta peaks laiendama oma tegevuspiirkonda nendesse naaberliikmesriikidesse. Ühtse ohutustunnistuse taotluse esitamisel peaks taotleja valima ohutussertifitseerimise asutuse kooskõlas direktiivi (EL) 2016/798 artikli 10 lõigetega 5 ja 8. Kui ohutussertifitseerimise asutuseks on amet, peaks ta konsulteerima asjaomaste riiklike ohutusasutustega ja võtma arvesse asjakohaseid piiriüleseid lepinguid.

               (8)Kui ohutussertifitseerimise asutuseks on amet, peaks taotlejal olema õigus esitada taotlustoimik ametile ühes liidu ametlikus keeles, ilma et tal oleks kohustust seda tõlkida. Selle põhimõtte kohaldamine ei piira riikliku ohutusasutuse võimalust määrata kindlaks keelepoliitika direktiivi (EL) 2016/798 artikli 10 lõike 3 punktis b osutatud taotluse osa suhtes. Riiklikul ohutusasutusel peaks hindamise jooksul olema õigus saata hindamisega seotud dokumente ametile oma liikmesriigi keeles, ilma et tal oleks kohustust neid tõlkida.

               (9)Sertifitseerimine peaks põhinema hinnangu andmisel selle kohta, kas taotleja suudab järgida raudteeveo-ettevõtjate suhtes kohaldatava ohutusjuhtimise süsteemi nõudeid, sealhulgas asjakohaseid liikmesriigi eeskirju, ning raudteesüsteemi käitamise liikluskorralduse allsüsteemi koostalitluse tehnilise kirjelduse asjakohaseid nõudeid ning kõnealuseid nõudeid järjekindlalt kohaldada. Pärast ühtse ohutustunnistuse väljaandmist peaks taotleja jätkama oma ohutusjuhtimise süsteemi kohaldamist vastavalt direktiivi (EL) 2016/798 artiklile 9.

               (10)Amet ja riiklikud ohutusasutused peaksid registreerima kogu hindamisega seotud asjakohase teabe ja hindamistulemuse ühtses kontaktpunktis, et toetada ja põhjendada ohutushindamise igas etapis tehtud otsuseid. Kui ametil ja riiklikel ohutusasutustel on ohutushindamise jaoks oma teabehaldussüsteem, peaksid nad tagama, et kogu asjakohane teave edastatakse samal otstarbel ka ühtsele kontaktpunktile.

               (11)Amet ja riiklikud ohutusasutused peaksid välja töötama sisekorra või -menetlused ühtsete ohutustunnistuste väljaandmise haldamiseks, et vähendada halduskoormust ja taotleja kulusid. Seoses sellega peaks taotlejal olema võimalus esitada taotlustoimikus dokumentide koopiaid. Amet ja riiklikud ohutusasutused peaksid saama kontrollida originaaldokumente pärast ühtse ohutustunnistuse väljaandmist.

               (12)On vaja ühtlustada hindamismenetluses käsitletavate küsimuste kategoriseerimine selle tagamiseks, et taotleja mõistab ameti või riikliku ohutusasutuse tõstatatud mis tahes küsimuse olulisust. Kategoriseerimine on eriti tähtis siis, kui hindamisse on kaasatud mitu riiklikku ohutusasutust.

               (13)Selle tagamiseks, et ameti ja riikliku ohutusasutuse hindamistegevus oleks tulemuslik ning ameti ja vastastikuse usalduse suurendamiseks peaksid amet ja riiklikud ohutusasutused tagama, et hindamisega seotud töötajatel oleksid vajalikud pädevused. Selleks tuleks asjakohased pädevused kindlaks määrata.

               (14)Vastavalt direktiivi (EL) 2016/798 artikli 31 lõikele 3 hakkab uus ohutussertifitseerimise kord kehtima alates 16. juunist 2019. Liikmesriikidel on siiski võimalik teatada ametile ja komisjonile vastavalt kõnealuse direktiivi artikli 33 lõikele 2, et nad on pikendanud üleminekuperioodi, ja seetõttu võivad nad kuni 16. juunini 2020 jätkata ohutustunnistuste väljaandmist kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2004/49/EÜ
                  2
               . Seepärast on vaja selgitada, kuidas tuleks uut korda kohaldada paralleelselt vanaga, kui kavandatud tegevuspiirkond hõlmab üht või mitut sellist liikmesriiki.

               (15)Kui riiklik ohutusasutus tunnistab, et ei suuda ohutustunnistust direktiivi 2004/49/EÜ kohaselt välja anda kas enne 16. juunit 2019, või enne 16. juunit 2020 nende liikmesriikide puhul, kes on ametit ja komisjoni direktiivi (EL) 2016/798 artikli 33 lõike 2 kohaselt teavitanud, peaks ohutussertifitseerimise asutuseks olev amet topelthindamise vältimiseks arvesse võtma tulemusi, mille riiklik hindamisasutus on saanud direktiivi 2004/49/EÜ artikli 10 lõike 2 punktis a sätestatud asjakohaste elementide hindamisel.

               (16)Ameti väljaantud ühtset ohutustunnistust tuleks käsitada samaväärsena direktiivi 2004/49/EÜ artikli 10 lõike 2 punktis a osutatud ohutussertifikaadiosaga. Kõnealune sertifitseerimine kehtib kogu liidus samaväärsete raudteeveotoimingute suhtes. Seepärast peaksid liikmesriigid, kes on teavitanud ametit ja komisjoni vastavalt direktiivi (EL) 2016/798 artikli 33 lõikele 2, tunnistama ameti väljaantud ühtse ohutustunnistuse samaväärseks direktiivi 2004/49/EÜ artikli 10 lõike 2 punkti a kohaselt välja antud osaga.

               (17)Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas nõukogu direktiivi 96/48/EÜ
                  3
                artikli 21 alusel moodustatud komitee arvamusega,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

               Artikkel 1
               Reguleerimisese ja kohaldamisala

               Käesolevas määruses sätestatakse praktiline kord, mida raudteeveo-ettevõtjad peavad kohaldama ühtsete ohutustunnistuste või nende pikendamise või uuendamise taotluste esitamisel Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/796
                  4
                artiklis 12 (ühtne kontaktpunkt) osutatud ühtse kontaktpunkti kaudu.

               Samuti sätestatakse praktiline kord, mida ohutussertifitseerimise asutused peavad kohaldama ühtsete ohutustunnistuste või nende pikendamise või uuendamise taotluste hindamisel ning kavandatava tegevuspiirkonna asjaomaste riiklike ohutusasutustega tehtava koostöö koordineerimisel.

               Artikkel 2
               Mõisted

               Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

               (1)„ohutussertifitseerimise asutus“ – ühtse ohutustunnistuse väljaandmise eest vastutav asutus, s.o kas amet või riiklik ohutusasutus;

               (2)„taotluse kättesaamise kuupäev“ –

               (a)kui ohutussertifitseerimise asutuseks on amet, siis nii ameti kui ka kavandatava tegevuspiirkonna asjaomaste riiklike ohutusasutuste ühine esimene tööpäev pärast taotlustoimiku kättesaamise kinnitamist;

               (b)kui ohutussertifitseerimise asutuseks on riiklik ohutusasutus, siis asjaomase liikmesriigi esimene tööpäev pärast taotlustoimiku kättesaamise kinnitamist;

               (3)„eelkohustus“ – taotluse esitamisele eelnev menetlusetapp, mille jooksul taotleja võib küsida ohutussertifitseerimise asutuselt ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomastelt riiklikelt ohutusasutustelt lisateavet ohutushindamise järgmiste etappide kohta.

               (4)„allesjäänud küsimus“ – ühtse ohutustunnistuse taotluse hindamisel kindlakstehtud vähemtähtis probleem, mis ei takista tunnistuse väljaandmist ja mida võib käsitleda hilisema järelevalve käigus;

               (5)„asjaomane kuupäev“ – 16. juuni 2019, välja arvatud nende liikmesriikide puhul, kes on teavitanud ametit ja komisjoni kooskõlas direktiivi (EL) 2016/798 artikli 33 lõikega 2, et nad on pikendanud direktiivi üleminekuperioodi, ning sel juhul on asjaomane kuupäev 16. juuni 2020.

               Artikkel 3
               Ameti ja riiklike ohutusasutuste kohustused

               1.Lisaks ühtsete ohutustunnistuste väljaandmisele on ohutussertifitseerimise asutusel järgmised ülesanded:

               (a)tema teostatava hindamise planeerimine, elluviimine ja järelevalve;

               (b)koordineerimiskorra kehtestamine asjaomaste isikute vahel.

               2.Ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused nõustuvad taotleja palvel täitma eelkohustust ja esitavad selle käigus taotlejale tema palutud selgitusi.

               3.Ühtsete ohutustunnistuste väljaandmisel koguvad ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused igaüks omalt poolt kokku järgmise teabe:

               (a)hindamise eri etappidega seotud asjakohane teave, sealhulgas hindamise jooksul tehtavate otsuste põhjendused, ning ühtsesse ohutustunnistusse lisatav mis tahes täpne kasutuspiirang või -tingimus;

               (b)hindamise tulemus, sealhulgas kokkuvõtlikud järeldused ja vajaduse korral arvamus ühtse ohutustunnistuse väljaandmise kohta.

               4.Kui ohutussertifitseerimise asutuseks on amet, koondab ta lõike 3 punktis b osutatud teabe hindamise lõpptulemusse.

               5.Amet jälgib kõikide rohkem kui ühe liikmesriigi piires kasutatavate ühtsete ohutustunnistuste kehtivuse lõpu kuupäeva ja jagab seda teavet asjaomaste riiklike ohutusasutustega.

               6.Riiklikud ohutusasutused jagavad ametiga ja kavandatava tegevuspiirkonna muude asjaomaste riiklike ohutusasutustega kogu asjakohast teavet, mis võib mõjutada ohutushindamist.

               7.Amet peaks avaldama tasuta taotlemisjuhendi ja seda ajakohastama, kirjeldades ja vajaduse korral selgitades käesolevas määruses sätestatud nõudeid. Taotlemisjuhend sisaldab ka näidisvorme, mille amet töötab välja koos riiklike ohutusasutustega.

               8.Riiklikud ohutusasutused avaldavad tasuta taotlemisjuhendi ja ajakohastavad seda, kirjeldades ja vajaduse korral selgitades kavandatava tegevuspiirkonna suhtes kohaldatavaid liikmesriigi eeskirju ja liikmesriigis kehtivaid menetlusnorme.

               9.Amet ja riiklikud ohutusasutused kehtestavad ohutushindamise juhtimise sisekorra või -menetlused. Sellise korra või selliste menetluste puhul võetakse arvesse direktiivi (EL) 2016/798 artiklis 11 osutatud lepinguid.

               10.Igale ühtsele ohutustunnistusele antakse kordumatu Euroopa identifitseerimisnumber (EIN). Amet määrab kindlaks kõnealuste identifitseerimisnumbrite struktuuri ja sisu ning teeb need kättesaadavaks oma veebisaidil.

               11.Kui taotleja märgib oma taotluses, et kavatseb tegutseda selliste naaberliikmesriikide jaamades, kus raudteevõrgu omadused ja käitamiseeskirjad on samasugused kui taotleja liikmesriigis, ning need jaamad on piiri lähedal, kehtib ühtne ohutustunnistus kuni kõnealuste jaamadeni, ilma et tegevuspiirkonda oleks vaja laiendada, kui asjaomane ohutussertifitseerimise asutus on naaberliikmesriigi riiklike ohutusasutustega eelnevalt konsulteerinud. Asjaomaste liikmesriikide riiklikud ohutusasutused esitavad enne ühtse ohutustunnistuse väljaandmist ohutussertifitseerimise asutusele kinnituse selle kohta, et asjakohased teatatud siseriiklikud eeskirjad ning asjakohastest piiriülestest lepingutest tulenevad kohustused on täidetud.

               12.Taotluste hindamisel käsitab ohutussertifitseerimise asutus raudteeveo-ettevõtjate või nende töövõtjate, partnerite või tarnijate pakutavatele toodetele või teenustele asjakohaste liidu õigusaktide kohaselt välja antud lube, tunnustusi või sertifikaate tõenditena selle kohta, et asjaomane raudteeveo-ettevõtja suudab täita delegeeritud määruses (EL) nr .../...
                  5
               [ohutusjuhtimissüsteemi kohta] kindlaks määratud nõudeid.

               Artikkel 4
               Taotleja kohustused

               1.Ilma et see piiraks artikliga 6 hindamise jaoks ettenähtud tähtaja kohaldamist, esitab taotleja ühtse ohutustunnistuse või selle uuendamise või pikendamise taotluse ühtse kontaktpunkti kaudu vastavalt asjaoludele enne järgmisi kuupäevi:

               (a)mis tahes uue raudteeveotegevuse kavandatud alguskuupäev;

               (b)kehtivas ühtses ohutustunnistuses sätestatud tingimustest erinevatel tingimustel korraldatava raudteeveotegevuse kavandatud alguskuupäev, kui tegevuse liik, ulatus või piirkond on märkimisväärselt muutunud;

               (c)kehtiva ühtse ohutustunnistuse kehtivuse lõpu kuupäev.

               2.Uue ühtse ohutustunnistuse taotluse esitamisel edastab taotleja I lisas loetletud teabe.

               3.Ühtse ohutustunnistuse uuendamise või pikendamise taotluse esitamisel edastab taotleja I lisas loetletud teabe ja kirjeldab alates kehtiva tunnistuse väljaandmisest tehtud muudatusi.

               Kui pärast esialgset hindamist tehtud järelevalve käigus leitakse olulisi mittevastavusi, mis võivad mõjutada ohutustaset või tekitada tõsiseid ohutusriske, või muid probleemseid valdkondi, otsustavad ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused, kas kogu taotlustoimik tuleb ümber hinnata või mitte.

               4.Taotleja tehtud valik ohutussertifitseerimise asutuse kohta on siduv kuni ohutushindamise lõpuleviimiseni või lõpetamiseni.

               5.Kui taotleja palub eelkohustuse kohaldamist, esitab ta ühtse kontaktpunkti kaudu I lisa punktides 1–6 loetletud teabe.

               6.Kui esitatud toimik sisaldab selliste dokumentide koopiaid, mille on välja andnud ohutussertifitseerimise asutusest erinevad üksused, säilitab taotleja originaaldokumente vähemalt viis aastat pärast ühtse ohutustunnistuse kehtivuse lõppu. Tunnistuse pikendamisel või uuendamisel säilitab taotleja kõikide asjaomasele taotlusele lisatud dokumentide ja ohutussertifitseerimise asutusest erinevate üksuste väljaantud dokumentide originaale vähemalt viis aastat pärast pikendatud või uuendatud ühtse ohutustunnistuse kehtivuse lõppu. Taotleja teeb need originaaldokumendid kättesaadavaks ameti või riiklike ohutusasutuste nõudmisel.

               Artikkel 5
               Keel

               1.Kui ohutussertifitseerimise asutuseks on amet, tuleb taotlemisel kasutada järgmisi keeli:

               (a)direktiivi (EL) 2016/798 artikli 10 lõike 3 punktis a osutatud taotlustoimikuosa puhul üks liidu ametlik keel taotleja valikul;

               (b)direktiivi (EL) 2016/798 artikli 10 lõike 3 punktis a osutatud taotlustoimikuosa ja käesoleva määruse I lisa punktis 8.1 osutatud taotlustoimikuosa puhul keel, mille on kindlaks määranud asjaomane liikmesriik ja mis on märgitud käesoleva määruse artikli 3 lõikes 8 osutatud taotlemisjuhendis.

               2.Kõik ameti otsused ühtse ohutustunnistuse väljaandmise kohta, sealhulgas hindamise lõpptulemuses esitatava otsuse põhjendused ja asjakohasel juhul ka ühtne ohutustunnistus, koostatakse lõike 1 punktis a osutatud keeles.

               Artikkel 6
               Menetlusetapid ja tähtajad

               1.Ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused kohaldavad II lisas sätestatud menetlust.

               2.Ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused hindavad kõik eraldi, kas taotlustoimik sisaldab I lisas loetletud nõutavaid dokumentaalseid tõendeid. Ohutussertifitseerimise asutus teatab taotlejale ilma põhjendamatu viivituseta ja igal juhul hiljemalt ühe kuu jooksul pärast taotluse kättesaamise kuupäeva, kas taotlus on täielik.

               3.Otsus ühtse ohutustunnistuse väljaandmise kohta tehakse hiljemalt nelja kuu jooksul pärast kuupäeva, mil taotlejale teatatakse vastavalt lõigetele 5–7, et taotlus on täielik.

               4.Kui taotlejale teatatakse, et taotlus ei ole täielik, nõuab ohutussertifitseerimise asutus, koordineerides oma tegevust kavandatava tegevuspiirkonna asjaomaste riiklike ohutusasutustega, et kiiresti esitataks vajalik lisateave, sealhulgas põhjendused ja taotleja vastamise aeg.

               Lisateabe esitamise aeg peab olema mõistlik ja proportsionaalne nõutud teabe esitamise keerukusega ning see tuleb taotlejaga kokku leppida kohe, kui talle on teatatud, et tema taotlus ei ole täielik. Kui taotleja ei esita nõutud teavet kokkulepitud aja jooksul, võib ohutussertifitseerimise asutus otsustada taotleja vastamise aega pikendada või teatada taotlejale, et tema taotlus on tagasi lükatud.

               Otsus ühtse ohutustunnistuse väljaandmise kohta tehakse hiljemalt nelja kuu jooksul pärast kuupäeva, mil taotleja esitab nõutud lisateabe.

               5.Isegi kui taotlustoimik on täielik, võib amet või mõni kavandatava tegevuspiirkonna asjaomane riiklik ohutusasutus nõuda mis tahes ajal lisateavet enne otsuse tegemist, seades selleks mõistliku tähtaja. Sellise nõudmisega pikeneb käesoleva artikli lõikes 3 sätestatud tähtaeg II lisas sätestatud tingimustel.

               6.Amet võib pikendada käesoleva artikli lõikes 3 sätestatud tähtaega direktiivi (EL) 2016/798 artikli 10 lõikes 7 osutatud järgmiste ajavahemike puhul:

               (a)vastastikku vastuvõetavas hindamises kokkuleppimiseks tehtava koostöö aeg;

               (b)apellatsiooninõukogule küsimuse lahendamiseks saatmise aeg.

               7.tähtaega või pikendada ka aja võrra, mida taotleja vajab selleks, et korraldada külastus või kontrollkäik oma valdustesse, või oma organisatsiooni auditeerimine.

               8.Ühtne ohutustunnistus sisaldab III lisas loetletud teavet.

               Artikkel 7
               Teabevahetus

               1.Ohutussertifitseerimise asutus, kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused ja taotleja vahetavad teavet ühtse kontaktpunkti kaudu kõikides artiklis 12 osutatud küsimustes.

               2.Taotlejale teatatakse ühtse kontaktpunkti kaudu ohutushindamise kõikide etappide käik, hindamise tulemused ja taotluse kohta tehtud otsus.

               3.Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, määratakse ameti ja riiklike ohutusasutuste taotlusjuhistes kindlaks nende omavahelise ja taotleja peetava teabevahetuse kord.

               4.Ühtne kontaktpunkt kinnitab ühtse ohutustunnistuse taotluse kättesaamist.

               Artikkel 8
               Ühtsete ohutustunnistuste kehtivuse aeg

               Ühtsed ohutustunnistused kehtivad viis aastat.

               Kui see aeg peab siiski olema lühem raudteevedusid kahjustavate riskide tõhusa kontrolli tagamiseks, võib ohutussertifitseerimise asutus, tegevust kavandatava tegevuspiirkonna asjaomaste riiklike ohutusasutustega koordineerides, otsustada anda ühtse ohutustunnistuse lühemaks ajaks kui viis aastat. Sel juhul lisab ohutussertifitseerimise asutus põhjuse artikli 9 kohaselt registreeritud hindamise tulemustes esitatud otsusesse.

               Artikkel 9
               Teabe haldamine

               Ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused registreerivad artikli 3 lõikes 3 osutatud asjakohase teabe ja hindamise tulemuse ühtses kontaktpunktis. Amet registreerib samuti artikli 3 lõikes 4 osutatud hindamise lõpptulemuse ühtses kontaktpunktis.

               Kui riiklikud ohutusasutused kasutavad neile saadetud taotluste töötlemiseks teabehaldussüsteemi, edastavad nad kogu asjakohase teabe ühtsesse kontaktpunkti.

               Artikkel 10
               Kord, mida kohaldatakse raudteeveo-ettevõtjate valduste külastamise, kohapealse kontrollimise ja auditite suhtes

               1.Direktiivi (EL) 2016/798 artikli 10 lõikes 5 osutatud külastuste, kontrollide ja auditite tegemisel raudtee-ettevõtjate valdustes lepivad amet ning kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused kokku külastuste, kontrollide ja auditite eesmärgid ning ulatuse ja iga asutuse rolli nende ülesannete täitmisel.

               2.Direktiivi (EL) 2016/798 artikli 10 lõigetes 5 ja 8 osutatud külastuste, kontrollide ja auditite tegemisel raudtee-ettevõtjate valdustes koostab külastuse, kontrolli või auditi tegemise eest vastutav asutus aruande, milles esitatakse hindamise käigus välja selgitatud küsimused ning märgib, kas ja kuidas need võib külastuse, kontrolli või auditi käigus esitatud tõendusmaterjali alusel lahendatuks lugeda. Aruanne võib ka sisaldada muid artiklis 12 osutatud küsimusi, mille taotleja peab kokkulepitud aja jooksul lahendama.

               3.Direktiivi (EL) 2016/798 artikli 10 lõigetes 5 ja 8 osutatud külastuste, kontrollide ja auditite tegemisel raudtee-ettevõtjate valdustes esitab taotleja selle isiku andmed, kes teda esindab, ning kohapealsed ohutuseeskirjad ja -menetlused, mida külastuse, kontrolli või auditi eest vastutav asutus peab järgima. Asjaomased asutused ja taotleja lepivad kokku külastuste, kontrollide ja auditite, sealhulgas eespool osutatud teabe esitamise aja.

               Artikkel 11
               Ameti ja riiklike ohutusasutuste omavaheline koordineerimine

               1.Kui sertifitseerimisasutuseks on amet, koordineerib ta tegevust kavandatava tegevuspiirkonna asjaomaste riiklike ohutusasutustega ohutushindamise eri etappides. Amet ja riiklikud ohutusasutused arutavad kõiki ohutushindamisega seotud küsimusi, sealhulgas mis tahes puudujääke, ning täiendava teabe nõudeid, mis mõjutavad hindamisaega või mis võivad kahjustada kavandatava tegevuspiirkonna mõne teise riikliku ohutusasutuse tööd.

               2.Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, võivad kõik ohutushindamisse kaasatud asutused võtta taotlejaga otse ühendust oma hindamisosaga seotud küsimustes.

               3.Enne ühtse ohutustunnistuse väljaandmise kohta otsuse tegemist teevad amet ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused järgmist:

               (a)arutavad oma vastavate hindamiste tulemusi;

               (b)lepivad kokku allesjäänud küsimuste käsitlemises hilisema järelevalve käigus;

               (c)lepivad kokku kõik ühtsesse ohutustunnistusse lisatavad kasutuspiirangud ja -tingimused.

               4.Kui taotleja koostab tegevuskava lõike 3 punktis b osutatud allesjäänud küsimuste käsitlemiseks, lepivad riiklikud ohutusasutused kokku, kes neist hakkab kontrollima selle kava täitmist. Selleks koordineerivad riiklikud ohutusasutused – vajaduse korral kooskõlas … delegeeritud määruse (EL) nr .../... [järelevalve kohta]
                  6
                artikli 8 lõikes 2 osutatud korras – oma tegevust ning teatavad ametile oma kokkuleppest ja asjakohase järelevalvetegevuse tulemustest.

               Amet võtab arvesse kavandatava tegevuspiirkonna asjaomaste riiklike ohutusasutuste järelevalvetegevuse tulemusel saadud teavet allesjäänud küsimuste käsitlemise kohta, et otsustada, kas need võib ohutustunnistuse uuendamiseks või pikendamiseks esitatud taotluse hindamise käigus lugeda lahendatuks.

               5.Amet peab arvet koordineerimiste üle ja registreerib need ühtses kontaktpunktis kooskõlas artikliga 9.

               Artikkel 12
               Küsimuste kategoriseerimine

               1.Ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused kategoriseerivad taotlustoimiku hindamise käigus väljaselgitatud küsimused järgmiselt:

               (a)1. tüüp: küsimused, mis taotlustoimiku mõistmiseks nõuavad taotlejalt reageerimist;

               (b)2. tüüp: küsimused, mis võivad viia taotlustoimiku muutmiseni või nõuavad taotlejalt väikesemahuliste meetmete võtmist; võetavad meetmed otsustab taotleja ja need ei takista ühtse ohutustunnistuse väljaandmist;

               (c)3. tüüp: küsimused, mille lahendamiseks peab taotleja võtma erimeetmeid, mille võib lõpule viia pärast ühtse ohutustunnistuse andmist; ettepaneku küsimust lahendavate meetmete kohta teeb taotleja ja need lepitakse kokku küsimuse tõstatanud isikuga;

               (d)4. tüüp: küsimused, mis nõuavad taotlustoimiku muutmist või taotleja poolt erimeetmete võtmist; ühtne ohutustunnistus antakse välja siis, kui küsimus on lahendatud või kui selle käsitlemiseks lisatakse ühtsesse ohutustunnistusse kasutuspiirangud või -tingimused; ettepaneku küsimust lahendavate mis tahes meetmete kohta teeb taotleja ja need lepitakse kokku küsimuse tõstatanud isikuga.

               2.Pärast seda, kui taotleja on küsimusele reageerinud või sellele vastavalt meetmeid võtnud, hindab ohutussertifitseerimise asutus või asjaomane riiklik ohutusasutus tõstatatud küsimusi uuesti, kategoriseerib need vastavalt vajadusele ja määrab igale tõstatatud küsimusele ühe järgmistest staatustest:

               (a)„lahendamata küsimus“, kui taotleja esitatud tõendusmaterjal ei ole piisav ja vajatakse veel lisateavet;

               (b)„allesjäänud küsimus, mida käsitletakse järelevalve käigus“, kui allesjäänud küsimust ei ole ikka veel lahendatud;

               (c)„lahendatud küsimus“, kui taotleja on sobivalt reageerinud ja allesjäänud küsimusi ei ole.

               Artikkel 13
               Hindamisega seotud töötajate pädevus

               1.Amet ja liikmesriikide ohutusasutused tagavad, et hindamisega seotud töötajatel oleksid järgmised pädevused:

               (a)teadmised hindamise suhtes kohaldatava asjaomase õigusraamistiku kohta;

               (b)teadmised raudteesüsteemi toimimise kohta;

               (c)asjakohasel tasemel kriitiline analüüsivõime;

               (d)varasem kogemus ohutus- või muu sarnase juhtimissüsteemi hindamisel raudteesektoris või ohutusjuhtimissüsteemi hindamisel mõnes muus sektoris, mis hõlmab raudteesektoriga sarnaseid praktilisi ja tehnilisi küsimusi;

               (e)probleemide lahendamise oskus, suhtlemis- ja meeskonnatööoskus;

               (f)mis tahes muud pädevused, mis võivad asjaomase hindamise jaoks vajalikud olla.

               Meeskonnatöö puhul võib oma pädevusi teiste meeskonnaliikmetega jagada.

               Töötajad, kes korraldavad artiklis 10 osutatud külastusi, kontrolle ja auditeid, peavad tõendama ka suhtlemisoskusega seotud teadmiste ja kogemuste olemasolu.

               2.Selleks et tagada lõike 1 nõuetekohane kohaldamine, töötavad amet ja riiklikud ohutusasutused välja pädevusjuhtimise süsteemi, mis muu hulgas hõlmab järgmist:

               (a)asjakohaste pädevusprofiilide väljatöötamine kõikide töö- ja ametikohtade või rollide jaoks;

               (b)töötajate palkamine vastavalt väljatöötatud pädevusprofiilile;

               (c)töötajate pädevuste säilitamine, arendamine ja hindamine vastavalt väljatöötatud pädevusprofiilile.

               Artikkel 14
               Läbivaatamine direktiivi (EL) 2016/798 artikli 10 lõike 12 alusel

               1.Kui ohutussertifitseerimise asutus annab välja negatiivse otsuse, millega keeldutakse ühtse ohutustunnistuse andmisest, arvatakse vastavalt direktiivi (EL) 2016/798 artikli 10 lõikes 7 osutatud negatiivsele hinnangule tegevuspiirkonnast välja mingi võrgustikuosa ning määratakse kindlaks taotletust erinevad kasutuspiirangud või -tingimused, võib taotleja paluda otsus läbi vaadata.

               2.Taotleja esitab läbivaatamistaotluse ühtse kontaktpunkti kaudu ja loetleb kõik küsimused, mida tema arvates ei ole ohutushindamise jooksul nõuetekohaselt käsitletud.

               3.Täiendavat teavet, mis esitatakse pärast ühtse ohutustunnistuse väljaandmise või väljaandmisest keeldumise kohta otsuse tegemist, ei võeta tõendusmaterjalina arvesse.

               4.Tegevust koordineerides tagavad ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused läbivaatamise erapooletuse.

               5.Läbivaatamine on suunatud küsimustele, mille puhul ohutussertifitseerimise asutuse otsus lahkneb taotleja taotletust.

               6.Kui ohutussertifitseerimise asutuseks on amet, koordineeritakse läbivaatamist kavandatava tegevuspiirkonna asjaomaste riiklike ohutusasutustega.

               7.Ohutussertifitseerimise asutus edastab oma otsuse algotsuse kinnitamise või kohandamise kohta ühtse kontaktpunkti kaudu kõikidele hindamisega seotud isikutele, sealhulgas taotlejale.

               Artikkel 15
               Üleminekusätted

               1.Kui riiklik ohutusasutus tunnistab, et ei suuda ohutustunnistust direktiivi 2004/49/EÜ kohaselt välja anda enne asjaomast kuupäeva, teatab ta sellest viivitamata taotlejale ja ametile.

               2.Direktiivi (EL) 2016/798 artikli 10 lõikes 8 osutatud juhtudel otsustab taotleja, kas tema taotluse hindamist jätkab riiklik ohutusasutus või antakse see ülesanne ametile. Taotleja teavitab nii riiklikku ohutusasutust kui ka ametit ning kohaldatakse järgmist:

               (a)kui taotleja otsustab kasutada taotluse hindamisel ohutussertifitseerimise asutusena ametit, annab riiklik ohutusasutus taotlustoimiku ja direktiivi 2004/49/EÜ artikli 10 lõike 2 punktis a osutatud hindamise tulemused üle ametile. Amet ja riiklik ohutusasutus teevad koostööd ja aitavad taotlejal lisada taotlusele asjakohaseid dokumente, et viia see kooskõlla direktiivi (EL) 2016/798 artiklis 9 sätestatud täiendavate nõuetega;

               (b)kui taotleja otsustab kasutada taotluse hindamisel ohutussertifitseerimise asutusena riiklikku ohutusasutust, jätkab riiklik ohutusasutus taotluse hindamist ja võtab vastu otsuse ühtse ohutustunnistuse väljaandmise kohta kooskõlas direktiivi (EL) 2016/798 artikliga 10 ja käesoleva määrusega. Riiklik ohutusasutus aitab taotlejal lisada taotlusele asjakohaseid dokumente, et viia see kooskõlla direktiivi (EL) 2016/798 artiklis 9 sätestatud täiendavate nõuetega.

               3.Kui taotleja otsustab tegutseda rohkem kui ühes liikmesriigis, tuleb ohutussertifitseerimise asutusena kasutada ametit ning kohaldada lõike 2 punktis a sätestatud menetlust.

               4.Kõikidel juhtudel esitab taotleja läbivaadatud taotluse pärast asjakohast kuupäeva asjaomasele liikmesriigile ühtse kontaktpunkti kaudu. Ohutussertifitseerimise asutus aitab taotlejal seda teha.

               5.Pärast asjakohast kuupäeva peavad kõik asjaomases liikmesriigis asutatud raudteeveo-ettevõtjad, kellel on direktiivi 2004/49/EÜ kohaselt välja antud ohutustunnistus, mida tegevuse liigi, ulatuse või piirkonna muutmise tõttu tuleb pikendada või uuendada, esitama ühtse kontaktpunkti kaudu taotluse ühtse ohutustunnistuse saamiseks vastavalt käesolevale määrusele

               6.Kui kavandatav tegevuspiirkond ei piirdu ühe liikmesriigiga, jäetakse ühtsest ohutustunnistusest, mille amet annab välja ajavahemikus alates 16. juunist 2019 kuni 16. juunini 2020, välja kõikide nende liikmesriikide võrk või võrgud, kes on teavitanud ametit ja komisjoni kooskõlas direktiivi (EL) 2016/798 artikli 33 lõikega 2 ning kes ei ole kõnealust direktiivi veel üle võtnud ega jõustanud siseriiklikke ülevõtmismeetmeid. Sellise teate saatnud liikmesriikide riiklikud ohutusasutused:

               (a)käsitavad ameti väljaantud ühtset ohutustunnistust samaväärsena direktiivi 2004/49/EÜ artikli 10 lõike 2 punktis a osutatud ohutustunnistuse osaga;

               (b)annavad alates 16. juunist 2019 kooskõlas direktiivi 2004/49/EÜ artikli 10 lõike 2 punktiga b välja ohutustunnistusi, mille kehtivusaeg ei tohi ületada ühtse ohutustunnistuse kehtivusaega.

               7.Käesoleva artikli lõike 2 punktis a ja lõikes 6 osutatud juhtudel teevad riiklikud ohutusasutused ametiga koostööd ja koordineerivad oma tegevust, et hinnata direktiivi (EL) 2016/798 artikli 10 lõike 3 punktis a sätestatud elemente. Seda tehes võtab amet arvesse direktiivi 2004/49/EÜ artikli 10 lõike 2 punktis a osutatud hindamist, mida korraldab riiklik ohutusasutus.

               Artikkel 16
               Kehtetuks tunnistamine

               Määrus (EÜ) nr 653/2007 tunnistatakse kehtetuks alates 16. juunist 2019. Seda kohaldatakse siiski kuni 15. juunini 2020 nende liikmesriikide suhtes, kes on ametile ja komisjonile direktiivi (EL) 2016/798 artikli 33 lõike 2 kohaselt teatanud, et nad on pikendanud kõnealuse direktiivi ülevõtmise aega.

               Artikkel 17
               Jõustumine ja kohaldamine

               Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Seda kohaldatakse alates 16. juunist 2019 liikmesriikides, kes ei ole ametit ega komisjoni direktiivi (EL) 2016/798 artikli 33 lõike 2 kohaselt teavitanud. Alates 16. juunist 2020 kohaldatakse seda kõikides liikmesriikides. Siiski kohaldatakse artikli 15 lõikeid 1, 2, 3 ja 7 kõikides liikmesriikides alates 16. veebruarist 2019 ning artikli 15 lõiget 6 kohaldatakse kõikides liikmesriikides alates 16. juunist 2019.

               Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

               Brüssel, 9.4.2018

                     Komisjoni nimel

                     president
                     Jean-Claude JUNCKER

                     (1)

                        ELT L 138, 26.5.2016, lk 102.

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/49/EÜ ühenduse raudteede ohutuse kohta, millega muudetakse nõukogu direktiivi 95/18/EÜ raudtee-ettevõtjate litsentseerimise kohta ja direktiivi 2001/14/EÜ raudtee infrastruktuuri läbilaskevõime jaotamise ning raudtee infrastruktuuri kasutustasude kehtestamise ja ohutuse sertifitseerimise kohta (raudteede ohutuse direktiiv) (ELT L 164, 30.4.2004, lk 44).

                     (3)

                        Nõukogu 23. juuli 1996. aasta direktiiv 96/48/EÜ üleeuroopalise kiirraudteevõrgustiku koostalitlusvõime kohta (EÜT L 235, 17.9.1996, lk 6).

                     (4)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2016. aasta määrus (EL) 2016/796, mis käsitleb Euroopa Liidu Raudteeametit ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 881/2004, ELT L 138, 26.5.2016, lk 1).

                     (5)

                        Komisjoni [kuupäev] delegeeritud määrus (EL) .../..., millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2016/798 kohastele ohutusjuhtimissüsteemi nõuetele vastavad ühised ohutusmeetodid ja tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrused (EL) nr 1158/2010 ja (EL) nr 1169/2010 (ELT L […], […], lk […]).

                     (6)

                        Komisjoni [kuupäev] delegeeritud määrus (EL) nr .../..., millega kehtestatakse riiklike ohutusasutuste poolt pärast Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2016/798 kohase ühtse ohutustunnistuse või ohutusloa väljaandmist tehtava järelevalve ühised ohutusmeetodid ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrus (EL) nr 1077/2012 (ELT L […], […], lk […]).

    ---documentbreak---

               I LISA

               Ühtse ohutustunnistuse taotlemise sisu

               Märkus: kohustuslik on kogu teave, kaasa arvatud taotlusele lisatud dokumendid, v.a arvatud märkega „V“ (vabatahtlik) tähistatu. Kui raudteeveo-ettevõtja peab koostama punkti 9 kohase parandusmeetmete kava, on sellekohane teave kohustuslik.

               1.Taotluse liik

               1.1.Uus

               1.2.Pikendamine

               1.3.Uuendamine

               1.4.Eelmise tunnistuse Euroopa identifitseerimisnumber (EIN) (üksnes pikendamis- või uuendamistaotluse korral)

               2.Taotletud tegevusliik (valige üks või mitu)
                  1

               2.1.Reisijatevedu, sh kiirrongiteenused

               2.2.Reisijatevedu, v.a kiirrongiteenused

               2.3.Kaubavedu, sh ohtlike kaupade vedu
                  2

               2.4.Kaubavedu, v.a ohtlike kaupade vedu

               2.5.Ainult rongide koostamine ja manööverdamine

               2.6.Muu (täpsustage)

               3.Raudteeveotoimingud

               3.1.Teenuse osutamise / tegevuse alguse eeldatav kuupäev (V)

               3.2.Kavandatava tegevuspiirkonna asjaomane liikmesriik (asjaomased liikmesriigid)

               3.3.Kavandatava tegevuspiirkonna määratlus (asjaomaste võrkude puhul)
                  3

               3.4.Naaberliikmesriigi (-riikide) jaam(ad) (komisjoni rakendusmääruse .../... [käesolev määrus] artikli 3 lõikes 11 ja direktiivi (EL) 2016/798 artikli 10 lõikes 8 osutatud juhtudel

               4.Ohutussertifitseerimise asutus

               4.1.Amet

               4.2.Riiklik ohutusasutus (direktiivi (EL) 2016/798 artikli 10 lõikes 8 osutatud juhtudel)

               5.Taotleja andmed

               5.1.Ärinimi

               5.2.Lühend (V)

               5.3.Täielik postiaadress

               5.4.Telefon

               5.5.Faks (V)

               5.6.E-post

               5.7.Veebisait (V)

               5.8.Riiklik registrikood

               5.9.Käibemaksukohustuslasena registreerimise number (V)

               5.10.Muu asjakohane teave (V)

               6.Kontaktisiku andmed

               6.1.Eesnimi

               6.2.Perekonnanimi

               6.3.Ametinimetus või -koht

               6.4.Täielik postiaadress

               6.5.Telefon

               6.6.Faks (V)

               6.7.E-post

               6.8.Kasutatav(ad) keel(ed)

               Taotlusele lisatud dokumendid

               7.Ohutusjuhtimise süsteemi hindamiseks esitatavad dokumendid

               7.1.Ohutusjuhtimise süsteemi kirjeldus ja muud dokumendid, mis tõendavad vastavust direktiivi (EL) 2016/798 artikli 10 lõike 3 punktis a sätestatud nõuetele ning näitavad, kuidas need nõuded on täidetud.

               7.2.Ohutusjuhtimise süsteemi (vt punkt 7.1) ja delegeeritud määruse (EL) nr .../... [ohutusjuhtimise süsteemi kohta] I lisa omavahelist võrdlust käsitlev teave, sealhulgas märge, kus ohutusjuhtimise süsteemi dokumentides on tõendus selle kohta, et raudteesüsteemi käitamise ja liikluskorralduse allsüsteemi koostalitluse tehnilise kirjelduse asjakohased nõuded on täidetud.

               8.Riiki (kavandatava tegevuspiirkonna iga asjaomase liikmesriigi kohta) käsitleva osa hindamiseks esitatavad dokumendid

               8.1.Kirjeldus või muu tõend selle kohta, kuidas ohutusjuhtimise korraldamisel võetakse arvesse direktiivi (EL) 2016/798 artikli 8 kohaselt teatatud asjakohaseid liikmesriigi eeskirju.

               8.2.Ohutusjuhtimise süsteemi (vt punkt 7.1) ja asjakohastes liikmesriigi eeskirjades (vt punkt 8.1) sätestatud nõuete omavaheline võrdlus.

               9.Parandusmeetmete kava(d)

               9.1.Sellise tegevuskava või selliste tegevuskavade hetkestaatus, mille raudteeveo-ettevõtja on koostanud mis tahes sellise olulise mittevastavuse või mõne muu probleemse valdkonna lahendamiseks, mis on kindlaks tehtud pärast eelmist hindamist teostatud järelevalve jooksul.

               9.2.Sellise tegevuskava või selliste tegevuskavade hetkestaatus, mille raudteeveo-ettevõtja on koostanud eelmisest hindamisest alles jäänud küsimuste lahendamiseks.

               II LISA

                  Ohutushindamismenetlus

               1.Üldteave

               1.1.Ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused töötavad kogu tegevuse jaoks välja struktureeritud ja auditeeritava menetluse, milles võetakse arvesse käesolevas lisas sätestatud elemente. Ohutushindamismenetlus on korduv, nagu on näidatud allpool esitatud illustratsioonil (vt liide, joonis 1), see tähendab, et ohutussertifitseerimise asutusel ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomastel riiklikel ohutusasutustel on õigus teha põhjendatud järelepärimisi täiendava teabe saamiseks või teabe uuesti esitamiseks vastavalt käesolevale määrusele.

               2.Taotluse kättesaamine

               2.1.Pärast ühtse ohutustunnistuse taotluse kättesaamist kinnitab ohutussertifitseerimise asutus ametlikult ja viivitamata asjaomase taotluse kättesaamist.

               2.2.Ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused määravad hindamismenetluse korraldamiseks pädevad töötajad.

               3.Esialgne läbivaatamine

               3.1.Pärast taotluse kättesaamist korraldab ohutussertifitseerimise asutus, koordineerides oma tegevust kavandatava tegevuspiirkonna asjaomaste riiklike ohutusasutustega, viivitamata taotluse esialgse läbivaatamise, mille käigus kontrollitakse, kas:

               (a)taotleja on esitanud põhilise teabe, mis on õigusaktidega nõutav või vajalik taotluse tõhusaks läbivaatamiseks;

               (b)taotlustoimik sisaldab piisavaid tõendeid, on struktureeritud ja sisaldab ristviiteid, mis võimaldab nõuetekohaselt hinnata toimiku vastavust ohutusjuhtimissüsteemi nõuetele ja asjakohastele teatatud siseriiklikele eeskirjadele. Ohutussertifitseerimise asutus korraldab pärast kavandatava tegevuspiirkonna asjaomaste riiklike ohutusasutustega koordineerimist taotluses esitatud tõendite tegeliku sisu esialgse läbivaatamise, et anda ohutusjuhtimissüsteemi kvaliteedile, piisavusele ja asjakohasusele esialgne hinnang;

               (c)vajaduse korral sellise tegevuskava või selliste tegevuskavade hetkestaatus, mille raudteeveo-ettevõtja on koostanud mis tahes sellise olulise mittevastavuse või mõne muu probleemse valdkonna lahendamiseks, mis on kindlaks tehtud pärast eelmist hindamist teostatud järelevalve jooksul;

               (d)vajaduse korral sellise tegevuskava või selliste tegevuskavade hetkestaatus, mille raudteeveo-ettevõtja on koostanud eelmisest hindamisest alles jäänud küsimuste lahendamiseks.

               3.2.Kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused hindavad ka seda, kas tõendid tegevuse liigi, ulatuse ja kavandatava piirkonna kohta on selgelt kindlaks määratud.

               3.3.Pärast punktides 3.1 ja 3.2 osutatud kontrollimist otsustavad ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused kõik eraldi, kas mõne valdkonna kohta on vaja täiendavat teavet. Kui on vaja täiendavat teavet, võivad ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused viivitamata nõuda teavet, mis on nende arvates hinnangu andmiseks põhjendatult vajalik.

               3.4.Ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused tutvuvad taotlusega kõik eraldi piisaval määral, et teha kindlaks, kas selle sisu on arusaadav. Kui on selge, et see nii ei ole, hindavad ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused kõik eraldi, kas taotlustoimik tuleb tagasi saata ning nõuda parandatud versiooni.

               4.Üksikasjalik hindamine

               4.1.Pärast esialgse hinnangu andmist jätkavad ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused kõik eraldi taotlustoimiku üksikasjalikku hindamist (vt liide, joonis 2), lähtudes ohutusjuhtimise süsteemi nõuetest ning asjakohastest teatatud siseriiklikest eeskirjadest.

               4.2.Punktis 4.1 osutatud üksikasjaliku hindamise korraldamisel kooskõlas direktiivi (EL) 2016/798 artikli 18 lõikega 1 kasutavad ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused kutsealast otsustusvõimet, täidavad oma ülesandeid erapooletult ja proportsionaalselt ning esitavad kirjaliku põhjenduse tehtud järelduste kohta.

               4.3.Hindamise käigus määratakse kindlaks, kas ohutusjuhtimissüsteemi nõuded ja asjakohased teatatud siseriiklikud eeskirjad on täidetud ja kas tuleb nõuda täiendavat teavet. Ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused püüavad hindamise käigus muu hulgas ohutusjuhtimissüsteemi menetluse tulemustest leida tõendeid, et teha kindlaks, kas ohutusjuhtimissüsteemi nõuded ja asjakohased teatatud siseriiklikud eeskirjad on täidetud, kasutades vajaduse korral valimi moodustamise meetodeid selle väljaselgitamiseks, kas taotleja on aru saanud asjaomaste raudteevedude ja kavandatava tegevuspiirkonna suhtes kohaldatavatest eri liiki ja ulatusega nõuetest, ning suudab neid täita nii, et raudtee käitamise ohutus oleks tagatud.

               4.4.Kõik 4. tüüpi küsimused tuleb lahendada ohutussertifitseerimise asutust rahuldaval viisil ning vajaduse korral ajakohastatakse enne ühtse ohutustunnistuse väljaandmist taotlustoimikut.

               4.5.Allesjäänud küsimusi võib käsitleda hilisema järelevalve käigus või leppida taotlejaga taotlustoimiku ajakohastamise ettepaneku alusel kokku asjakohased meetmed, kuid teha võib ka mõlemat. Sel juhul peab küsimus olema ametlikult lahendatud enne ühtse ohutustunnistuse väljaandmist.

               4.6.Ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused annavad läbipaistva ülevaate sellest, kuidas nad hindavad artikli 12 lõikes 1 osutatud iga küsimuse raskusastet.

               4.7.Kui ilmneb artikli 12 lõikes 1 osutatud küsimus, on ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused konkreetsed ja aitavad taotlejal mõista, kui üksikasjalik peab temalt oodatav vastus olema. Selleks teevad ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused enne ühtse ohutustunnistuse väljaandmise kohta otsuse tegemist järgmist:

               (a)osutavad täpselt ohutusjuhtimissüsteemi asjakohasele nõudele ja teatatud siseriiklikule eeskirjale ning aitavad taotlejal asjaomastest küsimustest aru saada;

               (b)teevad kindlaks asjaomaste määruste ja eeskirjade asjakohased osad;

               (c)märgivad, miks konkreetne ohutusjuhtimissüsteemi nõue või teatatud siseriiklik eeskiri, sh kõik sellega seotud õigusaktid ei vasta hindamiskriteeriumidele;

               (d)lepivad taotlejaga kokku täiendavate kohustuste võtmises ning dokumentide ja muu täiendava teabe esitamises vastavalt ohutusjuhtimissüsteemiga või teatatud siseriikliku eeskirjaga nõutud üksikasjalikkuse tasemele;

               (e)määravad kindlaks ja lepivad taotlejaga kokku nõuete täitmise tähtaja, mis on nõutava teabe hankimise keerukuse seisukohalt põhjendatud ja proportsionaalne.

               4.8.Kui taotleja viivitab nõutud teabe esitamisega märkimisväärselt, võib ohutussertifitseerimise asutus otsustada, kas taotleja vastamise aega pikendada või pärast sellekohase teate esitamist taotluse tagasi lükata.

               4.9.Ühtse ohutustunnistuse väljaandmist käsitleva otsuse tegemiseks ette nähtud aega võib pikendada vaid seni, kuni taotleja esitab ohutussertifitseerimise asutuse poolt pärast kavandatava tegevuspiirkonna asjaomaste riiklike ohutusasutustega koordineerimist vastu võetud otsuse kohase teabe, ja tingimusel, et taotlejalt on saadud asjakohane nõusolek, järgmistel juhtudel:

               (a)artikli 12 lõikes 1 osutatud 1. tüüpi küsimused, mis eraldi või koos vaadelduna ei võimalda kogu hindamisega tervikuna või osaliselt edasi minna;

               (b)artikli 12 lõikes 1 osutatud 4. tüüpi küsimused või mitu 3. tüüpi küsimust, mida koos vaadelduna võib käsitada 4. tüüpi küsimusena, ja mis takistavad ühtse ohutustunnistuse väljaandmist.

               4.10.Selleks et taotleja kirjalikke vastuseid saaks pidada rahuldavaks, peavad need piisaval määral käsitlema kõiki tõstatatud probleeme ja näitama, et kavandatavad toimingud vastavad teatatud siseriiklike eeskirjade asjakohastele kriteeriumidele.

               4.11.Kui kirjalik vastus leitakse olevat mitterahuldav, tuleb täpsemalt selgitada põhjusi ja märkida, missugust täiendavat teavet või tõendusmaterjali taotleja peab esitama selleks, et vastus oleks rahuldav.

               4.12.Kui tekivad kahtlused, et taotlus võidakse tagasi lükata või et otsuse tegemiseks kulub rohkem aega, kui hindamiseks on ette nähtud, võib sertifitseerimisasutus kaaluda võimalike eriolukorra meetmete võtmist.

               4.13.Kui leitakse, et taotlus vastab kõikidele nõuetele või et lahendamata küsimustele rahuldava vastuse saamine ei ole kuigi tõenäoline, viivad ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused hindamise kõik eraldi lõpule, tehes üht järgmistest:

               (a)märgivad, kas kõik kriteeriumid on täidetud või on veel lahendamata küsimusi;

               (b)teevad kindlaks kõik allesjäänud küsimused

               (c)määravad kindlaks kõik ühtsesse ohutustunnistusse lisatavad kasutuspiirangud ja -tingimused;

               (d)teatavad kõigist delegeeritud määruse (EL) .../... [järelevalve kohta] artiklis 5 osutatud järelevalvetoimingute käigus kindlaks tehtud oluliste mittevastavuste suhtes võetud järelmeetmetest;

               (e)tagavad, et ohutuhindamismenetlust on kohaldatud nõuetekohaselt;

               (f)koostavad hindamise tulemuse, sealhulgas kokkuvõtlikud järeldused ja vajaduse korral arvamuse ühtse ohutustunnistuse väljaandmise kohta.

               4.14.Ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused registreerib ja põhjendab kirjalikult kõiki puudusi ja arvamusi, et hõlbustada nii hindamis- kui ka otsustusmenetlust ning olla abiks ühtse ohutustunnistuse väljaandmist või selle väljaandmisest keeldumist käsitleva otsuse edasikaebamisel.

               5.Otsuste tegemine

               5.1.Lõpuleviidud hindamise järelduste alusel võetakse vastu otsus ühise ohutustunnistuse väljaandmise või taotluse tagasilükkamise kohta. Ühtse ohutustunnistuse võib välja anda ka juhul, kui leitakse mõned allesjäänud küsimused. Ühtset ohutustunnistust ei anta välja, kui hindamise käigus leitakse mõni artikli 12 lõikes 1 osutatud 4. tüüpi küsimus, mida ei ole hindamise käigus lahendatud.

               5.2.Ohutussertifitseerimise asutus võib otsustada kohaldada ühtse ohutustunnistuse kohaldamisala piiramiseks kasutuspiiranguid ja -tingimusi, kui ta leiab pärast tegevuspiirkonna asjaomaste riiklike ohutusasutustega koordineerimist, et need kasutuspiirangud ja -tingimused on seotud 4. tüüpi küsimustega, mis takistavad ühtse ohutustunnistuse väljaandmist. Ühtset ohutustunnistust uuendatakse taotleja nõudmise korral pärast seda, kui kõik allesjäänud küsimused taotlustoimikus on kõrvaldatud.

               5.3.Taotlejale teatatakse ohutussertifitseerimise asutuse otsusest, sh hindamise tulemustest, ja antakse välja asjakohane ühtne ohutustunnistus.

               5.4.Juhul kui ühtse ohutustunnistuse väljaandmisest keeldutakse või kui ühtne ohutustunnistus sisaldab muid kui taotluses kindlaksmääratud kasutuspiiranguid või -tingimusi, teatab sertifitseerimisasutus sellest taotlejale, põhjendab oma otsust ning tutvustab otsuse läbivaatamise või edasikaebamise algatamiseks vajalikke menetlusi.

               6.Hindamise lõpetamine

               6.1.Ohutussertifitseerimise asutus tagab haldustoimingute lõpetamiseks, et kõik dokumendid ja aruanded oleksid läbi vaadatud, korrastatud ja arhiveeritud. Selleks et oma tööd järjepidevalt parandada, selgitab ohutussertifitseerimise asutus välja varasema teabe ja kogemused, mida kasutada tulevastel hindamistel.

               7.Konkreetsed sätted ühtse ohutustunnistuse pikendamiseks

               7.1.Taotleja nõudmise korral võib ühtset ohutustunnistust pikendada enne selle kehtivuse lõppemist, et tagada sertifitseerimise järjepidevus.

               7.2.Taotluse pikendamise korral kontrollivad ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused eelmises taotluses esitatud tõendusmaterjalis tehtud muudatuste üksikasju ning tutvuvad delegeeritud määruse (EL) .../... [järelevalve kohta] artiklis 5 osutatud varasema järelevalvetegevuse tulemustega, et seada esikohale või võtta eesmärgiks asjakohased ohutusjuhtimissüsteemi nõuded ja teatatud siseriiklikud eeskirjad, mille alusel hinnata pikendamistaotlust.

               7.3.Ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused võtavad kordushindamise suhtes asjakohase seisukoha, mis põhineb kavandatavate muudatuste määral.

               8.Konkreetsed sätted ühtse ohutustunnistuse uuendamiseks

               8.1.Ühtset ohutustunnistust uuendatakse juhul, kui soovitakse olulisel määral muuta tegevuse liiki või ulatust vastavalt direktiivi (EL) 2016/798 artikli 10 lõikele 13, või laiendada tegevuspiirkonda vastavalt direktiivi (EL) 2016/798 artikli 10 lõikele 14.

               8.2.Kui ühtset ohutustunnistust omav raudteeveo-ettevõtja soovib teha punktis 8.1 osutatud muudatusi, peab ta sellest viivitamata teatama ohutussertifitseerimise asutusele.

               8.3.Pärast seda, kui asjaomane raudteeveo-ettevõtja on esitanud punktis 8.2 osutatud teate, teeb ohutussertifitseerimise asutus järgmist:

               (a)kontrollib, kas kõiki võimalike taotlustega seotud muudatusi on selgelt kirjeldatud ja kas võimalikke ohutusriske on hinnatud;

               (b)arutab asjaomase raudteeveo-ettevõtja ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomaste riiklike ohutusasutustega, kas ühtset sertifitseerimistunnistust on vaja uuendada või mitte.

               8.4.Ohutussertifitseerimise asutus võib pärast kavandatava tegevuspiirkonna asjaomaste riiklike ohutusasutustega koordineerimist esitada taotlejale täiendavaid järelepärimisi. Kui ohutussertifitseerimise asutus leiab, et kavandatav muudatus on väheoluline, saadab ta taotlejale kirjaliku teate, et uuendamine ei ole vajalik, ning lisab otsuse koopia registreeritud toimikule.

               8.5.Taotluse uuendamise korral teevad ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused järgmist:

               (a)kontrollivad tõendusmaterjali, mis on erinev võrreldes eelmise taotlusega, mille alusel anti välja praegune ohutustunnistus;

               (b)tutvuvad delegeeritud määruse (EL) .../... [järelevalve kohta] artiklis 5 osutatud varasema järelvalvetegevuse tulemustega, pidades eelkõige silmas küsimusi, mis on seotud taotleja suutlikkusega tõhusalt rakendada muutuste juhtimise menetlust ja teha selle üle järelevalvet;

               (c)seavad uuendamistaotluse hindamisel esikohale või võtavad eesmärgiks asjakohased ohutusjuhtimissüsteemi nõuded ja teatatud siseriiklikud eeskirjad.

               8.6.Ohutussertifitseerimise asutus ja kavandatava tegevuspiirkonna asjaomased riiklikud ohutusasutused võtavad kordushindamise suhtes asjakohase seisukoha, mis põhineb kavandatavate muudatuste ulatusel.

               8.7.Ohutussertifitseerimise asutusele ühtse ohutustunnistuse uuendamiseks esitatud taotlus ei hõlma selle kehtivusaja pikendamist.

               8.8.Ohutussertifitseerimise asutus võtab taotleja nõudmise korral vastu otsuse, kas ühtset ohutustunnistust on vaja uuendada juhul, kui ühtse ohutustunnistuse väljaandmise aluseks olnud tingimused muutuvad, ilma et see mõjutaks tegevuse liiki, ulatust või piirkonda.

               Liide

               Ohutushindamismenetlus

               Joonis 1.  Ohutushindamismenetlus

               Üksikasjaliku hindamise menetlus

               Joonis 2.  Üksikasjaliku hindamise menetlus

               III LISA

                  Ühtse ohutustunnistuse sisu

               Ühtne ohutustunnistus, mis kinnitab, et aktsepteeritakse asjaomase raudteeveo-ettevõtja ohutusjuhtimissüsteemi, mis hõlmab sätteid, mille asjaomane raudteeveo-ettevõtja on vastu võtnud selleks, et täita asjaomase võrgu ohutuks käitamiseks vajalikke konkreetseid nõudeid kooskõlas direktiiviga (EL) 2016/798 ja asjakohaste siseriiklike õigusaktidega, sisaldab järgmist teavet:

               1.Ühtse ohutustunnistuse Euroopa identifitseerimisnumber (EIN)

               2.Raudteeveo-ettevõtja andmed:

               2.1.Ärinimi

               2.2.Riiklik registrikood

               2.3.Käibemaksukohustuslase number

               3.Ohutussertifitseerimise asutuse andmed:

               3.1.Organisatsioon

               3.2.Liikmesriik (vajaduse korral)

               4.Sertifikaadi andmed

               4.1.Uus

               4.2.Pikendamine

               4.3.Uuendamine

               4.4.Eelmise tunnistuse Euroopa identifitseerimisnumber (EIN) (üksnes pikendamise või uuendamise korral)

               4.5.Kehtivuse algus- ja lõppkuupäevad

               4.6.Toimingu liik
                  4

               4.6.1.Reisijatevedu, sh kiirrongiteenused

               4.6.2.Reisijatevedu, v.a kiirrongiteenused

               4.6.3.Kaubavedu, sh ohtlike kaupade vedu

               4.6.4.Kaubavedu, v.a ohtlike kaupade vedu

               4.6.5.Ainult rongide koostamine ja manööverdamine

               4.6.6.Muud toimingud
                  5

               5.Kohaldatavad siseriiklikud õigusnormid
                  6

               6.Tegevuspiirkond
                  7

               7.Kasutuspiirangud või -tingimused

               8.Lisateave

               9.Väljaandmise kuupäev ja volitatud allakirjutaja / asutuse pitser

                     (1)

                        Kavandatava tegevuspiirkonna iga asjaomase liikmesriigi kohta.

                     (2)

                        „Ohtlikud kaubad“ – ained ja kaubaartiklid, mida võib vedada üksnes tingimustel, mis on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. septembri 2008. aasta direktiiviga 2008/68/EÜ ohtlike kaupade sisseveo kohta (ELT L 260, 30.9.2008, lk 13).

                     (3)

                        Kavandatava tegevuspiirkonna iga asjaomase liikmesriigi kohta.

                     (4)

                        Kavandatava tegevuspiirkonna iga asjaomase liikmesriigi kohta.

                     (5)

                        Kavandatava tegevuspiirkonna iga asjaomase liikmesriigi kohta.

                     (6)

                        Kavandatava tegevuspiirkonna iga asjaomase liikmesriigi kohta.

                     (7)

                        Kavandatava tegevuspiirkonna iga asjaomase liikmesriigi kohta.


title: KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) …/…, alternatiivkütuste ühikuhindade võrdlemise ühtse metoodika kohta Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/94/EL kohaselt

text:
               KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) …/…,

               17.5.2018,

               alternatiivkütuste ühikuhindade võrdlemise ühtse metoodika kohta Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/94/EL kohaselt

               (EMPs kohaldatav tekst)

               EUROOPA KOMISJON,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2014. aasta direktiivi 2014/94/EL alternatiivkütuste taristu kasutuselevõtu kohta,
                  1
                eriti selle artikli 7 lõiget 3,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Selleks et määrata direktiivi 2014/94/EL artikli 7 lõike 3 kohaselt kõige sobivam metoodika ning hankemenetluse tulemusel, palus komisjon Saksamaa Energiaagentuuril (dena) läbi viia uuring, et teha kindlaks võimalikud variandid alternatiivkütuste ühikuhindade võrdlemise ühtse metoodika jaoks
                  2
               .

               (2)Uuringus analüüsiti nelja peamist varianti. Komisjon kaalus kõiki neid variante. Ilmnes, et kõige põhjalikum on selline variant, mille puhul kütusehindu väljendatakse asjaomases vääringus 100 km kohta, võttes arvesse kütuse hinda ühikute kohta, mis on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 98/6/EÜ,
                  3
                ning sõidukite tarbimist, nagu see on märgitud vastavussertifikaadis. Selline variant põhineb mõõdetavatel andmetel. Sellise variandi puhul võetakse arvesse mitte ainult kütuse energiasisaldust, vaid ka muid tegureid, mis seonduvad kütuse hinnaga läbitud vahemaa kohta, eelkõige sõidukites erinevate kütuste kasutamisega seotud vastavate tehnoloogiate energiatõhusust.

               (3)Hankemenetluse tulemusel tegi Fédération Internationale de l'Automobile kütusehindade võrdluse kohta tarbijauuringu,
                  4
                milles selgus, et tarbijad toetasid metoodikat, mille puhul kütusehindu väljendatakse asjaomases vääringus 100 km kohta

               (4)Valitud metoodika peaks võimaldama kasutajatel teha lihtsat võrdlust, mis hõlmab kõige asjakohasemaid tegureid ning võtab arvesse ka tulevasi ostuvalikuid. Seega on selline metoodika kõige sobivam tarbijate teadlikkuse suurendamiseks ja kütusehindade läbipaistvuse jaoks. Samuti on see kõige sobivam direktiivi 2014/94/EL üldisemate eesmärkide täitmiseks, milleks on mitmekesistada transpordisektoris kasutatavaid energiaallikaid ja vähendada CO2 ja muude saasteainete heidet selles valdkonnas, ning mis kajastuvad ka energialiidu raames vastu võetud Euroopa vähese heitega liikuvuse strateegias
                  5
               .

               (5)Kütuse hinna arvutamisel tuleks kasutada sõidukite vastavustunnistuses esitatud kütusekulu. See näitaja põhineb kergsõidukite ülemaailmsel ühtlustatud katsemenetlusel (World Harmonised Light Vehicles Test Procedure, WLTP),
                  6
                mida kasutatakse alates 2017. aasta septembrist uute sõidukiliikide puhul ja alates 2018. aasta septembrist kõigi uute sõidukite puhul. See katsemenetlus asendab praegu kasutatava uue Euroopa sõidutsükli (New European Test Cycle, NEDC). WLTPga nähakse ette rangemad katsetingimused ja see näitab kütusekulu realistlikumalt, mis on tarbijatele kasulikum. Sellistele näitajatele viitamine on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 1999/94/EÜ (milles käsitletakse kütusesäästuga ja süsinikdioksiidi heitmetega seotud andmete tarbijale kättesaadavust uute sõiduautode turustamisel)
                  7
                ette nähtud tarbijateabega ning samuti komisjoni soovitusega (EL) 2017/948
                  8
               .

               (6)Kuna sõidukite vastavustunnistustes ei ole esitatud kütusekulu andmeid kütuse tarbimise kohta biokütuse segamisel bensiini või diisliga,
                  9
                võivad liikmesriigid selliste andmete osas kasutada oma kogutud andmeid.

               (7)Selleks, et kasutatav metoodika toimiks igal ajal, tuleks metoodikas kasutatavaks kütusehinnaks võtta asjaomase kütuse keskmine hind kokkuleppelise ühiku kohta kõige rohkem viimase kvartali jooksul enne arvutuse tegemist.

               (8)Kuna kütusehindade võrdluste kuvamise võimalused tanklates on piiratud, tuleks täpsustada, et sellise metoodika kasutamiseks tuleb eeldatavasti teha valik sõiduautodest, millel on vähemalt võrreldav mass ja võimsus, kuid mis kasutavad eri kütuseid.

               (9)Selleks et veelgi lihtsustada käesolevas määruses sätestatud metoodikat, võivad liikmesriigid kasutada digiteerimise pakutavaid võimalusi, nagu internetipõhised vahendid. Selliste vahendite abil on võimalik saada üksikasjalikku teavet kõigi või enamiku turul olevate sõidukimudelite kohta. Samuti on selliste vahendite kaudu võimalik lisada muud teavet.

               (10)Komisjoni mitmeaastase tööprogrammiga finantsabi andmiseks Euroopa ühendamise rahastu valdkonnas – „Transpordisektor ajavahemikul 2014–2020“
                  10
                on ette nähtud meede liikmesriikide abistamiseks direktiivi 2014/94/EL rakendamisel. Tööprogrammi kohaselt on eesmärk eelkõige toetada kõnealuse direktiivi artikli 7 lõike 3 ühetaolist rakendamist kõigis liikmesriikides ning toetada liikmesriike teabe tarbijatele kättesaadavaks tegemisel digitaalsete vahendite kaudu.

               (11)Käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas direktiivi 2014/94/EL artikli 9 lõike 1 kohaselt loodud komitee arvamusega,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

               Artikkel 1

               Alternatiivkütuste ühikuhindade võrdlemise ühtne metoodika direktiivi 2014/94/EL artikli 7 lõike 3 tähenduses, mis põhineb kütusehindadel, mida väljendatakse asjaomases vääringus 100 km kohta, on sätestatud lisas.

               Artikkel 2

               Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Seda kohaldatakse alates 24 kuu möödumisest selle jõustumisest.

               Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

               Brüssel, 17.5.2018

                     Komisjoni nimel

                     president
                     Jean-Claude JUNCKER

                     (1)

                        ELT L 307, 28.10.2014, lk 1.

                     (2)

                        https://ec.europa.eu/transport/sites/transport/files/2017-01-fuel-price-comparison.pdf

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiiv 98/6/EÜ tarbijakaitse kohta tarbijatele pakutavate toodete hindade avaldamisel (EÜT L 80, 18.3.1998, lk 27).

                     (4)

                        https://publications.europa.eu/en/publication-detail/-/publication/4e8d1774-fa70-11e7-b8f5-01aa75ed71a1

                     (5)

                        COM(2016) 501 final.

                     (6)

                        Komisjoni 1. juuni 2017. aasta määrus (EL) 2017/1151, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 715/2007, mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite heitmetega (Euro 5 ja Euro 6) ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust, ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/46/EÜ ning komisjoni määrust (EÜ) nr 692/2008 ja komisjoni määrust (EL) nr 1230/2012 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 692/2008.

                     (7)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 1999. aasta direktiiv 1999/94/EÜ, milles käsitletakse kütusesäästuga ja süsinikdioksiidi heitmetega seotud andmete tarbijale kättesaadavust uute sõiduautode turustamisel (EÜT L 12, 18.1.2000, lk 16).

                     (8)

                        Komisjoni 31. mai 2017. aasta soovitus (EL) 2017/948, milles käsitletakse ühtlustatud ülemaailmse kergsõidukite katsetamise meetodi kohaselt tüübikinnituse andmisel mõõdetud kütusekulu ja CO2-heite väärtuste kasutamist tarbijatele teabe andmisel kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 1999/94/EÜ (ELT L 142, 2.6.2017, lk 100).

                     (9)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/30/EÜ, millega muudetakse direktiivi 98/70/EÜ seoses bensiini, diislikütuse ja gaasiõli spetsifikatsioonidega ja kehtestatakse kasvuhoonegaaside heitkoguste järelevalve ja vähendamise mehhanism ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 1999/32/EÜ seoses siseveelaevades kasutatava kütuse spetsifikatsioonidega ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 93/12/EMÜ.

                     (10)

                        Komisjoni 26. märtsi 2014. aasta otsus C(2014) 1921, muudetud.

    ---documentbreak---

               LISA

               1.Käesolevas lisas sätestatud ühtses metoodikas käsitletakse alternatiivkütuseid, nagu need on määratletud direktiivi 2014/94/EL artikli 2 lõikes 1.

               2.Direktiivi 2014/94/EL artikli 7 lõike 3 esimeses lõigus viidatud kütusehindade kuvamisel tanklates nähakse kõnealuse metoodikaga ette põhiline arvutusviis, mis võimaldab hindu umbkaudselt võrrelda ja mis põhineb liikmesriikide poolt valitud sõiduautode mudelitel, millel on vähemalt võrreldav mass ja võimsus, kuid mis kasutavad eri kütuseid

               3.Metoodikaga nähakse ette, kuidas sellise võrdluse jaoks väljendada bensiini, diisli ja alternatiivkütuste hindu asjaomases vääringus 100 km kohta. Arvutus põhineb järgmistel teguritel:

               (a)vastava sõiduki kütusekulu 100 km kohta, nagu see on esitatud direktiivi 2007/46/EÜ
                  1
                artiklis 18 osutatud vastavustunnistusel;

               (b)kui see on asjakohane, siis kütusekulu 100 km kohta liikmesriikide poolt määratletud biokütuste segude puhul,
                  2
                mis on saadud segamisel bensiini või diisliga;

               (c)asjaomaste kütuste ühikute turuhinnad, mida väljendatakse asjaomase liikmesriigi vääringus eelnimetatud ühiku kohta kooskõlas direktiiviga 98/6/EÜ
                  3
                (edaspidi: „kokkuleppelised ühikud“).

               4.Kohaldatavas vääringus 100 km kohta väljendatav hind arvutatakse järgmiselt:

               kütuse hind kohaldatavas vääringus kokkuleppelise ühiku kohta × kütusekulu 100 km kohta.

               5.Arvutamisel kasutatav kokkuleppelise ühiku hind on keskmine hind viimase kvartali jooksul enne arvutuse tegemist.

                     (1)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. septembri 2007. aasta direktiiv 2007/46/EÜ, millega kehtestatakse raamistik mootorsõidukite ja nende haagiste ning selliste sõidukite jaoks mõeldud süsteemide, osade ja eraldi seadmestike kinnituse kohta (ELT L 263, 9.10.2007, lk 1).

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/30/EÜ, millega muudetakse direktiivi 98/70/EÜ seoses bensiini, diislikütuse ja gaasiõli spetsifikatsioonidega ja kehtestatakse kasvuhoonegaaside heitkoguste järelevalve ja vähendamise mehhanism ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 1999/32/EÜ seoses siseveelaevades kasutatava kütuse spetsifikatsioonidega ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 93/12/EMÜ.

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiiv 98/6/EÜ tarbijakaitse kohta tarbijatele pakutavate toodete hindade avaldamisel (EÜT L 80, 18.3.1998, lk 27).


title: KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) …/…, millega muudetakse rakendusmäärust (EL) 2017/1152, et selgitada ja lihtsustada vastavusse seadmise toimingut ning kohandada seda määruse (EL) 2017/1151 muudatustega

text:
               KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) …/…,

               16.7.2018,

               millega muudetakse rakendusmäärust (EL) 2017/1152, et selgitada ja lihtsustada vastavusse seadmise toimingut ning kohandada seda määruse (EL) 2017/1151 muudatustega

               (EMPs kohaldatav tekst)

               EUROOPA KOMISJON,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 510/2011, millega kehtestatakse uute väikeste tarbesõidukite heitenormid, lähtudes väikesõidukite CO2-heite vähendamist käsitlevast liidu terviklikust lähenemisviisist,
                  1
                eriti selle artikli 13 lõike 6 kolmandat lõiku,

               ning arvestades järgmist:

               (1)seoses kogemustega, mis on saadud komisjoni määruse (EL) 2017/1151
                  2
                ja komisjoni rakendusmääruse (EL) 2017/1152
                  3
                rakendamisel, on ilmnenud, et viimatinimetatud määruse teatud elemente tuleks muuta.

               (2)On vaja täiendada meetodit, millega määratakse üksiksõiduki NEDC-põhise CO2-heite arvutamisel interpoleerimissirge lõpp-punktid. Kõnealused lõpp-punktid, mis leitakse kõige suurema ja kõige väiksema CO2-heitega katsesõiduki korral, tuleks määrata nii, et kahe katsesõiduki suurima ja väikseima CO2-heite vahe oleks vähemalt 5 g/km.

               (3)Et ei tekiks olukorda, et üksiksõidukite CO2-heide leitakse selliste interpolatsioonisirgete abil, mille puhul ei saada nõutavat vähimat vahet, tuleks kõnealune muudatus jõustada viivitamata.

               (4)Kui määruse (EL) 2017/1151 kohase tüübikinnituse tegemiseks kasutatakse sõidutakistuse tabeli tüüpkondi, tuleks sellisesse tüüpkonda kuuluva üksiksõiduki NEDC-põhise CO2 -heite arvutamist lihtsustada ja kasutada NEDC-põhise CO2 -heite arvutamisel sõidutakistustegureid, mis määratakse samal viisil, nagu määruses (EL) 2017/1151 ja määrata NEDC-põhise CO2-heite arvutamisel kasutatavad sõidutakistustegurid määruse (EL) 2017/1151 kohaselt määratavate üksiksõiduki sõidutakistustegurite põhjal.

               (5)Mittekomplektsete N1-kategooria sõidukite puhul tuleks võtta arvesse määruse (EL) 2017/1151 XII lisa muudatust, et vastavalt sellele määrata sõidutakistustegureid, mida kasutatakse vastavusvahendi sisendandmetena.

               (6)Et vastavusse seadmise toiminguga saada usaldusväärseid tulemusi, tuleks vastavusvahendi sisendandmetele lisada silindrite arv.

               (7)Tuleks kasutada võimalust, et parandada mõned teksti toimetamise vead.

               (8)Käesolevas määruses ettenähtud meetmed on kooskõlas kliimamuutuste komitee arvamusega,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

               Artikkel 1

               Rakendusmääruse (EL) 2017/1152 I lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.

               Artikkel 2

               Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

               Brüssel, 16.7.2018

                     Komisjoni nimel

                     president
                     Jean-Claude JUNCKER

                     (1)

                        ELT L 145, 31.5.2011, lk 1.

                     (2)

                        Komisjoni 1. juuni 2017. aasta määrus (EL) 2017/1151, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 715/2007, mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite heitmetega (Euro 5 ja Euro 6) ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust, ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/46/EÜ ning komisjoni määrust (EÜ) nr 692/2008 ja komisjoni määrust (EL) nr 1230/2012 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 692/2008 (ELT L 175, 7.7.2017, lk 1).

                     (3)

                        Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2017/1152, millega sätestatakse meetod regulatiivse katsemeetodi muudatusi kajastavate vastavusnäitajate määramiseks väikeste tarbesõidukite puhul (ELT L 175, 7.7.2017, lk 644).

    ---documentbreak---

               LISA

               I lisa muudetakse järgmiselt:

               1)punkt 2.3.8.1 asendatakse järgmisega:

               „2.3.8.1. WLTP-põhise sõidutakistuse määramine vastavalt määruse (EL) 2017/1151 XXI lisa 4. all-lisa punktidele 1–4 ja 6.

               Komplektsete N1-kategooria sõidukite NEDC-põhised sõidutakistustegurid arvutatakse vastavalt punktis 2.3.8.1.1. (H-sõiduk) ja punktis 2.3.8.1.2. (L-sõiduk) esitatud valemitega, võttes arvesse allpool toodud alapunkte a ja b.

               Kui ei ole sätestatud teisiti, kasutatakse neid valemeid nii modelleerimise kui ka füüsilise katse korral.

               Tüübikinnitusasutus või kui see on asjakohane, tehniline teenistus, kontrollib, kas määruse (EL) 2017/1151 XXI lisa 7. all-lisa punktis 3.2.3.2.2.3. osutatud tuuletunnel on tunnistatud nõuetekohaseks vahe Δ(Cd × A f) täpseks mõõtmiseks. Kui tuuletunnel ei ole nõuetekohaseks tunnistatud, võetakse aerodünaamiline takistus tüüpkonna kõikide sõidukite puhul võrdseks suurimaga.

               a)Nendes valemites kasutatavad WLTP-põhised sõidutakistustegurid ja katsemass on sõidukitele H ja L vastavad väärtused, nagu need on interpolatsioonitüüpkonna jaoks määratud vastavalt määrusele (EL) 2017/1151.

               b)Ilma et see mõjutaks punkti a kohaldamist, kui H- ja/või L-sõiduki WLTP tsükli energianõudlus, nagu see on määratletud määruse (EL) 2017/1151 XXI lisa 7. all-lisa punktis 5, ei anna NEDC korral vastavalt kas suurimat või väikseimat tsüklienergianõudlust H- ja/või L-sõiduki jaoks, määratakse NEDC-põhised sõidutakistustegurid kooskõlas ühega järgmistest:

               i) sellise interpolatsioonitüüpkonna üksiksõiduki alusel, mille NEDC-põhine tsüklienergianõudlus on vastavalt kas suurim või väikseim;

               ii)võttes aluseks kogumi interpolatsioonitüüpkonna mis tahes üksiksõiduki vastavalt kas suurimatest või väikseimatest sõidutakistuse jaoks asjakohastest näitajatest, nagu aerodünaamiline takistus, veeretakistus ja mass.

               Punktides i ja ii kirjeldatud menetlustest teeb valiku tootja.

               Punkti b kohaldatakse uute heite tüübikinnituste puhul, mis on tehtud alates 1. jaanuarist 2019, või alates varasemast kuupäevast, kui tootja seda taotleb.“;

               2)punkti 2.3.8.1.1 lisatakse esimeseks lõiguks järgmine:

               „Kui selline arvutuskäik tehakse üksiksõiduki jaoks vastavalt punktile 4.2.1.4.2., kasutatakse ilma lisaseadmeteta NEDC-üksiksõiduki WLTP-põhist sõidutakistust ja katsemassi.“;

               3)punkti 2.3.8.1.1. alapunkti c viimane lõik asendatakse järgmisega:

               Siin on kordaja F*2w,H sõidutakistustegur F2, mis leitakse H-sõiduki WLTP katses nii, et kõigi lisaseadmete mõju on kõrvaldatud.“;

               4)punkti 2.3.8.1.2. alapunkti c viimane lõik asendatakse järgmisega:

               Siin on kordaja F*2w,H sõidutakistustegur F2, mis leitakse L-sõiduki WLTP katses nii, et kõigi lisaseadmete mõju on kõrvaldatud.“;

               5)punkti 2.3.8.2.1. alapunkt b asendatakse järgmisega:

                  „b)
                     NEDC-põhised sõidutakistustegurid, mille puhul ei ole kasutatud NEDC-põhiseid tabeldatud väärtusi

                  Kui sõiduki suurim tehniliselt lubatud täismass on vähemalt 3 000 kg, võib NEDC-põhised sõidutakistustegurid tootja taotluse korral määrata vastavalt punktile 2.3.8.1.“;

               6)punkt 2.3.8.2.2. asendatakse järgmisega:

               „2.3.8.2.2
                     Mittekomplektsete N1-kategooria sõidukite sõidutakistuse määramine määruse (EL) 2017/1151 XII lisa punkti 2.2 järgi

               Selliste mittekomplektsete N1-kategooria sõidukite korral, mille esindava sõiduki sõidutakistus määratakse määruse (EL) 2017/1151 XII lisa punkti 2.2 ja XXI lisa 4. all-lisa punkti 5.1 järgi, arvutatakse vastavusvahendiga modelleerimisel sisendandmetes kasutatav NEDC-põhine sõidutakistus järgmiselt:

                  Siin on

               , ,
                     esindava sõiduki NEDC-põhised sõidutakistustegurid;

               ,
                     esindava sõiduki NEDC-põhised veojõustendi tegurid, nagu need on esitatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 83 4a lisa tabelis 3;

               AW,L/H, BW,L/H, CW,L/H
                     sõiduki veojõustendi tegurid, mida kasutatakse veojõustendi ettevalmistamiseks määruse (EL) 2017/1151 XXI lisa 4. all-lisa punktide 7 ja 8 järgi.

               Füüsiline katse tehakse NEDC-põhiste veojõustendi teguritega, mis on määratud R-sõiduki jaoks kindlaks ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 83 4a lisa tabeli 3 kohaselt.“;

               7)lisatakse punkti 2.3.8.3 alapunkt a:

               „2.3.8.3.a Heite alusel antud tüübikinnituste laiendused kooskõlas määrusega (EL) 2017/1151

               Kui määruse (EL)  2017/1151 kohaselt antud heite tüübikinnitust on laiendatud, sest CO2-heite interpolatsioonitüüpkonda on lisatud uusi sõidukeid, mille NEDC-põhine CO2-heide on suurem kui H-sõiduki heide või väiksem kui L-sõiduki heide, kohaldatakse vastavusse seadmise korral järgmist:

               a) kui interpolatsioonitüüpkonna H- ja L-sõiduki NEDC-põhise CO2-heite vahe on vähemalt 5 g/km, võib kõnealuse tüüpkonna NEDC-põhist interpolatsioonisirget pikendada, kui NEDC-põhine heide, mis on saadud punkti 3 kohaselt, kasutades sisendandmetena määruse (EL) 2017/1151 I lisa punktis 3.1.1. osutatud sõidukiga tehtud WLTP-katse tulemusi, ei ole suurem kui CO2-heide, mis on määratud NEDC-põhise interpolatsioonisirge järgi;

               b) kui H- ja L-sõiduki NEDC-põhise CO2-heite vahe on väiksem kui 5 g/km, ei tohi interpolatsioonisirget pikendada.

               Juhul a määratakse CO2-võrdlusheide ilma valikuta, millele on osutatud punktides 3.1.1.2 ja 3.2.6.

               Juhul b või juhul, kui punktis a osutatud CO2-võrdlusheide on suurem kui interpolatsioonisirgele vastav heide, määratakse NEDC-kohane H-sõiduk ja L-sõiduk vastavalt käesoleva lisa punktidele 2 ja 3.

               Punkti a kohaldatakse selliste uute tüüpide laienduste puhul, mis on tehtud alates 1. jaanuarist 2019, või alates varasemast kuupäevast, kui tootja seda taotleb.“;

               8)punkti 2.4 tabelit 1 muudetakse järgmiselt:

                  a)
                     kandes 66 asendatakse esimese veeru tekst järgmisega:

                     „Interpolatsioonitüüpkonna tähis“;

                  b)
                     lisatakse kanne 68:

                           „68

                        Silindrite arv

                        -

                        Tootja esitab

                        Arv (esitada hiljemalt alates 1. jaanuarist 2019).”;

                9)punkti 3.1.1.1. alapunkti c alapunkt i asendatakse järgmisega:

                  „i)
                     interpolatsioonitüüpkonna tähis“;

               10)punkti 3.1.4 esimene lõik asendatakse järgmisega:

                  „Mittekomplektsete N1-kategooria sõidukite modelleeritud NEDC-katse esindava sõidukiga (sõidukiga RMSV) tehakse vastavusvahendiga, kasutades sisendandmetena punktis 2.4 osutatud tabelisse kantud andmeid sellise H- või L-sõiduki kohta, mille tsüklienergianõudlus on kõige lähedasem esindava sõidukiga punkti 4.2.1.5. kohaselt määratud energianõudlusele.“;

                11) punkti 3.3.1 viimase lõigu määratlus asendatakse järgmisega:

               „CO2,AF,H
                     on H-sõiduki parandustegur, mis arvutatakse kui vastavalt punktile 3.2 mõõdetud NEDC-põhise CO2-heite ja vastavalt punktile 3.1.2 vastavusvahendiga modelleeritud NEDC-katse tulemuse või, kui see on asjakohane, füüsilise mõõtmise tulemuse jagatis.“;

               12)punkti 3.3.2 viimase lõigu määratlus asendatakse järgmisega:

               „CO2,AF,L
                     on L-sõiduki parandustegur, mis arvutatakse kui vastavalt punktile 3.2 mõõdetud NEDC-põhise CO2-heite ja vastavalt punktile 3.1.3 vastavusvahendiga modelleeritud NEDC-katse tulemuse või, kui see on asjakohane, füüsilise mõõtmise tulemuse jagatis.“;

               13)punkti 3.3.3 viimase lõigu määratlus asendatakse järgmisega:

               „CO2,AF,R
                     on RMSV-sõiduki parandustegur, mis arvutatakse kui vastavalt punktile 3.2 mõõdetud NEDC-põhise CO2-heite ja vastavalt punktile 3.1.3 vastavusvahendiga modelleeritud NEDC-katse tulemuse või, kui see on asjakohane, füüsilise mõõtmise tulemuse jagatis.“;

               14)punkt 4.2.1.4 asendatakse järgmisega:

               „4.2.1.4.
                     WLTP interpolatsioonitüüpkonna üksiksõiduki sõidutakistuse arvutamine

               4.2.1.4.1. H- ja L-sõiduki NEDC-põhised sõidutakistustegurid

               H- ja L-sõiduki sõidutakistustegureid F0,n, F1,n  ja F2,n, mis on määratud punkti 2.3.8 kohaselt, tähistatakse vastavalt F0n,H, F1n,H ja F2n,H ning F0n,L, F1n,L ja F2n,L.

               Üksiksõiduki sõidutakistustegurid f0n,ind, f1n,ind  ja f2n,ind  arvutatakse järgmise valemiga:

               Uute heite tüübikinnituste puhul, mis on tehtud alates 1. jaanuarist 2019, või kui tootja seda taotleb, alates varasemast kuupäevast, arvutatakse sõidutakistustegurid järgmise valemiga:

               4.2.1.4.2.
                     Üksiksõidukite sõidutakistustegurid WLTP-põhiste sõidutakistustegurite alusel

               Alates 1. jaanuarist 2019 uute tüübikinnituste puhul ja alates 1. jaanuarist 2020 kõigi uute sõidukite kasutuselevõtmisel või tootja taotlusel varasemast kuupäevast arvutatakse järgmistel juhtudel üksiksõiduki NEDC-põhiseid sõidutakistustegureid, kasutades vastava sõiduki WLTP-põhiseid sõidutakistustegureid:

                a)kui CO2-heide, tsüklienergianõudlus või üks tegur sõidutakistusteguritest f0, f1 või f2, mida arvutatakse punkti 4.2.1.4.1. kohaselt, tuleb ekstrapoleerida L-sõiduki ja H-sõiduki NEDC-põhistest väärtustest;

                b)kui L-sõiduki ja H-sõiduki NEDC-põhised sõidutakistustegurid on saadud eri sõidutakistustüüpkondade põhjal;

               c)kui üksiksõiduk kuulub sõidutakistuse tüüpkonda, mis ei ole kas NEDC-katses kasutatud H-sõiduki või L-sõiduki või ei H- ega ka mitte L-sõiduki tüüpkond;

               d)kui üksiksõiduk kuulub sõidutakistuse tabeli tüüpkonda.

               Juhtudel a–d arvutatakse NEDC-põhised sõidutakistustegurid punktis 2.3.8.1.1 esitatud valemitega, kus viiteid sõidukile H käsitatakse viidetena üksiksõidukile.

               Juhul a võib CO2-heite leida ekstrapoleerimisega vaid sel juhul, kui H- ja L-sõiduki CO2-heite vahe on vähemalt 5 g/km. Sellisel juhul võib interpolatsioonisirget pikendada heiteni, mis H-sõiduki korral ületab CO2-heidet kuni 3 g/km ning L-sõiduki korral on väiksem kuni 3 g/km. Kui ekstrapoleeritakse rohkem kui 3 g/km või kui H- ja L-sõiduki heite vahe on väiksem kui 5 g/km, tuleb tootjal määrata selle tüüpkonna jaoks uus interpolatsioonisirge käesoleva lisa punktide 2 ja 3 kohaselt.“;

                15)punkt 4.2.1.6 jäetakse välja.